mot · G10220 · 1977-10-19 00:00:00 — av m. fl. med anledning av förvaltningsstyrelses förslag (1977/ 78:5) om lokalfrågor på m. m. Med anledning av forvaltningsstyrelsens förslag 1977/78:5 vill vi dels hänvisa till vad som anförs i motionen 1976/77:589, dels ytterligare framhålla följande. De senaste årens utredningsarbete och debatter har belyst vilka problem och svårigheter av skilda slag som skulle uppkomma om flyttade tillbaka till och behövde ta i anspråk inte bara det nuvarande kanslihuset utan också vissa ytterligare fastigheter i . Enkelt uttryckt gäller det främst, om det över huvud taget är möjligt att utan drastiska förändringar i den mycket speciella och känsliga miljön i och kring de gamla riksbyggnaderna på skapa minst lika goda möjligheter för att fungera som i de nuvarande lokalerna vid . I det längre tidsperspektiv som måste anläggas - i vart fall om det gäller att skriva av kapitalkostnader på framstår det som i högsta grad tvivelaktigt om det nu diskuterade återflyttningsalternativet kan komma att tillgodose de krav som framtida riksdagar kan komma att ställa. Sådana krav berör såväl funktionsfrågor som expansionsmöjligheter och, inte minst, rimliga samband mellan de fem sex skilda byggnader som enligt förslaget skulle användas för behov. Vi skall dock inte i detta sammanhang återupprepa alla de synpunkter som vi tidigare framfört utan nöja oss med att hänvisa till betänkande 1975:13 och till motionen 1976/77:589. I ett par hänseenden krävs dock vissa kommentarer till forvaltningsstyrelsens nu framlagda förslag. I ett avseende innebär forvaltningsstyrelsens förslag en påtaglig försämring från funktionssynpunkt. Sålunda har gångbron i två våningar över Stallkanalen mellan kanslihuset och gamla riksbankshuset, vilken tidigare betraktades som en viktig förutsättning för att ha ledamotsrummen i kanslihuset och plenisalen i bankhuset, ersatts med en gångförbindelse i anslutning till . Detta innebär att riksdagsledamöterna, som harsina rum fördelade över sex våningsplan i kanslihusbyggnaderna, efter en i vissa fall promenad först får transporteras med hiss till bottenplanet, därefter har att ta sig över till gamla riksbankshuset via en gång och där åter förflytta sig med hiss eller via rulltrappor till plenisalen på femte våningen. Förvaltningsstyrelsen har för sin del inte direkt kommenterat denna, såsom vi uppfattar den, väsentliga försämring av förslaget från funktionssynpunkt, men i handlingarna redovisas ett uttalande av byggnadskommittén om att planförslaget tillgodoser de krav, som byggnadskommittén anser vara av vikt för . beräknar för sin del att lågbroförbindelsen tillgodoser kravet av för förflyttning från ledamotsrum till plenisal. Detta skulle innebära att den tidigare föreslagna gångförbindelsen i två plan (4 och 5) mellan kanslihuset och bankhuset direkt in i plenisalen endast skulle ha minskat den längsta förflyttningstiden med en minut. Vi ställer oss skeptiska till sådana beräkningar, i all synnerhet som man också beräknat den nuvarande längsta förflyttningstiden från ledamotsrum till plenisal vid till nära . Mera rättvisande måste vara att jänföra alternativen utifrån sådana faktorer som gångavstånd Och kommunikationsleder. I nuvarande riksdagshus är längsta förflyttningsavståndet eller endast 1/3 av motsvarande avstånd i de föreslagna byggnadskomplexen. Dessutom kommer den ovan beskrivna berg- och dalbaneåkningen i hissar och rulltrappor, uppifrån-neråt i kanslihuset och nerifrån-uppåt i riksbankshuset, som en ytterligare negativ sak för alternativet . Över huvud taget förefaller sambanden inom och mellan gamla , det nästan totalt utblåsta och ombyggda bankhuset och kanslihuset bli lindrigt sagt mindre goda, vilket i lika mån drabbar både ledamöter och personal. Även massmediernas arbetsförhållanden försämras på grund av de allmänt miserabla kontaktmöjligheterna i de fem sex inom en väldig yta spridda byggnaderna, som föreslås bli nya arbetsplats. En annan fråga som inte kan förbigås gäller kostnadsberäkningarna. I förvaltningsstyrelsens första förslag (1974) beräknades investeringskostnaderna för det nu aktuella återflyttningsalternativet till drygt 120 milj. kr. och årskostnaderna till drygt 16 milj. kr. För torg-alternativet beräknades årskostnaden till knappt 20 milj. kr. inkl. ett belopp på 2,3 milj. kr. för riksbyggnadernas bevarande. Denna skillnad i årskostnad bedömdes av riksdagshusutredningen som stor, och utredningen ansåg att alternativet med avseende på kostnad var överlägset alternativet . I det nu framlagda förslaget beräknas investeringskostnaderna för Helgeandsholmsalternativet till 260 milj. kr. - vartill kommer inredningskostnader på 52 milj. kr. - och årskostnaderna till drygt 30 milj. kr. har sålunda de beräknade kostnaderna för återflyttning till ungefär fördubblats. Även för alternativet långtidsförhyrning vid redovisas nu dramatiskt ökade kostnader. Kommunens nya offert har av förvaltningsstyrelsen beräknats innebära årskostnader på sammanlagt drygt 36 milj. kr. Förvaltningsstyrelsen hardå dels inkluderat vissa kostnader för Helgeandsholmsbyggnaderna,dels räknat med att vissa AP-fondslån kan komma att konverteras till en högre räntesats än f. n. . Det har sålunda redan nu visat sig att offert var fördelaktig för och borde ha godtagits. Det kan nämnas att de nuvarande årskostnaderna för vid uppgår till knappt 14 milj. kr. (exkl. garagekostnader). Såsom vi tidigare rekommenderat borde sålunda förvaltningsstyrelsen ha upptagit direkta förhandlingar med kommunen med utgångspunkt i den tidigare offerten och i de hyreskontrakt som gäller. Den jämförelse som rimligen skall göras mellan de båda alternativen bör, som tidigare anförts, självfallet avse en tidpunkt då båda alternativen är kostnadsmässigt jämförbara, dvs. då även Helgeandsholmsalternativet kan stå färdigt och då framtida ökning av byggnadskostnaderna kan tas med i bilden. Skillnaden för statsverket blir ingalunda oväsentlig. Redan i nuvarande kostnadsläge skulle en återflyttning till medföra direkta investeringskostnader på minst 300 milj. kr. och dessutom diverse svårberäknade följdkostnader, som bl. a. hänger samman med den planerade departementsbyggnationen i Södra Klara-kvarteren. Så sent som anförde regeringen i sitt åtstramningspaket att vissa byggnadsarbeten i m. m. inte borde utföras med den forcering som den dittillsvarande planeringen innebär. Som ett led i det s. k. stabiliseringsprogrammet ansåg regeringen det vidare önskvärt att återflyttning, då beräknad , skulle senareläggas. Trots detta synes förvaltningsstyrelsens förslag fortfarande innebära att nu skall fatta beslut som siktar till en återflyttning till . Det nu framlagda förslaget från förvaltningsstyrelsen styrker oss i vår övertygelse att det är bättre för att tills vidare stanna kvar i hyrda lokaler vid , vilka är direkt anpassade till behov, än att lägga ned på en ombyggnad av de gamla riksbyggnaderna på liksom av det nuvarande kanslihuset. finns för övrigt konkreta förslag, som medgeratt inom ramen för alternativet planera för en rationell expansion av kontorsfunktionerna i direkt och nära anslutning till det nuvarande . Det var ett allvarligt misstag att, som skedde , falla undan för kommuns krav att arkitektpristävlingen om ett nytt riksdagshus skulle begränsas till ny- eller ombyggnad på själva . Därigenom omöjliggjordes en förutsättningslös prövning av möjligheterna att bygga ett nytt riksdagshus på , dvs. på det område som ligger närmast . I dagens situation framstår det som närmast obegripligt att kommunens önskemål om ett nytt parkeringshus och viss trafikföring i området kom att hindra utredningen av ett sådant alternativ som kunde ha inneburit en konstruktiv lösning av lokalfråga på . Även i detta hänseende kan vi hänvisa till vad som anförs i motionen 1976/77:589. Vi anser fortfarande att en lösning av riksdagshusfrågan på bör ske genom att i en hus placera de centrala riksdagsfunktionema. Åberopande det ovan anförda hemställer vi 1. att avslår förvaltningsstyrelsens förslag 1977/78:5, 2. att uttalar sig för att behåller sin förläggning vid så att möjligt rådrum vinnes för övervägande av ett nytt alternativ, som långsiktigt kan tillgodose önskemålet att i ett hus rymma de centrala riksdagsfunktionerna. () () () () () ()