mot · G102165 · 1977-11-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:57 om riktlinjer i den fysiska riksplaneringen för vattendrag i norra och I propositionen 1977/78:57 anges vilka vattendrag i norra och som bör undantas från vattenkraftsutbyggnad. Förslagen i propositionen innebär en kraftig begränsning av möjligheterna att utnyttja vattendrag för elkraftsproduktion. energipolitiska beslut innebar att vattenkraften skulle öka energiförsörjningen från ca till fram . Regeringens förslag i ovannämnda proposition omöjliggör fullföljandet av detta beslut. Detta är av flera skäl mycket olyckligt. Ett bättre utnyttjande av vattenkraftsreservema i vårt land är från energiförsörjningssynpunkt ytterst angeläget. Även samhällsekonomiska och sysselsättningspolitiska skäl talar för ett ökat utnyttjande av vattenkraften. 1 propositionen anger föredragande statsrådet att det nu lämnade förslaget ger regeringen handlingsfrihet att i samband med kommande förslag till riktlinjer för energipolitiken på nytt pröva vattenkraftens roll i energiförsörjningen. Det är svårt att förstå detta uttalande, då ju propositionen utmynnar i förslag om att skall godkänna i propositionen förordade riktlinjer med angivande av ett stort antal vattendrag som undantas från utbyggnad. Vi menar att för att behålla handlingsfriheten inte nu bör göra en lista över undantagna vattendrag. I avvaktan på det mera omfattande beslut om energipolitiken som måste fatta bör nu begränsa sig till ett uttalande om utbyggnad av de vattendrag som med hänsyn till omedelbara behov av sysselsättning bör komma till stånd. Vi anser därför att i första hand bör besluta om de åtgärder som föreslås i den socialdemokratiska partimotionen i ärendet. Om skulle avslå detta yrkande och gå in på en prövning av de riktlinjer som anges i propositionen vill vi anföra följande motiv och yrkande beträffande utbyggnad av vattenkraften. I valet mellan olika energikällor bör beaktas att vattenkraften är - en inhemsk energikälla, - billig och driftsäker. Som inhemsk energikälla medverkar vattenkraften till att begränsa vårt behov av import. För ett tillskott av energi med genom oljekraft erfordras en årlig import av ca olja. Vid en prisnivå på /m3 olja blir kostnaden 140 milj. kr. Vattenkraftens ringa påverkan på miljön är välkänd. Vattenkraften sprider inga miljögifter. Den tär inte på begränsade naturtillgångar och kan därför hänföras till de förnyelsebara energitillgångarna. Erfarenheterna av den teknik som används vid utbyggnad av vattenkraft är mycket omfattande på grund av långvarigt utnyttjande. Vattenkraften är därför synnerligen driftsäker och i många fall väsentligt billigare än exempelvis oljekraft och kärnkraft. Med anledning härav framstår det för oss som angeläget att i ökad utsträckning utnyttja vattenkraften. Motstående intressen till vattenkraften måste tillmätas stor vikt. Främst gäller detta de vetenskapliga naturvärdena, fisket, kulturminnesvården, renskötseln samt de värden som ligger i beroendet av landskapsbilden. Däremot finner vi av erfarenhet att turism går minst lika bra att utveckla i utbyggda älvdalar som i outbyggda. Vad gäller fiske och renskötsel kan vissa kompensatoriska åtgärder vidtas. Den ökade lönsamhet som vattenkraften numera ger medger omfattande ekonomisk kompensation för de eventuella skador som åsamkas. Genom de erfarenheter som en mångårig verksamhet har gett kan utbyggnad nu ske mera skonsamt . Vi anser således att övervägande skäl talar för en ökad utbyggnad av vattenkraft. I den avvägning som måste ske beträffande vilka vattendrag som i första hand skall utnyttjas vill vi hävda att det måste vara att föredra att bygga ut ett begränsat antal stora projekt, som ger stor energiutvinning, framför att ta i anspråk ett större antal små vattendrag. Utbyggnad av de små skogsälvarna medför ingrepp i närheten av fler och större befolkningskoncentrationer