mot · G002543 · 1977-01-21 00:00:00 — av m. fl. om arbetsmarknadspolitiken, m. m. Den socialdemokratiska regeringen redovisade i propositionen 1975/76:211 förslag till riktlinjer för en samordnad sysselsättnings- och regionalpolitik. Propositionen låg till grund för beslut, men på flera punkter ändrades innehållet av den borgerliga majoriteten i en riktning som tyder på att ambitionerna för sysselsättningen kommer att dämpas. Med denna motion fullföljer vi de socialdemokratiska riktlinjerna och redovisar hur dessa riktlinjer bör omsättas i konkreta åtgärder för att upprätthålla en hög ambitionsnivå inom arbetsmarknads- och regionalpolitiken. Vi föreslår att arbetsförmedlingen får ytterligare resurser. Principbeslut bör fattas om en ny organisation av det skyddade arbetet. En ökad beredskap måste skapas inför tekniska förändringar; en utredning av datateknikens effekter på arbetsmarknaden begärs. Åtgärder för att kunna påverka strukturförändringar i näringslivet begärs. Bidraget till företag som ordnar utbildning i stället för att permittera vid tillfälliga avsättningssvårigheter bör höjas till . Bidraget till företag som anställer och utbildar kvinnor resp. män i yrken som domineras av motsatt kön bör höjas till . AMS föreslås fl . för information bland deltidsanställda. Ett nytt statsbidragssystem för beredskapsarbeten begärs i syfte att stimulera kommunerna att ordna dagsverksbilliga arbeten. Vidare föreslås intensifierade åtgärder för att bereda arbete och utbildning åt ungdomar. Det kontanta arbetsmarknadsstödet bör höjas från . På regionalpolitikens område föreslås att kommunerna och länsorganen skall fl möjlighet till större handlingsfrihet i planeringen. Arbetsmarknadspolitiken under perioden.J9741976 har bedrivits med insatser över ett brett fält och med en inriktning som bestämts av de mycket varierande behov som förelegat. En huvuduppgift har varit att lösa de problem som skapats av den internationella konjunkturkrisen. åtgärderna har skett i mycket god tid, och besluten har fattats innan dämpningen av efterfrågan på arbetskraft fått genomslag i form av ökad arbetslöshet. Under de tidigare konjunktursvackorna har arbetslösheten regelbundet ökat, och vid konjunkturuppgången har den minskat. Detta mönster har brutits under de senaste årens konjunktursvacka, vilket framgår av diagram 1. Trots att konjunkturen försvagats har det varit möjligt att med hjälp av arbetsmarknadspolitiska insatser pressa ner arbetslösheten. Fullt kapaci tetsutn^ttjande^-Tnom industriin (andel ja-svar) 1 I Diagrammet visar hur arbetslösheten utvecklats enligt och hur industrins kapacitetsutnyttjande förändrats enligt konjunkturbarometern. När kapacitetsutnyttjandet minskade under 1966-1967 och 1970-1971 ökade arbetslösheten. Men när kapacitetsutnyttjandet minskade under 1975-1976 fortsatte arbetslösheten att minska. Den streckade linjen visar vad som kunde ha skett om mönstret från de tidigare konjunktursvackorna hade upprepats: en arbetslöshet nära dubbelt mot den nuvarande. Att beredskapen varit hög och att åtgärderna satts in har spelat en avgörande roll för det sätt på vilket hävdat sysselsättningen och motverkat arbetslösheten. Detta framgår också av en utredning som gjorts inom ramen för , Arbetsmarknadspolitiken i de nordiska länderna under konjunkturnedgången 1975-76". Som ett sammanfattande och mellan de olika länderna jämförbart mått på efterfrågeutvecklingen har använts den statistiska serien över de till ar betsförmedlingen nyanmälda lediga platserna. 