mot · G0021538 · 1977-03-31 00:00:00 — av i m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:109 om aktiekapitalets storlek beslöts att alla aktiebolag måste ha ett aktiekapital på . Bolag som bildats före fick anstånd till utgången av med att höja sitt aktiekapital till detta belopp. I propositionen 1976/77:109 föreslås att övergångstiden för de äldre bolagen förlängs till utgången av . Bakgrunden till statsmakternas beslut om att höja gränsen för lägsta tillåtna aktiekapital från . var i korthet följande. Minimigränsen för aktiekapitalet har varit oförändrad . Antalet små aktiebolag är i osedvanligt stort. I stor utsträckning hade bolag tillkommit med verksamhet av ringa omfattning eller av sådan beskaffenhet att det inte var fråga om egentlig näringsverksamhet. Det stod också klart att den huvudsakliga anledningen till många bolagsbildningar var att få fördelar vid beskattningen. Dessutom hade möjligheten att bilda små aktiebolag i viss utsträckning utnyttjats systematiskt för att försvåra skattekontroll och undkomma skatteindrivning. En annan effekt av den låga gränsen för aktiekapitalets storlek var att många bolag efter en kort verksamhetstid gick i konkurs med alla de svårigheter detta innebar inte minst för de anställda. Som allmänt krav fastslogs att de som står bakom ett företag och skall svara för rörelsen skall kunna uppfylla sina förpliktelser mot de anställda, det allmänna och andra borgenärer. När aktiebolagsformen används är det ekonomiska ansvaret begränsat till aktieägarnas kapitalinsats i bolaget. Med hänsyn härtill måste denna kapitalinsats vara betydande. Är en företagare inte beredd eller i stånd till att göra en sådan kapitalinsats bör han inte tillåtas att använda aktiebolagsformen utan vara hänvisad till någon annan företagsform där han personligen svarar för företagets förbindelser. Det var alltså en klart uttalad avsikt att ett stort antal aktiebolag skulle avvecklas till följd av höjningen av minimikapitalet (jfr prop. 1973:168 s. 8). Skälet till att övergångstiden för de befintliga bolagen gjordes så pass lång som var att det för en del företagare kunde vara svårt att ta ställning till om aktiekapitalet skulle höjas eller om bolaget i stället borde avvecklas och rörelsen fortsättas i annan företagsform innan vissa skatterättsliga frågor lösts. De åsyftade skatterättsliga frågorna har sedermera klarlagts, dels genom lagen om den skattemässiga behandlingen med anledning av övergång från aktiebolag till annan företagsform, m. m., dels genom 1 1976/77. ändrade regler för beskattning av fåmansföretag, vilka innebär att fåmansföretagen skall beskattas på samma sätt oavsett i vilken form de drivs. Enligt vår mening finns det således inte skäl att med hänvisning till skattefrågor utsträcka övergångstiden. Utöver en allmän hänvisning till företagsskatteberedningens arbete anges i propositionen som skäl till en förlängning av övergångstiden att bolagskommitté, som har till uppgift att se över lagstiftningen om handelsbolag och enkla bolag, f. n. utreder frågan om det också i bör införas en motsvarighet till den särskilda bolagsform som finns i och som är anpassad till företag med ett mindre antal delägare. Först vill vi erinra om att frågan om en sådan ny företagsform bedömdes 1973. hade inte funnit anledning att föreslå en sådan. Föredragande statsrådet hade inte kunnat finna tillräckliga motiv för att införa en ny företagsform (prop. 1973:93 s. 89). beslöt sedan, , med anledning av motioner att begära en skyndsam utredning angående införande av en särskild bolagsform för mindre företag (jfr LU 1974:19). Detta utredningsuppdrag ålades bolagskommitté. Enligt underhandsbesked till har kommittén utrett denna fråga och inte funnit skäl att föreslå en ny bolagsform för mindre företag. Sammanfattningsvis kan vi konstatera att regeringen inte i propositionen anfört några omständigheter som skulle motivera en förlängning av övergångstiden. bör därför avslå propositionen. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår propositionen 1976/77:109 om aktiekapitalets storlek.