ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G0021553 · 1977-04-13 00:00:00 — Motion 1976/77:1553 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:76 om utbildning av förskollärare och fritidspedagoger m. m. Utbildning av fritidspedagoger anordnas såväl vid statlig lärarutbildningsanstalt som inom gymnasieskolan, inom den senare som högre specialkurs. Utbildningen ingår fr. o. m. i högskolan med statligt respektive kommunalt huvudmannaskap. I propositionen 1976/77:76 föreslås den primärkommunala utbildningen av fritidspedagoger successivt avvecklad. Enligt förslaget skall utbildningen endast anordnas i anslutning till övrig lärarutbildning inom den statliga högskolan. Genom nuvarande lokalisering av utbildning till fritidspedagog är det väl sörjt för en spridning till skilda orter och regioner. Behovet av utbildad arbetskraft inom fritidshem kommer även fortsättningsvis att vara omfattande. Starka skäl talar för ett enhetligt huvudmannaskap för de utbildningar inom högskolan som inledningsvis kommer att ha ett delat huvudmannaskap. För en förläggning av fritidspedagogutbildningen uteslutande till högskoleenhet med annan lärarutbildning talar de möjligheter som därvid skapas till samordning av pedagogiska moment och utvecklingsarbete. Som en av hörnstenarna i den högskolreform som föreslås genomförd fr. o. m. framstår möjligheterna som skapas att för respektive högskoleort finna en organisatorisk form och en sammansättning av utbildningsutbudet, grundade i lokala förhållanden, näringslivets struktur m. m. har som en av flera profiler en inriktning av utbildningsutbudet mot fritidssektorn. Denna utbildning bör bibehållas på orten och förstärkas. Inriktningen faller väl in i områdets näringsgeografiska struktur. Fritidspedagogutbildningen är integrerad med övrig utbildning inom fritidssektorn på orten. I finns inte någon statlig lärarutbildningsanstalt. Om, vid ett förstatligande av fritidspedagogutbildningen, endast högskoleenheter med annan lärarutbildning kan komma i fråga, kommer att mista en väsentlig del av sin profil inom sektorn. Mot bakgrund inte minst av den utveckling mot en ökad samordning mellan skilda samhälleliga och enskilda organs insatser för gruppen barn och ungdom bör en integration av fritidspedagogutbildningen med övrig högskoleutbildning i väl motivera en annan ordning än den i propositionen föreslagna. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att vid ett förstatligande av fritidspedagogutbildningen även högskoleenhet utan annan läararutbildning kan komma i fråga. ts) ()
mot · G0021557 · 1977-04-13 00:00:00 — Motion 1976/77:1557 med anledning av propositionen 1976/77:113 om körkortslag När tog ställning till propositionen 1975/76:155 beträffande riktlinjer för en körkortsreform ägnades stor uppmärksamhet åt frågan huruvida allmän domstol eller länsrätt skulle handlägga frågor om återkallande av körkort. beslöt att allmän domstol skall besluta om körkortsåterkallelse vid sådana trafikbrott, beträffande vilka domstolen dömer i saken. skrev i sitt av godkända betänkande (/76:28) att utskottet var medvetet om att vissa gränsdragningsproblem kan uppkomma i detta sammanhang och att därför denna fråga borde utredas ytterligare mot bakgrund av utskottets ställningstagande. Förslag härom borde enligt utskottet föreläggas i samband med den proposition om körkortslag, som skulle föreläggas . Propositionen 1976/77:113 om körkortslag innehåller emellertid inga bestämmelser om en sådan överflyttning, eftersom körkortsutredningen inte framlagt något förslag i frågan. Föredragande statsrådet anför att utredningsarbetet är så omfattande, att proposition i frågan torde kunna föreläggas tidigast . De skäl för en överflyttning av ovannämnda körkortsmål till allmän domstol som anförde kvarstår med oförändrad styrka. För den enskilde är det rimligt att frågor om återkallelse av körkortet avgörs i ett sammanhang med trafikbrottet och inte som i förekommande fall sedan månader förflutit efter det att dom i målet vunnit laga kraft. Såväl den enskildes rättstrygghet som trafiksäkerheten gagnas av ett sådant beslut. Denna forumfråga har utretts . har fattat principbeslut. Det är synnerligen angeläget att denna fråga inte förhalas. Enligt vår uppfattning bör regeringen uppmana körkortsutredningen att arbeta så skyndsamt med denna fråga, att förslag kan föreläggas senast . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att vid behandlingen av propositionen 1976/77:113 beaktar vad som ovan anförts i motionen. () ()
