mot · G10263 · 1977-11-17 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:19 om nya riktlinjer för jordbrukspolitiken, m. m. Efter en genomgång av ifrågavarande proposition finner man att regeringen icke går in för några grundläggande förändringar av den förda jordbrukspolitiken. Det är svårt att se hur man genom jordbrukspropositionens riktlinjer skall kunna garantera en berättigad standardhöjning även för småjordbrukarna, hur man skall kunna förhindra fortsatta jordbruksnedläggningar och stoppa spekulationen på området. Propositionens författare liksom det ansvariga statsrådet tycks också stå främmande för tanken på förslag som väsentligen skulle kunna befrämja ökad samverkan och uppkomsten av statliga eller kooperativt drivna jordbruk. Det finns ingen motsättning mellan småjordbrukärnäs och arbetarnas intressen. I en tidigare riksdagsmotion citerade vårt partis första ordförande , som i , utgiven , på ett tidigt stadium förutsåg vad som skulle komma att ske. Han fastställer att kommunister självfallet inte är några småbruksromantiker eller motståndare till rationell jordbruksdrift. Linderot fastslog att: arbetarrörelsen måste sätta in all sin kraft för att i samverkan med småböndernas egna organisationer skydda dessa och deras familjer mot den kapitalistiska rationaliseringens hänsynslösa krafter. På vilket sätt och med vilka metoder detta skall ske avgöres av omständigheterna och av den allmänna utvecklingen i övrigt. Huvudsaken är att klarhet finnes i problemens grundelement och att en målsättning finns som skapar garantier mot opportunistiskt kvacksalveri. I föredragandens avsnitt i propositionen (s. 162) heter det bl. a.: "Mot den bakgrund som här skisserats bör den framtida jordbrukspolitiken i vårt land främja ett rationellt utnyttjande av landets naturliga resurser för jordbruksproduktion. Detta innebär att den brukningsvärda åkerjorden bör utnyttjas för detta ändamål. Vi betraktar denna deklaration som värdefull därför att det också måste innebära att man anser det viktigt att restaurera jordbruk som har lagts ned, framför allt i de norra delarna av vårt land där stora delar av de naturliga resurserna för jordbruksproduktion håller på att förvandlas till djungel. 1 propositionens inledande avsnitt heter det också: Jordbrukspolitiken bör vidare ges en sådan inriktning att jordbruket och därtill knutna verksamheter kan medverka i en aktiv regionalpolitik. har takten i nedläggningen av jordbruk minskat, men fortfarande tvingas många småjordbrukare bort från sina gårdar . Kvar står också frågan om att utnyttja de resurser som finns i form av redan nedlagda jordbruk. En ny politik på detta område skulle innebära att tusentals nya arbetstillfällen skulle kunna skapas. Det är en besvikelse att propositionen inte innehåller några förslag för att främja samverkan mellan jordbrukare eller förslag till åtgärder för att skapa kooperativa eller statliga jordbruk. Man skulle kunna ta som exempel. fanns 80 000 ha åker i . är siffran 48 000. 1980 beräknar man att jordbruksarealen skall vara nere i 32 000 ha. I länet skulle behövas ytterligare 2 000 kor för att klara försörjningen av mjölkprodukter. Det är talande siffror som visar att det finns mycket att göra, om man verkligen vill utnyttja vårt lands resurser för jordbruk. Ett rationellt utnyttjande av dessa tillgångar skulle också innebära sysselsättning för många människor som annars måste flytta söderut. Samma argument kan också användas som gällande för övriga Norlandslän. Men inga enskilda personer orkar ta itu med det jättelika restaureringsarbete som förestår av statlig marodörverksamhet. Det gäller att återuppodla den jord som har lämnats åt sitt öde, att gå in för regelrätt nyodling, att genom särskilda åtgärder befrämja det rationella samarbetet mellan småjordbrukarna. Detsamma kan ske på trädgårdsskötselns område. I och i övriga delar av finns utomordentliga förutsättningar för trädgårdsordling i stor skala. Det finns mark och gott om arbetskraft. Men också här gäller att det nu krävs så stora investeringar att knappast någon enskild har möjligheter därtill. En kedja av statliga trädgårdsanläggningar skulle ge många nya jobb och landet ett värdefullt tillskott av trädgårdsprodukter. Tyvärr saknar propositionen några förslag i den riktningen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att , med bifall till regeringsförslagen i övrigt, beslutar 1. att låta utreda frågan om upprättandet av kooperativa eller statliga jordbruk och trädgårdsanläggningar i framför allt de norra delarna av vårt land, 2. att av regeringen begära förslag, syftande till att främja olika former av samverkan mellan jordbrukets utövare.