ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G10269 · 1977-11-16 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:30 om skyddat arbete och yrkesinriktad rehabilitering m. m. I propositionen 1977/78:30 om skyddat arbete och yrkesinriktad rehabilitering föreslås att för den skyddade verksamheten inrättas regionala stiftelser inom "varje landstingsområde med landstingen och staten som huvudmän. Styrelsen för denna regionala stiftelse föreslås bestå av tolv ledamöter. Ordföranden och tio ledamöter skall utses av landstingen. Fyra av dessa ledamöter skall väljas efter nominering av respektive , , och näringslivets organisationer. Regeringen utser en ledamot som skall vara vice ordförande i styrelsen. Utöver dessa tolv personer bör enligt propositionen till styrelsen adjungeras två representanter för länsarbetsnämnden. Vidare två fackliga företrädare för personalen, varav en bör representera de arbetstagare som har skyddat arbete. I propositionen uttalas att bildandet av de regionala stiftelserna skall ses som ett led i strävandena mot en ökad länsdemokrati. Länsdemokratitanken bygger på bl. a. en fungerande representativ demokrati med politiska partier som kanaliserar skilda intressen och åsikter. Det parlamentariska organ i länen vilket skall ha det övergripande politiska ansvaret för regionala frågor i ett styrelseskick med en väl utvecklad länsdemokrati är . Ett dylikt parlamentariskt organ måste stå obundet av de skilda organisationernas krav och önskemål. Vid exempelvis val av styrelser för regionala stiftelser av skilda slag bör fritt och obundet i proportionella val utse ledamöterna. Beträffande den föreslagna ordningen för styrelsevalet till de regionala stiftelserna för den skyddade verksamheten bör understrykas att valen av ledamöter skall vara proportionellt fördelade mellan de olika politiska partierna. Formen för nominering och utseende av styrelseledamöter kan accepteras som ett provisorium i avvaktan på en prövning av formerna för styrelseval till regionala stiftelser av den sittande utredningen om vidgad länsdemokrati. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att rätt till proportionellt val skall gälla vid val av ledamöter i de regionala stiftelsernas styrelse, 2. att hos regeringen begär att utredningen om vidgad länsdemokrati prövar formerna för styrelseval till regionala stiftelser.
mot · G10270 · 1977-11-16 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:30 om skyddat arbete och yrkesinriktad rehabilitering m. m. I propositionen uttalas på s. 95 att förslag till lokaliseringen av ett centralt samordningsorgan för den skyddade verksamheten, den centrala stiftelsen, skall läggas fram av den nya organisationskommittén och att regeringen senare kommer att ta ställning till denna fråga. Emellertid utsägs redan nu att en lokalisering i enlighet med regeringens regionalpolitiska strävanden inte skall ske till . Det kan inte vara riktigt att på detta sätt generellt undanta som lokaliseringsplats. Enligt vår mening är det naturligt att stiftelsen inte förläggs till egentliga kärnområde. Däremot bör det inte vara uteslutet att placera stiftelsen i någon av kommunens södra förorter, som lider svår brist på arbetsplatser, t. ex. eller . Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar att kommuns södra delar inte skall vara uteslutna när det gäller att pröva lokaliseringen av ett centralt samordningsorgan för den skyddade verksamheten, den centrala stiftelsen, med staten och landstingskommunerna som huvudmän, vilket föreslås i propositionen. () ()