än vad utbyggnad av ett mindre antal stora älvar innebär. Mot denna bakgrund vill vi ifrågasätta det lämpliga i att de fyra outbyggda huvudälvarna helt undantas från utbyggnad. I propositionen 1977/78:57 aviseras en utredning av överledning av vatten från till , från till och från till . Frågan om överledning av en del av vatten till har i skilda sammanhang diskuterats. Av de beräkningar som är gjorda framgår att kraftnyttan är mycket stor, ställd i relation till kostnaderna. Närmare kan enligt dessa beräkningar utvinnas till en kostnad av per kWh. En överledning torde i praktiken komma att helt omöjliggöra en konventionell utbyggnad av . Stora delar av ortsbefolkningen i ser hellre en konventionell utbyggnad. Argumenten för denna inställning är att en sådan utbyggnad ger mera sysselsättning än vad överledningsalternativet innebär. Därtill kommer de betydande ekonomiska tillskott som kraftverksutbyggnad ger till kommunerna. Energitillskottet av överledning utgör bara ca 1 /4 av den energi som en konventionell utbyggnad ger. Trots detta vill vi inte motsätta oss att en utredning av överledningsalter Vi anser dock att denna utredning även bör belysa effekterna av en partiell utbyggnad av . projekterad utbyggnad innebär stora dämningsmagasin i . Vi menar att en utredning nu bör undersöka i vilken omfattning det är möjligt att med mindre regleringar i /utvinna elkraft på lönsamma villkor. Som exempel på en sådan partiell utbyggnad kan kraftstationen nämnas. Denna anläggning någon mil uppströms , näst största kraftverk, har varit föremål för domstolsprövning, men tillståndet återkallades 1970 av då regeringen beslöt att inte lägga fram förslag om utbyggnad av . Kraftstationen skulle få en effekt av 70 MW och utan årsregleringar producera i medeltal över 300 GWh/år. Med årsregleringar blir energiproduktionen mer än 400 GWh. Enbart detta objekt har beräknats ge sysselsättning åt 250 byggnadsarbetare . Vi anser att det vore av stort värde att få kartlagt vilka övriga begränsade utbyggnader som skulle kunna göras som alternativ till det ingrepp i vattensystemet som överledningsalternativen innebär. Vårt förslag att nu vidga utredningsarbetet till att omfatta även konventionell utbyggnad skall ses mot bakgrund av vad som har skett sedan beslutet om att ej bygga ut fattades 1969. Behovet av elkraft har sedan energikrisen inträffade ökat mycket kraftigt. Möjligheterna att skapa alternativ sysselsättning i Vindelälvsområdet har visat sig vara mycket begränsade för att inte säga obefintliga. och därefter två särskilda arbetsgrupper har i samråd med länsstyrelse och kommuner arbetat med att ta fram förslag till sysselsättningsåtgärder. Utöver utbyggnad av väg 363 har något mer betydande belopp speciellt för Vindelälvsområdet inte utgått. I en gemensam uppvaktning har sex kommuner i Vindelådalen gjort följande uttalande: Vi vill med skärpa framhålla att förslaget till åtgärdsprogram nu måste komma till utförande. Skulle åtgärdsprogrammet och kraftfulla regionalpolitiska åtgärder i övrigt utebli eller ytterligare fördröjas kan kommunerna tvingas att begära en omprövning av beslutet att inte bygga ut . I ett interpellationssvar hävdade industriministern att det skulle vara ganska orimligt att avdela speciella resurser för Vindelälvsområdet. Han ansåg vidare att det, trots mångårigt utredningsarbete, fortfarande saknas realistiska projekt att genomföra. Av interpellationssvaret framgår klart att regeringen inte avser att föreslå några mer omfattande åtgärder för Vindelälvsområdet. Vi anser därför, bl. a. med hänvisning till nämnda uttalande från kommunerna, att frågan om utbyggnad av måste aktualiseras. Med stöd av det anförda föreslår vi att beslutar uttala att den utredning om överledning av och samt vatten till Skellefte- resp. som regeringen skall tillsätta även bör utreda förutsättningarna för en partiell utbyggnad av . () () () ()