mot · G102212 · 1977-12-15 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:69 om ändring i 6 kap. kommunisterna har - som enda parti - konsekvent arbetat för de homosexuellas frigörelse och likaberättigande i samhället. När nu diskrimineringen av homosexuella i sexualbrottslagstiftningen äntligen föreslås avskaffad, hälsar vpk detta förslag med tillfredsställelse. I kampen mot diskrimineringen av homosexuella ansluter sig vpk till en klassisk socialistisk och kommunistisk tradition: ryska revolution, som helt sopade bort tsartidens diskriminerande lagstiftning, det tyska mångåriga kamp för de homosexuellas rättigheter osv. Vpk förkastar i motsvarande mån de mot denna tradition stridande synsätt som gjorde sig gällande under den s. k. Stalinperioden och av vilka rester alltjämt finns kvar i lagstiftningen i vissa socialistiska länder. Vi konstaterar att förföljelsen och diskrimineringen alltid varit långt grövre och grymmare i borgerliga samhällen. Undertecknade vill endast göra den anmärkningen att regeringen bort använda tillfallet till att bättre motivera sitt - i viss mån historiska - lagförslag. Avskaffandet av särbestämmelserna mot homosexualitet får ju icke ses som en akt av blott passiv tolerans. Man hade bort göra en ideologisk motivering, i vilken man erkände homosexualiteten som ett från samhällets ståndpunkt likvärdigt alternativ. begränsar man sig till att polemisera mot dem som anser homosexualitet direkt skadlig. Man upprepar i detta sammanhang t. o. m. vanliga fördomar - t. ex. att de homosexuella är en liten, starkt avgränsad minoritet och vill t. o. m. göra gällande att den fördomsfulla atmosfären i samhället skulle vara ett slags garanti för att homosexuella inte i så hög grad skulle söka kontakt med ungdomar. Sådana oreflekterade fördomar kan tyvärr bli ett stöd åt de reaktionära tendenser som börjat göra sig gällande i frågan. De är under alla omständigheter inget stöd åt den särskilda utredning om de homosexuellas situation i samhället som skall börja sitt arbete. Propositionen behandlar även frågan om straffbeläggning av incest. F. n. straffbeläggs samlag mellan personer i helsyskon- och förälder-barn-relation. Regeringens handläggning av frågan är mycket märklig. Två utredningar, en överväldigande majoritet av det stora antalet remissinstanser samt tre av lagrådets fyra medlemmar förordar att straffstadgandet mot incest tas bort. Regeringen intog till en början samma ståndpunkt. En enda - för sina ultrakonservativa åsikter känd - medlem av lagrådet uttalade sig sedan för En ökänd högerextremist startade en uppblåst kampanj mot förslaget. Dessa - kvantitativt betydelselösa, men välberäknade - opinionsyttringar föranledde regeringen att helt ändra ståndpunkt. Motiveringen var att avkriminaliseringen av incest skulle sakna stöd i det allmänna rättsmedvetandet. Detta rättsmedvetande företräds enligt regeringens uppfattning i högre grad av ett par enskilda jurister än av 60 remissinstanser, däribland , samt tre ledamöter av lagrådet. Hela handläggningsproceduren är exempellös. I vad angår sakfrågan vill vi bestämt deklarera att regeringens hastigt intagna ståndpunkt strider mot en civiliserad och human människosyn. Det finns inga rimliga skäl att straffbelägga incest mellan vuxna. De skäl för fortsatt kriminalisering som anförs av en lagrådsmedlem och som utgör grund för regeringens ställningstaganden är milt sagt egendomliga. Huvudmotivet är statens behov att - som det påstås - slå vakt om familjen. Det uppgivna motivet är enligt vår mening helt konstlat och i saken närmast irrelevant. Främst gäller frågan endast sexuella relationer mellan vuxna. Samlag mellan vuxna helsyskon torde över huvud inte kunna utgöra något hot mot föräldrarnas relationer. Sexuella relationer mellan förälder och vuxet barn torde - när de över huvud uppkommer inom ramen för en familjesamlevnad - vara ett tecken på att familjebildningen redan innehåller allvarliga spänningar. Att då kriminalisera den yttre följden härav är lika inhumant som poängiöst. I sina motiv för fortsatt straffbeläggning utgår regeringen från att själva familjeinstitutionen, inte människorna, skall skyddas. Detta är en inhuman syn. Naturligtvis kan incestuösa förbindelser innebära spänningar och problem för de inblandade. Men också i legalt accepterade relationer t. ex. mellan två makar - kan sådana spänningar och problem uppstå. Där de berörda inte själva förmår hantera sådana problem, bör de få samhällets positiva stöd att reda ut dem. Under inga omständigheter bör samhället i sådana fall förfölja dem med straffhot. Detta kan uteslutande leda till att problemen och spänningarna trycks ned, döljs och konserveras. Detta tjänar icke att uppnå den öppenhet och äkthet som i ett civiliserat samhälle bör ligga till grund för relationerna mellan fria och mogna individer. Från den nämnda utgångspunkten förespråkar vi att straffstadgandena mot incest avskaffas. att med bifall till propositionen 1977/78:69 i övrigt beslutar upphäva 6 kap. 5 § (kriminaliseringen av incest). (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)