mot · G0021343 · 1977-02-02 00:00:00 — Motion 1976/77:1343 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:61 om åtgärder för den glasindustrin I tidskriften nr 1 1971 står följande: Det knakar i det svenska . Svenskt glas - vackert, världsberömt, flaggskepp för konstindustri och snöplog för exportindustri - är hotat. Detta kunde lika väl vara skrivet . av stabilitet har den glasindustrin fått stora svårigheter. Detta var bakgrunden till att en arbetsgrupp tillsattes av industriverket med uppgift att kartiägga situationen och föreslå ytterligare åtgärder för att förbättra glasindustrins läge. Arbetsgruppen lade fram sitt förslag och i viss mån ligger detta förslag till grund för propositionen 1976/77:61 om åtgärder för den glasindustrin. Vi hälsar med tillfredsställelse att den nya regeringen fullföljt den socialdemokratiska regeringens intentioner om ett ökat och fortsatt stöd till glasindustrin. Vi beklagar dock att inte den borgerliga regeringen infriade den socialdemokratiska regeringens löfte om att en proposition skulle föreläggas . Viktig tid har på så sätt försuttits. Även om det är väl känt vill vi åter upprepa att den glasindustrin är koncentrerad till några få kommuner i sydöstra . Ofta är glasbruket den enda industrin på orten. Därför måste stödet utformas så, att arbetstillfällena säkras och att en eventuell strukturförändring planeras, så att inga arbetstillfällen försvinner från de orter som berörs. De samhälleliga insatserna måste dock ha som målsättning i huvudsak att bevara den nuvarande storleken och lokaliseringen av glasbruken. Med en samverkan beträffande marknadsföring och produktutveckling borde detta enligt vår mening vara möjligt. Förslaget om en rådgivande nämnd är bra men icke tillräckligt. Arbetstagarna bör nämligen ha ett avgörande inflytande över nämndens arbete och den strukturförändring som eventuellt måste ske. Vi föreslår därför att denna nämnd icke enbart blir en referensgrupp utan får beslutande funktioner i fråga om de insatser som måste göras för att den glasindustrin skall kunna fortleva. Vi föreslår dessutom att nämndens sammansättning blir sådan att löntagarna får majoritet. För att klara glasindustrins kapitalbehov för nödvändiga investeringar föreslås i propositionen ett anslag på 15 milj. kr., varav 9 milj. kr. anvisas under nästkommande budgetår. användas dels till effektivitetshöjande investeringar, dels för att förbättra arbetsmiljön. Det senare är mycket viktigt. Glasbrukens arbetare får utföra sitt arbete under mycket svåra förhållanden och med stora risker för yrkessjukdomar. Därför noterar vi med tillfredsställelse förslaget om att bidrag skall kunna utgå till en pelletsanläggning i stort efter de intentioner som den socialdemokratiska regeringen hade aviserat. Av vad vi kunnat finna skall dock det avskrivningslån på 2 milj. kr., vilket skall beviljas till pelletsanläggningen enligt departementschefen, tas ur det belopp som anvisas till investeringar inom glasindustri. Enligt vad vi erfarit torde följdinvesteringarna på de olika glasbruken för att kunna tillgodogöra sig pelletsanläggningens fördelar uppgå till så stora belopp att man kan räkna med att hela summan på 9 milj. kr. behövs för detta viktiga ändamål. Några pengar för övriga investeringar kommer därför icke att finnas. I den socialdemokratiska partimotionen 1976/77:1327 föreslås att en särskild strukturfond skall inrättas med ett belopp på 750 milj. kr. Denna strukturfond är inte avsedd enbart för stora företag. Meningen är att den skall användas till all industri som behöver insatser av riskvilligt kapital utan att i vissa fall några formella krav uppställs. En sådan fond skulle ha den största betydelse för en bransch som den glasindustrin. Olika former för fondens kapitaltillskott bör vara tänkbara, men aktieteckning genom nyemission bör spela en framträdande roll. Detta skulle få stor betydelse. Enligt utredningen från statens industriverk är