mot · G0021558 · 1977-04-13 00:00:00 — med anledning av propositionen 1976/77:122 om ändring i byggnadslagen (1947:385) m. m. Människors strävan att mer fritt välja sin boendemiljö har resulterat i en allt starkare önskan hos många att bosätta sig på landsbygden. Möjligheterna att bygga och bo i glesbygd har också successivt förbättrats, bl. a. genom statsmakternas uttryckliga uttalanden om lämpligheten av sådan bebyggelse, vilka gjorts i samband med ändringar i byggnadslagen, samt genom vissa justeringar i kreditgivningen. I propositionen 1976/77:122 föreslås sådana ändringar i byggnadslagen, att tidigare gjorda uttalanden ges en direkt motsvarighet i byggnadslagens regler. Härigenom kommer glesbebyggelsefrågorna att kunna prövas i annan ordning än som dispensärenden. I propositionen påtalas också fastighetsbildningens roll vid etablering av ny bebyggelse i glesbygd. En fråga som väckt stor uppmärksamhet och som i många fall förhindrat en i andra avseenden lämplig bebyggelse på landsbygden är de s. k. immissionernas inverkan, dvs. inverkan av buller, lukt m. m., vilken är en följd av det moderna jordbruket. Det är självfallet helt orimligt att en lantbrukares rätt att rationellt driva sitt företag påverkas av bebyggelsen. Det måste dessutom förutsättas att den som väljer en boendemiljö på landsbygden gör detta med alla dess såväl fördelar som nackdelar - dvs. också med beaktande av eventuella lukt- och bullerproblem. För att inte på denna väg förhindra en angelägen bebyggelse förefaller det vara lämpligt att man i samband med fastighetsbildningen för en ny bebyggelse klargör rättsläget beträffande immissionerna genom s. k. luktservitut. Har en sådan reglering skett kan bebyggelse ske utan att man får en rättslig konflikt mellan den tillkommande bebyggelsen och jordbruket. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om luktservitut i samband med fastighetsbildning på landsbygden.
mot · G0021560 · 1977-04-15 00:00:00 — med anledning av propositionen 1976/77:114 om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988), m. m. I propositionen 1976/1977:114 om ändring i fastighetsbildningslagen föreslås ökade möjligheter för tillträde till mark, som vederbörande part tillerkänts genom beslut av fastighetsbildningsmyndigheten. Detta skall ske dels genom att fastighetsbildningsbeslut görs till s. k. preliminärfråga, dels när det genom särskilda omständigheter anses lämpligt med tillträde. 1 princip innebär detta att tillträde till mark får ske utan att fastighetsbildningsmyndighetens beslut vunnit laga kraft. Från rätts- och rättssäkerhetssynpunkt kan starka betänkligheter anföras mot propositionens förslag. För den enskilde medborgaren har detta att beslut av myndighet skall vinna laga kraft och att besvärsmöjligheter finns betraktats som ett skydd för rättssäkerheten och varit en viktig trygghetsfaktor för att enskild persons rätt ej åsidosätts. 1 propositionen redovisas att den promemoria som utgör grundvalen för det framlagda förslaget tillstyrkts eller lämnats utan erinran av de flesta remissinstanserna. Allvarliga erinringar mot promemorian har anförts av hovrätten över och , som hävdar att endast fastighetsdomstol skall kunna meddela beslut om förtida tillträde. Det finns anledning att starkt understryka att beslut av fastighetsbildningsnämnd berör utöver sökanden också sakägare, vars rätt inte får åsidosättas. Med erfarenhet av hur denna lag kommit att tillämpas på visst håll - hur enskilda markägares rätt enligt deras bedömning åsidosatts samt att gällande lag ej följts - finns det all anledning att värna rätten och rättssäkerheten för alla berörda parter. Detta kan endast ske genom att gällande lagar om lagakraftvunna beslut måste tillämpas även när det gäller fastighetsbildningslagen. Även om det i något fall kan leda till vissa svårigheter för sökandena och fastighetsbildningsmyndigheten, får inte det tas till intäkt för att rätten och rättssäkerheten sätts ur spel för enskilda medborgare och berörda sakägare. I när frågorna om ökad medbestämmanderätt och ökat medinflytande eftersträvas är det angeläget att den enskilde medborgarens, dvs. alla sakägares, rätt och rättssäkerhet verkligen beaktas i ärenden som handläggs av fastighetsbildningsmyndigheterna. Det är nödvändigt att bevara det rättsskydd som finns genom att tillträde till mark får ske först sedan vederbörande myndighets beslut vunnit laga kraft. 1* 1976177. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar 1. att tillträde till fastighet eller del av fastighet för ske forst sedan fastighetsbildningsmyndighetens beslut vunnit laga kraft, 2. att beslut om förtida tillträde för ske endast av fastighetsdomstol - dock först efter lagakraftvunnet beslut.
