ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G002892 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:892 av m. fl. om tillgång för forskare till information från företagen om hälsofarliga ämnen Tusentals kemikalier används vid företagen. Innan nya ämnen får introduceras skall de godkännas av produktkontrollnämnden, men de som redan var i bruk när lagen började gälla omfattas inte av denna obligatoriska kontroll. Forskare, som intresserar sig för att undersöka kemikalier i arbetsmiljön som misstänks vara hälsofarliga, har svårt att få tillgång till den information de behöver. Enligt uppgift kan företag hemligstämpla recept på kemikalier, åberopande konkurrensskäl. Höga utvecklingskostnader för produkterna motiverar företagens sekretessbehov. Detta problem kunde man komma förbi genom att utvidga sekretessen till att omfatta även forskarna. Den lag som reglerar företags rätt att undanhålla information bör ses över så att forskare som arbetar för att undanröja hälsorisker i arbetsmiljön fritt får tillgång till behövliga data. Med- stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär Förslag innebärande att forskare som arbetar för att undanröja hälsorisker i arbetsmiljön får tillgång till nödvändiga data. (c) () ()
mot · G002893 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 893 av m. fl. om det framtida befolkningstalet för har under föregående år tagit ställning till den framtida planeringen för en samordnad sysselsättnings- och regionalpolitik (proposition 1975/76:211, AU 1976/77:7) samt till den fysiska riksplaneringen (proposition 1975/76:1, CU 1975/76:1). Utmärkande för planeringsverksamheten är att man eftersträvar att samordna den statliga, regionala och kommunala planeringen och att sammanväga de sektorsvisa bedömningarna. Det framhålls också som angeläget att planeringsunderlaget skall vara aktuellt och realistiskt. Genom att vid behandling av propositionen om samordnad sysselsättnings- och regionalpolitik biföll den borgerliga utskottsmajoritetens förslag fastställdes - som vi anser på ett olyckligt sätt - att planeringen i skall inriktas på den undre delen av den i propositionen angivna befolkningsramen 740 000-770 000 invånare . Motiveringen för detta ställningstagande torde närmast vara att länet räknas som storstadslän och att en fortsatt utveckling därför inte bedömts som önskvärd. Utvecklingen inom länet har enligt vår mening inte varit expansiv på ett sätt som föranleder en begränsning av planeringsramen, särskilt som befolkningstalet 740 000 endast motsvarar den befolkning som länet har . I en särskild motion, som vi väckt tillsammans med andra socialdemokratiska riksdagsledamöter från , har utvecklingen i beskrivits närmare, och vi hänvisar i övrigt till denna motion. att uttalar sig för att regeringen i anvisningar till det fortsatta planeringsarbetet anger ett befolkningstal för till mellan 740 000 och 770 000 invånare. HANS () i HANS () i P. O. () i
mot · G002894 · 1977-01-25 00:00:00 — 1976/77 894-900 Motion 1976/77:894 av i m. fl. om AMS-utbildning inom bristyrkesområden Större delen av den hittillsvarande arbetsmarknadsutbildningen har inriktats på traditionella industriella yrken. Detta har varit naturligt, eftersom efterfrågan på arbetskraft varit störst inom industrin. Inom vad som kan kallas för mindre yrken - hantverk, urmakeri etc. - har det inte förekommit någon speciell satsning, och det har givetvis berott på den elev- och gesällutbildning som flertalet av hantverksyrkena inlemmas i. Elev- och gesällutbildningen är i regel så lång och ger så låg lön i förhållande till industriella arbeten att det uppstått viss brist i rekryteringen. Det uppges exempelvis från urmakarhåll att det behövs 230 nya urmakare, men att det bara utbildats 14 i hela landet . Många av de traditionella hantverksyrkena har långa lärotider, och det kan ifrågasättas om de är motiverade. Nya material och nya arbetsmetoder av samma struktur som de som förekommer inom vanlig industriell tillverkning har även inforts inom hantverksområdet. Som exempel kan nämnas att man inom plåtslageribranschen numera köper fabrikstillverkade produkter, som man monterar i stället för att tillverka dem själva. Inom urmakeri verksamheten vinner elektroniken framsteg. Allt detta talar för att en annorlunda uppläggning och ett annat innehåll av utbildningen skulle locka flera intresserade. AMS borde kunna inordna en del hantverksutbildning inom AMU-verksamheten och det borde ske en översyn av aktuella utbildningar i samråd med och respektive branschyrkesråd. Med beaktande av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att en översyn av den inom hantverksområdet förekommande yrkesutbildningen kommer till stånd enligt de syften som i motionen aktualiserats. 1 1976/77.
