mot · G10287 · 1977-11-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:13 om nytt system för de statliga sjöfartsavgifterna, m. m. har begärt regeringsförslag om förnyelse av trafikpolitiken. Trots att ett omfattande, remissbehandlat utredningsmaterial nu föreligger anser sig regeringen inte kunna presentera ett övergripande förslag om framtidens trafikpolitik. Det är beklagligt. Eftersom det av flera skäl är nödvändigt att en ändring av sjöfartsavgifterna kommer till stånd tvingas vi nu acceptera en särlösning inom trafikpolitiken. Förslag om nytt system för sjöfartsavgifter borde ha behandlats i anslutning till förslag om trafikpolitiken i stort. Trafikpolitiska utredningen har i sitt betänkande ang. sjöfarten på och föreslagit att nuvarande kostnadsansvar för farledsverksamheten bör bibehållas tills vidare, dvs. farledsverksamheten skall betala sina egna kostnader. Departementschefen ansluter sig till utredningens uppfattning. Vi instämmer också i utredningens förslag härvidlag men vill betona att eventuella ändringar beträffande trafikgrenarnas kostnadsansvar i framtida trafikpolitiska beslut också kan innebära ändringar för kostnadsansvar som berör farledsverksamhet och sjöfart. Inom det system som gällt för de statliga sjöfartsavgifterna har det funnits möjligheter för att göra vissa nedsättningar och i vissa fall lämna restitution på avgifter. Vi vill framhålla det angelägna i att sådana möjligheter också ges inom det nya avgiftssystemet. Denna möjlighet bör framför allt gälla den transoceana styckegodstrafik (containers) och transitogods som genom det svenska avgiftssystemets utformning eventuellt kan tänkas ta vägen över andra konkurrerande utländska hamnar. Detta bör också gälla vid skeppning av svensk järnmalm, om det visar sig att liknande problem skulle uppstå. förslag att hamnarna skulle åta sig debitering och uppbörd av farledsvaruavgifterna har avvisats av hamnarna. Departementschefen anser inte heller att någon sådan skyldighet bör föreskrivas. Vi vill starkt understryka de invändningar som haft mot förslag i denna del och anser att i första hand bör svara för debitering och uppbörd såvida icke en helt frivillig uppgörelse därom kan träffas med hamnägare. 1 detta sammanhang finner vi skäl påtala handläggningen av de hamntaxeändringar som de allmänna hamnarna anser nödvändiga. Det är som har att fastställa sådana ändringar. Hamnarna får vänta oacceptabelt länge på besked eller fastställelse av sådana ansökningar. saknar resurser för snabbare handläggning bör ändring härvidlag komma till stånd. Vad beträffar de i propositionen föreslagna åtgärderna för att främja godstrafiken på och vill vi framhålla följande. Trafikpolitiska utredningen förordade i sitt delbetänkande Åtgärder för att främja godstrafiken på och att kust- och inlandshamnar helt borde jämställas i avgiftshänseende. Departementschefen anser dock inte att det finns skäl att nu göra detta. Flera remissinstanser har emellertid betonat den samhällsekonomiska fördelen med möjligheter till insjötrafik. Med bättre förutsättningar för insjöfarten kan en betydande del tung landsvägstrafik avlastas vägnätet. Vi ser detta som något positivt. Det blir minskad olycksfrekvens, minskat vägslitage, minskad energiåtgång och en bättre miljö genom mindre bilavgaser. Detta sammanfaller med vår målsättning för den framtida trafikpolitiken. Därför anser vi att trafiken på våra inlandsfarvatten och dess hamnar och - bör få arbeta under samma betingelser som sjöfarten på våra hamnar i övrigt. Det innebär att vi föreslår att de särskilda kanalavgifterna tas bort för såväl () som () liksom de särskilda avgifter som erlägges för Mälarentrafiken via Hammarbyleden. För att finansiera bortfallet av kanalavgifterna föreslår vi att de allmänna sjöfartsavgifterna ändras på så sätt att den nya s. k. farledsvaruavgiften för mineraloljor höjes med erforderligt belopp. Denna avgift föreslås i propositionen bli /ton olja. Med vårt förslag blir avgiften per ton olja . Vi anser att de motiveringar som departementschefen anfört för farledsvaruavgiften för mineraloljor tillsammans med de motiveringar för en främjad insjöfart som vi anfört mycket väl täcker det förslag om finansiering som vi här framför. Trafikpolitiska utredningen föreslog att kapitalkostnaderna för och inte bör belasta trafikanterna. Departementschefen anser att något krav på avkastning på investerat kapital tills vidare inte ställes. Även med vårt förslag angående de statliga sjöfartsavgifterna för insjötrafiken anser vi att något krav på avkastning för investeringar i och ej skall ställas. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi 1. att i det nya sjöfartsavgiftssystemet ges möjlighet att bevilja sådana rabatter och restitutioner som för styckegods, containers och oljetransporter förekommit i tidigare avgiftssystem samt för järnmalm, 2. att hamnarna befrias från skyldighet att utföra debitering och uppbörd av farledsvaruavgift, 3. att beträffande statliga sjöfartsavgifter insjötrafiken jämställes med nyttotrafiken på svenska hamnar i övrigt, 4. att farledsvaruavgiften för mineraloljor i förhållande till vad departementschefen föreslagit höjes med det belopp som motsvarar intäktsbortfallet för kanalavgifterna, 5. att krav på avkastning för investeringar i och ej skall ställas.