mot · G10281 · 1977-11-21 00:00:00 — 1977/78:81 av med anledning av propositionen 1977/78:13 om nytt system för de statliga sjöfartsavgifterna, m. m. För den genomgående trafiken längs våra kuster är avgifterna desamma, antingen ett fartyg avslutar sin resa i t. ex. västkusthamn eller fortsätter till hamn i norra . Det måste därför anses obilligt att trafiken till Väneroch Mälarhamnarna skall belastas med särskilda avgifter. Trafikpolitiska utredningen menade att nuvarande avgiftsprinciper innebär en stark avgiftsbelastning för trafiken på och - om än med mindre tyngd - även för trafiken på . Utredningen fann att orsak förelåg att nu föra in kanal- och insjöfarten i ett större sammanhang och ansåg det skäligt att kanal- och insjötrafiken inte skulle belastas med högre kostnader än trafiken på kusthamnar. Bland remissinstanserna instämmer i utredningens tankegångar och menar att de särskilda kanal- och seglationsavgifterna bör slopas i linje med den långtgående kostnadsutjämning inom farledsväsendet som redan tillämpas. framhåller att sjöfarten från energisynpunkt är ett mycket fördelaktigt transportalternativ och att berörda farleder därför bör utnyttjas på ett samhällspolitiskt riktigt sätt. pekar på de betydande strukturomvandlingar inom näringslivet som sker i och och menar att man därför bör undvika störningar som följd av den offentliga avgiftssättningen för insjötrafiken. Länsstyrelserna i och pekar båda på de investeringar som gjorts i och för isbrytningen på och menar att dessa bör följas upp av åtgärder, som ökar Vänersjöfarten. En ökad Vänersjöfart skulle medföra lättnader inom landsvägstransporterna i form av färre olyckor och miljöstörningar, minskat vägslitage och vägbyggnadsbehov samt mindre trängsel. i menar att de investeringar som gjorts i och Mälarlederna verkligen bör utnyttjas, eftersom syftet med dem bl. a. är att minska långa landsvägstransporter för industrierna. erinrar om att isbrytningen har setts som ett viktigt regionalpolitisk! stöd till och . Staten har av den anledningen tagit på sig kostnaderna. Förbundet anser att ett liknande betraktelsesätt bör kunna läggas på kanal- och insjöfarten. Slutligen kan nämnas att , och anser att stödet till inlandssjöfarten bör vara baserat 1 1977/78. 3 sami Nr 81-84 på skattemedel liksom stödet till isbrytningen är. Med de hänsynstaganden av regional- och lokaliseringspolitisk art som med riksdagsbeslut om sjöfartsavgifter ledde fram till en omfattande kostnadsutjämning för trafiken längs kusten bör enligt utredningens mening följa en utjämning också av farledskostnaderna för inlandssjöfarten. räknar enligt propositionen med att kanalavgifterna behöver inbringa nära 16 milj. kr. för att täcka drifts- och underhållskostnaderna för . Propositionen omfattar ett avgiftssystem, som visserligen sänker kostnaderna för trafiken till Väner- och Mälarhamnarna men inte i den omfattningen att dessa blir jämställda med kusthamnarna. Avgiftsborttaget bör givetvis gälla enbart nyttotrafiken, medan fritidsbåtar även i fortsättningen bör betala avgifter. Flera remissinstanser framhåller den samhällsekonomiska fördelen av ökad kanal- och insjötrafik på bekostnad av framför allt landsvägstrafik. Kanal- och insjötrafikens fördelar berör såväl olycksfrekvens, miljöförstöring genom avgaser, vägslitage och vägbyggnadsbehov, minskad energiåtgång och därmed minskad oljeimport. Nuvarande dygnstransport på motsvarar t. ex. mer än 500 långtradare mellan och västkusthamnarna. redovisade att dpn effektiva energiförbrukningen per transporterat kilo i grova drag kan ges följande jämförelsetal vid olika transportsätt: Vattenväg Järnväg Landsväg Flyg 1,0 1,25 4,3 67,5 Det finns således all anledning för statsmakterna att prioritera kanal-, insjöoch kustsjöfart. Sådant sker i och inte minst inom , där befintliga flodsystem och kanaler förbättrats betydligt , och särskilda pråmbärande båtar har konstruerats för att underlätta omlastningar mellan kustsjöfart och floder/kanaler och mellan sådana av olika storlek. Propositionen berör obetydligt den totala samhällsekonomiska fördel som här nämnd sjöfart medför. Den föreslagna avgiftsminskningen utgör endast en bråkdel av de extra kostnader som kanal- och insjötrafiken på och belastas med. Mera behöver göras från statsmakternas sida för att stimulera denna från samhällets synpunkt fördelaktiga transportmetod. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att begär att regeringen vid utformandet av kommande, allomfattande trafikpolitiska proposition beaktar de samhällsekonomiska fördelar som vattenvägsbaserad transport medför framfor andra transportmetoder och bl. a. föreslår de åtgärder som erfordras för att stimulera ökad kanal- och insjötrafik.