mot · G10273 · 1977-11-17 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:52 om förlängning av tiden för utnyttjande av särskilt investeringsavdrag, m. m. Kapitalister måste investera för att fortsätta att vara kapitalister. Utan återinvesteringar förintas deras kapital, utan nyinvesteringar slås de ut av andra kapitalister. Investeringar är grundvalen för kapitalisternas inkomster och förmögenhet. Det de investerar är skapat av dearbetande. Kapitalisternas vinster kommer ur arbetarnas produktion. Deras kapital är deras kontroll över de arbetande, är förutsättningen för deras makt. När staten låter kapitalägarna dra av sina investeringar från skatten eller ger kapitalägarna bidrag till investeringar, minskar staten investeringskostnaden för kapitalisterna och medverkar till att kapitalägarna får en större vinst i förhållande till sina utlägg. Hur kapitalisterna använder sina härigenom ökade tillgångar kan inte avgöras på förhand. De investerar för att få vinst och de investerar inte om de tror att investeringen inte skall löna sig. De måste också investera oavsett statliga subventioner. Det finns således inga garantier för att investeringssubventioner ger ökad sysselsättning. Det finns inte heller något som säger att det är i för samhället önskvärd produktion de investerar. Den enda säkra effekten är att de bidrar till större lönsamhet för kapitalägarna. De tillgångar som statskassan går miste om eller spenderar på subvention av investeringar kan ge bättre sysselsättningseffekt, om de används på annat sätt. Ett exempel är att staten ställer medel till kommunernas förfogande för att dessa skall kunna skapa en särskild sysselsättningsgaranti för ungdom, vilket vpk förordat i en annan motion till innevarande . bör därför avslå förslagen i propositionen om förlängning av det särskilda investeringsavdraget och av det statliga investeringsbidraget. införde regeringenen 15-procentig investeringsavgift för vissa byggnadsarbeten. Då detta medfört negativa effekter, bl. a. för vissa kommuner, bör denna avgift slopas. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att avslår förslagen i propositionen 1977/78:52 om fortsatt giltighet av lagen (1975:1147) om särskilt investeringsavdrag och av lagen (1975:1149) om statligt investeringsbidrag för inventarieanskaffning, 2. att beslutar att lagen (1977:322) om investeringsavgift för vissa byggnadsarbeten skall upphöra att gälla . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G10274 · 1977-11-17 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:54 om nedsättning av den allmänna arbetsgivaravgiften I propositionen 1977/78:54 föreslås att den allmänna arbetsgivaravgiften avvecklas inom stödområdet och nedsätts till i övriga delar av landet. Regeringens motiv för de föreslagna åtgärderna är att det råder stor påfrestning på landets ekonomi, sysselsättningen måste tryggas, prisstegringarna dämpas, underskottet i bytesbalansen minskas. Att liksom de övriga kapitalistiska länderna befinner sig i en djup ekonomisk kris framstår för alla som klart. Krisens bördor har fått bäras av den arbetande befolkningen i form av arbetslöshet och ständigt stigande priser på såväl dagligvaror som hyror. som de arbetande människorna utsatts för den borgerliga regeringens s. k. svångremspolitik har bidragen till de stora bolagen och monopolen inte bara fortsatt utan också ökat. Vi finner förslaget om allmän sänkning av arbetsgivaravgiften i nuvarande läge som ren utmaning mot de arbetande människorna. Men vi vill framhålla att kommunisterna ser det som angeläget att med det snaraste en förändring av reglerna genomförs för arbetsgivaravgiftens uttag. Den nuvarande arbetsgivaravgiftens utformning gynnar de stora och kapitalstarka företagen, som små och arbetskraftsintensiva företag missgynnas. Denna utformning av avgiften har bidragit och bidrar till ökad utslagning av små och medelstora företag. Vi kommer i annat sammanhang att återkomma med förslag till förändring av arbetsgivaravgiften. De i propositionen 1977/78:54 föreslagna förändringarna innebär ingen principiell förändring av arbetsgivaravgiftens beräkning, endast en fortsättning på den borgerliga regeringens försök att vältra krisens bördor på de arbetande och fortsatt gåvopolitik till företagen. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att avslå regeringens proposition 1977/ 78:54. (-) (-)
