mot · G002537 · 1977-01-21 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten Ungdomsarbetslösheten är en av de svåraste sociala följderna av den internationella ekonomiska krisen. Strukturella orsaker hade lett till hög arbetslöshet bland ungdom . De senaste årens djupa recession har sedan med särskild kraft drabbat de nytillträdande på arbetsmarknaden. Enbart inom EG-området har flera miljoner ungdomar gått arbetslösa . I är den genomsnittliga arbetslösheten bland svarta tonåringar . Det har ibland hävdats att den omfattande arbetslösheten inte resulterat i någon stark social oro i industriländerna. Man bortser då från. de allt kraftigare ungdomsrevolterna av arbetslösa och proletariserade tonåringar i storstäderna i och på kontinent. Arbetslöshet bland ungdom innebär ett svårt misslyckande för en nations sociala och politiska system. Den unga människa som lämnar skolan för att göra sin arbetsinsats i samhället upplever att hennes prestationer inte behövs. Hon betraktas i stället som överflödig och som en börda i ett samhälle där det inte finns plats för henne. Därtill kommer att ungdomsarbetslösheten med särskild kraft drabbar dem som är missgynnade även i andra sociala och ekonomiska hänseenden. I har regering och arbetsmarknadsmyndigheter genomfört omfattande program mot ungdomsarbetslösheten . Arbetslösheten bland personer har därmed kontinuerligt kunnat minskas under hela den pågående internationella ekonomiska krisen, från 39 1972 till 26 1976. Insatserna måste fortsätta och intensifieras. De erfarenheter som vunnits i kampen mot ungdomsarbetslösheten måste utnyttjas till nya reformer. Trots de gjorda insatserna är inte arbetsmarknadssituationen tillfredsställande för de unga som saknar yrkesutbildning och vilka i vårt land utgjort den dominerande delen av de unga arbetslösa. Regeringens och arbetsmarknadsmyndigheternas åtgärdsprogram har väsentligt kunnat nedbringa den akuta arbetslösheten bland unga. Planeringen för framtida, kontinuerliga insatser är emellertid bristfällig i många av landets kommuner. () har genomfört inventeringar av beredskapsläget och den kommunala framförhållningen i olika län. Resultaten av SSU:s undersökningar visar på oroande korta planeringstider i en rad Ett omfattande utredningsarbete har pågått för att skapa ett långsiktigt och fast planeringssystem där man förmår fånga upp alla unga för att kunna erbjuda sysselsättning eller utbildning, bl. a. genom sysselsättnings ut redningen och . har fattat beslut i anledning av SIA-propositionen och propositionen om samordnad sysselsättnings- och regionalpolitik, vilka bl. a. innebär ett åtagande för samhället att tillförsäkra alla ungdomar möjlighet till arbete, utbildning eller praktik. Om utfästelser till ungdomen skall kunna infrias, krävs - förutom stora ekonomiska resurser till arbetsförmedlingar och skolor och styrmedel som underlättar anställningen av nytillträdande - att det finns en lokal organisation som kontinuerligt kan följa upp situationen för varje ung människa som har svårigheter på arbetsmarknaden. En dylik uppläggning har prövats genom försöksverksamhet i AMS och sysselsättningsutredningens regi i 20 orter i landet genom intensifierad arbetsförmedling för ungdom. De speciella resurserna härför har upphört /1977. För framtiden finns nya instrument för landsomfattande insatser på det lokala planet för sysselsättningsplanering för de unga genom två nya organ som beslutats av , dels distriktsarbetsnämnderna, dels de lokala planeringsråden, som föreslagits i SIA-propositionen och som bl. a. skall följa skolmyndigheternas nya uppgift att med utbildningserbjudanden följa upp de elever som lämnar . Om alla ungdomar verkligen skall kunna nås med erbjudanden om arbete, utbildning eller praktik på det lokala planet krävs flera slags insatser. Samarbetet mellan arbetsförmedling och skola måste intensifieras också utöver kontakterna i de lokala planeringsråden, bl. a. med hänsyn till att bägge organen har ansvar för kontakten med samma personer. Innebörden av riksdagsbeslutet om SIA-propositionen är att skolan har ansvaret för den personliga tvååriga uppföljningen intill dess att skolan överlämnat respektive ärende till arbetsförmedlingen för att olika arbetsförmedlingsåtgärder skall vidtas. Därefter ligger ansvaret för kontakten på förmedlingen. Det som skiljer arbetsförmedlingens roll i det här skisserade systemet från vad som gäller är att det bör ankomma på arbetsförmedlingarna att ta ansvaret för att en kontinuerlig kontakt upprätthålls med ungdomarna tills arbete har kunnat ordnas (prop. s. 282-283). Samarbetet mellan olika organ för att följa upp de ungas situation är desto viktigare som många av de sämst ställda ungdomarna utan yrkesutbildning ofta återkommer till arbetsförmedlingarna efter avslutad praktik eller tillfälligt arbete utan att ha fått fast anställning. Härigenom kan en person ges arbete i en rad skiftande former utan att hans/hennes ställning på arbetsmarknaden blir varaktigt stärkt. Förutom ett nära samarbete mellan skola och arbetsförmedling kring varje enskild persons situation kommer att krävas väsentligt ökade ekonomiska resurser tor personalinsatser. Skolans nya uppgifter kommer bl. a. att ställa stora krav på personal för den uppsökande SYO:n. Arbetsförmedlingarna kommer att behöva väsentligt ökade personalresurser för att tillfredsställande kunna ta sig an varje individs problem. Det kommer vidare att krävas ett samlat grepp på det lokala planet för att bedöma vilka resursförstärkningar som är nödvändiga för att ungdomsprogrammen skall kunna genomföras och vilka kräver beslut i regering, riksdag och kommuner. För att göra den personliga uppföljningen praktiskt möjlig och ge anslagsgivande instanser underlag för att bedöma nödvändiga resursökningar för personella och andra insatser och för disposition av personal, är det därför enligt motionärernas mening viktigt att arbetsförmedlingarnas distriktskontor i samråd med de lokala skolmyndigheterna upprättar planer med löpande åtgärdsprogram och resultatredovisningar angående erbjudanden till alla unga arbetslösa om praktik, utbildning och arbete. Dessa får sedan behandlas i såväl distriktsarbetsnämnd som lokalt planeringsråd för att politiskt ansvariga organ på det lokala planet skall kunna fylla sin del av riksdagsbeslutets åtagande om att samhället skall tillförsäkra alla ungdomar möjlighet till arbete, utbildning eller praktik. Med hänvisning till vad ovan anförts får vi hemställa att begär 1. att regeringen tar initiativ till att planer upprättas av arbetsförmedlingarnas distriktskontor i samråd med de lokala skolmyndigheterna med löpande åtgärdsprogram och resultatredovisningar angående erbjudanden till alla unga arbetslösa om praktik, utbildning eller arbete för bedömning i distriktsarbetsnämnd och lokalt planeringsråd, 2. att regeringen i övrigt beaktar vad i motionen anförts angående insatser mot ungdomsarbetslösheten.