mot · G002574 · 1977-01-24 00:00:00 — av m. fl. om statligt stöd till miljögrupper Många människor upplever en stark olust och en tilltagande känsla av främlingskap. Vårt land är med i ett sammanhang där människor i fattiga länder utnyttjas och hindras från att ta sitt öde i egna händer. Vårt sätt att leva och producera skadar hälsan och förgiftar och utarmar naturtillgångar i stället för att i fysisk mening bygga upp resurser. Trots att många arbeten både upplevs och är meningslösa och t. o. m. skadliga i ett större sammanhang klamrar vi oss fast vid näringslivets nuvarande inriktning av produktionen, därför att vi inte ser någon annan utväg och är rädda att bli arbetslösa. Planering och beredskap inför den djupgående förändring som vårt samhälle behöver för att bli globalt medmänskligt och ekologiskt ansvarigt borde sysselsätta oss alla, men mycket få har tid, råd och kraft att ta denna insikt på allvar. De flesta av oss orkar inte med den påfrestning som ett så djupt nytänkande innebär utan lever vidare i uttjänta strukturer. Några försöker tänka och skapa nytt, men de möter motstånd och får ringa stöd. Samhället borde underlätta omprövandet. Nya, väl förberedda alternativ bör utarbetas för att ersätta de gamla. Det kunde beskrivas som en skalömsningsprocess: det gamla skalet stöts bort, allteftersom det nya växer sig starkt och blir anpassat till att möta de påfrestningar som blir aktuella . Förändringar måste komma genom beslut i de politiska instanserna, därför att det är där ansvaret för helheten ligger. Men det är inte troligt att förändringens alla delar kan utarbetas genom statliga utredningar eller på andra etablerade sätt, t. ex. inom företags eller fackförbunds styrelser. Nya grupper måste få tillfälle att pröva idéer, få tid och pengar att delta i utformningen av de konkreta handlingsalternativen på olika samhällsnivåer inför en framtid som kommer att få sin prägel av en rad svåra globala problem. I boken du och jag göra åt framtiden av och m. fl. görs ett försök till verklighetsbeskrivning och förslag till åtgärder. Det finns grupper som skulle kunna bli viktiga aktörer när det gäller att välja framtid vid sidan av politiska partier, olika myndigheter och företag. Man kan t. ex. nämna miljögrupper, fackklubbar, byalag etc. Dessa grupper har en viktig bevakningsfunktion: att kritisera olika projekt som etablerade organ driver igenom, t. ex. en soptipp, en trafikled, företagsned 1 19761773 sami. läggelser, införande av miljöfarlig teknik, förstörelse av jordbruksmark etc. För att denna kritik skall bli väl underbyggd behövs resurser. Det vore också önskvärt att dessa grupper hade resurser att utarbeta alternativa förslag tili lösningar på olika konkreta samhällsproblem. Vi kunde t. ex. få alternativa produktionsplaner vid företag, alternativa trafikplaner och byggnadsplaner, lokalt införande av resurssnål teknik, t. ex. i ett bostadsområde, och andra åtgärder som syftar till resurssnåla och miljövänliga levnadsformer. Detta skulle innebära att samhället inte bara tolererade kritik av sig självt utan också skapade möjligheter att göra den vederhäftig. Beslutsunderlaget skulle breddas och demokratin bli mer levande. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär skyndsam utredning och förslag om formerna för statligt stöd till miljögrupper m. fl. fria grupper i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()