mot · G002895 · 1977-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om praktiska hjälpmedel för synskadade arbetstagare Många synskadade arbetstagare har bl. a. genom Landaskolan i kunnat rehabiliteras för dugliga arbetsinsatser inom skilda näringsgrenar. Emellertid föreligger ett kontinuerligt behov av de inom industrin förekommande hjälpmedlen och verktygen för att ytterligare arbetshinder skall kunna undanröjas för den synskadade. sysslar med viss verksamhet inom aktuella områden. Men den fortlöpande omstruktureringen inom bl. a. den mekaniska verkstadsindustrin sker så snabbt att det är svårt att i nuvarande läge kunna tillgodose de uppkomna behoven. Därför borde samhället via exempelvis AMS kunna göra en insats på området, och det vore värdefullt om det startades ett specialprojekt i samråd mellan AMS och någon av de befintliga kursanordnarna för de nuvarande kurserna för "Omställning och rehabilitering av synskadade". Skulle nämnda kurs läggas ned i , borde samhället tillgodogöra sig all den erfarenhet som finns såväl inom Landaskolan som inom industrier av deras erfarenhet från arbetet med synskadade. Detta skulle kunna bli en värdefull ersättningsverksamhet i , där det skulle vara möjligt att åstadkomma försök och praktiska resultat i syfte att framställa verktyg, hjälpmedel till förekommande maskiner, som gör det möjligt för synskadade att i ännu större utsträckning än kunna få deltaga i arbetslivet. Med beaktande till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av projekt för framtagande av praktiska hjälpmedel för synskadade arbetstagare.
mot · G002897 · 1977-01-24 00:00:00 — av m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1976/77:917 föreslås att hos regeringen anhåller om förslag till lagändringar av innebörd att en skärpning av den s. k. lagfartsplikten skall ske på sätt som föreslås i motionen 1976/77:917. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk) (vpk)
mot · G002898 · 1977-01-25 00:00:00 — av herrar och i om s. k. företagsutbildning av arbetshandikappade m. fl. har arbetsvårdsavdelningarna vid arbetsförmedlingarna möjlighet att, i samråd med företagsledningarna och de fackliga organisationerna, erbjuda s. k. företagsutbildning till arbetshandikappade och äldre friställda. Denna utbildning genomförs direkt i företagen varvid de som är föremål för utbildningen får en värdefull praktisk erfarenhet och inblick i arbetsplatsen. Arbetsgivaren kan konstatera att även arbetshandikappade kan göra goda arbetsinsatser om arbetet är lämpligt. Kostnaden för denna utbildning bestrids helt eller delvis av arbetsvärden. Detta arbetsmarknadspolitiska hjälpmedel anses av de flesta arbetsvårdstjänstemän vara det överlägset bästa instrumentet när det gäller att yrkesrehabilitera handikappade och äldre. Utbildningsformen har uppskattningsvis mycket ofta resulterat i ett fast anställningsförhållande vid företaget där utbildningen företagits. kunde arbetsvårdsavdelningarna ganska lätt förmå företagen att ta emot en sådan här utbildning, och antalet utbildningsfall var dessa år ganska stort över hela landet. ändrades bestämmelserna så, att när det tidigare ej behövde föreligga anställningsförhållande mellan den som utbildas och företaget måste det efter detta datum undantagslöst föreligga anställningsförhållande. Detta har inneburit att företagen i mycket stor utsträckning säger nej när arbetsvårdsavdelningarna aktualiserar sådana här utbildningsfall. Utbildningsfallen beräknas ligga på mellan och av fallen under vart och ett av . Vi anser att det finns två sätt att kunna komma till rätta med detta problem, det ena är att lätta på bestämmelserna när det gäller anställningsförhållande, vilket vi förstår svårligen kan vara genomförbart med tanke på att ändringen till det rigorösare förhållandet, som förmodligen var välgrundad, endast är gammal. Det andra medlet anser vi däremot bör kunna prövas: har länsarbetsnämnderna möjlighet att, med hjälp av den så kallade främjandelagen tvångsvis placera arbetskraft i företag som ej solidariskt ställer upp för bland annat arbetshandikappade arbetssökande. Med hänvisning till det anförda hemställs att hemställer att regeringen hos aktualiserar främjandelagens möjligheter att tvinga foretag ta emot arbetshandikappade arbetssökande.
mot · G002899 · 1977-01-21 00:00:00 — av m. fl. om rätt att amma barn på betald arbetstid Föräldraförsäkringen ger möjlighet för föräldrar att välja vem som skall stanna hemma och vårda barnet . Ledigheten kan också delas upp mellan föräldrarna. Bestämmelserna i försäkringen inrymmer vissa ekonomiska begränsningar, vilka vpk tar upp i annat sammanhang. Emellertid ställs nyblivna föräldrar ofta inför ett praktiskt dilemma. Amning uppmuntras varmt av liksom av mödra- och barnavårdscentralerna som den bästa starten för barnet och det av vetenskap och erfarenhet bästa sättet att föda upp barnet. Amningen har fördelar från närings-, känslo- och bekvämlighetssynpunkt och är dessutom ekonomiskt fördelaktig. Barn som ammas blir ofta friskare och mindre infektionskänsliga än flaskbarn. Spädbarn med allergianlag rekommenderas amning . Gjorda undersökningar har visat att amning i sådana fall påverkar barnet positivt. Enligt kan 6-månadersåldern vara en lämplig tid för avvänjning, som skall ske successivt och långsamt. Amning anges som önskvärt upp till . Eftersom naturen till.delat kvinnan möjligheten att amma innebär det ofta att det i hem där man valt amning som metod för barnets uppfödning blir kvinnan som tar ut föräldraledigheten eller större delen av den och mannen går då miste om mycket av från alla synpunkter värdefull kontakt med barnet under dess första halvår. Därmed försvinner också i realiteten valfriheten för kvinnan. Återstår så möjligheten att återgå till förvärvsarbetet och ta ledigt den tid som krävs för att amma barnet. Denna rättighet finns inskriven i arbetarskyddslagen (1949, S 35:3) där det heter: kvinna som ammar sitt barn må ej förvägras rätt till ledighet härför. I praktiken kan detta leda till situationer liknande den i följande exempel. En kommunalt anställd kvinna tog ut hälften av föräldraledigheten varefter barnets far skulle ta vid. Kvinnan ville dock fortsätta amningen och man kom överens om att mannen skulle komma till arbetsplatsen med barnet. Kommunen-arbetsgivaren gick inte med på detta arrangemang, med hänvisning till att fler kunde ta efter exemplet med åtföljande ekonomiska förluster för kommunen. I stället rekommenderade man den anställda att antingen ta ledigt den tid som krävdes eller söka deltidstjänst. Om inte föräldraförsäkringens intentioner skall försvåras av praktiska hin der av den typ som ovan relaterats bör möjligheten till amning på arbetstid stå öppen för alla. För dem som av olika skäl inte kan amma sitt barn på arbetsplatsen bör möjligheten finnas att under arbetstid och utan löneavdrag besöka hemmet. Arbetarskyddslagens bestämmelser bör i konsekvens härmed kompletteras med bestämmelserom att kvinna som ammar barn skall ha rätt att göra detta under arbetstid och utan löneavdrag. Med stöd av det anförda föreslås att uttalar sig för en sådan ändring i arbetarskyddslagens bestämmelser att där inskrivs att kvinna skall ha rätt att amma sitt barn på arbetstid och utan löneavdrag. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G002903 · 1977-01-21 00:00:00 — Motion 1976/77: 903 om lokalisering av statlig verksamhet tili skedde en snabb tillväxt av befolkningen inom . Främst var ökningen koncentrerad till vissa förortskommuner. I stort sett har denna tillväxt stoppats. Orsakerna är flera, men bl. a. har statsmakterna vidtagit åtgärder för att dämpa befolkningstillväxten. Även sedan totala antalet innevånare slutat öka har dock mycket stora förändringar inträffat inom regionen. En lång rad kommuner, främst . har fått minskat befolkningsunderlag under det att andra kommuner kraftigt ökat. Detta är främst några kommuner på . Resultatet har också blivit att befolkningens sammansättning i regionen starkt varierar i olika kommuner. Så har t. ex. kommunerna på en ung befolkning. Detta medför också att man där på grund av höga födeisetal kommer att få en fortsatt befolkningstillväxt. Förändringarna i befolkningsfördelningen inom har också medfört problem i fråga om flera väsentliga funktioner. Sysselsättningen inom sydost- och sydvästsektorerna är mindre än i andra delar av länet. Skattekraften är lägre. Detta medför obalans och olyckliga sociala förhållanden. Bristen på arbetstillfällen är säkerligen en av de väsentliga orsakerna till de svårigheter som finns på . Ansvaret för utvecklingen inom en region vilar i icke obetydlig grad på regionala och kommunala myndigheter. Men i ett område där det finns ett så stort antal statliga arbetsplatser som i är det förvånansvärt att dessa är så ensidigt lokaliserade till och vissa områden i norra förorterna. Det är därför angeläget att man från regeringens sida nu söker styra lokaliseringen av statliga arbetsplatser i mot de svagare kommunerna på . Detta gäller både statliga verk och andra institutioner och företag som helt eller delvis ägs av staten. har man från statens sida inte visat något större intresse av att förlägga sin verksamhet till . De planer på lokalisering som finns visar att ytterligare statliga arbetsplatser kommer att förläggas till de områden i och norra förortskommunerna som redan är väl försörjda. Kollektivtrafiken i har förbättrats väsentligt, och det är lätt att från hela regionen nå centrala områden i , , , och . Dessa kommuner disponerar också mark för förläggning av statlig verksamhet. En styrning av statlig verksamhet till skulle hjälpa till att klara upp problemen. Främst bör man då satsa på ny verksamhet och sådana arbetsplatser som av skilda skäl måste flytta från andra delar av regionen. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att uttalar att den framtida lokaliseringen av statlig verksamhet i i första hand bör ske till kommuner på .
mot · G002904 · 1977-01-24 00:00:00 — Motion 1976/77: 904 av m. fl. om bevakning av vissa fordringar enligt lönegarantilagen Lagen om statlig lönegaranti vid konkurs innehåller bestämmelser (§ 6) som innebär att konkursförvaltaren skall bevaka vissa löne- och pensionsfordringar åt arbetstagarna i samband med konkurs. Konkursförvaltarens bevakningsplikt skall fullgöras efter konkursbeslutet och före bevakningstidens utgång samt omfatta endast sådana arbetstagarfordringar, som enligt konkursförvaltarens bedömande är klara. Denna konkursförvaltarens bevakningsplikt har inte varit avsedd att inverka på reglerna om efterbevakning och kostnad för kungörelse och annat som föranleds av denna (lili; sjunde stycket KL). Det är en ordning som är föga tillfredsställande. Det är knappast försvarligt att en arbetstagare skall drabbas av särskilda kostnader för att komma i åtnjutande av betalning enligt den statliga lönegarantin. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändring av lag om statlig lönegaranti, så att verkställande och bekostande av efterbevakning ombesörjes av konkursförvaltaren för sådana fordringar som omfattas av den statliga lönegarantin. G. () () GOTAB 52987 Slockholm 1977
mot · G00291 · 1977-01-12 00:00:00 — 1976/77 91-98 1976/77: 91 av i Agnäs om gengasdrift Under utformades i vårt land en teknik som gjorde det möjligt att med inhemskt bränsle driva motorfordon. Gengasaggregaten förbättrades efter hand och hade vid kristidens slut utvecklats så att de på tillfredsställande sätt fungerade även i påfrestande trafik. Bussförare hos SJ och postverket samt i privata foretag, som drev trafik i glesbygder med stora avstånd och i fjälltrakterna med deras krävande förhållanden, har vitsordat att detta system med gengasdrift fungerade med förhållandevis stor säkerhet och utan svårare olägenheter. Vid bränslekrisens slut efter kriget kom gengasutrustningen att skrotas eller i vissa fall läggas åt sidan som reserv, varför allt torde vara rostigt eller på annat sätt odugligt. Som bere.dskapsåtgärd för tänkbara kriser och som reserv borde dock vårt land ha ett lager av utrustning för gengasdrift. torde det därtill vara möjligt att ytterligare utveckla den tekniska utrustningen och förbättra och förenkla aggregaten så att en del av trafiken kunde upprätthållas med drivmedel från skogen, t. ex. trä och kol. Det är en fråga med stor ekonomisk betydelse'och med perspektiv som bör bedömas också med hänsyn till behovet av ny sysselsättning. En intensifierad forskning och vidgad försöksverksamhet utöver den som i viss skala pågår borde vara av stort intresse. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar om intensifierad forskning och försöksverksamhet då del gäller gengasdrift både som ersättning för andra drivmedel och i beredskapssyfle. () i Agnäs
mot · G002911 · 1977-01-21 00:00:00 — Motion 1976/77: 911 av och om åtgärder mot s. k. viltolyckor av alla trafikolyckor utgörs av s. k. viltolyckor som oftast kan vara mycket allvarliga. Även en måttlig minskning i antalet skulle spara mycket lidande och innebära fordelar för samhällets ekonomi. Om man söker orsaker till dessa olyckor undgår man inte att inse att den dåliga siktröjning som råder längs våra vägar utgör en bidragande orsak. Med glesare bestånd vid vägkanterna skulle viltets uppehållsplatser flyttas längre in i skogen som fordonsföramas möjlighet att observera viltet skulle förbättras. Mot den bakgrunden bör det från samhällets synpunkt vara angeläget att sådan siktröjning sker där så erfordras. Lämpligt synes vara att detta kan ske som beredskapsarbete med förhöjt statsbidrag. Möjlighet bör finnas att rymma detta inom befintligt anslag. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om att siktröjning längs våra vägar får bedrivas som beredskapsarbete enligt motionens förslag. () ()
mot · G002912 · 1977-01-21 00:00:00 — Motion 1976/77: 912 av och om framdragandet av kraftledningar Oavsett hur landets elkraft produceras måste den distribueras till konsumenterna. Över hela landet finns redan ett stort nät av kraftledningar och kraftledningsgator av olika storlek och varierande bredd. I skogsbygder undanhålls stora arealer mark från produktion på grund av dessa ledningsgator - enligt uppgift ca . I jordbruksområden medför ledningarna kanske inte motsvarande intrång på odlingsarealerna, men däremot utgör de ofta störande inslag i landkapsbilden. Det torde emellertid inte finnas möjlighet att inom överskådlig tid annat än i undantagsfall övergå till ett mindre utrymmeskrävande kraftledningssystem som är mindre störande för landskapsbilden, dvs. Under dessa förhållanden måste kraftledningarnas sträckning och utformning uppmärksammas i än högre grad än som sker . F. n. finns endast direkta bestämmelser om ledningar lag, innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar. Härtill kommer att den i 20 § naturvårdslagen numera införda samrådsskyldigheten enligt förarbeten och praxis omfattar ledningsgator samt att stadsplaner kan innehålla s. k. säkerhetsområden, där starkströmsledningar skall dras fram. Det har emellertid i praktiken ofta visat sig att kraftproducenter och distributörer, när de begär samråd med , hunnit så långt i sin planering att myndighetens önskningar inte kan tillgodoses utan alltför oskäliga kostnader. 