mot · G002733 · 1977-01-24 00:00:00 — av m. fl. Kapitalets hänsynlösa rovjakt efter profit tar ingen hänsyn till människors behov, hälsa eller välbefinnande. dödas och lemlästas arbetare på svenska arbetsplatser. Hur många som ådrager sig kroniska skador och avlider vet ingen. Ytterst få hinder har lagts för arbetsköparna att genom farliga arbetsmiljöer förkorta arbetarnas liv. Kampen för en dräglig levnadsnivå och en hygglig arbetsmiljö förs ständigt från underläge under kapitalismen. Det är kapitalisterna som bestämmer vad som skall produceras, var fabriken skall ligga, hur maskinerna skall se ut och vilka som skall bemanna dem. Så länge denna produktionsordning råder måste arbetarklassen slåss för makt över produktionsmedlen och lagar som begränsar utsvettningen och förgörelsen av de arbetande. De arbetandes fackliga kamp kan stödjas genom skyddande lagar, som fastställs av . Vpk har därför under en lång rad år fört fram sådana lagstiftningsförslag som begärts av de arbetande själva, och vissa framgångar har nåtts. I riksdagsmotioner och andra sammanhang har vpk dessutom drivit kraven att företagshälsovården skall frikopplas från arbetsköparnas makt och göras tillgänglig för samtliga anställda . att yrkesmedicinska kliniker skall upprättas vid länssjukhusen , att hygieniska gränsvärdeslistan skall dokumenteras, kompletteras och att flertalet värden drastiskt bör sänkas, att nollvärden för cancerframkallande värden skall införas , att lokal fackförening skall fa rätt att avbryta ett arbete när överskridande av hygieniskt gränsvärde skett, att all import av asbest skall totalförbjudas, förutom efter restriktiva dispenser, att yrkeshygienikerkurser startas, samt att kurser för kvalificerade skyddsombud ordnas av arbetarskyddsstyrelsen m. m. 1 samband med föregående års riksdagsbehandling avvisade socialutskottet de flesta av dessa krav. Sedan föregående års motionstid har många viktiga händelser inträffat på arbetsmiljöområdet. har lagt fram ett digert betänkande, som ännu inte resulterat i någon proposition. En proposition om arbetsskadeförsäkringslag har antagits. SAF, LO och PTK har slutit centralt avtal om företagshälsovården. Förhandlingarna om medbestämmandelagen har påbörjats och kommer att påverka fackföreningarnas möjligheter till inflytande över arbetsmiljön. En statlig utredning om företagshälsovården och den yrkesmedicinska verksamheten har tillsatts. I stora stycken är läget på lagstiftningsonirådet kring arbetsmiljöfrågorna likväl oklart och under utarbetande. Våra krav från tidigare står emellertid fast och de konkreta krav som kan bli aktuella när regeringen lägger fram sin proposition om ny arbetsmiljölag kommer att preciseras i den kommande remissbehandlingen av lagförslaget. SAF, LO och PTK har slutit ett avtal om företagshälsovården som innebär en väsentlig förstärkning av de anställdas inflytande över företagshälsovården, men ekonomiskt är den fortfarande beroende av och underställd företagsledningen. Detta förhållande är ägnat att bibehålla de utbredda tvivlen på företagshälsovårdens opartiskhet och innebär privatkapitalets fortsatta kontroll över en viktig hälsosektor, vilket strider mot principen om samhällets (landstingens) ansvar för hälso- och sjukvården. Varje tendens till ökad privatisering av sjukvården innebär ett hot mot dess integritet och tillgänglighet för de utslagna, minst bemedlade och mest sjukdomsdrabbade. Det som inte kunde uppnås avtalsvägen bör nu lagstiftas om. Lämpligen ändras direktiven till utredningen om företagshälsovård och yrkesmedicinsk verksamhet så att utredningen får i uppdrag att lägga fram ett lagförslag som innebär att företagshälsovården frikopplas från arbetsköparmakt och i stället överförs till organ, där de arbetande har majoritet och bestämmer om de ekonomiska resurserna, samt samordnas med landstingens övriga hälso- och sjukvård. Vi upprepar vårt krav att målsättningen bör vara att alla anställda skall omfattas av företagshälsovård 1985 och att utbildningsresurserna för de olika personalkategorierna inom företagshälsovården dimensioneras därefter. Med ett förtydligande till direktiven för utredningen om företagshälsovård och yrkesmedicinsk verksamhet kan detta lätt inkluderas i de tidigare givna direktiven. Yrkesmedicinska kliniker måste upprättas i , , och , dvs. de regionsjukhus som fortfarande saknar kliniker av den typ som föreslogs utredning om yrkesmedicinska enheter. bör kliniker dessutom finnas på varje länssjukhus. Utredningen om företagshälsovård och yrkesmedicinsk verksamhet bör prioritera frågan om yrkesmedicinska kliniker. Förutom redan nämnda krav på kraftfull utbyggnad av utbildningen för personalkategorierna inom företagshälsovården måste även kraven på utbildningsmöjligheter för yrkeshygieniker och kvalificerade skyddsombud upprepas. hänvisade