mot · G0021562 · 1977-04-14 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:125 med förslag om tilläggsbudget III till statsbudgeten för /77 1 regeringens proposition 1976/77:125 med förslag till tillägsbudget för /77 föreslås under trettonde huvudtiteln att skall erhålla ett medelstillskott för finansiering av ett till () knutet investmentbolag. Förslaget är i princip ett fullföljande av de tankegångar om ett investmentbolag som omnämndes i den socialdemokratiska regeringens proposition 1975/76:200 om Norrlandsfondens fortsatta verksamhet. Vi har följaktligen ingen erinran mot att beloppet, 25 milj. kr., anslås för detta ändamål. Det föreslagna investmentbolaget kan komma att få stor betydelse för industriutvecklingen i . Det är för oss angeläget att understryka att det gäller industriutvecklingen i hela länet och inte endast i någon del därav. utförde , med ekonomiskt bidrag från , en utredning av möjligheten att sprida underleverantörsarbete och servicearbete från NJA och andra större basindustrier i länet till de delar därav där behovet av sysselsättning var störst. Denna utredning visade att det borde ha varit möjligt att sprida ca 1 000 arbetstillfällen på detta sätt. Det nu föreslagna investmentbolaget bör enligt vår mening kunna ta upp och fullfölja vissa av dessa ider. Därigenom bör många nya arbetstillfällen kunna skapas i nya eller redan befintliga små eller medelstora företag. Enligt propositionen avses investmentbolaget endast kunna ingå som minoritetsdelägare i nybildade bolag. Med hänsyn till länets speciella struktur och till det erfarenhetsmässigt svaga intresse som visats från det privata näringslivets sida finner vi denna regel helt förkastlig. Investmentbolaget bör enligt vår mening både kunna äga och driva statligt helägda företag, vilka inte, som propositionen föreslår, behöver säljas utan väl kan ingå som en del i Statsföretagsgruppen. Ett sådant arrangemang ger enligt vår mening betydligt starkare garantier för en sund utveckling och för ett driftansvar i företagen. Härigenom skapas även större trygghet för de anställdas sysselsättning. Med stöd av det anförda hemställer vi att beslutar uttala 1. att investmentbolagets verksamhet bör omfatta hela , 2. att investmentbolaget inte endast skall kunna förvärva minoritetsandelar i nybildade bolag utan även medges rätt att ensamt äga och driva foretag. () ()
mot · G0021563 · 1977-04-15 00:00:00 — av i m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:129 med förslag till lag om energiplanering, m. m. 1 propositionen 1976/77:129 föreslås att kommunerna åläggs ett planeringsansvar på energiområdet. Kommunerna skall i sin planering främja hushållning med energi samt verka för en säker och tillräcklig energitillförsel. Några formella krav på planutformningen avstår man från. När nu kommunerna åläggs ett sådant ansvar måste de också ges de reella möjligheterna att styra utvecklingen i enlighet med de riktlinjer som dras upp i deras energiplanering. Skall planering och kommunalt ansvar, exempelvis i de fall då kommunen är huvudman för värmeförsörjningen, fungera på ett effektivt sätt, så krävs också att kommunen ges företräde till områdeskoncessioner av eldistributionen inom aktuella områden. Om kommunen i enlighet med propositionen åläggs visst ansvar, så förefaller det naturligt att eldistributionen i största möjliga utsträckning har kommunen som huvudman. En av grundtankarna bakom kommunindelningsreformen var att skapa tillräckligt underlag i varje kommun för god försörjning i fråga om socialvård, skolor, bostäder, teknisk verksamhet etc, med bibehållen möjlighet till demokratisk påverkan från kommunmedlemmarnas sida. Det är rimligt om denna målsättning får vara vägledande även vid lösningen av eldistributionsfrågan. Helt naturligt bör då också råkraftsförsörjningen göras till en samhällets angelägenhet - råkraft till ett för distributören rimligt pris. Det bör införas företrädesrätt till förvärv av icke kommunala eldistributionsanläggningar och finansiellt stöd till kommuner som avser att göra sådana förvärv, etablera nya eller bygga ut energianläggningar, bet måste stå den enskilda kommunen fritt att bedöma geografiskt lämpliga områdeskoncessioner. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att kommunerna ges reella möjligheter att styra utvecklingen av energiplaneringen, t. ex. genom förköpsrätt av eldistributionsföretag, statligt stöd för fullföljandet av sådana köp samt samhällets ansvar att tillhandahålla råkraft till rimliga priser. () () GOTAB 53791 Slockholm 1977
