mot · G002674 · 1977-01-25 00:00:00 — av m. fl. om erkännande av och bistånd till Demokratiska sahariska arabrepubliken m. m. i inom de befriade områdena utropade det sahariska folket genom sina representanter i det Provisoriska Nationalrådet en fri, oberoende och suverän stat under namnet Demokratiska sahariska arabrepubliken, RASD. Landet ligger i nordvästra och gränsar till , , och . I likhet med många andra koloniserade folk har det sahariska folket ingen skriven historia. Det omnämns i historieböckerna på i samband med spanska och portugisiska landstigningar längs . Fr. o. m. blir officiellt en spansk koloni med namnet Spanska . fram till sker ett flertal uppror mot kolonialmakterna och inom området , och . Stammar från deltog i dessa uppror. Efter slut börjar befrielserörelser bildas i hela . Grannskapet och mellan de sahariska och marockanska folken samt det faktum att var en gemensam fiende - även norra var spansk koloni - gjorde att ett stort antal saharier anslöt sig till den marockanska befrielsearmén. Många mauretanska patrioter anslöt sig också för att delta i kampen mot de franska och spanska kolonialmakterna. För att bättre kunna kontrollera folket tvingade den spanska kolonialmakten stora delar av nomadbefolkningen att slå sig ned i städerna genom att förgifta vattentäkterna i öknen och döda boskapen. Efter en massaker , där 40 demonstranter dödades och mer än 1 000 fängslades, omorganiseras befrielserörelsen och går underjorden. bildas den nya organisation som vuxit fram genom basarbetet bland massorna . Dess namn blir Frente POL1SARIO - Folkfronten för befrielse av Sageriat el Hamra och . Dess mål var att sätta stopp för kolonialismen och för fattigdom, hunger och landsflykt. Efter var den spanska kolonial makten helt oförmögen att stoppa Frente POLISARIO, och insåg det omöjliga i att stanna kvar i . Därför slöts ett trepartsavtal där överlämnade territoriet till och , som man fungerade som språkrör för de imperialistiska intressena i området. Nästa etapp inleds med den s. k. Gröna marschen, där kung av tvingade ut 500 000 människor mot gräns i en freds demonstration, som de marockanska och mauretanska arméerna trängde in i landet från norr och söder. Det finns i huvudsak tre skäl till denna invasion. Ekonomiska skäl: En av världens rikaste fosfatfyndigheter där , och har stora intressen. Järn, uran, olja och en av världens fiskrikaste havsbankar längs kust. Militära skäl: har en nyckelposition inom den nordamerikanska strategin med dess obrutna Atlantkust från i södra till sorn kombineras med baserna på och . Politiska skäl: definierar sig som en progressiv och antiimperialistisk stat. Dess betydelse för och egen befrielse kan inte överskattas. Det sahariska folket har inte kunnat utöva sin legitima rätt till självbestämmande på det sätt som internationella överenskommelser föreskriver. I stället har det utövat sitt självbestämmande på det storslagna sätt som anstår ett folk, format av kamp. Som de själva uttrycker det har de röstat med sina ben och med vapen: med benen genom att fly tusentals kilometer till fots undan invasionen, med vapen genom de för var dag alltmer betydelsefulla nederlag, som Folkarmén tillfogar den av imperialismen smorda marockanska och mauretanska krigsapparaten. Mot bakgrund av det anförda yrkas 1. att hos regeringen anhåller a. att fördömer och angreppskrig och deras brott mot de mänskliga rättigheterna, b. att erkänner Demokratiska sahariska arabrepubliken, c. att i FN verkar för organisationens erkännande av Demokratiska sahariska arabrepubliken, 2. att beslutar anvisa . till humanitärt bistånd åt Demokratiska sahariska arabrepubliken och Frente POLISARIO, den revolutionära fronten för oberoende. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)