mot · G002540 · 1977-01-21 00:00:00 — Motion 1976/77:540 av om viss ändring i medbestämmandelagen 32 S lagen om medbestämmande i arbetslivet (MBL) innehåller en rekommendation till parterna på arbetsmarknaden att genom kollektivavtal ge arbetstagarna medbestämmanderätt i frågor om ingående och upphörande av anställningsavtal, om ledningen och fördelningen av arbetet och om verksamhetens bedrivande i övrigt. Bestämmelsen är en av de mest centrala i MBL. Fr. o. m. nyåret utgör den basen för det fortsatta arbetet på en demokratisering av företag och arbetsliv. Den vikt lagstiftaren fäst vid att medbestämmandeavtal kommer till stånd understryks av att arbetstagarparten tillerkänts s. k. kvardröjande stridsrätt. Även efter det avtal träffats om löner och allmänna anställningsvillkor har arbetstagarsidan kvar sin rätt att tillgripa stridsåtgärder till dess också medbestämmandefrågorna har fått sin lösning. Under förarbetena till MBL diskuterades huruvida annan lagstiftning främst aktiebolagslagen (ABL) - kunde tänkas lägga hinder i vägen för ingående av medbestämmandeavtal. Departementschefen kunde inte se någon konflikt av praktisk betydelse mellan MBL och ABL. Lagrådet hade emellertid en annan uppfattning. I princip får styrelsen eller verkställande direktören i ett aktiebolag enligt lagrådet inte avhända sig sina beslutsbefogenheter. Lagrådet uteslöt visserligen inte att "delegation kan vara möjlig inom ramen för löpande förvaltning. Men sådan delegation "kännetecknas då av en skyldighet att rätta sig efter instruktioner från det delegerande organet och en ovillkorlig rätt till återkallelse av delegationen. Beträffande rätten till återkallelse tillfogade lagrådet dock: Kanske får det också antagas att kollektivavtal om delegation får tillerkännas giltighet i så måtto att bolaget kan bli skadeståndsskyldigt, om det ingriper i beslutsfattandet utan att ha objektiva skäl därtill. ville inte ta ställning till vem som hade rätt i tolkningsfrågan. Utskottet nöjde sig med att konstatera att de olika uppfattningar som lagrådet och departementschefen redovisat medför osäkerhet om rättsläget. underströk utskottet emellertid att osäkerheten borde undanröjas "då den eljest kan utgöra ett hinder att få till stånd kollektivavtal på medbestämmandeområdet. Utskottet föreslog ytterligare utredning med inriktning på att lagändringar som kan visa sig erforderliga kan genomföras före medbestämmandelagens ikraftträdande . beslöt i överensstämmelse med inrikesutskottets förslag. kan det tyvärr konstateras att inrikesutskottets förväntningar inte infriats. Frågan om medbestämmandeavtalens giltighet har inte klarats ut före MBL:s ikraftträdande. Som utskottet påpekat är osäkerheten om rättsläget besvärande för parterna på arbetsmarknaden. Tillkomsten av medbestämmandeavtal försvåras. Men dessutom utsätts parterna för risken att domstolarna i efterhand underkänner träffade avtal. Därmed skulle grunden för det fortsatta företagsdemokratiska reformarbetet kunna raseras. Den påtalade osäkerheten berör hela det område som inom ett företag normalt tillhör styrelsens eller verkställande direktörens kompetens. Dit hör inte bara företagsledningsfrågorav typen investeringar och produktionsbeslut utan också t. ex. viktigare personalpolitiska frågor såsom permittering av arbetsstyrkan eller del av den. Det är f. ö. i praktiken omöjligt att dra en skarp gräns mellan företagsledningsfrågor och andra § 32-frågor. Man kan ha olika meningar om vad som behövs för att skapa klarhet beträffande medbestämmandeavtalens giltighet. Dåvarande departementschefen ansåg att det räckte med uttalanden i motiven till MBL, och socialdemokraterna i inrikesutskottet var av samma mening. I en reservation till utskottets betänkande framhöll de att ABL och annan associationsrättslig lagstiftning rimligen måste tolkas och tillämpas i ljuset av värderingar som ligger till grund för MBL. Med beslut har frågan emellertid kommit i ett annat läge . Som framgått avböjde uttryckligen att ta ställning till tolkningstvisten. Därmed har domstolarna fått frihet att tolka lagen på det sätt de själva finner riktigast utan att har gett dem någon som helst vägledning. Sannolikheten för att domstolarna skall stanna i en lika negativ attityd som lagrådet till möjligheterna att träffa rättsligt giltiga medbestämmandeavtal kan kanske reduceras genom rättsvetenskapliga insatser. lär ha föranstaltat om vetenskapliga undersökningar med hjälp av utomstående expertis. Bättre än att försöka lösa problemen med teoretiska analyser måste emellertid vara att avskaffa tvisten om innebörden av gällande rätt genom att ändra lagen. Det är den enda säkra metoden att skapa klarhet. Om ambitionerna inte sätts orimligt högt behöver det inte ta eller stöta på stora svårigheter att ändra lagen. Svårigheterna är inte större än att kan göra lagändringarna på eget initiativ. Det väsentliga är att principen om medbestämmandeavtalens giltighet innanför de gränser som angavs i propositionen blir fastslagen. För den saken behövs inte några komplicerade ingrepp i ABL eller annan lagstiftning utanför MBL. Om man så vill, kan man nöja sig med att lägga till ett nytt, andra stycke i 3 S MBL. Även om de nya bestämmelserna skrivs så att de i första hand passar in på aktiebolag och ekonomiska föreningar, blir de givetvis analogt tillämpliga på t. ex. handelsbolag och enskilda näringsidkares företag. Det ligger i sakens natur att frågor som kan bli föremål för medbestämmandeavtal när det gäller aktiebolag eller ekonomiska föreningar också skall kunna bli det när det gäller andra typer av företag. För att skall få ett konkret underlag för sitt arbete med ärendet har ett förslag till lagtext utarbetats. Förslaget bifogas motionen såsom Bilaga. Med stöd av det anförda hemställs att antar det i bilagan till denna motion upptagna lagförslaget. Förslag till lydelse av nytt, andra stycke i 3 # lagen om medbestämmande i arbetslivet Utan hinder av vad som föreskrives i aktiebolagslagen, lagen om ekonomiska föreningar eller annan associationsrättslig lagstiftning kan genom avtal enligt 32 S bestämmas att beslut i viss fråga eller i viss grupp av frågor i styrelsens eller verkställande direktörens ställe skall fattas av företrädare för arbetstagarna eller av särskilt inom företaget upprättat partssammansatt organ. I sådant avtal får även upptas bestämmelser om ansvar gentemot företaget för arbetstagarnas företrädare eller för ledamöterna i det särskilda organet.