mot · G002739 · 1977-01-24 00:00:00 — Motion 1976/77:739 av i m. fl. Det är mindre än vi fick den forsta semesterlagen och därmed den första egentliga fritidslagstiftningen i vårt land. var 48 timmars arbetsvecka genomförd på hela den svenska arbetsmarknaden. Därefter har reformverksamheten fortsatt. infördes 3 veckors lagstadgad semester. 1957 reducerades arbetsveckan . 1963 kom 4-veckorssemestern. 1966 förkortades arbetsveckan och 1971 . Förslag har framlagts om förlängning av den lagstadgade semestern . Ytterligare förkortning av arbetstiden diskuteras. Genom de här redovisade åtgärderna har årsarbetstiden successivt minskat från ca till ca . som löntagarna genom arbetstidsreformerna fått en kraftigt ökad fritid har pensionsåldern sänkts i flera etapper. Till det kommer att vi i dagens samhälle i ökad utsträckning köper oss fritid genom att använda olika maskinella hjälpmedel. De vardagliga arbetsmoment som tidigare krävde åtskilliga timmar av den arbetsfria tiden utförs med maskiners hjälp på betydligt . Också detta har medverkat till att den totala fritiden i vårt samhälle ökat. En stor del av det tillgängliga reformutrymmet har alltså använts för att förkorta arbetstiden. Avsikten med reformerna har självfallet varit att alla skall kunna bli delaktiga av den ökade fritiden. Vissa undersökningar som genomförts visar emellertid att så inte är fallet. Inom ramen för låginkomstutredningens levnadsnivåundersökning upprättades en rapport om den vuxna befolkningens fritidsförhållanden. I rapporten belystes sambandet mellan å ena sidan ekonomiska, sociala och geografiska faktorer och å andra sidan människors fritidsförhållanden. Stora skillnader redovisades i fråga om fritidsaktiviteter mellan dem som har dåliga och bra arbetsförhållanden. Människor med dåliga arbetsförhållanden är också enligt undersökningen mindre aktiva på sin fritid än de som har bra arbetsförhållanden. Ett samband konstaterades också mellan dålig ekonomi och låg fritidsaktivitet. har i betänkandet Handikappanpassad kollektivtrafik (SOU 1975:68) pekat på de begränsningar i möjligheten att utnyttja fritiden som de handikappade har. av turistanläggningar och friluftsområden genomförde en intervjuundersökning om människors önskemål beträffande I kommitténs rapport redovisas att av de intervjuade tillbringade hela semestern i bostaden. Låg inkomst angavs ofta som orsak till att man stannat hemma under semestern. genomförde 1973 en undersökning av den vuxna tätortsbefolkningens fritidsvanor. Av den undersökningen framgår att av de tillfrågade angav ekonomiska skäl som främsta anledning till att de inte kunde utnyttja fritiden meningsfullt. Det finns således en rad hinder som begränsar olika människors möjligheter att utnyttja den fritid de i lag har rätt till. Utöver det ekonomiska hindret kan här också nämnas de hinder som otillräckligt utbyggd samhällsservice eller bristfälliga kollektiva kommunikationer innebär. Om alla skall kunna bli delaktiga av reformerna på arbetstidsområdet måste dessa kompletteras med samhällsåtgärder av andra slag som ger den enskilde möjlighet att utnyttja den vunna fritiden. Genom lönepolitiska och socialpolitiska åtgärder måste förhållandena förbättras för att de grupper som lever under knappa ekonomiska förhållanden skall kunna bli delaktiga av fritiden. Det kan gälla vissa ungdomsgrupper liksom en del av landets pensionärer, barnfamiljer och låginkomsttagare. Det gäller också många handikappade. Den reformverksamhet som under socialdemokratins ledning ägt rum för att förbättra förhållandena för dessa grupper måste fortsätta. Det gäller också insatser på arbetsmarknads-, regional- och trafikpolitikens områden, insatser som alla har det gemensamt att de skall medverka till att fritiden blir tillgänglig för var och en. Fritidens problem kan således inte lösas enbart med fritidspolitiska medel. Men även om fritiden blir tillgänglig för var och en är det inte liktydigt med