mot · G0021554 · 1977-04-13 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:76 om utbildning av förskollärare och fritidspedagoger m. m. I propositionen föreslås en utbildningsgång för förskollärare och fritidspedagoger i tre steg. Steg 1 motsvarar nuvarande barnskötarutbildning, steg 2 motsvarar förskollärar- och fritidspedagogutbildningen och steg 3 är en pedagogisk, social och administrativ vidareutbildning. De flesta som arbetar inom barnomsorgsyrken har i stort samma arbetsuppgifter. Det finns inga mer eller mindre pedagogiska arbetsuppgifter. I skolan har all personal med pedagogiska arbetsuppgifter en pedagogisk utbildning. Det finns inget som skiljer förskolan från skolan i det här avseendet, annat än förlegade värderingar. Det finns inte heller några arbetsuppgifter som motiverar personal med olika lång utbildning. Alla som arbetar inom barnomsorgsyrken bör alltså ha samma utbildning i vad gäller både innehåll och längd. Förskollärar- och fritidspedagogutbildningen bör göras om till en 4-årig högskoleutbildning, däri inberäknat praktisk yrkesverksamhet. Det finns ingen anledning till att personer som har hand om våra yngsta barn skall ha den kortaste och billigaste lärarutbildningen. Om man avser att förverkliga de mål och intentioner som propositionen nämner, kräver detta en förlängd utbildning i både den teoretiska och den praktiska delen. Utbildningsplanen för förskollärare och fritidspedagoger bör ges följande utformning: Första terminen bör ge en introduktion till utbildningen, men för övrigt i huvudsak ägnas åt att ge dem som inte har tidigare erfarenheter av utbildningsyrkena en möjlighet till praktik. Detta för att de studerande innan de tar itu med den egentliga utbildningen skall kunna skaffa sig en uppfattning om sitt utbildningsyrke. Terminerna två, tre och fyra bör ägnas åt teoretiska studier. Terminerna fem och sex ägnas sedan åt praktisk yrkesverksamhet. Det förutsätts då att den studerande innehar en tjänst med full lön. Terminerna sju och åtta innebär sedan en återgång till teoretiska studier. Syftet är då att åstadkomma en koppling mellan tidigare teoretiska studier och den påföljande praktiska yrkesverksamheten. Det kommer också att innebära en betydelsefull möjlighet för de studerande att diskutera och samla sina erfarenheter från praktikåret. För den som tjänstgjort inom ett yrke som utbildningen ger formell kompetens till skall första terminen utgå. Likaså kan de som har barnskötarutbildning och mindre än yrkeserfarenhet börja direkt på andra terminen. Enligt propositionen skall förpraktik försvinna som inträdeskrav till förskollärarutbildningen. kommunisterna har i andra motioner hävdat vikten av arbetslivserfarenhet som inträdeskrav till all högskoleutbildning, och detta gäller då också förskollärarutbildningen. Arbetslivserfarenhet ger bl. a. kunskap om olika förhållanden i samhället. Det är viktigt att sådan kunskap förmedlas till våra barn. Arbetslivserfarenhet ökar också förståelsen för de levnadsvillkor som barn och deras föräldrar har. Som obligatoriskt inträdeskrav bör ställas antingen 9-årig grundskola och yrkeserfarenhet eller 2-årig gymnasieskola och yrkeserfarenhet. Från dessa krav måste dispens kunna ges . av personalen som regelbundet används inom olika barnomsorgsyrken saknar utbildning för sitt yrke. Det är ett rättvisekrav att dessa inte skall behöva uppfylla de formella inträdeskraven. De bör vid ansökan till förskollärarutbildningen anvisas en plats och tidpunkt när de kan börja. Detta skall även gälla barnskötare. I propositionen förordas att de graderade betygen avskaffas och ersätts med utbildningsbevis som geren klar uppfattning om utbildningens innehåll och inriktning. Vi ansluter oss till propositionen i detta avseende och anser att bör uttala sig i