mot · G002517 · 1977-01-24 00:00:00 — Motion 1976/77:517 av i m. fl. om skadeersättningen till yrkesfiskare Den s. k. skärgårdsutredningen har visat hur angeläget det är att främja bl. a. fisket om vi vill ha kvar en levande skärgårds- och kustbygd. Härvid spelar ålfisket en betydelsefull roll. fångas i drygt 1 000 ton ål till ett värde av 17-18 milj. kr. Det svenska ålfisket har dock särskilt haft att kämpa med stora svårigheter. Tillgången på ål har minskat, bl. a. till följd av föroreningar i våra kustvatten. Utsättning av ål sker i viss utsträckning, men det är ännu oklart om det kan ge bestående effekter. Svåra, nästan återkommande stormar har medfört att många ålfiskare år förlorat sina redskap och fått sin ekonomi hårt ansträngd. känner ålfiskarkåren en stor otrygghet. Det för dagen mest akuta problemet för ålfiskarna är stormskadorna på fiskeredskapen. F. n. lämnar staten bidrag från nionde huvudtitelns reservationsanslag Bidrag vid förlust på grund av naturkatastrof m. m. har bidrag utgått med sammanlagt ca 3,5 milj. kr. I handläggs f. n. ansökningar om ersättningar stormskador. Dessa skador uppgår till . Det är i och för sig glädjande att staten hjälper ålfiskarna med dessa bidrag. Ersättningsformen är emellertid administrativt tungrodd och principerna för bidrag restriktiva. Det tar i regel innan bidragen utbetalas. Bidragen är hårt inkomstprövade. Enligt nu gällande principer utgår bidrag med 90 96 vid en taxerad inkomst av högst . och en förmögenhet av högst . För bidrag är motsvarande belopp . För 50 96 bidrag är beloppen . Har fiskare drabbats av mera betydande skador, kan han få visst bidrag även om den taxerade inkomsten med något tusental kronor överstiger . Nyssnämnda procenttal avser den del av skadebeloppet som överstiger självrisken. Om det vore så, att stormskadorna på fiskeredskapen uppträdde bara något enstaka år, kunde kanske denna ersättningsform fungera någorlunda. Som förhållandena nu är inom ålfisket har den emellertid blivit otillräcklig. Enligt vår mening är det hög tid att ersätta den med ett efter näringens förhållanden anpassat katastrofskydd. Detta katastrofskydd bör omfatta skador på eller förluster av fiskeredskap även inom fiskerinäringen i övrigt. Där finns nämligen inte något skydd alls. Utformningen av katastrofskyddet bör övervägas av en utredning. Eventuellt kan uppgiften läggas på fiskerikommittén. I annat fall bör en särskild utredning tillsättas. Utredningen bör enligt vår mening arbeta efter vissa förutsättningar. Formerna för skyddet bör vara enkla och billiga att administrera. Vidare bör det eftersträvas att näringen själv skall administrera skyddet, t. ex. med hjälp av arbetslöshetskassan. I fråga om finansieringen bör utredningen utgå från att näringen med visst stöd från staten skall svara för samtliga kostnader för skyddet, inklusive dess administration. Utredningen bör förutsättningslöst pröva olika former för den del av finansieringen som näringen skall svara för. Viss ledning kan därvid hämtas av principerna för skördeskadeskyddet. Dessa är f. n. föremål för översyn av utredningen om skördeskadeskyddet. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att hos regeringen hemställer om utredning och förslag rörande de framtida formerna för ersättningar till yrkesfisket på grund av skador på eller förlust av fiskeredskap, i enlighet med vad i motionen anförts. (s) () () ()