mot · G10276 · 1977-11-17 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:19 om nya riktlinjer för jordbrukspolitiken, m. m. I propositionen 1977/78:19 om nya riktlinjer för jordbrukspolitiken, m. m. föreslås för Norrlandslänen, och ett särskilt stöd för getnäringen. Det är positivt att getnäringen härigenom betraktas som en del av det svenska jordbruket liksom fårskötseln och rennäringen. Enligt propositionen skall stödet till getnäringen omfatta foretag med minst 10 getter men inte gälla för företag med mer än 50. Stödet skall utgå med . per get och år mellan dessa ramar. Denna form av prisstöd innebär att företag med mer än 50 getter och som utgör heltidssysselsättningen för en eller flera familjer inte kommer i åtnjutande av stödet. har getnäringen fått stor betydelse i de områden som propositionen föreslår skall omfattas av stödet. Getnäringen har visat sig kunna utgöra ett bra alternativ på mindre, nedläggningshotade gårdar, vilka av olika orsaker inte lämpar sig för t. ex. komjölksproduktion. Särskilt lämpad är denna driftform också därför att mjölken i allmänhet förädlas hemma på gården under former som mest är att likna vid hemindustriella. Produkterna ost och mese säljs direkt till detaljister, vilket innebär lokal produktion för en lokal marknad. Producenten förhandlar med detaljisten om priset i varje enskilt fall. I affärerna räder ett visst konkurrensförhållande mellan getost och ost tillverkad av komjölk. Jordbruksavtalen med statliga subventioner har medfört att situationen gradvis försämrats för getostproducenten. Kunden är givetvis beredd att betala ett högre pris för getost, då den betraktas som något exklusivare, men prisskillnaderna får inte ständigt öka. Totalt finns inom området ca 10 000 getter enligt SCB:s uppgifter. Produktionen av ost beräknas ligga omkring , och den totala omsättningen, beräknad på försäljning till detaljist, blir därigenom omkring 20 milj. kr. Det har rört sig om en snabb produktionsökning och den ser ut att öka. Getskötseln är arbetsintensiv och kräver liten åkerareal. Ett getföretag på 150 getter är fortfarande att betrakta som ett småbruk arealmässigt sett och kräver inte mer än ca 20 ha. Det sysselsätter dock 4-5 personer. Det stöd till getnäringen som föreslås i propositionen är avsett att minska prishöjningarna på getost och därmed göra konkurrenssituationen med ost av komjölk mera neutral. En begränsning av djurantalet för stödets utbetalande inverkar negativt på getnäringens utveckling, exempelvis för bildandet av tvåfamiljsföretag - en utveckling som blivit allt vanligare för att rationalisera osttillverkningen och distributionen. Stödet måste därför utformas så att den nedre gränsen för stödet bibehålls men att den övre gränsen slopas helt, så att även de som har större besättningar än 50 djur kan komma i åtnjutande av stödet. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att avskaffa den övre gränsen för stödet till getnäringen i enlighet med vad som anförts i motionen. () SVEN-E. () PER ()
mot · G10279 · 1977-11-17 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:54 om nedsättning av den allmänna arbetsgivaravgiften I propositionen 1977/78:54 har regeringen föreslagit att den allmänna arbetsgivaravgiften skall sänkas . Inkomstminskningen för staten blir ca . Vi har i motion 1977/78:39 utvecklat socialdemokratins syn på den ekonomiska politiken och lagt fram en rad olika förslag för att skapa arbete och trygghet och på nytt få i gång en utveckling i det svenska samhället. Vi har därvid bl. pekat på de stora resurser som kommer att krävas för en omstrukturering av vårt näringsliv och för att utveckla vår framtida industristruktur. För att möta framtidens krav måste vi offensivt satsa i investeringar