1 diagram 2 på s. 4-5 visas dels utvecklingen av denna tidiga indikator, dels utvecklingen av arbetslösheten i de nordiska länderna. Av diagrammet framgår att det för samtliga länder föreligger ett tidsgap mellan den tidpunkt då man kan urskilja en nedgång i tillströmningen av lediga platser och den tidpunkt då det förändrade efterfrågeläget ger effekt på arbetslöshetstalen. För del gäller att åtgärderna sattes in på ett tidigt stadium av minskad efterfrågan på arbetskraft och i ett skede när arbetslösheten fortfarande var mycket låg och att omfattningen av insatserna var sådan att arbetslösheten kunde hållas nere på denna låga nivå. Till det gynnsamma resultatet har bidragit inte bara de extra åtgärder som redovisats i diagrammet utan hela den reguljära verksamheten inom arbetsmarknadsverket, som snabbt kan sättas in för att lösa de sysselsättningsproblem som uppstår. t-kna^suf vedd i n$en Lag staude mköi*is+polrtisk lösning. Ta sista!fendén fi^ans loveu 1675/76- Sätskil4a sysdsaftuiu^ssfw^ »de digiftet- ^ 7oo Sepi^nber-ArtHipetSusselsatt/iiuic' uigi/td- p£ <2 At-kefslösa (säsoi\qFe*s2dé) 'NgautvtäWa pifser RsgeHugeu -filis=Hietdf sgsKl srtui (visso! AiMswark>\a4s^<^/i^eM åfgiirdet 80 /X > 00- / '"Z Ari>dsl65a(sa5owjf'»ia^c'> -Nannia U5 pl+tset is-cwikts'ptajtém på it+ail2.000 *vii I jO»>et- kt-wiot fegelin^i bsgaf-fifönjfnliH/i2krpa 1000 milj mat-Pcrar eff Mstvdii^virprt^r-am. Sysselsättningen har ökat snabbt . Det är kvinnorna som i ökad usträckning gått in på arbetsmarknaden och som kunnat förverkliga önskemålen om förvärvsarbete. För medelålders och äldre män är utvecklingen en annan. har sysselsättningsökningen varit långsammare än under de närmast föregående åren. Sysselsättningen bland kvinnorna var emellertid 29 000 högre än . Sysselsättningens förändring kvartalsvis jämfört med samma kvartal föregående år, 1 000-tal personer Handel m. m. Anm. Näringsgrensklassificeringen i har förändrats något fr. o. m. . Källa: Arbetskraftsundersökningarna. Tillskott av arbetstillfällen har huvudsakligen skett inom den offentliga sektorn. Sysselsättningsökningen inom denna sektor har varit väl konjunkturanpassad. Medan industriexpansionen var drivkraften bakom sysselsättningsökningen under högkonjunkturens inledningsfas, har den offentliga sektorns sysselsättningstopp nåtts som industrisysselsättningen gått ner. Det är främst utbyggnaden av sjukvård, undervisning, barnomsorg och övrig social service inom landsting och kommuner som möjliggjort att allt fler människor erhållit arbete. Varuhandeln hade under 1974-1975 och forsta en förhållandevis betydande sysselsättningsökning, som till stor del berodde på stimulans av den privata konsumtionen. jämfört med året innan märks emellertid en viss nedgång av sysselsättningen, men utvecklingen för tyder på att nedgången bromsats upp. Nedgången av sysselsättningstillfällena inom byggnadsindustrin bromsades upp , och kunde märkas en viss ökning. Det svaga sysselsättningsläget inom industrin har kvarstått under loppet av 1976. Sysselsättningen har i genomsnitt minskat med omkring 24 000 personer inom industrin. I genomsnitt har antalet arbetslösa enligt arbetskraftsundersökningen varit omkring 67 000 personer - 1,6 96 med normala säsongsbetonade variationer. låg arbetslösheten på 1,5 96, vilket får betraktas som en mycket låg siffra. Antalet arbetslösa ungdomar har minskat . Ungdomsarbetslösheten brukar stiga , då de som slutat skolan börjar söka sig ut på arbetsmarknaden. Så skedde också . En liten ökning av arbetslösheten jämfört med tredje kvartalet kan noteras bland unga kvinnor åldern som den har minskat något för unga män i samma ålder. Att arbetslösheten bland ungdomar minskat kan tillskrivas de särskilda åtgärder som har satts in mot ungdomsarbetslöshet. Åtgärderna är i huvudsak inriktade på ökade utbildningsmöjligheter och beredskapsarbeten jämte en intensifierad arbetsförmedling. Antalet ungdomar i praktikarbeten hos statliga myndigheter och i kommunala beredskapsarbeten har ökat med omkring 10 000 personer . Förändringen i antalet arbetslösa. Jämfört med samma kvartal föregående år, 1 000-tal personer Källa: Arbetskraftsundersökningarna och Arbetsmarknadsstatistik Arbetslösheten bland kassamedlemmarna har i stort följt samma utveckling som arbetslösheten enligt arbetskraftsundersökningarna. I och med att den allmänna pensionsåldern sänktes försvann i det närmaste 6 000 personer ur statistiken. hade 27 500 personer varslats om personalinskränkningar jämfört med