mot · G002655 · 1977-01-25 00:00:00 — av m. fl. om undantag för kulturarbetare från bokföringsskyldighet utredning om bokföringslagstiftningen föreslog i betänkandet Förslag till bokföringslag (SOU 1973:5) att i princip alla rörelseidkare göres bokföringsskyldiga. Därvid stödde utredningen de synpunkter som tidigare framlagts i betänkande med förslag till lag om skyldighet att föra räkenskaper m. m. (SOU 1967:49). På grundval av utredningens betänkande lades proposition 1975:104 med förslag om ny bokföringslag. beslöt (LU 1975/76:34) om ikraftträdande av denna lag från . I de bägge utredningsbetänkandena fördes en diskussion om kravet på bokföringsskyldighet för enskild firma. I sina resonemang kunde utredning bygga på remissvar betänkande. Remissyttrandena, betänkande och riksdagsbeslutet tar emellertid inte sikte på kulturarbetarna. betänkande remitterades inte till någon konstnärlig och litterär yrkesverksamhet är särskilt omnämnd i kommunalskattelagen. De av utredning redovisade motiven för att alla rörelseidkare skall vara bokföringsskyldiga tar främst sikte på förhållanden som är knutna till rörelser av företagstyp. Hänsynen till borgenärer och till rörelseidkarens eget behov av planeringsunderlag har emellertid inte någon rimlig relevans för kulturarbetare. En långivare är knappast betjänt av ett bokföringsunderlag i en rörelse med ytterst varierande utfall , som dessutom för sitt fortbestånd är beroende av rörelseidkarens konstnärliga kapital. Det enda motiv som då återstår för att göra kulturarbetarna generellt bokföringspliktiga är beskattningshänsynen (SOU 1973:57 s. 78). Det är självfallet att alla skattskyldiga skall ha ett tillförlitligt underlag för sin självdeklaration. Det är sannolikt också nödvändigt att en konstnär med omfattande verksamhet vid deklarationen måste framlägga ett sammandrag av inkomst- och utgiftsnoteringarna. Därifrån är emellertid steget långt till en generell bokföringsplikt enligt regler, som normalt är helt främmande för konstnären och som han saknar elementär kunskap om, eftersom bokföringsteknik, företagsekonomi m. m. inte ingår i hans utbildning. Om man med bokföringsskyldighet vill åstadkomma att rörelseidkarna kommer in under bokföringens ansvarsbestämmelser torde inte mycket vara vunnet. Självdeklarationen avges under sådana förpliktelser att straff följer vid felaktig deklaration. Konstnärens rörelse är, som ofta framhållits, inte företag. Den skall, hoppas man, ge honom hans levebröd, men den är inte inriktad på vinst i mening som en produktionsverksamhet eller ett handelsföretag i allmänhet. Av detta följer också att konstnären med några få undantag inte har förutsättningar att tillgodogöra sig de merkantila bestämmelser som är inbyggda i en bokföringslag. I stället kan mängden av - i sammanhanget irrelevanta - uppgiftskrav bli hämmande för konstnärens egentliga arbete. Med hänvisning till vad som sagts får vi hemställa att hos regeringen begär utredning med uppgift att föreslå former för att kulturarbetare skall kunna undantas från kravet på generell bokföringsskyldighet, t. ex. genom att konstnärlig och litterär verksamhet undantas från rörelsebegreppet i allmänhet och ges särskild inkomstrubrik. () ()