mot · G0021341 · 1977-02-02 00:00:00 — Motion 1976/77: 1341 med anledning av propositionen 1976/77:58 om regionalpolitiskt stöd till och AB Eiser Läget för den svenska tekoindustrin är mycket allvarligt. Detta framgår bl. a. av motionen 162 av () och () om regionalpolitiskt stöd till Boråsregionen m. m. Den framlagda propositionen 1976/77:58 om regionalpolitiskt stöd till och AB Eiser illustrerar den pågående krisen. De båda företagen har tillförts betydande belopp för att etablera sig på olika orter i . Avsikten var att nya arbetstillfällen skulle skapas i . Satsningarna var diskutabla redan från början med hänsyn till tekoindustrins strukturproblem. Ett avgörande motiv var dock att förbättra yrkesverksamheten bland kvinnor i utsatta orter i . åtog sig att ge sysselsättning åt 1 000 personer. F. n. har företaget 723 anställda på de aktuella orterna. Eiser skulle anställa 590 personer i . Det verkliga resultatet är 182. Om icke ytterligare stödinsatser görs, är det risk för att de båda företagens verksamhet i drastiskt minskas eller rent av försvinner. En sådan konsekvens kan inte accepteras med hänsyn till de anställda. Propositionens förslag att ytterligare regionalpolitiskt stöd skall kunna ges enligt det s. k. offertsystemet får därför godtas. En förutsättning för fortsatt stöd bör dock vara att företagen strävar efter att upprätthålla sysselsättningen på nuvarande nivå i sina företag i . Denna region har drabbats mycket hårt av tekokrisen. har över 6 000 arbetstillfällen försvunnit. Enbart har i minskat från 2 200 till 900 anställda. Som framgår av den tidigare redovisningen har företagen inte uppfyllt sina åtaganden när det gäller att skapa sysselsättning i utbyte mot regionalpolitiskt stöd. Det är enligt vår mening angeläget att orsakerna härtill ut och att en undersökning genomförs om de statliga medlen använts på ett sätt som står i överensstämmelse med ingångna avtal och myndigheternas beslut. Mot har riktats allvarlig kritik från de anställdas sida. Det har påståtts att bolaget inte satsat de medel i som var avsikten utan i stället tagit ut medel ur rörelsen. Beträffande Eiser bör noteras vad utredningsmannen, generaldirektör , bl. a. anför i sin skrivelse till industriministern: I anslutning till förhandlingsuppdraget uttalade statsrådet , att staten som hälftendelägare av AB Eiser givetvis var beredd att ta sin del av aktieägaransvaret i den nu åktuella situationen och att detsamma för utsattes gälla även för i dess egenskap av den andra hälftendelägaren. Även denna fråga har i enlighet med förhandlingsuppdraget berörts i överläggningarna med de representanter för AB Eiser som tillhör styrelsen för . Dessa representanter har, med understrykande av att frågan dock inte behandlats av Eiser , framhållit att man i den föreliggande situationen inte kunde räkna med något som helst ytterligare kapitaltillskott från till AB Eiser. Jag vill till detta lägga, att som en förutsättning för statens köp av halva aktieposten i AB Eiser ingick, att viss sysselsättning under i köpeavtalet angivna betingelser skulle skapas i norrlandsföretagen. I den mån som denna förutsättning inte uppfylls finns således enligt min uppfattning grund för krav från statens sida på återgång av i varje fall en del av köpeskillingen för aktierna. står fast vid att inte ge något ytterligare kapitaltillskott till AB Eiser syns därför naturligt att staten tar upp förhandlingar med om en sådan återbetalning. Dessa medel skulle givetvis användas för att bidra till finansieringen av de i det föregående föreslagna åtgärderna. Om förhandlingarna inte leder till överenskommelse skall enligt det ingångna avtalet mellan och staten frågan hänskjutas till skiljemän enligt gällande lag om skiljemän. I propositionen behandlas inte den ovan citerade punkten i skrivelsen. bör enligt vår uppfattning stryka under vikten av att staten ser till att ingångna avtal på det aktuella området hålles. Med hänvisning till det anförda hemställes att vid antagande av propositionen 1976/77:58 som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om 1. att sysselsättningsminskning i möjligaste mån bör undvikas i , 2. att en undersökning bör genomföras för att klarlägga om de båda företagen uppfyllt sina åtaganden enligt avtal eller myndigheternas beslut, 3. att åtgärder bör vidtas om den ovanstående undersökningen visar att företagen inte uppfyllt sina förpliktelser.