mot · G0021662 · 1977-05-20 00:00:00 — med anledning av propositionen 1976/77:150 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /78, m. m. KONSUMTIONSBEGRÄNSNING, SYSSELSÄTTNINGSÖKNING OCH INVESTERINGSSPARANDE ekonomi behöver inför 1980-talet - en bättre råvarubalans med utlandet, åstadkommen bl. a. genom en strängare hushållning med olja (via konsumtionsskatter för eldningsolja, el och bensin, satsning på rälsbundna transporter osv. - större överskott i handelsbalansen för bearbetade varor bl. a. genom bättre utnyttjande av arbetstagarnas kunnande och arbetsvillighet (sänkning av företagens arbetsgivaravgifter m. - betydande ökning av investeringskapitalet bl. a. genom stimulans till medborgaren i allmänhet att medverka i investeringssparande (premierat bostadssparande, löntagarfonder m. Ekonomin präglas starkt av att vi under de gångna tre åren - och även hittills i år-levat över våra tillgångar. Vi har tagit ut i förskott vinsterna av en tänkt produktions- och exportökning, som inte blivit verklighet. har vi "dragit på oss årliga underskott för "AB , som ackumulerade uppgår till ca . per vuxen medborgare, dvs. ett belopp ungefär lika stort som en genomsnittlig månadslön för heltidsarbetande inom LO/TCO-avtalen! Målet för den närmaste femårsperioden måste vara att dels återbetala det förskott som vi således beviljat oss , dels för framtiden stärka vår bytes- och betalningsbalans med utlandet. I denna motion tas endast upp tre avsnitt av den nuvarande komplicerade ekonomiska situationen. Här skisseras vissa åtgärder till lösningar på lång sikt, när det gäller konsumtionsbegränsning, sysselsättningsökning och investeringssparande. har i tidigare situationer liknande den nuvarande tillgripit devalvering och momshöjning. Sålunda gjordes en devalvering som 1 1976/77. inte var utan framgång. Oms/moms har sedan sitt införande på förslag av den socialdemokratiska regeringen höjts (och sänkts) vid flera olika tillfällen för att begränsa resp. öka efterfrågan på varor. Totalt har oms/moms under sin sjuttonåriga tillvaro höjts genomsnittligt nästan en procentenhet ! - Det är således traditionella och beprövade åtgärder som den borgerliga regeringen i dagens läge föreslagit. Förvånande är emellertid att varken regeringen eller oppositionen i den förevarande situationen fört fram förslag om "riktade åtgärder, som syftar till konsumtionsbegränsning inom större, för vår hushållning särskilt besvärande avsnitt av vår konsumtion. a. ger en blick i finansplanen tips om åtminstone ett par områden, inom vilka riktade begränsningsåtgärder är naturliga. beräknas våra importkostnader för oljan stiga med 3 miljarder trots nästan oförändrad volym. kompenserades oljeprisstegringen delvis av ökade exportpriser för skogsprodukter, men exporten av dessa produkter har därefter sjunkit både i kvantitet och i pris. Ingen vet vilka intäkter våra skogsprodukter kan ge , men alla vet att oljepriset kommer att stiga -1, o. m. ganska kraftigt in ! Vår råvarubalans med utlandet beräknas ge ett underskott på ca . Det finns således anledning att bättre hushålla med oljan och att minska oljeimporten. En betydande del av vår oljeimport, , går till hushåll, handel m. m., motsvarande i fjolårets priser en årlig kostnad av nästan 6 miljarder. Oljan går huvudsakligen till uppvärmning av lokaler och varmvatten samt för framställning av el. Begränsning av oljeförbrukningen inom denna sektor skulle kunna få fördelaktiga effekter. Höjningen tidigare av energiskatten med per KWh beräknades innebära en kostnadsökning för normalhushållet utan eluppvärmning på ca . Beloppet motsvarar ungefär priset på en halv butelj starksprit, på en lott i eller på en insats ! Var och en förstår att något nämnvärt intresse för elsparande inte kan bli följden av en så blygsam prishöjning. Om verklig vilja till elsparande skall uppnås utan ransonering - en åtgärd som ingen torde förorda - måste en större höjning av energiskatten tillgripas. Med per KWh t. ex. skulle årskostnadsökningen för normalhushållet vid