omkring 20 500 . Merparten avser inskränkningar inom industrin. Enligt arbetskraftsundersökningarna har i genomsnitt av antalet arbetslösa berörts av personaleller driftsinskränkningar jämfört med en nästan dubbelt så hög andel enligt mätningar som gjordes 1971-1973. Denna förändring kan ses som en effekt av lagstiftningen om anställningsskydd; förändringar i driften leder i mindre utsträckning än tidigare till uppsägning av anställning. Sysselsättningspolitikens inriktning under 1977-1978 I budgetpropositionen (prop. 1976/77:100, bil. 15) framhåller föredraganden att återhämtningen inom såväl den internationella som den inhemska ekonomin går långsammare än vad tidigare prognoser gett vid handen. Ett lågt kapacitetsutnyttjande och mycket betydande färdigvarulager har hållit tillbaka företagens behov av nyrekrytering. Den ökade produktion som är möjlig inom ramen för företagens nuvarande personaltillgångar gör att man måste räkna med att produktivitetsstegringen vid en konjunkturuppgång blir relativt snabb. Det finns, enligt föredragande statsrådet, utrymme för en produktivitetsökning utan motsvarande sysselsättningsexpansion. På grund av pensionsavgång väntas en viss förstärkning av efterfrågan. Inom industrin väntas detta dock i första hand gälla personer med industriell vana och yrkesutbildning, heter det i budgetpropositionen. I propositionen räknar man vidare med att kvinnornas inträde på arbetsmarknaden kommer att bromsas upp. Som en följd av detta sägs att antalet personer på arbetsmarknaden inte kommer att öka nämnvärt . Det sammanfattande omdömet är att situationen på den svenska arbetsmarknaden vid ingången av 1977 är god, med internationellt sett låg arbetslöshet i flertalet branscher och regioner samt inom olika grupper på arbetsmarknaden. Länsarbetsnämnderna betonar i sina rapporter den stora osäkerheten i bedömningarna av arbetsmarknadsutvecklingen . En övervägande del av länsarbetsnämnderna räknar emellertid med en fortsatt försvagning , vilket medför risk för arbetslöshet . Den markanta ökningen av antalet personer som berörs av varsel kommer sannolikt att fortsätta av året och medföra en ytterligare minskning av industrins sysselsättning. Men de stora förändringarna sker främst genom s. k. naturlig avgång, som inte ersätts av nyrekrytering. Beroende på bl. a. näringslivets struktur och lokalisering kommer påfrestningarna på sysselsättningen att variera i olika delar av landet. Enligt länsarbetsnämndernas bedömningar kommer arbetsmarknadsutvecklingen i bl. a. , , och , , och flertalet Norlandslän att sannolikt bli svagare än i övriga delar av landet. Strukturproblemen tar sig enligt rapporterna alltmer påtagliga uttryck och förklarar till stor del den ökning i varslen som skett. Det gäller främst tekoindustrin, järn- och stålindustrin samt varven men också vissa delar av verkstadsindustrin. För verkstadsindustrin bör emellertid observeras att det fortfarande råder ganska stor brist på yrkesutbildad personal; en tredjedel av företagen uppgav att man hade brist på yrkesarbetare. När det gäller byggnadsverksamheten förutser länsarbetsnämnderna i allmänhet god sysselsättning. Mot den svaga sysselsättningsutvecklingen inom industrin står uppgifterna om en fortsatt ökning av sysselsättningen inom vårdområdet, barnomsorgen och utbildningen. 2.3 Vår syn på arbetsmarknad och arbetsmarknadspolitik tinder 1977-1978 Regeringens budgetproposition innehåller inte någon samlad redovisning av åtgärder i anslutning till de riktlinjer som behandlade och antog vid höstriksdagen 1976. Inte heller finns någon klar viljeyttring av det slag som redovisades i propositionen om samordnad sysselsättningsoch regionalpolitik. När det gäller den allmänna inriktningen säger föredraganden att regeringen med all kraft kommer att verka för full sysselsättning och i konsekvens härmed vidta åtgärder för att hjälpa dem som till följd av strukturförändringarna hotas av arbetslöshet. I bedömningen av sysselsättningsutvecklingen säger emellertid