ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G0021671 · 1977-05-24 00:00:00 — Motion 1976/77: 1671 med anledning av propositionen 1976/77:149 om arbetsmiljölag m. m. Dagens och ännu mera framtidens arbetsmiljö kännetecknas i allt större utsträckning av att den är befolkad med datorer. Den stumma arbetskamraten, som datorn har kallats, blir obligatorisk för allt fler mänskliga arbetare. Jag vill med anledning därav påpeka att detta också är en arbetarskyddsfråga, och en som måste uppmärksammas även av den nya arbetsmiljölagen. Föredraganden skriver på s. 228 i propositionen 1976/77:149 att det är viktigt att uppmärksamma de faror som användningen av styrsystem byggda på ADB kan medföra för demokratiseringen av arbetslivet. Detta är utan tvivel riktigt. Datoriseringen av arbetsplatsen kan verkligen leda till att de arbetande låses fast i onödan vid vissa rutinartade arbetsuppgifter, och det är väsentligt att de får möjlighet medverka från början, när datorerna beställs, så att datorn gör arbetet mera omväxlande och stimulerande i stället för tvärtom. Men det är också viktigt att rena miljöfrågor uppmärksammas när man installerar datorer. Det är tyvärr alltför vanligt att t. ex. terminalerna är försedda med skärmar, som ger huvudvärk och trötthet i ögonen åt dem som skall avläsa dem . Det förekommer också att datorn genom sin konstruktion gör det mycket lätt att begå felhandlingar, som kan ha väldiga konsekvenser men som är mycket svåra att rätta till. På vissa farliga arbetsplatser finns det regler om hur mycket stress den arbetande får utsättas för; motsvarande regler kan behövas vid en hel del datorer, där den arbetande måste vara ständigt uppmärksam för att inte oöverskådliga konsekvenser skall drabba arbetskamrater eller tredje man eller honom/henne själv. Medbestämmandelagen kommer utan tvivel, som framgår av propositionen, att behöva användas för att avvärja datoriseringens faror. De fackliga organisationerna är inriktade på att ta vara på de möjligheter medbestämmandelagen ger i detta avseende. Men även i arbetsmiljölagen bör dessa risker understrykas. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att vid behandlingen av propositionen 1976/77:149 understryker att de anställda med hjälp av arbetsmiljölagen skall kunna påverka också datoriseringen i arbetslivet. GOTAB 77 55194 S 1977
mot · G0021676 · 1977-05-31 00:00:00 — När förhandlingar i arbetsmiljöfrågor inte leder till överenskommelse äger arbetarparten rätt att tillgripa strejk. skall planera och övervaka skyddsarbetet och noga följa utvecklingen i frågor som rör skyddet mot ohälsa och olycksfall samt verka för tillfredsställande skyddsförhållanden. I skyddskommitté skall behandlas frågor om företagshälsovård, frågor om planering av nya eller ändrade lokaler, anordningar, arbetsprocesser och arbetsmeto Regeringens förslag Motionärernas förslag der liksom av användning av ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall samt frågor om upplysning och utbildning rörande arbetsmiljön. 1 kap. 2 § Det åligger kommun att efter samråd med yrkesinspektionen utse en eller flera kommunala tillsynsman med erforderlig kompetens att biträda yrkesinspektionen vid tillsyn enligt 1 §. Kommun skall till yrkesinspektionen lämna redogörelse för den kommunala tillsynens utövande. Fullgör tillsynsman ej vad som åligger honom och kommer det genom anmälan av yrkesinspektionen eller på annat sätt till kommunens kännedom, skall kommunen vidtaga åtgärder för att åstadkomma rättelse. Den som har tagit befattning med tillsyn enligt denna lag eller utsetts till skyddsombud eller ledamot i skyddskommitté får ej obehörigen yppa eller utnyttja vad han under uppdraget eller i tjänsten har erfarit om yrkeshemlighet, arbetsförfarande, affärsförhållande, enskilds personliga