mot · G002604 · 1977-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om en översyn av bevissäkringslagen Den 23/12 1975 trädde bevissäkringslagen för skatte- och avgiftsprocessen i kraft. Orsaken till den nya lagen var, enligt departementschefen, att handräckningslagen, som avsåg att ge granskningsmyndigheterna möjlighet att få fram beskattningsunderlag i de fall den enskilde undanhåller räkenskaper eller annat bevismaterial, inte fått den önskade effekten. Bevissäkringslagen är avsedd att tillämpas inom praktiskt taget hela skatteoch avgiftsområdet. De åtgärder som kan vidtagas enligt lagen syftar enligt departementschefen till att säkra material som skattskyldig eller avgiftsskyldig har att tillhandahålla för granskning enligt särskilda föreskrifter. Säkringsåtgärderna är beslag, försegling och eftersökning. Det är att märka att säkringsåtgärderna inte förutsätter misstanke om brottsligt förfarande utan åtgärder kan vidtas enbart för kontroll av uppgiftslämnandet eller av uppgifter till skattemyndigheten. Enligt 6 § denna lag kan säkringsåtgärder även vidtas hos annan än den skattskyldige. Exempelvis hos revisorer och advokater. De rekvisit som fordras är att det skall finnas grundad anledning antaga att den granskade ej endast tillfälligt använder utrymmet för sin verksamhet eller att utrymmet yrkesmässigt används av annan, som har uppdrag för den granskade i denna verksamhet, samt risk föreligger för att bevismedel kommer att undanhållas eller förvanskas. Beslut om eftersökning enligt st. 6 § fattas av granskningsledaren själv. Eftersökning enligt andra stycket beslutas av länsskatterätten. Beslut om eftersökning hos advokat eller revisor som handhar uppgifter eller räkenskaper kan alltså ske på beslut av granskningsledaren själv utan att han/hon behövt underställa annan instans sitt beslut. Detta framgår av departementschefens kommentar till propositionen i detta stycke: Med anledning av vad ett par remissinstanser har påpekat vill jag föreslå att med utrymme som används för den granskades verksamhet uttryckligen jämställs utrymme som yrkesmässigt används av annan med uppdrag för den granskade i dennes verksamhet. Med detta tillägg bör utredningens förslag i stort sett kunna godtas. I propositionens specialmotivering klarläggs detta så här: Utrymmet måste utnyttjas av tredjeman på ett yrkesmässigt sätt. Han skall normalt utföra arbete där mot vederlag. Om han gör detta som självständig rörelseidkare eller i egenskap av arbetstagare är utan betydelse i sammanhanget. Det krävs att tredjeman har uppdrag för den granskade i dennes verksamhet. Det kan här vara fråga om ett uppdrag av stadigvarande eller tillfällig natur som föreligger när granskningen sker. Som sammanfattning på detta allvarliga problem kan sägas. Det behöver inte föreligga misstanke om brott, det behöver inte föreligga misstanke om skatteundandragande, det behöver inte anges att det gäller någon speciell handling, det behöver inte antas att advokaten försöker undanhålla eller sabotera. Det räcker med att det föreligger en allmän misstanke om sabotagerisk och det kan alltså vara hos klienten. Det behöver inte vara säkert att advokaten har uppdrag. Det räcker med grundad anledning att tro att han har uppdrag. Det behöver inte ens skäligen kunna antas att bevismedel över huvud taget finns hos advokaten, det är nämligen inte nödvändigt enligt första stycket, bara vid eftersökning enligt andra stycket. På ovanstående kriterier kan alltså en granskningsledare be att få se en advokats handlingar och härmed uppkommer allvarliga rättssäkerhetsfrågor. Hur skall andra klienters handlingar skyddas från granskning? Vidare, det publiceras uppgifter i tidningar - och där kan man inte efterforska källorna som tyder på att i utredningar, där man ännu inte delgivit någon misstanke om brott, har man fått eller gissat sig till uppgifter. Sekretesskyddet är inte fullständigt. Begäran om undantag från granskning kan göras men inte till den som granskar utan till länsskatterätten. Länsskatterätten skall sedan ge anvisningar till granskningsledaren men tidsfaktorn gör denna möjlighet praktiskt taget obrukbar. Bevissäkringslagen har således en utomordentligt dålig avvägning mellan det fiskala intresset och den enskildes rättssäkerhet. Det förra synes helt ha kommit i förgrunden. Om vi vill att människor i förtroende skall kunna vända sig till advokater och inte behöva riskera att vad som där sägs skall avslöjas för myndigheterna så måste den enskildes rättssäkerhet i bevissäkringslagen stärkas. Det behövs en total översyn av lagen. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om en total översyn av bevissäkringslagen för skatte- och avgiftsprocessen. . () i