föredragande statsrådet att han räknar med att färre kvinnor än under de närmast föregående åren kommer att söka sig in på arbetsmarknaden. Genom en sådan avsaktning av kvinnornas inträde i arbetslivet och en avgång genom pensionering räknar regeringen med att antalet personer på den svenska arbetsmarknaden inte skall öka nämnvärt. Innebörden av detta är att regeringen räknar med en stagnation i sysselsättningsutvecklingen och att kvinnorna skall utgöra en buffert, som skall ta konsekvenserna av förändringen i näringslivets efterfrågan på arbetskraft. Några kraftfulla åtgärder för att öka sysselsättningen redovisas inte. Det innebär att det mål som angavs i propositionen 1975/76:211, att politiken skulle inriktas på en fortgående ökning av sysselsättningen, inte är vägledande för den nuvarande regeringen. Vi kan inte acceptera en sådan passiv politik. Det gäller ju inte bara att hålla kvar och helst ytterligare minska dagens låga arbetslöshet, utan också att de som f. n. känner sig ställda utanför arbetslivet och arbetsmarknaden skall få en chans. Vi kräver därför i detta och andra förslag till åtgärder för att förbättra sysselsättningsläget, dels genom omedelbara insatser för arbetsanskaffning och utbildning, vilka skall ge verkan , dels genom ytterligare förbättringar i arbetsmarknadspolitiken och dels genom näringspolitiska insatser för att trygga sysselsättningen i de av den internationella strukturkrisen drabbade industribranscherna. Vi återkommer längre fram i denna motion till de arbetsmarknadspolitiska insatserna. När det gäller åtgärder för att bryta ned förvärvshinder finns inte heller någon samlad redovisning eller viljeyttring från regeringen. Inom arbetsmarknadspolitikens ram vidtas emellertid flera åtgärder som syftar till att underlätta för människor att ta arbete och som vi därför välkomnar. Hit hör förbättringen av flyttningsstödet, utbyggnaden av arbetsförmedlingen m. m. Också i övrigt redovisas åtgärder och förslag som utarbetats av den föregående regeringen och som antagits av . Dit hör t. ex. förbättringen i bidragssystemet för halvskyddad sysselsättning. saknas emellertid de förslag som borde ha presenterats för om ett nytt och effektivare statsbidragssystem för beredskapsarbete och om den skyddade verksamhetens organisation. Några initiativ till en fortsatt förnyelse av arbetsmarknadspolitiken redovisas inte heller. Vår kritik av regeringens arbetsmarknadspolitik utgår från socialdemokratins uppfattning om arbetets betydelse. Arbetet skall, enligt vår mening, skapa en god och trygg försörjning. skall det ge möjligheter till social kontakt och gemenskap. För samhället utgör människornas vilja till arbete den viktigaste tillgången. Utifrån denna grundsyn kräver vi att politiken skall inriktas på att skapa arbete åt alla. För att det målet skall kunna förverkligas måste antalet arbetstillfällen öka och förvärvshinder undanröjas. Det sysselsättningspolitiska målet arbete åt alla måste ges en ytterligare precisering och det måste innefatta strävan att åstadkomma ° jämställdhet mellan män och kvinnor i arbetslivet, ° regional balans, ° arbete efter vars och ens förmåga, 0 trygghet i anställningen, ° arbete, praktik och utbildning åt alla ungdomar. Sysselsättningspolitiken måste utformas med hänsyn till de allmänna ekonomiska förutsättningarna. En stark ekonomi är nödvändig för att skall bevara sin ekonomisk-politiska handlingsfrihet och kunna fullfölja strävan att skapa arbete åt alla, även i ett läge där man i många länder inte längre betraktar den fulla sysselsättningen som lika angelägen som . 