förhållande eller förhållande av betydelse för landets försvar. Vad nu sagts skall tillämpas på motsvarande sätt ifråga om ledamot i styrelsen för lokal facklig organisation med avseende på vad denne har erfarit av skyddsombud eller ledamot i skyddskommitté som har utsetts av organisationen. Den som tagit befattning med tillsyn enligt denna lag eller utsetts till skyddsombud eller ledamot i skyddskommitté får ej obehörigen, såvitt ej angår de anställdas arbetsmiljö och skyddsintressen, yppa eller utnyttja vad han under uppdraget eller i tjänsten har erfarit om yrkeshemlighet, arbetsförfarande, affärsförhållande, enskilds personliga förhållande eller förhållande av betydelse för landets försvar. Skyddsombuds och förtroendemans mottagande av information i arbetsmiljö- och skyddsfrågor får Joras vidare till den fackliga organisationens medlemmar som äger att besluta om medlem skall bindas vid sekretess. 8 kap. 5 § Vad som sägs om skadestånd och straffbestämmelser i detta kapitel avser inte fackliga organisationer eller dess företrädare. kan ej ändra på beslut av skyddsombud eller lokal facklig organisation i kraft av lagens stadganden om vetorätt, strejkrätt och rätten att avbryta arbete. 9 kap. 5 §
mot · G0021679 · 1977-06-01 00:00:00 — 1976/77 1679-1680 Motion 1976/77: 1679 med anledning av propositionen 1976/77:155 om ändrat huvudmannaskap för vissa av de tvätterier som drivs av förenade fabriksverken I propositionen 1975/76:122 lade den socialdemokratiska regeringen fram förslag till omorganisation av förenade fabriksverken (FFV). En av de frågor som inte fick någon slutlig lösning därvid var frågan om huvudmannaskapet för FFV:s tvätterier. Sedan förklarat att landstingskommunerna var intresserade av att ta upp förhandlingar rörande ett förändrat huvudmannaskap, ansåg dåvarande industriministern att förhandlingar borde inledas i syfte att klarlägga villkoren för en sådan förändring. I propositionen 1976/77:155 redovisas resultaten av de förhandlingar som ägt rum mellan å ena sidan statens förhandlingsnämnd och å andra sidan landstingen m. fl. samt föreslås att huvudmannaskapet för berörda tvätterier skall övergå till landstingen. Det nu redovisade förhandlingsresultatet föregicks av ett utredningsarbete som bl. a. behandlade olika tänkbara former för organisation och huvudmannaskap för tvätterierna. I en särskild arbetsgrupp, Tvätt 75, belystes fyra alternativ, varav ett är lika med propositionens förslag. Ett annat alternativ skulle innebära ett statens tvätteriverk med uppgift att svara för tvättgodsförsörjning för sjukvård och försvar. Ytterligare två alternativ med sammanhållna tvätterier i bolags- och stiftelseform redovisas. I propositionen redovisas inte huruvida någon ytterligare belysning har skett av de alternativa organisationsformerna. Ej heller framgår av propositionen att företrädare för personalens organisationer (, och /SR) enhälligt motsatt sig ett överförande till landstingen. De krävde att man från statens och landstingens sida tillsammans med personalen skulle utreda förutsättningarna för en statligt sammanhållen tvätteriorganisation. Härigenom skulle man kunna få ett jämförande förslag till det som regeringen nu lägger fram. Enligt vår mening är de fackliga organisationernas begäran om ett ytterligare utredningsarbete skäligt. Om ett sådant kom till stånd skulle man klarare kunna belysa fördelar och nackdelar med de två huvudalternativen till organisationsform. Vi föreslår därför att begär ett utredningsarbete med denna innebörd och att propositionens hemställan om bemyndigande att teckna avtal nu avslås. 1976/77: 1679 Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att avslår propositionen 1976/77:155, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ytterligare utredningsarbete.