oförändrad förbrukning bli ca . En motsvarande skattebeläggning av oljan skulle öka hushållets kostnader med ca . för normalhushåliet vid sådana skattehöjningar skulle med fortsatt oförändrad förbrukning således bli ca . ett belopp motsvarande 1/3 dagslön för heltidsarbetande löntagare enligt LO/TCO:s avtal! En sådan skattehöjning bör kombineras med viss kompensation till folkpensionärer och barnfamiljer, och ett särskilt kallortsbidrag fört. ex. Norrlandslänens, och hushåll bör utformas. En nedgång i förbrukningen skulle motsvara en nedgång i importen med ca 600 milj. kr. Trots sådan nedgång i förbrukningen och trots ovannämnda kompensationer bör dock den skisserade energiskattehöjningen kunna ge statsbudgeten ca 1,5 miljarder , som bör utnyttjas till lån och bidrag åt hushållen för energibesparande investeringar. Industrins andel av oljeförbrukningen utgör . När det gäller energibeskattningen har vissa industrier åtnjutit nedsättning. I anslutning till en energiskattehöjning av ovan skisserat slag bör särskilt undersökas om fortsatt nedsättning kan försvaras. Den framtida beskattningen av produktionen bör inriktas på råvaror och energi i stället för som nästan helt drabba arbetskraftskostnaden, varom mera nedan. Givetvis måste hushållningen med energi bli betydligt större inom industrin än vad den varit, men successiva omläggningar måste tillgripas, varför begränsade fortsatta nedsättningar av energibeskattningen övergångsvis blir nödvändiga. Av våra oljeprodukter går till samfärdselsektorn, varav nästan 3/4 till landsvägstrafiken! Den senare tar således i anspråk nästan 1 /4 av hela vår oljeimport för en kostnad av ca . Även inom denna sektor är således en begränsning av förbrukningen av betydelse. En höjning av skatten på bensin - motsvarande för dieselolja - med t. ex. per liter skulle vid oförändrad förbrukning ge staten brutto drygt 1,5 miljarder . Att sänka SJ:s biljettpriser i 2 klass med 1/3 kostar ca 200 miljoner . Lika stor prissubvention till SJ:s taxor för rälsbundna godstransporter borde göras. Likaså borde SJ.s och andra trafikföretags långlinjetrafik (person och gods) på landsväg till kommuner utan järnväg subventioneras till 1/3. Det kan här förtjäna nämnas att priset i svenska kronor för normalbensin" är t. ex. i 1:85, 2:03, 1:97, 1:95, 2:11, Flolland 1:89 och Italen 2:67. Ovan skisserade skattehöjning skulle ge ett bensinpris per liter i på mellan 1:75 och 1:95. 1* 1976/77. bilägare som kör 1 med en åtgång av bensin per mil skulle årskostnadsökningen vid oförändrad förbrukning bli ca . - Med hänsyn till de enskilda bilresornas betydelse framför allt till och från arbetsplatsen borde ett avståndsbidrag kunna utformas för vissa delar av vårt land. En sänkning av hastigheten beräknas enligt statens vägverk göra att bränsleåtgången minskar med ca /mil för personbil. Med nuvarande resp. ett förhöjt bensinpris skulle kostnaden per mil gå ned med 30 å ! En allmän sänkning av hastigheten och endast på motorvägar och större vägar i borde kunna övervägas. Skattebeläggning av bensin till nöjesbåtar och för inrikes flygtrafik i likhet med landsvägstrafiken torde vara en självklarhet. En målmedveten styrning av våra långtransporter till rälsbunden trafik borde i kombination med ovannämnda skattehöjning för bensin m. m. kunna ge en minskning av förbrukningen av oljeprodukter inom samfärdselsektorn , motsvarande en importkostnadsminskning med ca 300 milj. kr. Denna skattehöjning torde trots minskad förbrukning och trots ovan skisserade taxesubventioner ge statsbudgeten ca , medel som till en del bör användas bl. a. för utbyggnad och effektivisering av de från energisynpunkt billigaste kommunikationsmedlen kust- och kanalsjöfart samt den rälsbundna trafiken. Nettounderskottet för in- och utförsel av resevaluta har ökat från att 1974 vara 2,2 miljarder till 1976 ca . Underskottet utgör i stort skillnaden mellan det belopp utländska turister erlägger i och svenska turister i utlandet. Som exempel kan nämnas att utländska turister 1975 erlade ca 1,5 miljarder