mot · G0021169 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1169 av i m. fl. om utbyggnad av freds- och konfliktforskningen vid universiteten /66 bedrivs verksamhet i freds- och konfliktforskning vid universiteten i , och . Verksamheten är vid varje universitet organiserad i en tvärvetenskaplig avdelning. Genom regeringsbeslut är /72 till varje avdelning knuten en tjänst som forskarassistent. Regeringens beslut i denna fråga fattades efter remissbehandling av ett betänkande års kommitté för internationell politik (SOU 1969:61). Avdelningarna erhåller därjämte särskilda medel från driftkostnadsanslag och, i fråga om forskarutbildning, från avlöningsanslag för berörda fakulteter. 1 motion 1973:1327 hemställdes att ett principprogram för en utbyggnad av freds- och konfliktforskningen vid universiteten skulle framläggas till följande års riksdag. anförde med anledning av motionen att det bör övervägas om de nuvarande resurserna för freds- och konfliktforskningen behöver förstärkas. Det principprogram som begärs torde av tidsskäl svårligen kunna läggas fram till nästa års riksdag. När ytterligare erfarenheter vunnits av den nuvarande organisationen räknar emellertid utskottet med att Kungl. Maj:t på nytt tar upp frågan om freds- och konfliktforskningens organisation i . På denna grund avslogs motionen. regeringsbeslut var inledningen till en mycket livaktig verksamhet inom de tre avdelningarna. Intresset för freds- och konfliktforskning bland doktorander, forskare och allmänhet har varit och är betydande. Kurser, seminarier och konferenser anordnade av avdelningarna är välbesökta. Vid alla tre avdelningarna pågår f. n. en intensiv forskning. Efter förslag från UKÄ pågår poängkurser i freds- och konfliktkunskap () samt internationella relationer (). Även dessa har rönt god tillslutning. har emellertid avdelningarnas resurser förblivit i det närmaste konstanta. Avdelningarna har vardera endast en fast tjänst, forskarassistenten. Framtidsplaneringen har därmed försvårats, forskningen har måst finansieras på de mest skilda sätt och framtiden för de forskare som engagerat sig i verksamheten har blivit synnerligen oklar. På ett i längden ohållbart sätt har en stor del av verksamheten fått vila på ideellt arbete av forskarstuderande och forskare, vilka kunnat söka sin utkomst på annat sätt. Denna situation har naturligtvis medfört avsevärda problem att upprätthålla kontinuiteten i verksamheten. I flera fall har också forskare tvingats lämna verksamheten till följd härav. Härtill kommer ett akut problem. Kring åsskiftet 1977-1978 utgår för 1 1976/77. ordnandena för innehavarna av de tre forskarassistenttjänsterna. Konsistorierna vid resp. universitet skall då besluta om dessa tjänster skall återbesättas med samma ämnesinriktning eller ges ett annat innehåll. Det finns en risk att tjänsterna överfors till ämnen som har en starkare och mer etablerad ställning inom universiteten. Från allmän synpunkt är det dock ytterst väsentligt att denna verksamhets fortbestånd kan tryggas såväl i ett kort som i ett längre perspektiv. Detta är väsentligt inte minst med hänsyn till de principer som kännetecknar verksamheten: tvärvetenskaplighet, problemorientering och internationell inriktning. Utifrån en definition av fred som positiva och jämlika relationer mellan stater och grupper, inte endast som frånvaro av krig, skapas här viktig alternativ kunskap om väsentliga världsproblem. Bland de problemområden som avdelningarna arbetar med kan nämnas utveckling, mobilisering, multinationella foretag, råvaror, försvar och säkerhet samt konfliktteori. Inom samtliga problemområden är det inriktningen på freds- och konfliktaspekterna som ger denna forskning en särprägel. I ett skede då man söker skapa nya relationer mellan rika och fattiga länder, är det av stor betydelse att man förstärker satsningen på en forskning som arbetar utifrån ett vidare fredsbegrepp än det traditionella. Det är vidare fullt klart att en utbyggnad av freds- och konfliktforskningen vid universiteten inte kan ersättas av en ytterligare satsning på det internationella fredsforskningsinstitutet, . Detta inriktar sig på naturvetenskaplig och teknisk analys samt dokumentation kring rustningsproblem. Dess anknytning till den svenska universitetsmiljön är mycket liten och fä svenska forskare är verksamma vid . I ett internationellt perspektiv framstår freds- och konfliktforskningen vid de svenska universiteten som klart underdimensionerad. Professurer i fredsforskning har inrättats bl. a. i , , och . Utbildningsgångar, både på grund- och forskarnivå, finns nu i många länder, inte minst i , där ämnet tillväxt markant. och kan sägas satsa på freds- och konfliktforskningen både som forsknings- och utbildningsaktivitet. I dessa länder finns både separata institut (med i huvudsak statlig finansiering) och universitetsprofessurer i ämnet (i dock rubricerade internationell politik). Mot den bakgrund som ovan redovisats är det angeläget att det skyndsamt överväges i vilka former freds- och konfliktforskningen vid universiteten kan förstärkas. Sådana överväganden bör ankomma på regeringen. Resultaten av övervägandena bör framläggas för , lämpligen i form av ett principprogram för en utbyggnad av freds- och konfliktforskningen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar att hos regeringen anhålla att ett principprogram för en utbyggnad av freds- och konfliktforskningen vid universiteten skyndsamt framlägges. () () () () () () 1* 1976/77.