mot · G0021566 · 1977-04-15 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:113 om körkortslag har kommunala trafikföretag haft stora svårigheter att få behovet av bussförare tillgodosett. Detta har visat sig främst i storstadsregionerna, som haft svårt att rekrytera och utbilda personal. I arbetsmarknadsutskottets betänkande 1976/77:21 framhålls att det f. n. inom arbetsmarknadsutbildningen finns kapacitet för utbildning av 770 förare . Med anledning av en av , och gjord framställning till AMS och SÖ har åtgärder vidtagits för att under loppet av innevarande år bygga ut utbildningskapaciteten med ytterligare 550 platser. Utskottet uttalar att utbildningsbehovet är angeläget och utgår från att de berörda myndigheterna noga prövar möjligheterna till fortsatt utbyggnad av denna utbildning i avvaktan på ett eventuellt framtida överförande av förarutbildningen till gymnasieskolan. För att komma till rätta med bristsituationen har de kommunala trafikföretagen, när det gäller kvalificerad utbildning av bussförare, enligt vår uppfattning påtagit sig ett stort ansvar, inte minst på den ekonomiska sidan. Utbildningen borde vara statsbidragsberättigad, eftersom den sker enligt godkända plan och enligt trafiksäkerhetsverkets krav. utbildade Spårvägar 267 bussförare. Denna insats var av stort värde för hela och borde vara likställd med gymnasieskolans utbildning. Spårvägar har både resurser och kunskaper för att handha utbildningen. Vi är medvetna om att gymnasieskolans resurser på detta område inte är tillfredsställande, inte minst mot den bakgrunden att Spårvägar f. n. har lånat ut en av sina instruktörer till gymnasieskolan. När han upprätthåller tjänst hos gymnasieskolan är han behörig att utbilda och i samråd med rektor ta ställning till avlagda prov, godkänna eller underkänna. Denna rätt har han inte när han enligt samma plan utbildar personal hos Spårvägar, och han är inte heller behörig att ta ställning, vare sig själv eller i samråd, till resultatet av avlagda prov. Uppkörning sker då för trafiksäkerhetsverkets besiktningsman. Detta anser vi vara en inkonsekvens som bör rättas till. Vi vill även påpeka att utbildningen i Spårvägars regi handhas av personal som dels har lång yrkeserfarenhet som bussförare, dels genomgått erforderlig påbyggnadsutbildning. 25 instruktörer vid Spårvägar har denna kompetens, 8 är under utbildning. Det är därför förvånansvärt att inte statligt bidrag utgår till bussforarutbildningen, som dels är utomordentligt nödvändig, dels uppfyller de krav som ställs på såväl utbildningen som läraren för att bussföraren skall anses behörig att utöva sitt yrke. Med stöd av det ovanstående hemställer vi att måtte besluta att statsbidrag utgår till de företag inom kollektivtrafiken som med hjälp av kvalificerade instruktörer och enligt och trafiksäkerhetsverkets godkända plan bedriver bussförarutbildning. () () () ()
mot · G0021567 · 1977-04-19 00:00:00 — med anledning av propositionen 1976/77:113 om körkortslag Även framgent bör beslut om att återkalla körkort fattas av länsrätt, eftersom färre beslutsfattare i landet lättare kan upprätthålla en fast rättspraxis. Om körkort återkallats, bör prövotiden ha en viss längd för att ha någon betydelse. Kortare tid än bör därför endast förekomma vid synnerliga skäl. Enligt tidigare uttalanden bör rattonykterhet med högre alkoholhalt i blodet än behandlas som rattfylleri. Minsta tid för återkallelse bör då vara 9 månader. Det får inte bli känt som en möjlighet för en rattonykter, inblandad i trafikolycka med personskada, att rädda körkortet genom att smita. Därför bör körkortet dras in även efter sådan smitning. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar komplettera 21 § första stycket i körkortslagen enligt följande: Återkallas körkort jämlikt 16 § förstastycket 1-6, skall spärrtid bestämmas om lägst och högst ; dock md om synnerliga skäl föreligger spärrlid i undantagsfall sättas till lägst en månad. När återkallelse grundas på förhållande, som bör föranleda ny prövning enligt 7 § andra stycket av körkortshavares lämplighet sorn förare av körkortspliktigtfordon, skall spärrtiden tillmätas så, att den innefattar tillräcklig prövotid för bedömande av lämpligheten. Spärrtiden bestämmes till lägst vid brott enligt 1 § andra stycket eller 4 § 1 mom. lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, lägst vid brott enligt 4 § 2 mom., nämnda lag, om alkoholhalten uppgått till eller mer, och lägst vid brott enligt 5 § samma lag, om personskada uppkommit. Spärrtid skall jämväl bestämmas, när vid ansökan om förhandsbesked hinder finnes föreligga mot körkortstillstånd. () ()
