mot · G0021037 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1037 om beskattningen av fria konstnärliga och litterära yrkesutövare har behandlat frågor som gäller rörelseidkares eller s. k. egenföretagares allmänna arbetsgivaravgifter och socialförsäkringsavgifter. Frågorna har gång på gång aktualiserats på grund av att avgifterna höjts och försäkringssystemet byggts ut. Utvecklingen har bl. a. inneburit att kostnaderna för försäkringarna lagts över på produktionen som arbetsgivaravgifter som löntagarna befriats från egna avgifter. Reformverksamheten har syftat till att förbättra villkoren för de anställda, alltså för arbetare och tjänstemän. Systemet med arbetsgivaravgifter hade sannolikt fungerat tillfredsställande om vår skatte- och sociallagstiftning varit så utformad, att man med arbetsgivare i skatterättslig mening verkligen avsåg vad som i allmänt språkbruk är arbetsgivare, dvs. någon som har en eller flera anställda i sin verksamhet. Så är emellertid inte fallet. Reglerna har av detta skäl medfört konsekvenser som icke var förutsedda och i ett stort antal fall skapat nya och ofta stora problem. I vår skattepolitik laborerar vi i vårt land med endast två kategorier: anställda och företagare. Enkelt uttryckt innebär detta att de som inte är anställda/löntagare måste definieras som företagare och arbetsgivare. Den som inte är löntagare och i stället utövar ett yrke med enbart sitt eget arbete som insats kallas egenföretagare och får erlägga skatter och avgifter som om han vore arbetsgivare i ordets egentliga betydelse. Till denna grupp hör bl. a. fria konstnärliga och litterära yrkesutövare (men inte reellt anställda konstutövare som t. ex. skådespelare och musiker). Socialförsäkringsavgifterna har höjts avsevärt , och detta hänger samman med att man valt att den vägen finansiera nya reformer. En konsekvens härav är att sambandet mellan avgifter och sociala förmåner upplösts. Avgifterna har definitivt övergått till att bli ett allmänt finanspolitiskt medel. De ändringar i avgiftspolitiken som genomförts syftar inte till att förbättra försäkringsförmånerna utan till att finansiera en sänkning av de direkta skatterna. Skattesänkningen har naturligtvis kommit också egenforetagama till del men motverkats av de höjda avgifterna. Det måste framhållas att den här aktuella gruppen, rörelseidkare-arbetsgivare-egenföretagare, inte utgör en homogen grupp. Det finns "egenföretagare som ägnar sig åt produktion av varor eller tjänster i så att säga traditionell mening. Deras varor eller tjänster är efterfrågade på sådant sätt, att de kan kompensera sig för höjda avgifter genom att åsätta sina varor eller tjänster ett högre pris som de också kan ta ut, ett högre pris som accepteras av deras kunder. Vissa fria yrkesutövare befinner sig i en helt annan situation. Deras varor eller tjänster är inte på samma sätt oundgängliga. Deras marknad är begränsad. De skjuts lätt åt sidan i en på ett eller annat sätt ansträngd ekonomisk situation. De kan inte kompensera höjda avgifter genom en högre prissättning på sin egen verksamhet. Till denna grupp hörde fria konstnärliga och litterära yrkesutövarna. Under en följd av år har staten (och kommunerna) strävat efter att genom olika insatser stödja konstnärsgrupperna i deras verksamhet. Det rör sig här om ersättningar och arbets- och trygghetsskapande insatser av olika slag. kan i detta hänseende betraktas som ett föregångsland. Värdefulla och progressiva förslag har lagts fram av och tagits av , ofta efter förstärkningar och förbättringar. Man har betraktat detta som angeläget av allmänt kulturpolitiska skäl. Dess värre måste man konstatera att samordningen mellan departementen icke varit av bästa slag. Positiva förslag från godtagna av eller förbättrade, har eliminerats genom förslag från andra departement, även de accepterade av . Vi har fått en situation där kulturpolitiken i vissa hänseenden kommer i konflikt med skatte- och socialpolitiken. Situationen just nu framstår utan överord som skrämmande. Framstående, etablerade, konstnärliga yrkesutövare, med inkomster i storleksordningen 60 000 i beskattningsbar inkomst, hamnar på grund av avgiftspolitiken i en situation där de knappast kan existera utan socialhjälp - eller konstnärsstipendier. Huvudparten av de litterära och konstnärliga yrkesutövarna ligger på en beskattningsbar inkomst . Den gällande avgiftspolitiken berövar dem deras existensmöjligheter. behandlade ett antal motioner rörande egenföretagarnas allmänna arbetsgivaravgift och socialförsäkringsavgifterna. Motionerna avslogs med hänvisning till att den sittande företagsskatteberedningen och pensionskommittén har till uppgift att pröva även dessa frågor. Ännu har ingenting härom hörts från beredningen eller pensionskommittén. Den situation som egenföretagarna hamnat i genom den förda skatteoch avgiftspolitiken är nu sådan, att något längre uppskov med åtgärder inte är möjliga utan sociala vådor. Som påpekats ovan utgör egenföretagama inte någon homogen grupp. Det är därför inte troligt att man kan finna en för hela gruppen passande skatte- och avgiftsmodell av mera traditionell typ. bör därför uttala att pågående utredningar inte får stå främmande för mera radikala grepp när det gäller att lösa egenföretagarnas skatte- och avgiftsproblem, även om detta skulle leda till en annan differentiering än den nuvarande i fråga om skattegrupper och förvärvskällor. Kulturarbetarnas fackliga organisationer har genom KLYS (Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd) fört fram förslag om ändring av lagstiftningen avseende arbetsgivar- och socialförsäkringsavgifter för kulturarbetarna. Inom KLYS pågår f. n. en utredning om dessa frågor. De pågående statliga utredningarna på skatte- och avgiftsområdet bör vid sitt utredningsarbete ta kontakt med berörda organisationer. Inom dessa finns en sakkunskap som skulle kunna lämna värdefulla bidrag till utredningsarbetet. Med hänvisning till det ovan anförda hemställes att hos regeringen anhåller om att företagsskatteberedningen i sitt fortsatta utredningsarbete tar hänsyn till att fria konstnärliga och litterära yrkesutövare icke är att betrakta som arbetsgivare och egenföretagare i dessa termers egentliga mening. P. O. ()