i , medan vi gjorde av med ca 4 miljarder utomlands. En kombination av åtgärder borde kunna sättas in för att något förbättra turistnettot. Redan en sänkning av enligt förslaget ovan torde verka i den riktningen att fler svenskar föredrar att resa i och att kanske fler utländska turister kommer hit! Det kan finnas anledning överväga om inte statlig subventionering till turistnäringen vore en lämplig åtgärd. Många säsonghotell och -pensionat har betydande ekonomiska svårigheter. Subventioner med 5 å . bokförd bädd och natt kunde vara ett sätt att sti mulera turismen i . Bidrag till vintersportkommuner och -anläggningar är en ytterligare väg. Ökade lån och bidrag till kommuner och turistorganisationer för anläggandet och driften av t. ex. gästbåthamnar, swimmingpools, vandringsleder, slalombackar, fjälliftar, fritidsbyar osv. är andra möjligheter. Som mål borde uppställas att med olika insatser försöka förbättra turistnettot med 1/2 ä 1 miljard till 1980. Total energiförbrukning vid tillverkning av blekt pappersmassa ligger 25 å högre än vid tillverkning av oblekt massa. Vedutbytet minskar vid blekalternativet med 4 å . Miljöförstöringen blir vid föroreningsutsläpp i vattendrag för blekalternativet 5 å 10 gånger större än vid produktion av oblekt papper. Föreskrifter borde kunna utfärdas om övergång till oblekt kontors- och hushållspapper inom statlig förvaltning och statliga företag. En icke obetydlig skatt vid pappersbruken per ton blekt kontorspapper resp. blekt och färgat hushållspapper borde kunna införas - med återbäringsrätt vid export - såsom stimulans till allmän övergång till oblekta papperssorter med något minskad oljeimport som följd. En uppskattning ger vid handen att totalt ca blekt kontorspapper resp. blekt eller färgat hushållspapper producerades med ett saluvärde av ca 400 milj. kr. En "pappersskatt per ton blekt och färgat papper borde kunna röra sig om av försäljningsvärdet eller . 3.4 Alkohol och tobak drack vi alkoholhaltiga drycker för och rökte för 4,2 miljarder, dvs. vi konsumerade för totalt ca 13 miljarder, ett belopp jämförbart med vårt aktuella budgetunderskott! Det finns flera skäl till att försöka begränsa denna konsumtion. - Ett icke oväsentligt antal arbetsdagar går förlorade på grund av denna konsumtion. - Stora sociala kostnader blir följden av konsumtionen: 8 av 10 ambulansutryckningar har samband med alkohol förtäring, 16 av 19 mord i sammanhängde med alkoholförtäring (och/eller narkotika), övervägande antalet fall av rån, hustru- och barnmisshandel osv. sammanhängde med alkohol, trafikskadade och drunknade personer har i stort antal förtärt alkohol, 3 000 fosterskador (hjärtfel, försämrad syn, missbildningar) beror på alkoholförtäring under graviditeten m. m., m. m. - Rökning medverkar till sjukdomar och tidigare vårdbehov i ålderdomen m. m. - Icke oväsentliga delar av vår förbrukning av sprit, vin, öl och tobak baseras på importerade produkter. Utan att avvakta alkoholpolitiska bedömningar och pågående forskningar om rökningens skadeverkningar finns det anledning att lyfta prisnivån (för såväl alkoholdrycker som tobak) i förhållande till den allmänna prisnivån genom höjning av punktskatterna för denna onyttiga överflödskonsumtion. För sprit, vin och starköl bör en höjning göras med ca den skattehöjning som skedde . Per butelj skulle det innebära för sprit + , för starkvin + . och för lättvin + . samt per liter starköl + . Resultatet av en sådan höjning - även med tioprocentig konsumtionsminskning - skulle bli 2 miljarder till statskassan och en något minskad import. Den främsta fördelen måste dock bestå däri att en viss konsumtionsminskning borde kunna bli följden till gagn för mindre frånvaro från arbetet, färre olyckor på arbetsplatsen och i trafiken, m. fl. Av väsentlig betydelse för vår ekonomi är en "stadig ökning av överskottet i handelsbalansen för bearbetade varor" enligt den reviderade finansplanen. Vi måste för framtiden mera än själva färdigbearbeta varor för den svenska marknaden och framförallt i vår