mot · G002556 · 1977-01-21 00:00:00 — av m. fl. om en plan för upprustningen av I budgetpropositionen (1976/77:100, bil. 9, ) anför kommunikationsministern följande beträffande : En upprustning av har påbörjats under innevarande budgetår i enlighet med beslut. De åtgärder som vidtas avser sådana arbeten på delar av sträckorna samt , som ger en bättre banstandard. minskade underhållskostnader och modernare tågförningstekniska anordningar. SJ har i sin anslagsframställning för /78 begärt medel för att fortsätta de inledda upprustningsarbetena. Jag anser att upprustningsarbetena bör ske under /78 i samma omfattning som innevarande budgetår. Som en följd av den nu pågående upprustningen av måste följa en motsvarande upprustning av de två mycket viktiga tvärbanorna till stambanan, nämligen sträckorna och . För dessa banor gäller i lika hög grad samma skäl som SJ anför i sin motivering för upprustningen av : att om man på skall kunna tillhandahålla rese- och transporttjänster, som kvalitetsmässigt skall bli bättre än t. ex. landsvägsbussarnas tjänster, behövs en upprustning som i persontrafik möjliggör hastigheter /h. En sådan upprustning fordrar investeringar i såväl fasta anläggningar som rullande material." För Forsmo-Hoting-banans upprustning har enligt en intervju med SJchefen i tidningen beräknats en kostnad på drygt 30 milj. kr. Enligt tidigare redovisade uppgifter från SJ har dessa arbeten beräknas ge sysselsättning åt ca 50 man under . Utöver den omedelbara sysselsättningseffekten genom upprustningsarbetena kommer ett väl fungerande järnvägsnät att få den allra största betydelse för inlandskommunerna. Som motivering för detta vill vi anföra följande synpunkter. Det är av stor betydelse att de nu inlandsbaserade sågverken ges förutsättningar för en fortsatt utveckling. Det måste således vara angeläget att så långt möjligt vidareförädla en del av de sågade trävarorna inom inlandssågverkens lokaliseringsorter. En sådan satsning måste vara den riktiga för att trygga en bestående sysselsättning i många av våra inlandsorter. För att möjliggöra en sådan utveckling erfordras goda kommunikationer, och därvid framstår järnvägstransporterna som den från alla synpunkter bästa lösningen. Även om flottningen i flodområde med framgång kunnat hävda sig som huvudtransportör av virket till kustindustrierna, måste en övergång till transport av rundvirke per järnväg öka. Från både trafiksäkerhets- och samhällsekonomiska synpunkter måste en sådan utveckling främjas. Samma skäl gäller fl istransporterna från inlandssågverken till massaindustrierna. För ett rationellt utnyttjande av järnvägen för dessa transporter erfordras ett utbyggt terminalsystem i inlandet. Till detta kommer att en sannolik övergång till kortare fordonslängder för lastbilarna ökar behovet av ett väl fungerande järnvägsnät i inlandet. För de kortare fordonslängderna och nuvarande transportvolym av skogsråvara på våra vägar medför detta en sådan ökning av antalet lastbilar att det, icke minst från trafiksäkerhetssynpunkt, blir helt oacceptabelt. Allt talar således för att och de aktuella tvärbanornas betydelse för skogstransporterna ökar. En ståndpunkt som väl sammanfaller med vad förre SJ-chefen 1969 gav uttryck åt i en artikel i årsbok: när man lade upp det svenska järnvägsnätet var det ingen människa som kunde drömma om att järnvägen skulle kunna få någon roll i konkurrens om transport av långväga virke. Men ändå kom ju en hel del banor av andra skäl och blev lagda i dalgångar och längs de älvar som redan var och som sedan har blivit de stora flottningslederna. Sedan har vi som kom till av kanske andra skäl från början, men den har i de nuvarande sammanhangen blivit betydelsefull. Sedan brytningen av Stekenjokkmalmen i nu kommit i gång finns det välgrundad anledning förutsätta att det kan bli aktuellt med betydande brytningar inom norra och fjälltrakter. I en PM från geologiska undersökning (SGU) lämnades en utförlig redovisning av de genomförda prospekteringsarbetena inom det aktuella området, och i sammanfattningen heter det: "Möjligheterna att upptäcka nya fyndigheter måste således betraktas som stora, och området rymmer avsevärd tid framåt lovande och angelägna prospekteringsobjekt. Arealmässigt är denna del av fjälltrakterna jämförbar med Skellefteåfältet." Till detta kommer att SGU i sin anslagsframställning för nästa budgetår 1* 1976/77. anmält betydande prospekteringsbehov för uran inom nordvästra och inland. Visserligen har industriministern i budgetpropositionen avvisat en ökning av uranprospekteringen men "räknat med en väsentlig utökning av den prospektering efter andra än uran som SGU utför på uppdrag av ". Med hänvisning till den i det föregående citerade PM från SGU så bör det aktuella området ges förtur i detta prospekteringsarbete. För framtida malmtransporter måste det således vara av stor betydelse att och de aktuella tvärbanornas kapacitet blir utnyttjade. Turismen har för många av våra inlandskommuner fått en alltmer ökad betydelse. Med längre semester och kortare arbetstid kommer denna utveckling att fortsätta. Därmed kommer också kravet på goda kommunikationer att öka. En upprustning av de aktuella bandelarna skulle således även få en turistbefrämjande betydelse för inlandet. Med hänvisning till vad som anförts i det föregående bör det vara samhällsekonomiskt lönsamt att fullfölja en upprustning äv och de aktuella tvärbanorna, så att de kan ta över en allt större andel av de långväga transporterna. En sådan långsiktig upprustning skulle också ge direkt sysselsättning i inlandet och skapa förutsättningar för en lokaliseringspolitisk satsning i flera av de inlandskommuner som måste utvecklas om skogsbruk och malmbrytning även skall vara basnäringarna i . Med stöd av vad som anförts hemställs1 att beslutar att hos regeringen begära att förslag föreläggs innebärande en långsiktig plan för upprustning av och de aktuella tvärbanorna. () () '(Se även motion 1976/77:557)