mot · G0021172 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1172 av m. fl. om bussförarutbildning i gymnasieskolan, m. m. Från statsmakternas sida har man visat ett ökat intresse för den kollektiva trafiken. Ett flertal utredningar har tillsatts och deras betänkanden kommer att läggas till grund för en ny trafikpolitisk proposition. En av dessa utredningar är Kollektivtrafik i tätort, KOLT, som i sitt betänkande föreslåren ökad satsning på kollektiv trafik i form av ökat turutbud och snabbare resor. Man betonar också vikten av att ett samhällsekonomiskt synsätt läggs till grund för beslut om förbättringar av kollektivtrafiken. En ökad satsning på den kollektiva trafiken kräver emellertid också större personella resurser. En ökad utbildning av bl. a. bussförare blir därför erforderlig. Trafikföretagen har i det närmaste fördubblat sin utbildning av bussförare , men trots detta har det uppstått en besvärande brist, särskilt i våra storstäder. Detta har medfört indragningar av trafik. Önskvärda utbyggnader eller förbättringar av kollektivtrafiken har inte heller kunnat genomföras. Bristen har lett till starka påfrestningar för förarpersonalen, bl. a. i form av ökat övertidsuttag. Den stora förarbristen beror bl. a. på en relativt stor avgång och på körkortsreformen, som inneburit att den privata bussförarutbildningen nästan helt upphört. Utbildningen av bussförare sker numera nästan uteslutande hos de större trafikföretagen. Detta har inneburit att dessa i ökad utsträckning får fungera som utbildningsanstalter åt hela landet. Det visar sig nämligen att många bussförare efter en tids anställning söker sig till de mindre trafikföretagen eller tar anställning som lastbilschaufför. De utbildande företagens kostnader per individ beräknas ligga . Det står helt klart att trafikföretagens sammanlagda utbildningskapacitet och ekonomiska resurser icke är tillräckliga för att klara rekryteringsbehovet. Trafikföretagen utnyttjar redan nu sin kapacitet till fullo och bristen torde vara helt omöjlig att häva utan kraftigt ökade insatser från samhällets sida. Det ökade rekryteringsbehovet måste därför täckas genom AMS-bristyrkesutbildning. Enligt vad vi erfarit planeras AMU-kurser i bl. En ny trafikpolitik med krav på större turutbud väntas ställa ytterligare krav på utbildning av bussförare. Dessutom kan det tillkomma krav om arbetstidsförkortning. Många yrkesgrupper, t. ex. sjuksköterskor, murare och frisörer, får sin utbildning genom samhällets försorg. Då kollektivtrafiken betraktas som en del av samhällsservicen vore det naturligt att samhället även här svarade för utbildningen. Utbildningen av bussförare är för samhället minst lika viktig som utbildningen av här nämnda yrkeskategorier. Om vi skall kunna klara framtida krav på standardhöjande åtgärder och kunna häva den allt svårare bristen på bussförare, krävs det även långsiktiga åtgärder från samhället sida. Enligt vår uppfattning bör utbildningen av bussförare huvudsakligen ske inom gymnasieskolans ram. I sammanhanget bör det också framhållas att en ökad satsning på kollektivtrafik också medför behov av mera administrativ personal i olika funktioner. Den transportutbildning som förekommer på högskolenivå är ofta mycket splittrad på olika ämnesområden, institutioner och utbildningsanstalter. Ingen utbildningslinje ger en särskilt omfattande transportutbildning ens för dem som studerar alla valfria transportämnen. Inom den obligatoriska delen ges i många fall inte någon som helst transportutbildning. En ökad samordning av kurserna vid de olika anstalterna är angelägen. bör man sträva efter en mera anpassad utbildning. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att hos regeringen föreslår att en särskild utbildningslinje för bussförarutbildning inrättas inom gymnasieskolans ram, 2. att för regeringen påtalar nödvändigheten av att en samordning av transportutbildningen sker på högskolenivå och att man eftersträvar en mera anpassad utbildning inom transportsektorn. () () () i Ulfsbyn