mot · G1021 · 1977-10-04 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:157 om inriktning och organisation av försvarets hundskolas verksamhet 1 propositionen 1976/77:157 har regeringen redovisat sina ställningstaganden till utredningsarbetet kring försvarets hundskola. Propositionen innehåller bl. a. följande viktiga ställningstaganden för den framtida verksamheten: Högre priser än skall tas ut på skolans produkter. utgående driftbidrag-för 1977/78 4 milj. kr.-skall successivt minska. Verksamheten skall planeras med syfte att möjliggöra en minskning av detta bidrag med 1 milj. kr. görs dock uttalandet att ett visst grundbidrag bör utgå till skolan. En reducering av personalen blir nödvändig. Sedan propositionen framlades för har hundskolans styrelse lagt fram sin anslagsframställning för /79. Denna konkretiserar de allmänna uttalanden som försvarsministern gör i propositionen. Kraftiga prishöjningar och minskning av personalen blir nödvändiga för att uppnå regeringens krav på en minskning av driftbidraget med 1 milj. kr. Följande tabell, hämtad från skolans anslagsframställning, visar de beräknade prishöjningarna. Pris t. o. m. Pris 1978/79 Av detta material framgår att priserna från till ett annat ökar med . Även med den prisutveckling som den borgerliga regeringen svarat för får här föreslagna höjningar anses vara orimligt höga. Av personalförteckningen framgår att antalet anställda reduceras från 90 till 69, dvs. med 21 personer, och detta i en region som också i övrigt drabbats hårt sysselsättningsmässigt. 1 motionen 1976/77:1460 framfördes kritik mot regeringens uttalande att skolan borde bli självbärande i ekonomiskt avseende. Vad vi hävdade i denna motion har styrkts av det material som senare framkommit. 1 1977/78. mening är det därför av vikt att vid behandlingen av propositionen 1976/77:157 klart uttalar sig emot den neddragning av driftbidraget och därmed följande prishöjningar och avskedanden som regeringsförslaget innebär. Till vad vi här anfort kan läggas det utredningsarbete som pågår rörande uppfödning av försöksdjur och karantänverksamhet. Förläggs sådana verksamheter till hundskolan, ökar givetvis personalbehovet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande driftbidrag till försvarets hundskola. () ()
mot · G10210 · 1977-10-19 00:00:00 — 1977/78 10-12 1977/78:10 av nied anledning av propositionen 1977/78:8 om åtgärder på distributionsområdet Utvecklingen mot en större koncentration av befolkning och näringsliv har medfört att underlaget för skilda typer av servicefunktioner har förändrats. a. har en minskning i butikstätheten ägt rum i glesbygden. Stordriftstänkandet har även inneburit att allt större enheter för dagligvaruhandeln - s. k. stormarknader - har etablerats. De mindre enheterna har därigenom fått allt större svårigheter att bestå. I propositionen 1977/78:8 om åtgärder på distributionsområdet föreslås åtgärder vilka är avsedda att trygga medborgarnas varuförsörjning. Jag ser med tillfredsställelse på den föreslagna utbyggnaden av stödet till den kommersiella servicen i glesbygden. Däremot är föredraganden inte beredd att föreslå några åtgärder i syfte att förhindra etableringen av s. k. stormarknader. En stormarknad anläggs ofta i anslutning till stora motorleder mellan eller i periferin till stora tätorter och vänder sig främst till bilburna kunder. Etableringar av stormarknader får därigenom en starkt negativ inverkan på underlaget för butiker belägna i såväl glesbygd som tätortens centrala delar dvs. de ger en försämrad närservice. Försörjningen av dagligvaror för icke bilburna konsumenter blir därigenom inte tillfredsställande. a. drabbas många äldre och handikappade. Föredraganden anser att kommunerna redan har tillräckliga möjligheter att verkställa den prövning av följderna en etablering av en stormarknad har. Enligt min mening bör dock kommunerna rekommenderas att kartlägga varuförsörjningen och upprätta någon form av planering för varuförsörjningen i avsikt att ge alla medborgare en tryggad tillgång till dagligvaror. En sådan planering är nödvändig för att kommunerna skall kunna göra en bedömning av följderna för servicestrukturen inom dagligvaruhandeln om tillstånd ges till omfängsmässigt stora etableringar - s. k. stormarknader. Med hänvisning till vad som anförts hemställer jag att ger regeringen till känna vad som anförts beträffande behovet av varuförsörjningsplaner vid etablering av stormarknader. 1 1977/78.