nämligen ett av glasbrukens finansiella bekymmer att glasbruksföretagens aktieägare själva varit ovilliga eller oförmögna att genom nyemission öka det egna kapitalet i glasbruksföretagen. Med hänsyn till förslaget i motionen 1976/77:1327 föreslår vi inte någon ökning av anslaget till investeringar inom glasindustri. Skulle dock avslå förslaget om en särskild strukturfond får vi återkomma i frågan. Vår bestämda uppfattning är nämligen att det nu föreslagna beloppet är alldeles för litet för att säkerställa den glasindustrins framtid. Svensk glasindustris framtid ligger i en bättre marknadsföring och då särskilt på exportmarknaden. Då glasbruken är små kan de icke själva bära denna kostnad. Det stöd som utgått och det som föreslås är nödvändigt för att svenskt glas skall kunna marknadsföras i utlandet och erövra nya marknader. Internationellt sett är den svenska glasindustrin liten och bör med sin höga kvalitet kunna hävda sig och även utöka den internationella marknadsandelen. De satsningar som skail göras bör ske i kollektiva former, vilket föreslås i propositionen och endast i undantagsfall utgå till specialinsatser från enskilda företag. Vi instämmer här helt med som i sitt remissyttrande framhållit följande: Markndsföringen på exportländer är så krävande både när det gäller kunskap och kostnader även för de största företagen att de ensamma inte kan Här behövs en samverkan, vilken för övrigt skulle vara en naturlig följd av den kulturella satsning, som statsstödet enligt förbundets mening bör bygga på. Utöver det kollektiva exportstödet bör det vara naturligt att ge stöd för vissa specialinsatser t. ex. för att presentera en viss formgivare. För att ett exportstöd skall vara effektivt gäller det att företagen kan bearbeta en marknad . Vi anser därför att redan nu bör uttala att den glasindustrin skall kunna räkna med ett fortsatt exportstöd även efter den föreslagna treårsperioden. LO har i sitt remissyttrande föreslagit att frågan om bildandet av ett export bolag med starkt statligt inflytande borde utredas. Exportbolaget skulle inrikta sig på branscher med exklusiva kvalitetsprodukter såsom glas, hemtextilier och möbler. Vi instämmer i förslaget och föreslår att uppdra åt regeringen att utreda frågan. Ett struktur- och utbildningsproblem som icke tas upp i propositionen är att företagsledningarna genom minskad satsning på efterbearbetning försökt hålla lönekostnaderna nere. Detta tas också upp i yttrande. Men inte bara efterbearbetningen har minskat, utan även glasblåsningen har fått känna av denna tillbakagång. Vill man ha en konsekvent satsning på glastillverkning krävs att glasarbetarnas kunskaper bibehålls och utvecklas. Vi tror ätt svensk glastillverknings framtid ligger i hög kvalitet, och för detta erfordras goda yrkesarbetare. Det är dessa två faktorer som varit grundvalen för den svenska glasindustrin och bör vara det även . En omläggning till ökad hantverksproduktion kräver stora utbildningsresurser såväl i samhället som inom företagen. Behovet av vidareutbildning är alltid aktuellt men kan bli det särskilt inom glasindustrin på grund av den ovan refererade omläggningen av produktionen. Vi förutsätter att detta problem beaktas i de nu pågående utredningarna om branschens utbildningsbehov. Med stöd av vad ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar uttala att målsättningen för det samhälleliga stödet till den glasindustrin skall vara att denna för vårt land så viktiga bransch bevaras med nuvarande omfattning och lokalisering, 2. att begär att en nämnd med majoritet för löntagarintressena tillsättes inom industriverket med uppgift att besluta om stödet till den glasindustrin, 3. att beslutar uttala att exportstöd till glasindustrin bör utgå även efter den treårsperiod som föreslås i propositionen, 4. att beslutar att hos regeringen anhålla om utredning av frågan om ett särskilt exportbolag i enlighet med vad som framförs i motionen. . () i