export få en större andel bearbetade varor. I strävandena att nå detta mål måste det vara av största betydelse att ta till vara det kunnande som medborgarna i vårt land har. Vi har internationellt sett en genomsnittligt hög utbildningsstandard och ett avancerat tekniskt kunnande. Det måste därför vara av allra största vikt att ta vara på alla arbetstagare, som blir mer eller mindre friställda under den strukturförändring som pågår i vårt land och som långt ifrån är avslutad. Vi måste komma bort ifrån den dolda arbetslöshet som vi genom olika sysselsättningspolitiska åtgärder tillfälligt försöker avhjälpa. Det gäller också att få ned de icke oväsentliga kostnader som sysselsättningspolitiska åtgärder drar med sig. ALLA, SOM HAR PERSONLIGA MÖJLIGHETER DÄRTILL, BÖR FÄ ETT ENGAGERANDE, AKTIVT ARBETE I DET SVENSKA PRODUKTIONSLIVET! Ett led i en sådan strävan är att - som ovan något berörts - lägga om beskattningen inom produktionen till råvaror, energi och likvärdiga produktionsfaktorer. med den höjning av företagens energibeskattning som ovan skisserats bör en avveckling av den allmänna arbetsgivaravgiften påbörjas. Därefter bör fortsättning följa med en delvis avveckling även av de sociala arbetsgivaravgifterna till den del de inte är direkt hänförliga till sociala förmåner för de i företaget direkt anställda, såsom ATPavgifter och sjukförsäkringsavgifter. ATT 1 ETT LÄGE MED SYSSELSÄTTNINGSSVÅRIGHETER FÖR ARBETSKRAFTEN OCH HUSHÅLLN1NGSPROBLEM MED ENERGIN STRAFFBESKATTA FÖRETAGEN FÖR ARBETSKRAFTEN MEN NEDSÄTTA FÖRETAGENS ENERGISKATT TER SIG MINST SAGT OLOGISKT! Den allmänna arbetsgivaravgiften på bör efter utredningar avskaffas med början , och motsvarande statsinkomster från foretag, kommuner och organisationer tas in via energiskatter. Även höjning av inkomstskatten från vinstgivande företag bör övervägas såsom ersättning för inkomstbortfallet från allmänna arbetsgivaravgiften. För det inre stödområdet bör i samma takt ett lönekostnadsbidrag på tillkomma för att bibehålla den särskilda stimulans som områdets nuvarande till sänkta arbetsgivaravgift avser att utgöra! Det kanske största problemet för industriella utveckling torde bli behovet av investeringskapital. Olika åtgärder för stimulans åt långsiktigt investeringssparande är erforderliga. Här skall bara skisseras två sådana åtgärder. 5.1 Bostadsrätts- och egnahemssparande För medborgaren i allmänhet är sparandet till ett eget hem det kanske största ekonomiska målet i livet. Även för samhället är det på flera sätt värdefullt att ett sådant sparande sker. - Målet kan för den enskilde sägas vara eget hem disponerat med antingen bostadsrätt eller enskild äganderätt. Båda sparmålen är från samhällets synpunkt lika värdefulla. Sparande till eget hem ger medborgaren möjlighet till en säker placering av sina sparade medel (även om den nödvändiga skärpningen av realisationsvinstbeskattningen kommer). Medborgaren får också möjlighet att inom vissa gränser utforma, underhålla, ändra och vårda sitt hem i en för honom/henne tillfredsställande omfattning. Vidare kan han/hon i större grad än i andra bostadsformer själva bestämma åtgång av värme, el, varmvatten och källvatten - till gagn för den egna ekonomin och för samhället. Ett system med särskilda bostadssparkonton i de vanliga kreditinstituten bör inrättas. Maximering av årsavsättning till exempelvis 1/2 basbelopp, kontrollskyldighet för kreditinstituten över medlens uttag och användning, beskattning osv. Likaså måste via taxeringsmyndigheten kontrolleras att medborgaren endast en gång får utnyttja bostadssparkonto osv. Kontona bör löpa med normal ränta för långtidssparande men därutöver av statsmedel belönas med 2 å 3 procents skattefri bonus efter t. ex. fem eller sparande eller då medlen placeras genom förvärv av bostads rättslägenhet eller eget hem- eller stimuleras av staten på annat sätt. Det måste vara av stor betydelse för samhället att de oftast väl vårdade bostäderna med boendeformerna bostadsrätt eller egna hem blir mera förekommande. Också det förhållandet