1 sin tur ställer detta ökade krav på vår egen sysselsättningspolitik. För att på lång sikt säkra en utveckling med ökad och tryggad sysselsättning måste balansen i våra utrikesbetalningar återställas. En sträng hushållning med statens resurser och en ansvarsfull finansiering av utgifterna måste läggas till grund för en sådan långsiktig politik. En aktiv näringspolitik, som tar sikte på att lösa strukturproblemen inom industrin och öka investeringarna, är en annan viktig förutsättning, liksom kraftfulla satsningar på arbetsmarknads- och regionalpolitiken. Behovet av en sådan kombination av skilda politiska åtgärder framstår som särskilt stort under /78. Tillgängliga konjunkturbedömningar för den perioden tyder på en ökad ekonomisk aktivitet. Enligt regeringens bedömning i finansplanen blir aktiviteten förhållandevis svag , medan en uppgång väntas och en god konjunktur . Mot bakgrunden av detta perspektiv och de bedömningar som länsarbetsnämnderna har redovisat krävs det nu snabba insatser för att lösa de akuta arbetsmarknadsproblemen. För det kommande budgetåret, då konjunkturuppgången väntas inträffa, krävs en stram finanspolitik inriktad på att medverka till att jämvikt i utlandsaffärerna har återställts till 1980. Sysselsättningen måste värnas. Riktade insatser måste kunna sättas in med sikte direkt på problemen för utsatta grupper och orter. Det innebär att arbetsmarknadspolitiken måste få spela en stor roll i den långsiktiga struktur- och stabiliseringspolitiken. Arbetsmarknadspolitiken har nydanats. Ett viktigt led i denna nydaning är de åtgärder som vidtagits för att föra in arbetsmarknadspolitiken på arbetsplatserna. Anpassningsgrupperna och åtgärder för arbetsanpassning är uttryck för denna principiellt nya inriktning av arbetsmarknadspolitiken. De åtgärder som vidtagits under den senaste konjunkturavmattningen är ett annat uttryck för denna inriktning. Huvudlinjen har varit att redan inne i företagen motverka arbetslösheten, den må vara framkallad av den internationella krisen eller av andra förhållanden. Det ökade stödet till utbildning av personal som hotas av permittering, lagerstödet samt användandet av investeringsfonder, industribeställningar m. m. har varit led i denna politik. Ett annat viktigt inslag i nydaningen är strävandena att låta arbetsmarknadspolitiken omfatta en allt större de! Utbyggnaden av arbetsförmedlingen med obligatorisk anmälan av lediga platser är ett uttryck för detta. Stödet till företag som ordnar yrkesutbildning åt redan anställda och nyanställer arbetslösa är ett annat uttryck för detta, som innebär att man genom en sådan påverkan på företagens internutbildning ökar möjligheterna att erbjuda sysselsättning åt arbetslösa. Ett tredje inslag i nydaningen är den allt starkare betoningen på selektivitet och flexibilitet, vilket är detsamma som att göra arbetsmarknadspolitiken alltmer inriktad på individuella problem och förhållanden. Ju mer sysselsättningen ökar och ju större andel av befolkningen som deltar i arbetslivet, desto angelägnare blir det med en individuell anpassning av arbetsvillkoren till skiftande krav och förutsättningar. Skall alla kunna delta i arbetslivet, fordras hänsynstagande till den enskildes möjligheter när det gäller arbetstider och arbetsuppgifter; anpassning måste ske av arbetsplatser och arbetsorganisation och insatser göras för en bättre utbildning. Genom denna förnyelse av arbetsmarknadspolitiken har det varit möjligt att långsiktigt förbättra arbetsmarknadens sätt att fungera, det har varit möjligt att öka yrkesverksamhetsgraden och det har också varit möjligt att pressa ned arbetslösheten t. o. m. av djup internationell konjunkturkris. Det är viktigt att erfarenheterna av arbetsmarknadspolitikens möjligheter läggs till grund för uppbyggnaden av beredskapen inför nya konjunkturkriser och att arbetsmarknadspolitiken vidareutvecklas med kraft med sikte på att förverkliga målet: arbete åt alla. Åtgärder för att öka sysselsättningen och undanröja förvärvshinder Inom ramen för de sysselsättningspolitiska strävandena att öka sysselsättningen och bryta ned förvärvshinder lägger socialdemokratin fram förslag till arbetsmarknads- och näringspolitiska insatser. När det gäller de näraliggande arbetsmarknadsproblemen har vi i ett uttalande framhållit behovet av omedelbara insatser för att motverka risken för arbetslöshet och våren. Vi begärde att regeringen skall vidta åtgärder för