i företag med goda framtidsutsikter och med goda möjligheter att föra oss ut ur den nuvarande situationen med växande underskott i vår utrikeshandel. Därigenom kan vi skapa en mera varaktig sysselsättning, trygga vår framtida försörjning och konkurrenskraft. Som ett led i vår politik för att förverkliga detta bör man därför inrätta en strukturfond med löntagarmajoritet, som bör förses med ett kapital på . Regeringens förslag innebär däremot att ett lika stort belopp på ett planlöst sätt kommer att spridas över hela näringslivet. Det är enligt vår mening tveksamt om en åtgärd av denna typ över huvud får någon positiv effekt på investeringsverksamheten. Till detta kommer att ingen del av dessa miljarder, som egentligen är att se som löntagarnas pengar eftersom de beaktats i löneförhandlingar, kommer att underordnas löntagarnas inflytande. Inrättandet av en strukturfond och våra övriga förslag på investeringsområdet innebär däremot ett ökat löntagarinflytande över de för den framtida sysselsättningen viktiga investeringarna. Regeringens förslag om sänkning av den allmänna arbetsgivaravgiften bör därför avslås. Med stöd av ovanstående hemställs att avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1968:419) om allmän arbetsgivaravgift. () () () HANS () () () () () () () () () ()
mot · G10280 · 1977-11-18 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:13 om nytt system för de statliga sjöfartsavgifterna, m. m. Enligt vår mening kan de i propositionen 1977/78:13 föreslagna åtgärderna för kanal- och insjöfarten leda till att alltmer gods kommer att överföras till järnvägs- och landsvägstransporter. Vi kan bara konstatera att Vänersjöfartens konkurrensförmåga när det gäller oljeprodukter är mycket begränsa! Därför har heller inte tonnaget kunnat förnyas , utan de gamla fartygen byggs om för att ges ökad livslängd. Något kusttankfartyg särskilt anpassat för Vänert har inte byggts . Sjöfartens konkurrenskraft kommer vidare att vara svag när det gäller inrikes gods till insjöhamnar; inte minst gäller detta hamnarna i . Stor risk föreligger för att dessa transporter i första hand kommer att gå på lastbilar. Beträffande insjöfarten anser den trafikpolitiska utredningen det skäligt att också kust- och inlandshamnarna helt jämställs i avgiftsavseende. Huvuddelen av remissinstanserna tillstyrker också avgiftslättnader för insjöfarten genom att kust- och insjöhamnar jämställs i avgiftshänseende. Vi anser liksom den trafikpolitiska utredningen och majoriteten av remissinstanserna att kanal- och insjötrafiken inte skall belastas med högre kostnader än trafiken på kusthamnar. Denna avgiftsutjämning mellan hamnarna vid kusten och insjöhamnarna kan antingen täckas genom skattefinansiering eller genom ökade taxor på andra områden inom sjöfarten. Enligt vår mening bör dock utskottet få avgöra hur denna fråga slutligt skall lösas. Beträffande frågan om hur kapitalkostnaderna i och skall lösas uttalar den trafikpolitiska utredningen bl. a. följande: I de kostnader för kanalerna m. m. som utredningen föreslår skall täckas av de allmänna sjöfartsavgifterna ingår inte kapitalkostnaderna för de genomförda utbyggnaderna. Med hänsyn till trafikutveckling m. m. har dessa kostnader ännu inte föranlett några taxeökningar. har hemställt att fä skriva bort kapitalkostnaderna för . Enligt utredningens mening torde i det konkurrensläge som vänertrafiken befinner sig inte finnas praktiska möjligheter att av kanalsjöfarten ta ut den högre avgift som behövs för att täcka kapitalkostnaderna. Kapitalkostnaderna för utbyggnad av bör inte heller belasta mälartrafikanterna. Vi delar helt dessa synpunkter och anser att berörda verk skall fl skriva bort kapitalkostnaderna för och för . Under åberopande av ovanstående hemställer vi att beslutar 1. att som sin mening uttala att kanal- och insjötrafiken inte skall belastas med högre kostnader än trafiken på kusthamnar, 2. att berörda verk får möjlighet att helt avskriva kapitalkostnaderna för de investeringar som gjorts för att förbättra Trollhätte och . () () () () ()