1 andra fall kan planeringen ha skett utan att vederbörande haft möjlighet att känna till de hinder som myndigheten anser föreligga för ledningar på vissa sträckor. Frågan om förbättrad planering av kraftledningsgator har aktualiserats på flera sätt. , industriverket och vattenfallsverket bedriver visst utvecklingsarbete. Inom ramen för det pågående riksplanearbetet avser industriverket enligt uppgift bevaka även denna fråga. På vissa länsstyrelser har också planeringsinsatser utförts med syfte att styra kraftledningsbyggandet, så att konflikter med motstående intressen begränsas. Sammanfattningsvis kan dock hävdas att de planeringsförutsättningar som föreligger inte är tillräckliga för att få till stånd en ledningsdragning där tillräcklig hänsyn tagits till exempelvis landskapsskydd, jord- och skogsbruk. Viktigt är då att kraftföretagen redovisar planerade ledningsbyggnadsplaner . Samordning mellan länen är också viktig. Enligt vår mening bör därför ge regeringen till känna att ytterligare åtgärder bör vidtas inom ramen för riksplanearbetet i syfte att skapa förutsättningar för en bättre planering av dragning av kraftledningsgator, varvid ökad hänsyn tas till motstående intressen. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av ytterligare planeringsinsatser rörande byggande av kraftledningar. () ()
mot · G002914 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 914 av m. fl. om ökad priskontroll vid försäljning av fast egendom Förköpslagen av med senare ändringar tillförsäkrar kommun förköpsrätt till fast egendom som med hänsyn till den framtida utvecklingen krävs för tätbebyggelse eller därmed sammanhängande anordning. Undantagen från förköpsrätt är bl. a. den fastighet eller, när försäljningen avser flera fastigheter, varje fastighet som har en ägovidd som understiger och ett värde som är lägre än . Den kommunala förköpsrätten har givit kommunerna bättre möjligheter än tidigare att få kunskap om vad som inom kommunen sker på äganderättssidan i fastighetsavseende. Främst har avsikten med lagen varit att tillförsäkra kommunerna ökade möjligheter att tillgodose sitt markbehov med hänsyn till framtida utveckling. I en del fall har kommunerna också kunnat utnyttja sin förköpsrätt, men i många fall har detta inte kunnat ske därför att det pris som privat köpare erbjudit säljaren - och som enligt lagen skall bestämma priset även vid kommunens utnyttjande av sin förköpsrätt - varit orimligt högt. Erfarenhetsmässigt har detta senare främst gällt fastigheter som framstått som speciellt attraktiva från fritidssynpunkt. I alltför stor utsträckning har i detta avseende den kapitalstarkes marknad fått råda. Fastighetspriser som ligger tio gånger över taxeringsvärdet är inte längre någonting ovanligt. Detta förhållande gör att fastighetsinnehav av det slag det här gäller i ökande grad förbehålls en mycket liten men ekonomiskt stark grupp bland medborgarna. En familj med normalinkomst och utan tillgång till mycket betydande eget kapital är i dessa sammanhang praktiskt taget helt satt ur spel. Ofta kan inte heller en kommun, hur intresserad den än med hänsyn till samhällsintresset är, utnyttja sin förköpsrätt. Men även när det gäller våra jordbruksfastigheter sker en prisbildning som inte är baserad på jordbrukets lönsamhet. Det måste därför vara både ett jordbrukarintresse och ett konsumentintresse att någon form av priskontroll av våra markresurser kommer till stånd. Den mycket snabba och från allmän synpunkt negativa utvecklingen i dessa avseenden gör det nödvändigt att en skyndsam utredning vidtas för att finna lösningar på hithörande problem. Om inte samhället i de avseenden som ovan berörts får något slags korrigeringsinstrument, föreligger enligt vår mening stor fara för att i fritidsoch rekreationsavseende en ny klassindelning växer fram, som utvecklingen på jordbrukssidan blir den att det ytterst blir skattebetalarna och konsumenterna som påläggs ytterligare ekonomiska bördor, om de unga jordbrukarna skall få någon jord att bruka. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att hos regeringen hemställer om en utredning med uppdrag att undersöka möjligheterna att, utöver vad som gäller enligt den kommunala förköpsrätten, få till stånd någon form av priskontroll på all mark. () ()