mot · G002703 · 1977-01-25 00:00:00 — av fröken om läkarbehörigheten Målet i den sjukvårdspolitiska utvecklingen har varit att skapa en lätttillgänglig läkarvård av hög kvalitet. och svarar för rekommendationer till huvudmännen i syfte att uppnå en så hög vårdstandard som möjligt. Av stor betydelse för kvaliteten i den offentliga vården är också de behörighetskrav som ställs på sjukvårdspersonalen. En betydande satsning har också skett bl. a. genom nya utbildningskrav. När det gäller privat utövad läkarverksamhet har också utvecklingen kännetecknats av en kvalitetshöjning i de s. k. läkarhusen. De genomförda ändringarna i lagen om allmän försäkring - den s. k. privatläkarreformen - innebär att samhället engagerat sig ytterligare i denna sektor av den öppna vården. Kvalitetskravet har markerats bl. a. genom att endast läkare med allmänläkar- eller specialistkompetens får tilllämpa de högre arvodesgrupperna i läkarvårdstaxan. Tillsyn över den öppna vården utövas av bl. a. genom länsläkarorganisationen. Varje läkare är enligt allmänna läkarinstruktionen skyldig att i sin befattning med de vårdsökande handla i enlighet med "vetenskap och beprövad erfarenhet". Lagen om behörighet att utöva läkaryrket trädde 1960. Sedan ikraftträdandet har lagen endast blivit redaktionellt ändrad i så motto att den anpassats till nystiftade lagar. I lagen om behörighet att utöva läkaryrket anges i vilka fall har rätt att återkalla läkares legitimation. De förutsättningar som skall vara uppfyllda för att skall kunna ingripa är mycket stora. I allmänhet har läkaren redan ådaxalaxt grov oskicklighet innan någon åtgärd kunnat vidtagas. Som framgått av ett antal fall i medicinalväsendets ansvarsnämnd utgör de äldre läkarna ett speciellt problem. Någon åldersgräns för rätten att utöva läkaryrket finns inte. Den allvarligaste risken med sjukdomsbehandling utförd av person som saknar kunskaper eller på grund av ålder är ur stånd att riktigt kunna bedöma en sjukdomsbild är att en allvarlig sjukdom ej upptäcks eller att felaktig behandling sätts in. De sjuka åsamkas genom detta inte bara onödiga besvär och risker utan behandlingen eiler bristen på behandling kan få förödande konsekvenser för patienterna. Att då i efterhand har möjlighet att ingripa hjälper föga de som redan blivit föremål för felaktig behandling. De läkare som har examen från annat land måste enligt lagen om behörighet att utöva läkaryrket genomgå en av Konungen fastställd efterutbildning för att prövas vara behörig att få svensk legitimation. Att sätta en åldersgräns för rätten att utöva läkaryrket skulle inte lösa problemet med att vissa läkare fortsätter sin praktik trots att de är olämpliga. Ålderns inverkan vad gäller förutsättningar att vara yrkesverksam är ju individuell men vid en ålder kring upphör de flesta att vara yrkesverksamma. Det är dessutom svårt för en del äldre läkare att följa med i de medicinska framsteg som görs och som måste ligga till grund för en adekvat behandling. Det vore ur dessa och andra synvinklar lämpligt att låta läkare få genomgå samma typ av test som de läkare som ansöker om svensk legitimation. Införandet av prövning vid en åldersgräns ställer givetvis krav av administrativ karaktär på , men detta måste ställas i relation till de konsekvenser en felaktig eller utebliven behandling kan få för patienterna. De allmänna försäkringskassorna är de samhällsorgan som har den flitigaste och närmaste kontakten med läkarna i vad gäller sjukskrivningar, läkarvård, pensionsbedömning m. m. Hos försäkringskassorna finns material, exempelvis läkarintyg, sjukvårdskvitton m. m., som vore värdefullt för att ha till handa i sin bedömning av den behandling m. m. som utförs av läkare. Hos försäkringskassorna finns dessutom anställda förtroendeläkare som vore lämpliga att även få uppdraget att till anmäla de fall där man misstänker att det föreligger misskötsamhet. Även om ges möjligheter att ingripa så vore detta meningslöst om man inte på ett tidigt stadium får vetskap om att något inte står rätt till. Denna granskningsuppgift för försäkringskassornas förtroendeläkare skulle givetvis inte bara omfatta de äldre läkarna utan vara allmänt omfattande. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en utredning i syfte 1. att skärpa de krav på läkarbehörighet som finns och att därvid särskilt undersöka möjligheterna att införa en åldersgräns för prövning av lämplighet att utöva läkaryrket, 2. att se över hur de hos försäkringskassorna anställda förtroendeläkarna kan medverka i uppgift att granska läkarverksam heten.