mot · G002626 · 1977-01-21 00:00:00 — av herrar i och om beskattningen av pensionsförsäkringar Genom lagstiftning 1975 inskränktes möjligheterna att med avdragsrätt vid beskattningen teckna pensionsförsäkring. Inskränkningarna, som tillkommit i syfte att motverka det stundom överdrivna utnyttjandet av uppskov med beskattningen via stora pensionsförsäkringar, gavs emellertid en generell utformning. Lagstiftningen blev komplicerad och svårförståelig för försäkringstagarna, och genom de stundom mycket stelbenta reglerna skapades också nya praktiska problem för dem som var beroende av försäkringssystemet för sin pensionering. Den frivilliga pensionsförsäkringens uppgift är att erbjuda trygghet vid den försäkrades ålderdom eller för dennes efterlevande tillgodose detta med beaktande av individuella behov. Den frivilliga pensionsförsäkringen bör därför kunna utformas så, att den ger högre pensionsnivå för längre eller , tillåter rörlig pensionsålder samt ger trygghet för efterlevande alltefter det skydd den enskilde anser sig behöva utöver det grundskydd som erhålles genom exempelvis ATP/AFP, planpensionslösningar etc. Genom att begränsa villkoren för frivillig pensionsförsäkring försvåras möjligheterna att låta denna försäkringsform vara ett smidigt komplement till grundskydd av olika slag, vilket ju är den frivilliga försäkringens främsta syfte. Genom de begränsningar som gjorts i lagstiftningen minskas möjligheterna för företagare att skaffa sig tillräckligt pensionsskydd redan i början av verksamheten, medan han eller hon ännu har full arbetskapacitet. Om en skogsbrukare t. ex. gör en större avverkning sedan fastigheten köpts, kan det dröja åtskilliga år innan vederbörande kommer upp i motsvarande inkomstnivå. Det vore därför rimligt att man i ett sådant fall kunde utnyttja inkomsterna till att teckna önskad pensionsförsäkring i medvetande om att begränsningarna i avdragsrätten sedermera kommer att hindra uppnåendet av den önskade och även av samhället accepterade pensionsnivån. Detta skulle kunna åstadkommas genom att skogsbrukare, jordbrukare och andra företagare tillåts utnyttja en pensionsförsäkringspremiereserv med avdragsrätt. Det skulle således på detta sätt kunna skapas ett tillfredsställande pensionsskydd, innan företagarna på grund av ålder, minskad arbetsförmåga osv. får svårigheter att klara premierna för pensionsförsäkringen. I synnerhet mot bakgrund av svårigheterna att teckna försäkringar som binder företagare vore detta av värde. Med tilltagande ålder blir det dyrare att teckna engångsförsäkringar, vilket emellertid ofta är den enda utväg som står företagare till buds. Vidare bör framhållas att omständigheten att avdragsrätten är anknuten till A-inkomst kan vålla besvärande problem för den som är eller tänker bli företagare. Har någon exempelvis ett kapital som avses bli investerat i ett jordbruk, saknas möjligheter till avdragsrätt för pensionsförsäkringar, därför att avkastningen inte är A-inkomst. Genom speciella dispensmöjligheter har man visserligen velat lösa problemen i de fall då företagaren upphör med företagsverksamheten, men det finns även andra situationer, som bör kunna på liknande sätt. För dem som inte är företagare men efter många års arbete sparat ihop ett kapital råder enahanda problem vid premiebetalning av pensionsförsäkring efter slutad anställning. Enligt bestämmelserna i 2 S ikraftträdandelagen till de genomförda ändringarna beträffande villkoren för att en försäkring skall anses sorn pensionsförsäkring inträder vissa förhindrande effekter, om villkoren för äldre försäkringar ändras eller förmånstagare insätts i strid med de nya reglerna. Mot försäkringen svarande premiereserv och övriga tillgodohavanden skall i så fall i sin helhet anses som ett på grund av försäkringen utbetalat belopp, som skall tas upp till beskattning under det år då ändringen sker. Om försäkringstagaren, utan föregående samråd med försäkringsgivaren, skriftligen meddelar försäkringsgivaren ett förmånstagarförordnande som strider mot de nya bestämmelserna, blir förordnandet gällande. Därmed inträder också den angivna påföljden, ett förhållande som på grund av reglernas utformning inte påverkas av att förmångstagarförordnandet återkallas. På skatteutskottets initiativ uppmjukades dessa regler något genom lagstiftningen 1976 (SkU 1976:14). är emellertid kretsen förmånstagare ytterst snäv - maka, sammanboende och barn . Denna krets bör vidgas till att omfatta, förutom maka och sammanboende, barn , liksom föräldrar och syskon och sådana personer vilka för sin försörjning är beroende av försäkringstagaren vid försäkringens tecknande. Om en sådan utvidgning sker torde det knappast vara nödvändigt - vilket eljest skulle bli fallet - att införa särskilda bestämmelser för personer - svenskar eller utlänningar - som till vill överföra i utländsk försäkringsanstalt tagen pensionsförsäkring med andra förmånstagare än som anges i nionde stycket av anvisningarna till 31 it KL. Med stöd av det ovan anförda hemställes att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av reglerna beträffande beskattning och förmånstagare i fråga om pensionsförsäkringar som anges i motion. () () i