mot · G002297 · 1977-01-19 00:00:00 — 1976/77: 297 av m. fl. största problem är alt arbetstillfällena är för få i förhållande till antalet personer som vill ha förvärvsarbete. Detta har flera samverkande orsaker men de viktigaste torde vara att näringsgrenar med vikande sysselsättning har stor omfattning att näringslivet är starkt säsongbetonat att industrin sysselsätter ett relativt litet antal personer att de små industriföretagen dominerar och att de ofta har svag ekonomi och låg lönsamhet att kapitaltillgången är ringa att kapitalets ålder inom t. ex. tillverkningsindustrin är hög att lönerna vid jämförelse länen emellan är de lägsta i landet att hemmamarknaden är liten och starkt avgränsad och att priserna på konsumtionsvaror är relativt höga. Av ca 23 000 yrkesverksamma personer med 20 timmars eller längre veckoarbetstid var under t. ex. inte mindre än 1 621 föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder, såsom arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbeten, arbetsprövning och arbetsträning, skyddat arbete, arkivarbete och halvskyddad sysselsättning. Det innebar att av den yrkesverksamma befolkningen var föremål för sådana åtgärder. Till detta kan läggas att av de 1 442 arbetssökande under samma månad saknade 521 arbete när de sista gången hade kontakt med arbetsförmedlingen. Tilläggas kan att andelen ungdomar ökat kraftigt och utgjorde av samtliga sökande. Andelen kvinnor var . framhåller i sin redogörelse för arbetsmarknadsläget och arbetsmarknadsutsikterna för att präglats av minskad efterfrågan på arbetskraft; antalet nyanmälda lediga platser uppgick till endast 88 "> av antalet 1975, då antalet nyanmälda lediga platser minskade jämfört med 1974. Särskilt kraftig var nergången inom yrkesområdet tillverknings- och maskinarbete. 1976 gick platsantalet ner trots att efterfrågan på byggnadsarbetare var avsevärt högre än . Inom flera betydelsefulla branscher ersattes inte den naturliga avgången, utan arbetsstyrkorna minskade. Detta gällde t. ex. den teletekniska industrin och gummiindustrin samt bryggeriindustrin, där det enda företaget på kom mer att lägga ner sin verksamhet . Det statliga bolaget övertar distributionen och försäljningen och fraktar varorna till från fastlandet. Även inom vissa delar av verkstadsindustrin och sjöfarten förelåg varsel och betydligt minskad efterfrågan på arbetskraft. Till detta kommer den mera långsiktiga nedgången i antalet yrkesverksamma inom jordbruket. torde sysselsättningen ha minskat med ca 1 000 personer i jordbruket. I stort sett var det endast inom byggnadsverksamheten som efterfrågan på arbetskraft var större än tillgången, närmast beroende på cementindustrins stora satsning i . Läget är således bekymmersamt på och torde så förbli enligt av gjorda beräkningar i länsprogram 1974. beslut att skulle tillhöra det allmänna stödområdet liksom besluten om utjämningen av fraktkostnaderna över havet har varit positiva åtgärder. Sysselsättningsstödet, som beslöt om och som begränsades till företag som fått regionalpolitisk! stöd, har på grund av begränsningen fått mycket liten betydelse. Sysselsättningsstödet skulle få avsevärt större regionalpolitisk betydelse om begränsningen avskaffades och de gotländska företag som utökade antalet sysselsatta utan större investeringar också kunde få detta stöd. Därigenom skulle företagen få bättre ekonomiska förutsättningar att utveckla och marknadsföra sina produkter samt öka tillverkningen med flera, anställda som följd. Kapitalbristen på och svårigheterna för mindre företag att skaffa säkerhet för lån vid större nybyggnader och andra investeringar har gjort det svårt för eljest utvecklingsbara företag att expandera. Från folkpartihåll har tidigare föreslagits att en industricenteranläggning skulle placeras i . har dock avslagit denna motion. Ett positivt beslut hade varit synnerligen motiverat. Av en undersökning, gjord av två rektorer i rektorsområde, framgår att har antalet barn minskat med inom 15 församlingar på södra . Detta hänger samman med minskat befolkningsunderlag i de yngre produktiva åldrarna på grund av avflyttning till följd av bristande sysselsättning. Industriministern framhåller i årets budgetproposition (bil. 17 s. 92) att "frågan om stöd till kommunala industrilokaler kan icke bedömas fristående från övriga regionalpolitiska åtgärder. Emellertid finner jag det angeläget att redan nästa budgetår införa en möjlighet att i vissa fall ge statligt stöd till kommuner för att i mindre orter i det inre stödområdet uppföra industrilokaler för uthyrning." I tidigare års motioner har vi framhållit att samma problem som finns på orter inom inre stödområdet också finns på . Det är därför lika angeläget nu som tidigare att införlivas med inre stödområdet. Härigenom skulle de åtgärder som industriministern aviserade i årets budgetproposition också kunna komma till del. Det finns nämligen, såväl på som i inre , företag som har bra produkter och god avsättning men som inte kan genomföra planerade investeringar på grund av brist på eget kapital som säkerhet vid en upplåning. I ett sådant fall skulle ett kommunalt byggande med lokaliseringsstöd eller som beredskapsarbete kunna lösa lokalproblemen och därmed också minska företagens investeringskostnader. För mindre orter skulle en sådan lösning kunna få stor betydelse för berörda företags möjligheter att expandera med ökad sysselsättning som följd. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs 1. att uttalar att skall hänföras till inre stödområdet, 2. att ger regeringen till känna vad som i övrigt anförts i motionen. () () i