mot · G10213 · 1977-10-19 00:00:00 — 1977/78 13-17 av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:8 om åtgärder på distributionsområdet Sedan åtskilliga år kännetecknas handeln med dagligvaror av en mycket långtgående koncentration mot större och färre enheter. (SOU 1975:69) uppgav således att antalet butiksenheter minskade från 22 000 till 10 500 . Processen har sedan kommit in i ett långsammare skede men butiksnedläggelserna fortsätter alltjämt. Koncentrationen inom partihandeln är ännu mer markerad och marknaden är i stort sett uppdelad mellan KF, ICA och . Det står helt klart att den här utvecklingen har inneburit stora problem när det gäller varuförsörjningen, framför allt i glesbygder, som har drabbats hårt av butiksnedläggelser. Men även befolkningen i tätorter har råkat illa ut, så till vida som att gamla kvartersbutiker har slagits ut av varuhus och stormarknader och man har underlåtit att ordna med, från konsumentens synpunkt, tillfredsställande varuförsörjning i åtskilliga nyare bostadsområden. Där har samhällsplanerarna anammat privathandlarnas lönsamhetskalkyler och kraftigt underdimensionerat antalet butiker, vilket har lett till att dessa företag kan glädja sig åt oskäligt höga vinstmarginaler. Det finns på den grunden anledning att ifrågasätta om inte dessa vinstrika företag borde förmås att understödja nedläggningshotade butiker både i tätorter och i glesbygder. förslag innehåller två delar, dels ett förbättrat stöd till nedläggningshotade butiker, dels ett samhälleligt ansvar för och kontroll av nyetableringar och avvecklingar. Regeringen har i sin proposition bara accepterat den ena delen, nämligen stödverksamheten. För övrigt deklarerar man en närmast obegränsad tillit till vad man betecknar som social marknadsekonomi. För den som har följt utvecklingen inom området framstår det som närmast obegripligt vad ordet social står för i sammanhanget. Men propositionens närmare förklaring av ordets betydelse ger vid handen att det är ren och skär privatkapitalism, med vinstmaximering som princip, som avses. Vpk anser att det är nödvändigt med ett statligt och kommunalt stöd till butiker som är nedläggningshotade. Vi anser också att stödet bör förbättras, eftersom det hittillsvarande har visat sig vara alltför ineffektivt. Men vi anser också att det är nödvändigt att överväga fördelningspolitiska åtgärder inom branschen, som vi har antytt ovan. föreslår att det bör ingå i kommunernas uppgifter att upprätta varuförsörjningsplaner och att dessa bör inges till 1 1977/78. 3 sam!. för att därigenom åstadkomma en regional planering. I propositionen föreslås att upprättande av varuförsörjningsplaner skall bli en frivillig uppgift och att någon sammanställning vid länsstyrelserna inte skall ske. Det är uppenbart att regeringens ståndpunkt är ett utslag av dess nit att skydda privatföretagen för offentlig insyn och påverkan. Man inser naturligtvis att en planering på varuförsörjningens område förr eller senare med nödvändighet kommer att leda till krav på kontroll av företagens verksamhet, eftersom all planering inom ramen för det privatkapitalistiska systemet är meningslös så länge den inte följs upp med kontrollåtgärder och sanktionsmöjligheter från statens, kommunernas eller fackliga och konsumentorganisationers sida. har också konsumentintressena växt sig allt starkare och kan genom en planering påverka utvecklingen i en riktning som tjänar konsumenterna och som står i strid med privatföretagens intressen. Detta är skälen till att regeringen avvisar tanken på övergripande planering av varuförsörjningen och likaså skälen till att vpk anser att en sådan planering är nödvändig. Vpk ansluter sig också till distributionsutredningens förslag om att kommunerna måste ges styrmedel för varuförsörjningen genom att man i en särskild lag utfärdar bestämmelser för en tillståndsprövning beträffande all nyetablering och utbyggnad inom detaljhandeln med livsmedel liksom företablering av ambulerande handel och förändring av rutter. Lagen bör också innehålla bestämmelser om skyldighet att underrätta kommunen vid nedläggning och innebära skyldighet att ge sådan underrättelse i förväg. Företag som bryter mot detta skall kunna åläggas att fortsätta driften i oförändrad omfattning. har också föreslagit att kommuner skall kunna inköpa butikslokaler och sedan kunna hyra ut dem till näringsidkare mot subventionerad hyra. Vpk anser, till skillnad från regeringen, att denna möjlighet bör stå till kommunernas förfogande. Dessutom bör, eftersom varuförsörjningen alltmer börjar ses som en uppgift för kommunerna, frågan om dagligvaruhandel i regi utredas. Under hänvisning till ovanstående och med godkännande av propositionen 1977/78:8 i övrigt föreslås 1. att med avvisande av propositionen i denna del beslutar att varje kommun skall vara skyldig att upprätta en varuförsörjningsplan, varvid tyngdpunkten skall läggas på konsumenternas intressen, 2. att beslutar att de kommunala varuförsörjningsplanerna på länsnivå sammanställs av , 3. att uttalar sig för en lag om tillståndsprövning och underrättelse om nedläggning i enlighet med motionens förslag och hemställer hos regeringen om förslag därom, 4. att uttalar sig för att kommunerna bereds möjligheter att inköpa och till subventionerad hyra upplåta butikslokaler till enskild näringsidkare och hos regeringen hemställer om förslag beträffande former för detta varvid även statsbidragsgivning skall beaktas, 5. att hos regeringen hemställer om utredning beträffande dagligvaruhandel i av kommun ägt och drivet företag, 6. att hos regeringen hemställer om utredning beträffande åtgärder för att åstadkomma en jämnare vinstfördelning inom dagligvaruhandeln. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1* 1977/78.