mot · G0021576 · 1977-04-14 00:00:00 — Motion 1976/77:1576 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:122 om ändring i byggnadslagen (1947:385) m. m. Förslagen i propositionen 1976/77:122 kommer rimligen inte att kunna behandlas förrän i slutskede. Enligt lämnade uppgifter kommer, kanske , ett förslag till ny byggnadslagstiftning att gå ut på remiss. Det förefaller inte rimligt att då eller juni skall ta ställning till lagändringar som har ett uppenbart samband med det aviserade större lagförslaget. Detta är i sig ett skäl för att inte nu anta de framlagda lagförslagen. Även om ett samlat lagförslag inte läggs förrän kvarstår dock samma bedömning. Lagförslagen får ju enligt sin konstruktion ingen praktisk effekt förrän den kommunala översiktsplaneringen anpassats till de krav som lagförslagen ställer. Ett i och för sig vällovligt syfte att påverka utformningen av kommunöversikterna i angiven riktning kan tillgodoses på betydligt enklare sätt än genom denna lagstiftning. Förslagen till lagändringar sägs utgå bl. a. från syftet att få enklare regler för viss bebyggelse. Utifrån denna programförklaring läggs det fram lagförslag som i praktisk hantering måste anses ha närmast metafysisk karaktär. Här tillförs nya definitioner som skall passas in i en realitet med helt andra uttryck. Ett skäl för att avslå förslagen är sålunda också omtanke om den kommunala planeringen. Det har i propositionen inte närmare redogjorts för vilket byggande som kommer i kläm och som skall släppas loss genom de nya reglerna. En kommun som har en uttalad vilja att få till stånd den aktuella bebyggelsen har inga större svårigheter att få fram dispenser eller i vissa fall planer. Om kommunen inte vill ha bebyggelsen bör det vara dess ensak. Kommunen har under alla förhållanden det yttersta ansvaret. Vissa turneringar i propositionen tyder på att en diffus avsikt kan ha varit att kalla vissa partidogmer för lagmotiv och därmed påtvinga motspänstiga kommuner en viss samhällsstruktur. inte kommunen i första omgången, kan ju ärendet föras vidare till regeringen, som då i praktiken skulle kunna lämna byggnadslov mot kommunens vilja under åberopande av att den måste följa lagen. Det kan också sättas i fråga om förslagen har någon praktisk innebörd ens med propositionens värderingar. Mycket tyder på att de skall uppfattas endast som manifestationer från sida, stödda av diffusa moderata önskemål som i en fri glesbebyggelserätt ser höjda markpriser. roll i sammanhanget är okänd. Förslaget om att låta staten bära en större del av det ekonomiska ansvaret för eventuella kommunala missbedömningar inom områden där risken för sådana är särskilt stor, minst sagt, märklig. Något motiv anges inte. Det är möjligt att förslaget i denna del hängts på i det här sammanhanget med det enda syftet att markera omtanken om glesbygdens markägare kanske också som en lockelse för kommunerna att inte tänka så långt in . stod tidigare bakom de nu gällande reglerna men tycks också här ha fått vara den givande parten i kompromissen. Förslaget bör avslås. 1. att avslår förslagen om ändringar i byggnadslagstift 2. att avslår förslaget om ändrade grunder för kommunens ansvar för bostadslån. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)