mot · G10214 · 1977-10-19 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:9 om spel på s. k. enarmade banditer Som framgår av propositionen 1977/78:9 är departementschefen inte nu beredd att lägga fram det förslag till reglering av automatspe! som framlagts av lotteriutredning. En rad tunga remissinstanser som bl. a. företräder barn-, ungdoms- och pensionärsorganisationer har yttrat sig över förslaget och förordat ett totalförbud mot s. k. enarmade banditer. Man påtalar framför allt de sociala konsekvenserna av sådant spel. Det finns många exempel hos de sociala centralnämnderna på att människor spelat bort både lön och besparingar på enarmade banditer. En bidragande orsak är att dessa i regel placerats mycket lättillgängligt. Överallt i vårt land slamrar och dånar dessa penningslukande maskiner. Många restauranger tar in stora summor på sina enarmade banditer. Enligt uppgift tog SARA-bolagen under in 28 milj. kr. på dessa spelautomater, vilket utgör av omsättningen. Men det är inte enbart gäster som spelar bort sina pengar. Även anställda gör av med stora summor på arbetsplatsernas enarmade banditer. De har blivit ett mycket stort problem. Enligt nuvarande regler gäller att endast restauranger som har tillstånd att servera alkohol får ha s. k. enarmade banditer. Detta leder till en snedvridning av konkurrensen mellan spritrestauranger och alkoholfria restauranger. Att de alkoholfria restaurangernas konkurrensmöjligheter missgynnas av banditspelet är bara ännu ett argument för att stoppa allt spel på enarmade banditer. Banditspel och alkoholförsäljning är viktiga förutsättningar för många att etablera och driva hotell och restauranger. Sd borde det inte vara! Risken förökat illegalt spel förs ofta fram som ett argument mot förbud för enarmade banditer. Vi förutsätter dock att statsmakterna vidtar åtgärder för att tillse att ett beslutat förbud också efterlevs. Dessutom tror vi att många av de människor som lockas till impulsspel på automaterna glömmer deras existens om automaterna försvinner från restauranger och andra ofta besökta lokaler. Viktigt är naturligtvis att människor i stället kan erbjudas en meningsfull fritidssysselsättning. Både kommuner och organisationer måste i det här sammanhanget känna sitt ansvar för att t. ex. bryta tristessen i ett bostadsområde och i stället erbjuda gemenskap och möjligheter till sociala och kulturella aktiviteter. Mot denna bakgrund anser vi att ett förbud mot spel på s. k. enarmade banditer bör införas . Den i sammanhanget erforderliga lagtexten bör kunna utarbetas av vederbörande riksdagsutskott. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att beslutar att spel på s. k. enarmade banditer förbjuds. () ()
mot · G10216 · 1977-10-19 00:00:00 — 1977/78:16 av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:9 om spel på s. k. enarmade banditer De s. k. enarmade banditerna har utsatts för hård och berättigad kritik. Dessa spelautomater har blivit en social förbannelse för många människor. Även om förslagen lotteriutrednings delbetänkande (Ds H 1976:3) inte helt drar konsekvenserna av den kritik som riktats mot banditerna visar betänkandet att utredningen tagit kritiken på allvar. Regeringens förslag i propositionen 1977/78:9 har däremot inte hörsammat kritiken i något väsentligt avseende. Regeringsförslagen om förbud mot jackpots, maximering av antalet apparater på samma spelplats och höjning av skatten kommer att ha mycket ringa eller ingen effekt på banditspelets sociala verkningar. Propositionen är ett svek mot opinionen och en skenmanöver. Verkningarna av banditspelet för många kategorier, särskilt bland människor med små inkomster, är så klarlagda att något argument för att i fortsättningen tillåta dessa automater inte finns. Påståendena att banditerna skulle vara nödvändiga för vissa restauranger och andra ställen visar ju att banditerna bara är medel att sno folk på pengar. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att - med avslag på regeringens förslag till riktlinjer för regleringen av automatspelet - hos regeringen hemställa om förslag till förbud av s. k. enarmade banditer. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G10218 · 1977-10-19 00:00:00 — 1977/78 18-21 av m. fl. med anledning av förvaltningsstyrelses förslag (1977/ 78:5) om lokalfrågor på m. m. 1 skrivelse (Förs. 1977/78:5) har förvaltningsstyrelsen till överlämnat byggnadskommitténs senaste förslag till att lösa lokalfrågorna. Förvaltningsstyrelsen har ställt sig bakom ett förslag om återflyttning till och angränsande områden. Med nu kända kostnader rör sig framställningen om 377 milj. kr. som förvaltningsstyrelsen fullföljer med förslaget den handlingslinje som under hela utredningsperioden varit målet för dess arbete. Vid de tillfällen då framtida lokalbehov diskuterats har besluten om återflyttning präglats av en påfallande oenighet. har emellertid valt att låta utredningsarbetet fortsätta och anvisat medel för det. har krav ställts på att en utredning om att stanna kvar vid görs. Resultatet därav - som det blir tillfälle att senare återkomma till - redovisas i den nämnda skrivelsen från förvaltningsstyrelsen. Nämnas bör också att anser sig kunna erbjuda ett fullvärdigt alternativ vid till de expansionsplaner som skisserats för arbete i ett mera långsiktigt perspektiv Det nya förslaget om återflyttning till kommer i då det svenska samhället och huvudparten av dess medborgare upplever ett svårt ekonomiskt tryck. När regeringen presenterade sitt s. k. ekonomiska åtstramningspaket rekommenderades att senarelägga en eventuell återflyttning till . Samma rekommendation återkom senare i kompletteringspropositionen. Ett enhälligt finansutskott gav regeringen till känna vad utskottet anfört i betänkandet 1976/77:30. följde utskottets hemställan. Den fortsatta behandlingen av detta ärende i utskott och riksdag får visa om det finns ekonomiskt utrymme för att fullfölja den eventuella återflyttningen. De skäl som tidigare talat mot en återflyttning till kvarstår alltjämt. Arbetet i vid fungerar tillfredsställande. De brister i funktion och utrymme som efter hand har kommit fram går att lösa på ett godtagbart sätt. I det öppna, svenska samhället är det en stor tillgång att är centralt belägen: nära kommunikationer, affärer, kulturbyggnader och storstadens folkliv. Detta har inte hindrat att haren god och avskild arbetsmiljö. För den som har ärende till eller dess ledamöter är placering vid idealisk. 1 1977/78. Totalt sett - undantagandes enstaka enskildheter - presenteras icke heller som ett i funktionellt hänseende överlägset alternativ till . Därtill kommer att placeras i en miljö som försämrar den öppenhet och närkontakt som är speciellt utmärkande vid . Med hänvisning till vad som anförts i denna motion hemställer vi att beslutar avslå förvaltningsstyrelsens hemställan om att återflytta till . () () () () HANS () () () () HÄKAN () ()
mot · G10221 · 1977-10-19 00:00:00 — av m. fl. med anledning av förvaltningsstyrelses förslag (1977/ 78:5) om lokalfrågor på m. m. Sammanfattning: I motionen föreslås att förvaltningsstyrelsens förslag om återflyttning till avslås och att uttalar sig för ett kvarstannande vid och uppdrar åt förvaltningsstyrelsen att uppta erforderliga förhandlingar med i frågan. Redan vid behandlingen av lokalfrågor på anfördes starka betänkligheter mot en återflyttning till . Dessa betänkligheter har ökat allteftersom tiden gått, såväl från funktionssynpunkt som i fråga om kostnadsberäkningar. Från