att alla har möjlighet att fritt välja hur de vill utnyttja sin fritid. För att den enskilde fritt skall kunna välja måste skilda former av fritidsaktiviteter erbjudas människorna. Det är en uppgift för samhället och folkrörelserna i samverkan att skapa ett fritidsutbud som står öppet för alla. På samhället ankommer det att ställa resurserna till förfogande - på folkrörelserna att forma verksamheten och ge fritidsutbudet innehåll. De kommersiella intressena är mycket starka inom fritidsområdet. Risken för att det kommersiella fritidsutbudet skall bli dominerande är därför påtaglig. Från socialdemokratins sida kan vi inte acceptera att människorna blir utlämnade åt detta kommersiella utbud. Om det skulle bli så finns nämligen stor risk för att vissa människor av ekonomiska, sociala eller geografiska skäl slås ut från möjligheten att uppleva en aktiv fritid. Ekonomiska förutsättningar får inte avgöra fritidens innehåll. Därför är samhällets och folkrörelsernas åtgärder av avgörande betydelse för förverkligandet av en aktiv fritid. Målet för den socialdemokratiska fritidspolitiken är att ge alla människor möjlighet att fritt välja att utnyttja sin fritid på ett meningsfullt sätt. Vi kan inte acceptera att den ökade fritiden leder till att klyftorna i samhället vidgas. Jämlikhetsmålet måste gälla även på fritidspolitikens område. Mot bakgrund av det som redovisats i motionen föreslår vi att en utredning tillsätts för att se över fritidspolitiken. Utredningen bör kartlägga orsakerna till att vissa människor hindras från att utnyttja den fritid de har rätt till. Omfattningen av dessa hinder bör redovisas. Därvid skall särskild vikt läggas vid förekomsten av ekonomiska faktorer. Det är angeläget att utredningen också klarlägger huruvida långa arbetsresor och otillräcklig samhällsservice, bl. a. i fråga om barnomsorg och handikappservice, påverkar den enskildes möjlighet att utnyttja sin fritid. Det är också angeläget att utredningen genomför en inventering av de önskemål som finns när det gäller utnyttjandet av fritiden. Detta kartläggningsarbete är av generell natur. Utredningen bör överväga vilka åtgärder som inom skilda områden är nödvändiga för att undanröja de hinder som finns för människomas möjlighet att utnyttja sin fritid. Därutöver bör utredningen inrikta sitt arbete på frilufts- och rekreationsområdet. Utredningen bör behandla behovet av rekreation såväl efter den dagliga arbetstidens slut som i samband med och längre sammanhängande semesterperioder. Utredningen måste därvid uppmärksamma olika samhällsgruppers skilda förutsättningar. Det gäller t. ex. låginkomsttagare, barnfamiljer, pensionärer och handikappade. Utredningen bör i det sammanhanget ange vilken inriktning och omfattning utbudet av rekreationsaktiviteter bör ha för att valfrihet skall uppnås för envar att utnyttja såväl den dagliga som den längre fritiden till meningsfylld rekreation. a. måste behovet av erforderliga anläggningar anges liksom kostnaderna för genomförandet av förslagen. Det kommersiella inslaget i fritidsutbudet bör ägnas särskild uppmärksamhet. Utredningen bör klarlägga hur det kommersiella utbudet påverkar de enskilda människornas möjlighet att utöva skilda fritidsaktiviteter. Också folkrörelsernas roll i sammanhanget bör utredas. Därvid bör utredningen utgå ifrån att det i första hand är samhällets uppgift att ställa anläggningar och resurser till förfogande medan folkrörelserna har att fylla verksamheten med innehåll. Utredningen bör enligt vår mening dels kartlägga de hinder som finns för människors möjlighet att utnyttja sin fritid, dels föreslå lämpliga åtgärder för att göra det möjligt för var och en att utnyttja fritiden på ett meningsfullt och stimulerande sätt. 1976/77: 739 Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att en utredning tillsätts med uppgift att utreda i motionen aktualiserade frågor inom det fritidspolitiska området. () () () () () () () HANS ALSEN (s)