mot · G0021617 · 1977-04-27 00:00:00 — 1976/77: 1617 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:144 om höjning av mervärdeskatten, m. m. I den socialdemokratiska partimotionen 1976/77:1613 har föreslagits bl. a. att avslår propositionen 1976/77:144. Vi ställer oss självfallet bakom detta yrkande. Dock, i det fall att majoriteten tar upp propositionsförslagen till detaljbehandling, anser vi att följande överväganden bör göras: Förslaget om investeringsavgift för vissa byggnadsarbeten utgår, helt naturligt, från en uppdelning av arbetena efter samhällelig angelägenhetsgrad - en uppdelning i prioriterade och oprioriterade arbeten. Det är också naturligt att till huvudsaklig utgångspunkt för en närmare fördelning ta kungörelsen (1971:1205) om byggnadstillstånd. Det finns emellertid också andra utgångspunkter som bör beaktas. En är att byggnadsarbeten av vissa typer får ett direkt statligt stöd. Redan detta innebär en av statsmakterna godtagen värdering av angelägenhetsgraden. I vissa fall har detta stöd forman inte endast av statliga lån utan också av bidrag i olika former, avsett för att främja en viss typ av byggande. Förekomsten av ett statligt bidrag är då ett uttryck för att verksamheten ansetts särskilt väsentlig från allmän synpunkt. Ett urval av objekten för investeringsavgift med hänsyn till den sistnämnda principen synes också ha skett. Sålunda har exempelvis undantag gjorts i 2 §, t. ex. för åtgärder som får energisparstöd. Det ligger nära till hands att pröva om den senare principen inte i större utsträckning borde ha betraktats som en av huvudreglerna vid bedömningen av om ett arbete är prioriterat eller oprioriterat. När det gäller byggnadsinvesteringar av typer som praktiskt taget helt är beroende av statlig ekonomiskt stöd kan det förefalla märkligt att låta byggandet bli beroende av eventuella möjligheter att finansiera och förränta en investeringsavgift. Volymen av detta byggande styrs i allt väsentligt av vilka statliga låne- och bidragsramar som ställs till förfogande. Vill man ha ett totalt stopp för fortsatt verksamhet kan man upphöra att ge stöd. Vill man ha en nedskärning av investeringsvolymen kan detta åstadkommas genom att sänka ramarna. En fördel med detta jämfört med avgiftsmetoden är att det då kan göras en bättre prioritering av hur de minskade resurserna används än genom punktbedömningar i dispenssammanhang. Det uttryck för en samhällets prioritering av vissa byggnadsinvesteringar framför andra som ligger i principerna för ett statligt ekonomiskt stöd kan emellertid leda också till mer specifika avgränsningsfrågor. För ny- och ombyggnad av allmänna samlingslokaler utgår lån och bidrag 1976/77: 1617 enligt kungörelsen (1973:400) om statligt stöd till allmänna samlingslokaler (omtryckt 1976:794). Vissa ändringar i stödet har gjorts av (CU 1976/77:31). I kungörelsens 2 § definieras begreppet allmän samlingslokal som lokal som behövs för det offentliga livet och de kulturella strävandena inom orten, i första hand sådan lokal som tillgodoser föreningslivets behov av utrymme för möten, studieverksamhet, kulturell verksamhet, förströelse, fritidssysselsättning eller annan liknande verksamhet. Lokalerna är regelmässigt anknutna till de samlade folkrörelserna och kommunerna. De utgör en nära komplettering till bostadsområdena. Bidrag och lån utgår under förutsättning att lokalerna opartiskt, i skälig omfattning och på skäliga villkor hålls tillgängliga för upplåtelse åt varje inom orten verksam organisation eller grupp med organiserad verksamhet. De allmänna samlingslokalernas avgörande roll för föreningslivet och folkrörelserna torde vara obestridd. Det är från många synpunkter svårt att acceptera att de sätts i samma oprioriterade grupp som övriga profana samlingslokaler och rena nöjeslokaler. Även om en återhållsamhet med stödramarna måste iakttas med hänsyn till bl. a. de ekonomiska förutsättningarna upplevs detta som mindre motbjudande än att de allmänna samlingslokalerna inte särbehandlas i detta sammanhang. En omständighet som ger en extra relief åt det anförda är att tidsmässigt ungefär (CU 1976/77:31) som denna nedklassning görs med bifall till förslag i propositionen 1976/77:87 om insatser för handikappades kulturella verksamhet godkänner starkt förbättrade villkor för handikappanpassning av allmänna samlingslokaler och ger sitt stöd åt en av bostadsministern förordad inventering av hur sådana krav skall tillgodoses. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att avslår propositionen 1976/77:144, 2. att - om yrkandet under 1. icke bifalles - antar det vid propositionen 1976/77:144 fogade förslaget till lag om investeringsavgift för vissa byggnadsarbeten endast med den ändringen att 2 § första stycket punkten 3 får följande såsom motionärernas förslag betecknade lydelse: 1976/77: 1617 3. byggnadsarbete till den del arbetet avser åtgärder, för vilka utgår stöd enligt förordningen (1975:632) om lånegaranti för arbetsmiljöförbättringar eller statligt stöd för energisparande åtgärder. 3. byggnadsarbete till den del arbetet avser åtgärder, för vilka utgår stöd enligt förordningen (1975:632) om lånegaranti för arbetsmiljöförbättringar, kungörelsen (1973:400) om statligt stöd lill allmänna samlingslokaler eller statligt stöd för energisparande åtgärder.