mot · G0021367 · 1977-03-01 00:00:00 — med anledning av propositionen 1976/77:59 om utbildning och forskning inom högskolan m. m. De antagningsbestämmelser till spärrad utbildning som fastställts redan före den nuvarande regeringens tillträde har väckt mycket stora bekymmer vid de medicinska fakulteterna i riket. Uppenbarligen kommer elevurvalet begåvningsmässigt i fortsättningen att förete en helt annan profil . Erfarenheterna från hittillsvarande intagning av så kallade 25:5:or talar för att en betydande del av denna grupp har stora svårigheter att hänga med i den normala studietakten. Om en allt större del av de till läkarutbildning antagna får svårigheter att följa den nuvarande studietakten, finns det bara tre lösningar: 1. man måste förlänga studierna, 2. man måste sänka fordringarna för godkänd examen, och/eller, 3. man måste underkänna flera. Procenten underkända harju varit mycket låg vid de medicinska fakulteterna, vilket i och för sig inneburit en hög effektivitet i undervisningen och således en god cost/benefit-ratio för det i undervisningen nedlagda kapitalet. Företrädare för de medicinska fakulteterna i riket har vid en uppvaktning hos utbildningsministern därjämte uttryckt en oro över att det framtida urvalet av medicinare kommer att aktivt missgynna forskningsmöjligheterna vid framför allt de teoretiska institutionerna. Utöver vad som i detta ärende framkommit från fakulteternas sida finns det anledning att fästa uppmärksamheten på en annan konsekvens av dessa bestämmelser. Jag citerar ur ett brev från fadern till en elev på gymnasiet som tänkt sig bli läkare: Som Ni vet kommer snart av platserna för läkarutbildning att stå öppna på basis av gymnasiebetyg. Det innebär i praktiken att endast sådana gymnasister som har betyget 5,0 i snitt har en chans att komma in. Att få så högt betyg på den jobbiga Na-linjen (som f. ö. innehåller även flera perifera ämnen) är nästan omöjligt för andra än genier. Att betyg från 3-årigt gymnasium är likställt med betyg från 2-årigt är ju horribelt. Min dotter, som är en av de bättre i sin klass, har liksom många klasskamrater, fått en klar rekommendation från skolans SYO-konsulent att hoppa av Na-linjen och flytta över till den betydligt enklare och mindre kvalificerade 2-åriga sociala linjen. Där har de goda utsikter att få 5,0 i snitt och därigenom vid antagning till läkarstudier passera de Na-elever som fått, säg 4,9 i snitt. Den senare prestationen är berömvärd och borde 1 1976/77. premieras av samhället och sä gör samhället i stället tvärtom. Det hör till saken att de ämnen som fattas för den som tagit den enklare linjen lätt kompletteras på vuxengymnasiet och då räcker det med 3:or i betyg! Detta måste vara oändligt mycket enklare än att behöva åstadkomma 5:or när man läser en mängd andra ämnen under stark tidspress och hård konkurrens. Min dotter stortrivs på Na-linjen, och hon känner att hon utvecklar sin hjärna till följd av den kvalificerade undervisningen. Hon känner att det är fel att hoppa av, men har kommit fram till att det är hennes enda chans att bli läkare. Det intrycket fick också jag vid en diskussion med rektor, studierektor och SYO-konsulent vid XX skola . Min fråga till Er är: "Måste min dotter hoppa av Na-linjen och gå över till en enklare linje om hon vill bli läkare? Om det föreligger ett fel i den tankegång som lett till den slutsatsen, vari ligger felet? Om de nya reglerna är sådana som vi tror, finns det någon chans att en ändring kan ske i så god tid att den som går i gymnasiets första årskurs kan fä någon glädje av det? Det gångna decenniet har i det svenska utbildningsväsendet varit en katastrof för den naturvetenskapliga linjen vid skolorna och för de tekniska högskolorna. Å ena sidan har bl. a. missriktade miljövårdsambitioner lett till ett fördömande av naturvetenskaplig och teknisk utbildning, vilket medfört kvantitativt och kvalitativt försämrad rekrytering till de tekniska högskolorna, och å den andra har det relativa betygssystemet i förening med svårare kurser på den naturvetenskapliga linjen i skolorna samt otillräcklig teknisk, naturvetenskaplig undervisning i - vilket i och för sig också bidragit till att försvåra rekryteringen av gymnasiet - lett till en ogynnsam konkurrenssituation för de elever som trots allt gått på den naturvetenskapliga linjen. Den kris som svenskt näringsliv står inför och som kanske till en del bottnar i bristande stöd åt våra tekniska begåvningar är djupt allvarlig och måste föranleda energiska ingripanden från regeringen. Om betyg från 3-årigt gymnasium skall vara likställt med betyg från ett 2-årigt och om betyg från naturvetenskaplig linje skall vara likställt med betyg från en 2-årig social linje, kan man naturligtvis inte annat än vänta sig en flykt från den svårare linjen till den lätta. Mot bakgrunden av vad här ovan anförts synes det mycket angeläget att revidera de antagningsbestämmelser till spärrade linjer som kan tänkas resultera i en ökad flykt från gymnasiets naturvetenskapliga linjer. Med anledning härav hemställes att hos regeringen begär en utvärdering av erfarenheterna av antagningsreglerna för spärrade linjer i enlighet med vad som i motionen anförts.