mot · G0021598 · 1977-04-19 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:124 om godkännande av den europeiska konventionen om bekämpande av terrorism, m. m. Användande av fysiskt våld för att hota, skada eller tvinga uppenbart oskyldiga och för sammanhanget ovidkommande civilpersoner är ett handlingssätt som måste skarpt fördömas. De grupper som tillämpar ett sådant handlande är att beteckna som terroristiska och bör bekämpas. I är ett mindre antal sådana grupper verksamma. Exempel därpå är och dess förgreningar, Ustasjarörelsen och den japanska . Dessa grupper gör terrorn till sitt huvudinstrument. 1 deras verksamhet spelar de politiska motiven ingen eller ringa roll i jämförelse med de rent kriminella aktiviteterna. De senare har blivit det kännetecknande och dominerande för gruppernas handlande. Dessa grupper skiljer sig däri från alla i egentlig mening politiska rörelser. Att rörelser och grupper av kriminell typ måste bekämpas får emellertid inte leda till andra för rättsstatlig praxis farliga eller betänkliga konsekvenser. En rad rättsfall, däribland några för dagen aktuella, visar tydligt på faran av sådana följder. Rättsutvecklingen i t. ex. Tyska manar härvid icke till efterföljd. Åtgärder mot terrorism kräver att vissa grundläggande begrepp är fullständigt klara. Definitionen av vad som är terrorism måste vara klar och relativt sträng. Nationella och sociala befrielserörelser, vilka förmenas möjligheten att arbeta med legala medel, får aldrig helt eller delvis klassificeras som terroristiska, därför att de t. ex. deltar i väpnad kamp. De fördragsslutande länderna måste ha en gemensamt accepterad definition av vad som är terrorism och vad som inte är det. Vidare måste en konvention utformas så, att dess formuleringar inte görs så allmänna att också legitima eller icke-terroristiska beteenden faller under de repressalier som stadgas. Slutligen bör för vidkommande en konvention icke innebära att skall acceptera rättsliga definitioner som hävdas av andra länder och inskränker den svenska tolkningsrätten. Utifrån dessa synpunkter måste kritik riktas mot det föreliggande förslaget till konvention. Vi anför här de viktigaste av de kritiska punkterna. Artikel 1, p. c) klassar som terrorism bl. a. angrepp mot diplomats kroppsliga integritet. Innebär detta att t. ex. en fredlig ambassadockupation, av den typ som företagits av iranska och grekiska oppositionella vid ett par tillfällen i , skulle klassas som terrorism? Formuleringen är för svepande och bör ej godkännas. Artikel 1, p. e) klassar som terrorism praktiskt taget allt användande av vapen. Detta ställs inte i relation till de politiska förhållandena i det berörda landet. Man skiljer inte på befrielserörelser och på terrorister. Man skiljer inte på syften, bakgrund och motiv, ej heller på möjligheterna att verka legalt i ifrågavarande land. Följden blir att t. ex. all väpnad befrielsekamp kriminaliseras. Uppenbarligen är det just detta som vissa europeiska regeringar (plus vissa utomeuropeiska terrorregimer av typen , m. vill uppnå i konventionen. Denna punkt måste därför bestämt avvisas. Artikel 8, p. 1 kan mycket lätt tolkas som en inskränkning i rätten att lämna politisk asyl. Oklarhet på denna punkt får enligt vår mening icke råda. Artikel 10 föreskriver skiljeförfarande i tvist mellan stater, vilket innebär en klar begränsning av den svenska suveräniteten. Med hänsyn till den för svensk rätt främmande begreppsbildning som råder i dessa frågor från vissa andra staters sida bör någon sådan begränsning ej tillåtas. Rättstillämpning och rättslig atmosfär både i och i andra europeiska länder har i viktga hänseenden blivit betänkligt lidande genom att bekämpande av terrorism skett med alltför urskillningslösa medel och genom att kampen mot terrorismen fått bli täckmantel för helt andra syften. De aktuella händelserna i har verifierat faran härav och kraftigt bekräftat de betänkligheter som kommunisterna ensamma framförde vid den svenska terroristlagens införande. Den föreslagna konventionen innehåller så allvarliga oklarheter att den bör godkännas först efter en revidering. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att hos regeringen hemställa att denna tar initiativ till att den europeiska konventionen av om bekämpande av terrorism, m. m., omarbetas och konkretiseras i enlighet med de riktlinjer som anges i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)