mot · G002803 · 1977-01-24 00:00:00 — Den som önskar utbilda sig till trafikflygare har två utbildningsvågar att välja mellan, antingen militär flygutbildning eller genom att själv bekosta sin utbildning vid någon civil flygskola i eller utomlands. I vårt land finns endast en civil flygskola nämligen i . Den drivs i privat regi och någon statsunderstödd civil trafikflygarutbildning finns alltså inte i vårt land. En kvalificerad flygutbildning är kostnadskrävande. Den som väljer civil utbildning får varken utbildningsbidrag eller möjlighet till studielån. Den ekonomiska belastningen blir därför utomordentligt stor för den enskilde eleven. Detta gör att de som önskar utbilda sig till trafikflygare sällan kan utnyttja Svenska luftfartsskolans utbildningsmöjligheter på grund av bristande möjligheter att ekonomisera utbildningen. Alltsedan slutet av har de civila flygföretagen huvudsakligen rekryterat sina piloter från flygvapnet. Även om denna ordning tidigare ansågs som ganska naturlig och ändamålsenlig framstår den som otillfredsställande både från flygvapnets, samhällets och den enskilde trafikflygaraspirantens synpunkt. Chefen för flygvapnet aktualiserade i skrivelse till regeringen de problem som uppstått inom flygvapnet på grund av det orationella utnyttjandet av flygvapnets utbildningsresurser som flygföraravgången från militär till civil luftfart innebär. Från allmän samhällsekonomisk synpunkt måste det också framstå som otillfredsställande med hänsyn till de höga kostnaderna för den militära flygutbildningen i jämförelse med kostnaderna för en civil flygutbildning. I skrivelse till regeringen framhåller att "kan producera flygförare för i storleksordningen . jämfört med de i CFV förslag framförda kostnaderna . för förare på flygplan SK 60". har i skrivelse till regeringen framhållit att , som står under och luftfartsverkets tillsyn och som är den enda fast organiserade flygskolan för utbildning av trafikflygare, under sin verksamhet utbildat ca 40 trafikflygare, som samtliga erhållit anställning inom den kommersiella luftfarten och där visat sig mycket lämpliga med en för denna luftfart väl anpassad utbildning. På grund av elevernas förhållandevis stora utbildningskostnader har skolan rekryteringssvårigheter, vilket innebär risk för att skolan måste läggas ned. framhåller vidare i nämnda skrivelse att de piloter som utbildas vid har spe cialutbildats för tjänst inom civil luftfart och blir av den anledningen mera attraktiva för flygföretagen än nuvarande militära flygförare, som först måste genomgå en omfattande kompletterande civil utbildning. Därtill kommer den kostnadsbesparing för statsverket om milj. kr. per pilot som en civil utbildning skulle innebära. Trafikflygarutbildningen har vid olika tillfällen diskuterats, och tanken på en statlig civil trafikflygarskola har därvid förts fram. synes behovet av en sådan skola vara större . De flygföretag som bedriver tung luftfart har att förvänta stora pensionsavgångar bland den flygande personalen med åtföljande rekryteringsbehov. Med anledning av beslutet om nedläggning av flygflottiljen F 11 i , finns det mot bakgrund av vad ovan anförts, anledning att aktualisera frågan om införandet av en civil flygförarutbildning i statlig regi och att därvid undersöka möjligheterna till ett fortsatt utnyttjande av de resurser som finns vid F 11 i . Genom att redan har sin verksamhet i - och det goda renommé skolan har - borde det te sig naturligt att nu söka finna en lösning på frågan om den civila trafikflygarutbildningen i vårt land. Det är också angeläget att frågan tas upp till behandling utan dröjsmål. Skulle tvingas lägga ned sin verksamhet och verksamheten vid F 11 avvecklas innan frågan om en civil trafikutbildning lösts förlorar man möjligheterna att tillvarataga den kunskap, de erfarenheter och den utrustning som f. n. finns samlad i på det här området. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär utredning om civil trafikflygarutbildning, varvid de i motionen framförda synpunkterna på lokalisering av skolan beaktas.