att förhindra permitteringar och arbetslöshet för industrins anställda. Det kan bl. a. ske genom att företagen ordnar utbildning för dem som annars skulle bli permitterade. Stödet till sådan utbildning bör därför höjas kraftigt. Vi har också föreslagit åtgärder för att skaffa arbete och utbildning åt dem som går in på arbetsmarknaden, t. ex. ungdomarna. Kommunerna bör få ett bättre ekonomiskt stöd från staten, och AMS bör tillsammans med kommunerna och landstingen ta fram 10 000 arbetstillfällen för ungdomar. Vi har vidare krävt åtgärder för att skaffa arbete åt de byggnadsarbetare i som riskerar att bli arbetslösa. Statliga byggen bör tidigareläggas, beredskapsarbeten startas, en försöksverksamhet med isolering av bostadshus bör sättas i gång för att ge sysselsättning och bättre erfarenhet av energibesparande åtgärder. Dessa och andra åtgärder kan sättas in . Regeringen har fått en fullmakt av för att kunna handla snabbt. Den bör utnyttja dessa möjligheter. När det gäller arbetsmarknadspolitikens utbyggnad under det kommande budgetåret föreslår vi följande åtgärder som syftar till att förbättra sysselsättningsmöjligheterna. Under den första delen av har arbetsförmedlingen varit föremål för en genomgripande förnyelse. Den har tagit sig uttryck i en kraftig per sonalökning, nya organisatoriska former och nya tekniska hjälpmedel. Denna förnyelse har byggt på insikten om arbetsförmedlingens stora betydelse för att arbetsmarknaden skall fungera på ett tillfredsställande sätt. Vi vet att antalet tillfällen då enskilda personer söker arbete sannolikt uppgår till mer än två miljoner . Enligt sysselsättningsutredningen börjar drygt en halv miljon personer minst en ny anställning . Antalet arbetsplaceringar kan beräknas till ca 1,5 miljoner , eftersom en stor del av de berörda börjar mer än en ny anställning . Om den enskilde får en god information om vilka arbetstillfällen som står till buds och en effektiv hjälp att finna lämpligt arbete, uppstår stora vinster både för den enskilde och för samhället. Det är arbetsförmedlingens uppgift att svara för denna information och service. Enligt vår uppfattning hårde anslag som lämnats till arbetsförmedlingens utbyggnad varit väl motiverade från samhällsekonomiska synpunkter. De vinster samhället kan göra i form av minskade ersättnings- och bidragskostnader och ökade skatteintäkter uppgår till mycket stora belopp. Som exempel kan nämnas att en person, som i stället för att uppbära arbetslöshetsersättning får en anställning med en inkomst av /dag efter skatt, betyder en samhällsekonomisk vinst av /dag. har i sina anslagsäskanden pekat på vinsterna av att personer i skyddat arbete ges anställning på öppna marknaden. En person i skyddat arbete kostar samhället . Om en extra arbetsförmedlare anställs och lyckas placera en sådan sysselsatt person i öppna marknaden , så innebär det besparingar för samhället av storleksordningen /år, trots att då arbetsförmedlarens lön fråndragits. Det förtjänar påpekas att de vinster som här har redovisats endast är statsfinansiella vinster, dvs. vinster som tillfaller statskassan. De totala samhällsekonomiska vinsterna av att arbetslöshetstiderna minskas och att platserna snabbare tillsätts är ännu större. 1 budgetpropositionen föreslås att arbetsmarknadsverket förstärks med ytterligare 240 tjänster. Föredragande statsrådet förutsätter att huvuddelen av ökningen kommer den egentliga platsförmedlingen till godo och att särskild vikt kommer att läggas vid förmedlingsinsatser för ungdomar och nytillträdande kvinnor. Vidare skall personalökningen användas för den beslutade upprustningen av arbetsförmedlingen för kulturarbetare. Viss personal måste också avdelas för särskilda uppgifter i samband med den ökade användningen av ADB i förmedlingsarbetet. Vidare sägs att de skäl som motiverat den snabba utbyggnaden av arbetsförmedlingen är giltiga. I det sammanhanget nämns behovet av förbättrade kontakter mellan arbetsförmedlingen och företagen genom anpassningsgrupperna.