mot · G0021571 · 1977-04-18 00:00:00 — av fröken m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:117 om utbyggnad av föräldraförsäkringen m. m. I propositionen 1976/77:117 föreslås en utvidgning av och i anslutning därtill nya regler för föräldraförsäkringen. En s. k. särskild föräldrapenning skall möjliggöra att av sammanlagt nio månaders ledighet i enlighet med föräldrarnas önskemål skall kunna delas upp och portioneras ut över tiden fram t. o. m. det ersättningsberättigande barnets första skolår. Att man som regeringen här söker nå ett tillstånd av ökad valfrihet är en synnerligen respektabel ambition. Men i praktiken kan de föreslagna nya reglerna komma att medföra betydande administrativa bekymmer för i första hand de redan nu arbetstyngda försäkringskassorna. Även på arbetsplatserna kan problem komma att uppstå oavsett det samråds- och förhandlingsförfarande som skall kunna tillämpas i enlighet med förslaget till lag om ändring i lagen om rätt till föräldraledighet. I den mån våra farhågor besannas måste statsmakterna revidera föräldraförsäkringens och anslutande regelkonstruktioner. Den efter ikraftträdandet bör således ses som en prövotid då reformen utvärderas. Erfarenheterna från den utvärderingen bör sedan ligga till grund för en eventuellt slutgiltig utformning av reglerna. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att med bifall till propositionen 1976/77:117 hos regeringen begär en skyndsam utvärdering av reglerna för föräldraförsäkringen, i syfte att åstadkomma förenklingar i regelsystemet. () ()
mot · G0021577 · 1977-04-19 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:123 med förslag till konsumentkreditlag m. m. I propositionen 1976/77:123 läggs fram förslag till en konsumentkreditlag. Den syftar till att stärka konsumenternas ställning i kreditsammanhang. Och den får ses som ett led i en mångårig strävan att öka konsumentskyddet. Vi har därmed inga invändningar att göra mot de skilda förslag propositionen innehåller. Vi känner det dock angeläget att framhålla att förslagen i ett par avseenden inte får en konsekvent uppföljning i form av ökad medelstilldelning. Det gäller t. ex. informationen till såväl konsumenter som producenter om den nya lagens innehåll. Det gäller också utökade arbetsuppgifter i samband med den nya lagstiftningen. Föredraganden hänvisar här till kommande budgetarbete. Men lagen skall träda i kraft , och informationen måste därför sättas in med kraft . Detta har för övrigt påpekats av flera remissinstanser, t. ex. kommun, som menar att en förutsättning för en effektiv lagstiftning dock är att tillsynsmyndigheten tillförs personella och andra resurser i tillräckligt mått. Och LO framhåller: För att den föreslagna lagstiftningen skall få avsedd effekt måste såväl konsumenterna som näringsidkare och kreditgivare informeras. LO förutsätter därför att en massiv informations- och upplysningskampanj kommer till stånd i samband med den nya lagens ikraftträdande. Vi instämmer i detta och föreslår att erforderliga medel ställs till förfogande för en sådan information. Åberopande det ovan anförda hemställer vi att hos regeringen begär att ges ökade resurser i samband med de vidgade arbetsuppgifter konsumentkreditlagen ålägger verket. () () () () () >TAB 53843 Slockholm 1977
mot · G0021579 · 1977-04-15 00:00:00 — 1976/77:1579 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:125 med förslag om tilläggsbudget III till stadsbudgeten för /77 I propositionen 1976/77:125 har under driftbudgeten A 4 föreslagits att . skall anvisas som ett reservationsanslag för stöd till information på energiområdet. Medlen skall användas för verksamhet inom olika fristående organisationer och grupper. Vi ser det som orimligt att ordna en tillfredsställande kontroll över statiiga medel, om inte krav genom stadgar ställs på organisations ansvar för sin ekonomiska redovisning. För att därför bereda även tillfälliga grupper möjligheter att ta del i debatten bör bidraget utbetalas genom godkänd studieorganisation. Även förstudieverksamhet i politisk organisation bör av anslaget bidrag kunna utbetalas genom studieorganisation. att beslutar att i propositionen 1976/77:125 föreslagna bidrag under driftbudgeten A 4 för Information på energiområdet skall utbetalas till de godkända studieorganisationerna. () () HANS () i