mot · G10275 · 1977-11-17 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:17 om samarbete mellan staten och på dataområdet m. m. I vår partimotion om den allmänna näringspolitiken 1976/77:1327 föreslog vi att borde uppmana regeringen att skyndsamt fullfölja de överläggningar som den tidigare socialdemokratiska regeringen inlett, syftande till en samordning under samhällets ledning mellan de två dataföretagen . I motionen framhölls bl. a. att den snabba tekniska utvecklingen på dataområdet i hög grad har påverkat betingelserna för användande av datateknik och för den industri som tillverkar datautrustning. De omfattande investeringar som är nödvändiga för såväl forskning och utveckling som marknadsföring har gett upphov till stora internationella företag, som dominerar även den svenska marknaden. I har statliga åtgärder på dataområdet vidtagits. Utvecklingsstöd har lämnats av STU och genom utvecklingsuppdrag inom ramen för den offentliga upphandlingen. Betydande insatser har också gjorts på utbildningsområdet. På produktionssidan har staten engagerat sig, bl. a. som delägare i . I ett längre perspektiv är läget för de svenskägda företag som utvecklar, tillverkar och säljer datorer och kringutrustning - separat eller i system där datautrustningen värdemässigt svarar för huvuddelen av saluvärdet - mer osäkert. Den svenska dataindustrin arbetar under svåra konkurrensförhållanden, främst till följd av den internationella datorindustrins särpräglade struktur med en helt unik marknadsdominans av ett företag, . Den extremt snabba tekniska utvecklingen i branschen i kombination med relativt sett kapitalkrävande produktion och marknadsföring innebär svårigheter för de små företagen i branschen såväl i som i andra länder. Omstruktureringen i utlandet är snabb och kännetecknas av nedläggningar, produktionsomläggningar och koncentration. Vi anser att den centrala industripolitiska frågeställningen på dataområdet är hur den svenskägda datorindustrin skall kunna stärka sin konkurrenskraft. Det råder inget tvivel om att det här finns en potentiell livskraft genom höjda utvecklingsinsatser på vissa områden, produktmässig specialisering och inte minst samverkan och samarbete inom branschen som skulle kunna ge upphov till en konkurrenskraftig, svenskägd datorindustri. Den s. k. dataindustriutredningen föreslog i sitt betänkande Data och näringspolitik (SOU 1974:10) ett omfattande program för att stödja den svenska datorindustrins konkurrenskraft. När regeringen behandlade detta 1 1977/78. förslag (prop. 15) framhöll man att man inte var beredd att ta upp dessa förslag förrän klarhet hade skapats om förutsättningarna för en ökad samverkan i branschen. 1 detta syfte initierades också en del utredningsarbete av den tidigare regeringen i samarbete med . Resultatet av detta arbete visade klart att det för de två svenskägda datorföretagen Stansaab resp. Datasaab finns betydande vinster att uppnå genom en närmare samordning och integration. Mot dessa vinster står, i det fall man inte uppnår en samordning, risken av att dessa två företag alltmer kommer att konkurrera med varandra och därigenom försvaga varandra. Vid utskottsbehandlingen av frågan framhölls från socialdemokratiskt håll att starka skäl talar för att en samordning bör ske under samhällets ledning och med sikte på att staten får majoritet i ett sammanslaget svenskt datorföretag. Om ett sådant företag skall kunna hävda sig, måste sannolikt betydande resurser sättas in för såväl forsknings- och utvecklingsarbete som marknadsföring. Den part som kommer att få göra de största ekonomiska insatserna bör självfallet även ges majoritet i vad avser ägarinflytande. Endast samhället torde ha finansiella resurser att ställa till förfogande för de satsningar som behöver göras. Ett statligt majoritetsinflytande synes också vara den lösning som förespråkats av de anställdas organisationer. I och för sig är det tillfredsställande att den nya regeringen fullföljt de överläggningar som inleddes av den tidigare socialdemokratiska regeringen och som syftade till ett samarbete mellan staten och på dataområdet. Som förutskickades i det socialdemokratiska uttalandet i näringsutskottet kommer samordningsåtgärderna att ställa betydande anspråk på kapital från samhällets sida. Enligt det nu föreliggande förslaget i propositionen skall staten tillskjuta 150 milj. kr. i nytt aktiekapital, 45 milj. kr. i särskilt bidrag till för samt ett utvecklingsstöd om 32,5 milj. kr. under , dvs. sammanlagt 162,5 milj. kr. Härtill kommer att staten tillsammans med under vart och ett av skall tillskjuta 37,5 milj. kr. Förluster under de tidigare nämnda åren, som inte täcks av tillskotten, skall ersättas av parterna till lika stora delar. Gemensamt ikläder sig ägarna dessutom ett borgensansvar till ett sammanlagt belopp av 700 milj. kr. