mot · G002581 · 1977-01-25 00:00:00 — av m. fl. I bilaga 20 till budgetpropositionen 1977 - punkten B 5 - föreslås ett reservationsanslag på för fortsatt utredning om hus m. m. Den knapphändiga motiveringen i förvaltningsstyrelsens hemställan torde återfalla på de beslut som såväl 1975 som 1976 har fattat i ärendet. Det fortsatta utredningsarbetet är helt inriktat på en återflyttning till . Några likvärdigt utredda alternativ kommer inte att presenteras inför . Som framgår av bilaga 20 ämnar förvaltningsstyrelse redovisa det fortsatta program- och projekteringsarbetet med sikte på ett riksdagsbeslut . Även med beaktande av att motionsrätt kommer att föreligga i anslutning till förvaltningsstyrelsens kommande förslag i ärendet, framstår utredandet om återflyttning till , utan andra alternativ, som alltmera olustigt. Vid de båda tillfällen under föregående valperiod då ställning togs till förslag om framtida lokalbehov, fanns en stark minoritet mot en återflyttning. När detta beslut fattades blev röstsiffrorna 167 för , medan 149 ledamöter röstade emot. beslöt bifalla förvaltningsstyrelsens hemställan om för fortsatt utredning kring alternativet H,dvs. 210 ledamöter röstade för förslaget - 90 ledamöter röstade emot medan 11 ledamöter avstod. Valet innebar en stor förnyelse av uppsättningen riksdagsledamöter, och dessa kommer - för såvitt inte alternativa förslag utredes - att endast få sig förelagt ett förslag i en sådan viktig fråga som framtida lokalbehov ändå får anses innebära. De krav på en allsidigare utredning av lokalfråga som framförde inför riksdagsbehandlingen har fortfarande aktualitet. 1 betänkandet KU 1975:13 ansåg utskottet att frågan om permanenta lokaler borde ses i ett längre tidsperspektiv än fram . Det framfördes i sammanhanget en rad välgrundade skäl för att ytterligare bereda ärendet, så att alternativen H - - och S - kunde bedömas i ett tidssammanhang och med likvärdiga förutsättningar. Vad utskottet åsyftade var att skapa tillräckliga garantier för att de beslut som skulle fatta i lokalfrågan, och som kunde komma att medföra betydande kostnader för samhället, skulle tillförsäkra goda funktions- och utvecklingsmöjligheter åtminstone en bit in på nästa sekel. Det viktigaste var att man genom ordentliga utredningar fick klarlagt behovet av lokaliteter för arbete liksom kostnadsaspekterna. 1 1976/77. växling vid makten som inträdde val till har på sitt sätt gett lokalbehovet nya dimensioner. Det finns en stark saklig grund för att kräva en allsidig utredning. Frågan om det framtida , dess inplacering i stadsbilden och dess funktionsduglighet är så betydelsefull, att det bör vara en hederssak för riksdag att inför ett beslut av sådan räckvidd sträva efter att uppnå största möjliga enighet. Genom det ensidiga inriktandet på utredning av enbart har visserligen värdefull tid gått förlorad. Men arbete kan fortsätta under nuvarande förhållanden. En planerad återflyttning till kommer att kosta en betydande summa och får inte göras till ett hastverk. Ensidigheten i utredningsförfarandet innehåller ett risktagande inför beslutsprocessen, som inte får bedömas som oviktigt. Det förslag om återflyttning till som förvaltningsstyrelsen avser att förelägga innehåller inga garantier för att det kommer att godtas av . I ett sådant läge återvänder frågan om framtida lokalfråga till utgångsstadiet. De hittillsvarande besluten i riksdagshusfrågan har ingalunda den karaktären att haravhänt sig sin handlingsfrihet. Vad som i första hand ter sig angeläget ären utredning om permanentning av vid . Få arbetsplatser i detta land kan erbjuda en sådan trivsam arbetsmiljö som detta hus. De brister som finns bör kunna rättas till. Förhandlingarmed bör upptas. Det är känt att man från kommunalt håll i är intresserad av att med diskutera såväl en permanent placering av vid som olika lösningar av ytterligare lokalbehov i intill angränsande fastigheter. Ett sådant utredningsförfarande bör självfallet också omfatta årskostnaderna - dvs. kapital, drifts- och förvaltningskostnader - och ge riksdagsledamöterna en reell möjlighet att bedöma vilket av de båda alternativen som från riksdagsarbetets synpunkt är lämpligast. En samlad bedömning av totalkostnaderna kommer självfallet att väga tungt inför det beslut som har att fatta om de framtida lokalfrågorna och arbetsmiljön. Uppdraget att låta utreda ett kvarstannande av vid bör anförtros förvaltningsstyrelsen. I vilka former utredningen lämpligast bör ske, vilken expertis som skall knytas till utredningen, tidsåtgången för utredningens bedrivande m. m. bör det ankomma på förvaltningsstyrelsen att själv avgöra. Med det anförda får vi motionärer hemställa 1. att uppdrar åt förvaltningsstyrelsen a. att utreda även frågan om en permanentning av riksdagslokalerna vid i enlighet med vad som i motionen anförts b. att framlägga alternativa förslag om framtida lokalfrågor m. m. 2. att beslutar att kostnaderna för utredning om alternativet tillsvidare får bestridas från förslagsanslaget B I Den inre riksdagsförvaltningen: Förvaltningskostnader. () () () () P.O. () i