att ett särskilt sparande inrättas just för kontantinsatserna vid bostadsförvärv är fördelaktigt för samhällets totala investeringsverksamhet. En ökning av kapitalbildningen är absolut ofrånkomlig för att klara den nödvändiga ökningen av industrins investeringar. - Jag tror att majoriteten i det här landet snart har kommit fram till att det är orimligt om bara den ena parten - kapitalägarna - skall få del av förmögenhetsökningen i företagen . Dessutom så tror jag att löntagarna vill bli delägare. Det kommer att skapa ett större engagemang hos dem för det företag de jobbar i om de vet att företagets växt, företagets värde, är något som de har del i. Ovanstående tre meningar utgör citat ur uttalanden, som förre finansministern gjorde i . Alla är klara över att våra kapitalbehov för framtidens produktionsinvesteringar är enorma. Det kommer att fordras mer och mer kapital bakom varje anställd i tekniskt avancerad produktion. Alldeles självklart - och det oavsett regeringens politiska färg - blir det nödvändigt att på flera sätt stimulera företagens investeringar. Skattefria investeringsfonder, investeringsavdrag och -bidrag m. m. kommer tid efter annan att bli aktuella insatser. Sådana insatser ökar företagens kapital och därmed ägarnas. Det är helt orimligt att tänka sig att sådan ojämlik fördelning av kapitaltillväxten mellan den som gör kapitalinsats och den som gör arbetsinsats skall kunna fortsätta att gälla för framtiden. - Därtill kommer att statliga favörer till företagen (och indirekt till deras ägare) också innebär bortfall av skatteinkomster för staten, vilka måste kompenseras genom högre skatter i andra sammanhang - skatter som då särskilt drabbar de stora löntagargrupperna. RÄTTEN FÖR MEDBORGAREN 1 ALLMÄNHET ATT FÅ DEL I KAPITALTILLVÄXTEN INOM NÄRINGSLIVET ÄR DEN STÖRSTA EKONOMISKT-POLITISKA FRÅGAN FÖR DE NÄRMASTE ÅREN. Någon form av s. k. löntagarfonder måste skapas: - dels av rättviseskäl (mellan kapitalinsats och arbetsinsats), - dels för att få en bättre spridning av förmögenhetstillväxten i landet, - dels för att få bättre ägarstruktur inom vårt näringsliv, - dels för att alla arbetstagare skall känna sig stimulerade att medverka till ökat produktionssparande i vårt samhälle. Den sittande utredningen om löntagarfonder bör åläggas att påskynda sitt angelägna arbete! I motionens början gavs en bild av de ekonomiska delmål inför 1980-talet som motionen syftar till. Sammanfattningsvis borde de skisserade åtgärderna ge förbättringar för: - turistnettot, viss import m. m. - ökad energibeskattning (hushåll m. - ökad energibeskattning (samfärdsel) 1,0 - ökad alkohol- och tobaksbeskattning 2,0 - lägre kostnader för sysselsättningsåtgärder 1,0 Till ovanstående kommerså verklig sysselsättningsökning genom minskade arbetsgivaravgifter samt ett aktivt medborgarengagemang för investeringssparande genom premierat bostadssparande och löntagarfonder. Här skisserade förslag kan i vissa stycken synas drastiska. Men ekonomiska situation är sådan, att drastiska åtgärder är nödvändiga. De flesta skisserade åtgärderna kan och bör genomföras stegvis, men början måste göras och sista stegen tas ! Vi är inte längre kvar i det överflödande , då energin var billig och produktionsresultaten bara steg, och det fanns mycket att fördela. I dagens läge inför 1980-talet behövs en ekonomisk mobilisering av alla medborgare, som då också alla skall bli ekonomiskt delaktiga i det resultat som vi utan tvivel kan uppnå! Sträng hushållning med råvaror och energi, aktiv sysselsättning åt alla och andel för alla i kommande kapitaltillväxt utgör både målen och de medel som måste tillgripas! Mot bakgrund av vad ovan anförts hemställs att gör ett uttalande med ungefär följande innehåll: att den ekonomiska politiken inför 1980-talet bl. a. bör inriktas på att genom beskattning, avgifter, bidrag och andra stimulansåtgärder - strängare hushålla med råvaror och energi, - underlätta arbetskraftsintensiv produktion och - sprida investeringsvilja och -kapital till allt flera medborgare.