i sitt betänkande 1975/76:40 till bl. a. att arbetarkyddsstyrelsen har kommit långt i förberedelserna på att få till stånd en kvalificerad yrkeshygienisk utbildning och vidare till den ovan nämnda utredningen om företagshälsovården och yrkesmedicinsk verksamhet. Någon utbildning av åsyftad karaktär för yrkeshygieniker har emellertid inte kommit till stånd. Inte heller förefaller det nödvändigt med ett flerårigt utredningsarbete för att starta denna utbildning som mycket väl kan påbörjas . Försökskursen i arbetarskyddsfrågor för kvalificerade skyddsombud i arbetarskyddsstyrelsens regi är avslutad och utvärderad. Kursledningen summerar att arbetarskyddsstyreisen bör permanenta denna utbildning genom att fortsättningsvis anordna åtminstone en kurs (Arbetarskyddsstyrelsens utbildning 13/76). Härav framgår att föregående års vpk-krav på utökad kursverksamhet av denna typ var riktigt och borde ha föranlett åtgärder. Det försiktiga förslag som den ansvariga kursledningen framlägger i sin slutredovisning torde vara betingad av resurs- och lärark napphet. bör verka för att utbildningsavdelningen vid arbetarskyddsstyrelsen ges såväl resurser att utbilda lärare inom arbetsmiljöfältet som möjlighet att ordna många i tiotal kurser för kvalificerade skyddsombud, som annars får svårt att möta de högt ställda förväntningarna och kraven på skyddsombudsverksamheten inom större företag och regionalt. Tidsödande utredningsarbete är uppenbarligen onödigt eftersom en noggrant utvärderad försökskurs nu genomförts. Arbetarskyddsstyrelsens och socialutskottets förhoppningar om olika förbättringar inom arbetsmiljöns område kommer ofta på skam. Det gällde asbestanvisningarnas utgivningsdatum som annonserades till 1973 och blev verklighet 1975 i en version som redan krävt ett tiotal kompletteringar! betänkande från socialutskottet över vpk:s arbetsmiljömotioner hette det bl. a. angående hygieniska gränsvärdeslistan att en reviderad gränsvärdeslista remissbehandlades och enligt vad utskottet inhämtat finns det anledning att räkna med att de nya anvisningarna kommer att utfärdas . Någon ny gränsvärdes!ista presenterades emellertid aldrig , och det förslag som varit ute på remiss tillfredsställer på inga sätt de krav som väcktes i vår motion och kan inte rimligen utgöra svar på kraven om dokumentation bakom varje enskilt gränsvärde, utökning till 500 gränsvärden och drastiska sänkningar. har ytterligare styrkt berättigandena i kraven på sänkningar för gränsvärdena när det gäller ett flertal lösningsmedel, bly, kvartsdamm, asbest, flera gaser m. fl. Med hänvisning till anförda synpunkter föreslås att uttalar 1. att ändrade utredningsdirektiv ges till utredningen om företagshälsovård och yrkesmedicinsk verksamhet enligt principen att all företagshälsovård skall stå fri från arbetsköparinflytande genom att ekonomiskt och organisatoriskt brytas ut ur företagen, ledas av en betryggande arbetarmajoritet och samordnas med landstingens hälso- och sjukvård, 2. att i de föreslagna kompletterande utredningsdirektiven skall anges ett utbyggnads- och utbildningsprogram för full företagshälsovård enligt normer (SOU 1968:44) för samtliga anställda i , 3. att de grundläggande kostnaderna för all företagshälsovård skall tas ut via avgifter från arbetsköparna, 4. att landsting med regionsjukhus utan yrkesmedicinska kliniker bör inrätta tjänster och anslå medel för sådana kliniker i sin budget för , 5. att utredningen om företagshälsovård och yrkesmedicinsk verksamhet ges tilläggsdirektiv i syfte att utredningen skall arbeta fram förslag till utbyggnad av yrkesmedicinska kliniker på länsplanet och nödvändiga utbildningsresurser för att kunna uppnå ett uppskattat behov av ca 150 yrkesmedicinska specialister och 200 yrkeshygieniker , 6. att yrkeshygienikerutbildning med arbetarskyddsstyrelsen som huvudman igångsättes , bl. a. som underlag för den begärda framtida yrkeshygienikerutbildningen i ovanstående krav, 7. att kurser i arbetarskyddsfrågor för kvalificerade skyddsombud möjliggörs för 200-500 skyddsombud i arbetarskyddsstyrelsens regi och att kurserna utökas stegvis med målsättning att kunna erbjuda kurser för 500 fr. o. m. 8. att antalet ämnen i hygieniska gränsvärdeslistan utökas från ca 120 ämnen till ca 500, 9. att alla ämnen som misstänks vara cancerframkallande på människan åsätts nollvärde och att inga dispenser kan ges , 10. att den dokumentation som gränsvärdet är satt efter redovisas för varje enskilt gränsvärde, 11. att en generell sänkning till högst en fjärdedel av nu gällande gränsvärden genomföres för att minska riskerna och öka eventuell säkerhetsfaktor, 12. att importförbud för asbest och asbesthaltiga produkter införes, där endast utomordentligt restriktiva dispenser kan ges. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i (vpk) (vpk)