mot · G10284 · 1977-11-18 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:19 om nya riktlinjer för jordbrukspolitiken, m. m. I regeringens proposition 1977/78:19 om nya riktlinjer för jordbrukspolitiken redovisas grunderna för prisstödet till jordbruket i norra . Enligt propositionen finns påtagliga merkostnader för jordbruksproduktionen i norra , varför prisstöd föreslås till mjölk, kött och fläsk samt till smågrisproduktion och getskötsel. I annan motion har vi föreslagit att även merkostnaden vid fjäderfä- och äggproduktion skall beaktas genom ett norrlandsstöd. Ty värr är läget det att jordbruket i norra ännu arbetar under mycket otillfredsställande villkor. Det behövs ytterligare åtgärder för att säkra ett nödvändigt, livskraftigt jordbruk i norra delen av landet. Utan ett levande jordbruk får andra regionpolitiska satsningar en lägre effekt. Beredskaps- och försvarspolitiska synpunkter fordrar en regional livsmedelsförsörjning, särskilt av färskvaror. Där jordbruket viker förändras landsskapsbilden snabbt. Igenbuskade åkrar, förfallna hus och en allmän känsla av armod och övergivenhet präglar redan alltför stora delar av den nordsvenska bygden. Jordbruket i norra är i ett mycket känsligt utvecklingsläge. Lönsamheten är svag, och framtidstron bland brukarna sviktar. Jordbrukarna är klart medvetna om att det är statens jordbrukspolitik men även annan politik, t. ex. högre avståndskostnader och inskränkningar i rätten till markanvändning, som formar betingelserna för deras framtid. En stor svaghet med det nu utgående norrlandsstödet till jordbruket är att det inte anpassats till penningvärdeförsämringen. Ett obligatoriskt inflationsskydd, anknutet till jordbrukets kostnadsprisindex, bör byggas in i systemet så att prisstödet blir värdebeständigt. Vi anser att den nu föreliggande propositionen bör förbättras genom att prisstödet till jordbruket i norra inflationsskyddas. Jordbrukets kostnadsprisindex bör kunna användas som grund för ett system som innebär att nämnt prisstöd anpassas till utvecklingen av den allmänna prissnivån. Med stöd av det anförda hemställs att uttalar att regeringen skall pröva hur stödet till jordbruket i norra skall utformas med hänsyn till utvecklingen av den allmänna prisnivån. PER () ()
mot · G10285 · 1977-11-22 00:00:00 — 1977/78 85-91 med anledning av propositionen 1977/78:10 om ändring av statens vägverks organisation och om vissa vägplaneringsfrågor I propositionen 1977/78:10 om ändring av statens vägverks organisation föreslås att en fast beredningsgrupp på länsnivå inrättas för att kunna bidra till en förbättrad vägplanering (s. 49). Sådana grupper föreslås inrättas försöksvis även om decentraliseringsutredningens betänkande i övrigt är föremål för beredning inom . Ytterligare en utredning arbetar med frågan om hur vägplaneringen skall organiseras på länsnivå. Utredningen om vidgad länsdemokrati skall enligt direktiven på ett tidigt stadium behandla den översiktliga regionala samhällsplaneringen, dvs. länsplaneringen, den regionala trafikplaneringen, naturvårdsplaneringen och den fysiska riksplaneringen. Enligt direktiven bör arbetet bedrivas så, att ett första delbetänkande efter remissbehandlingen kan läggas till grund för förslag till 1978/. Med hänsyn till de pågående övervägandena när det gäller landstingens ställning i den regionala planeringen, vari vägplaneringen utgör en del, är det olämpligt att nu besluta om att införa fasta beredningsgrupper för vägplaneringen på länsnivå. Med stöd av vad som anförts i motionen hemställs att beslutar att i avvaktan på arbetet inom utredningen om vidgad länsdemokrati avslå förslaget om fasta beredningsgrupper för vägplaneringen på länsnivå. . () () 1 1977/78.