enlighet med detta. Det innehåll som man vill ge förskollärarutbildningen kan godtas. Det är dock viktigt för att det inte skall bli en papperskontruktion att kraftigt ökade ekonomiska resurser ges till utbildningen, som varit både kvalitativt och kvantitativt mycket eftersatt. Vi hälsar med tillfredsställelse att man äntligen insett förskollärarnas behov av en gedigen pedagogisk och psykologisk utbildning. Bra vore ju också om man insåg att det bl. a. är ett rättvisekrav att alla barn i förskoleåldern bör få tillgång till denna välutbildade personal. bör personal som har en längre tids anställning inom något barnomsorgsyrke få full lön under hela förskollärarutbildningen. Detta följer logiskt av kravet att alla som arbetar inom barnomsorgsyrken bör vara utbildade förskollärare. Det är inte rimligt att kräva att de som saknar utbildning och arbetar som förskollärare själva skall bekosta en lång obligatorisk vidareutbildning. Praktikåret fullgörs genom innehav av en tjänst inom utbildningsområdet, och självfallet bör även då full lön utgå. Under det sista utbildningsåret bör samtliga studerande få full lön. 1 propositionen talas om försöksverksamhet i syfte att underlätta för manliga sökande att antas till förskollärarutbildning, bl. a. genom att dessa bedöms i en fri kvot. Detta är ingen bra lösning på en sned könsfördelning. Det är viktigt att man frågar sig vilka orsakerna är till den sneda könsfördelningen och därefter så långt det går undanröjer dessa. I propositionen föreslås en allmän fortbildningsverksamhet i form av en gemensam fortbildning för all personal i förskole- och fritidsverksamhet. Man vill inte göra denna fortbildning obligatorisk för kommunerna utan anser att formerna och omfattningen av denna skall avgöras i samråd mellan arbetsköparna och personalens fackliga organisationer. En kontinuerlig fortbildningsverksamhet är nödvändig för att personalen skall få information om utvecklingen inom sitt område. Det bör därför vara obligatoriskt för kommunerna att anordna denna och att statsbidrag utgår för verksamheten. Personalen bör ges rätt till 30 timmars fortbildning i enlighet med barnstugeutredningens förslag. Självfallet måste det vara en skyldighet för kommunerna att ordna vikarier när personal genomgår fortbildning. Vad som ovan sagts om förskollärarutbildningen skall i vad gäller utbildningsplan, förkunskaper, betyg, utbildningens innehåll, finansiering av studierna och fortbildning även gälla för fritidspedagogutbildningen. Under hänvisning till ovanstående och med godkännande av propositionen 1976/77:76 i övrigt föreslås 1. att med avslag på propositionen 1976/77:76 i berörda avseenden beslutar a) att utbildningstiden för förskollärare och fritidspedagoger skall vara , med varvad teori och praktik i enlighet med vad som anförs i motionen, b) att inträdeskraven till förskolärar- och fritidspedagogutbildningarna bör vara 9-årig grundskola + yrkeserfarenhet eller 2-årig gymnasieskola + yrkeserfarenhet, eller motsvarande, c) att de som har anställning inom utbildningsyrkena men saknar formell kompetens ges möjlighet att genomgå utbildningen och att för denna kategori ersättning skall utgå motsvarande full lön , 2. att dels uttalar att kommunerna bör vara skyldiga att tillse att personalen erhåller möjlighet till årlig fortbildning och att statsbidrag bör utgå till denna verksamhet, dels hemställer hos regeringen om förslag därom, 3. att uttalar att graderade betyg ej bör förekomma inom förskollärar- och fritidspedagogutbildningarna, utan att betygen ersätts av kompetensbevis, 4. att uttalar att könskvotering tills vidare ej bör tilllämpas för förskollärarutbildningen och att orsakerna till den sneda könsfördelningen inom yrket bör utredas. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk) (vpk) i