kommunisterna har vi anfört att utredningsarbetet måste omfatta även alternativet kvarstannande vid och inte ensidigt bedrivas så att handlingsfrihet begränsas inför det slutliga ställningstagandet. I anslutning till anslagsfrågans behandling (KU 1975/76:53) anfördes i en vpkreservation tveksamhet mot det begärda anslaget och betonades att frågan om en jämförande kostnadsberäkning mellan de båda alternativen upp vid den slutliga prövningen. I motionen 1976/77:234 (vpk) påtalades det betänkliga i att tyngdpunkten alltmer flyttats över från utredning till projektering och att arbetet ensidigt inriktats på en återflyttning till . Avslag yrkades på det begärda anslaget. Det begärda anslaget på 4,5 milj. kr. sänktes till 2,5 milj. kr. för erforderligt kompletterande utredningsarbete (KU 1976/77:41). föreslår nu att Helgeandsholmsalternativet genomförs och begär erforderliga medel härför. Den utredning som ligger till grund för förvaltningsstyrelsens förslag har redan starkt ifrågasatts. Sålunda har på flera viktiga punkter kommit till andra slutsatser än utredningen, i fråga om såväl de ekonomiska beräkningarna som expansionsmöjligheterna i de båda alternativen. Uppenbarligen överdrivs i utredningen svårigheterna att expandera vid och förringas tekniska och ekonomiska problem vid . Vi kan inte finna att utredningen bevisat att en återflyttning till skulle vara det bästa alternativet, vare sig från funktionssynpunkt eller i fråga om kostnadsberäkningarna. Tvärtom talar en rad skäl för att stannar kvar vid . Förvaltningsstyrelsens förslag bör därför avslås, och bör uttala sig för ett kvarstannande vid samt uppta erforderliga förhandlingar med i frågan. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att 1. avslå förvaltningsstyrelses förslag 1977/78:5 rörande lokalfrågor på m. m., 2. uttala att bör kvarstanna vid , 3. uppdra åt förvaltningsstyrelsen att uppta erforderliga förhand lingar med i frågan. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G10222 · 1977-10-26 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:22 om förlängd tillämpning av allmänna prisregleringslagen (1956:236) I motionen 1976/77:1615, väckt i anledning av förslaget om höjning av mervärdeskatten, framhölls från kommunisternas sida att ett prisstopp bör införas som gäller i första hand under hela avtalsperioden. Sker inte detta, hette det i motionen, kommer prishöjningar att snabbt äta upp lönekampens resultat, och rättmätiga reallöneförbättringar kommer att ersättas av reallönesänkning. När momsen höjdes sökte regeringen camouflera sin antidemokratiska politik genom införandet av ett allmänt prisstopp 6 april31 maj. Den åtgärden innebar endast en temporär dämpning av prisstegringstakten innan en ny lavin av prisstegringar åter drabbade svenska folket. De prisregleringsåtgärder som redovisas i propositionen har inte varit av den omfattningen att de utgjort något verkligt skydd för det arbetande folkets standard. Det prisstopp som gällde till har luckrats upp genom en rad undantag och prishöjningar på framför allt importerade varor. På drygt har prisstegringarna på dagligvaror uppgått till 15,4 96. Med dagligvaror menas framför allt livsmedel som är den stora utgiftsposten för barnfamiljer och låginkomsttagare. Det som befarades i den motion vi väckte under vårriksdagen har till fullo besannats. Arbetarklassens standard undergrävs i rask takt. Propositionens formuleringar om intensiv prisövervakning för att hindra omotiverade prishöjningar känns föga betryggande. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi 1. att beslutar om införandet av allmänt och totalt prisstopp, 2. att hos regeringen anhåller om en åtgärdsplan för att åstadkomma prissänkningar på i första hand alla dagligvaror. (-) (-)