mot · G10288 · 1977-11-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:13 om nytt system för de statliga sjöfartsavgifterna, m. m. I propositionen 1977/78:13 föreslås ett nytt system för de statliga sjöfartsavgifterna. Det nya förslaget innebär bl. a. att en särskild farledsvaruavgift införs för gods som transporteras till och från . Samt att de nuvarande fyravgifterna inrikes och de lokala avskaffas. Vidare behålls den allmänna fyravgiften med den nya benämningen fyravgift. Farledsvaruavgiften skall utgå med en grundavgift på per ton vid export respektive import av annan vara än olja. har hamnavgifterna i genomgått stora höjningar, vilket bidragit till försämrade konkurrensmöjligheter för järnmalmsförsäljningen över hamn. Vid en jämförelse över kostnaderna vid hamnarna i och kan konstateras att avgifterna i endast uppgår till cirka hälften av de avgifter som uttages vid malmexport över hamn. Av de avgifter som uttages i är fyravgifter de klart dominerande eller av de totala avgifterna. Hamnkostnader - jämförelse mellan olika hamnar . 76 000 23 031 38 100 14 124 23 719 8 529 Valuta: skr. 93 307 119 054 Genom de höga kostnader som järnvägsfrakterna på samt hamnkostnaderna i innebär har , för att klara konkurrensen på den internationella marknaden, alltmer börjat styra över malmexporten över hamnen i . Förslaget till nytt system för statliga sjöfartsavgifter påskyndar den utvecklingen. Enligt var avgifterna för järnmalmsexporten över hamn 5,6 milj. kr. Omräknat efter de nya avgifterna blir kostnaden enligt det nya systemet 9,8 milj. kr. Dessa kostnader läggs direkt på , eftersom varuägaren görs betalningsansvarig. Den kostnad som påförs genom det nya systemet för sjöfartsavgif terna gör att får ett allt svårare läge i konkurrensen med om jämmalmsexporten. Verksamheten i hamn bygger till stor del på malmexporten. En nedläggning av denna verksamhet skulle få katastrofala följder för sysselsättningen inom Luleåregionen och länet som helhet. Till de verksamheter som skulle drabbas hör SJ:s serviceverksamhet, lots, tull, kommunala bogserbolaget m. m., totalt cirka 500 arbetstillfällen. Till detta bör läggas att har den högsta arbetslösheten av länen i landet och de största svårigheterna att skaffa ny sysselsättning. Med hänvisning till vad vi anfört föreslår vi att vid behandlingen av propositionen 1977/78:13 beslutar att speciell rabattering införs på de statliga sjöfartsavgifterna vid export av järnmalm, så att jämmalmsexporten över svensk hamn fortsättningsvis kan ske på ett konkurrensmässigt sätt. () () () () () ()
mot · G10289 · 1977-11-22 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:19 om nya riktlinjer för jordbrukspolitiken, m. m. föreslog i sitt betänkande Översyn av jordbrukspolitiken (SOU 1977:17) att det liksom bör ställas vissa allmänna villkor som sökanden måste uppfylla för att kunna komma i fråga för statligt stöd. Dessa villkor skall gälla oavsett vilken stödform eller vilken form av företag det är fråga om. De två krav som utredningen uppställt är att sökanden får både sin huvudsakliga sysselsättning på och sin huvudsakliga inkomst från den brukningsenhet som stödet avser. Utredningen har även preciserat när dessa krav, som utredningen döpt till sysselsättnings- och inkomstkriterierna, skall anses vara uppfyllda. Stöd skall således kunna avse företag med ett arbetsbehov som motsvarar den huvudsakliga sysselsättningen för minst en person. Utredningen ger dessutom ett antal exempel på när dessa krav skall anses uppfyllda. Således skall kravet på sysselsättning och inkomst i sådana fall, där familjemedlemmar driver jordbruket gemensamt, avse en av dem. Eftersom det tidigare för vissa stödformer i praktiken krävts att brukningsenheten skulle ge försörjningsunderlag för brukaren och hans familj är detta klara ställningstagande från utredningen av stor vikt. Det innebär nämligen att utredningen accepterat principen om äktenskapet som en frivillig samlevnad mellan självständiga människor och att man inte direkt eller indirekt kräver att båda makarna på ett lantbruk måste ha sin fulla sysselsättning och försörjning av gården. Från jämställdhetssynpunkt är det viktigt att på varje område fastslå principen om fullständig ekonomisk självständighet och fullständigt oberoende i äktenskap och familj. 1 propositionen 1977/78:19 anför emellertid föredraganden beträffande dessa allmänna villkor" endast: Jag kan i huvudsak ansluta mig till vad utredningen därvid har anfört. Det ankommer på regeringen att besluta i dessa frågor. Departementschefens uttalande kan tolkas så, att även han ansluter sig till den nämnda jämställdhetsprincipen, men det kan med den citerade formuleringen också innebära motsatsen. bör därför ta en klar ställning för utredningens förslag. Med stöd av det anförda hemställer vi, att i anledning av propositionen 1977/78:19 beslutar att ge regeringen till känna att ansluter sig till utredningens förslag om att sysselsättnings- och inkomstkriteriet bör, om det är familjemedlemmar som driver jordbruket gemensamt, avse en av dem.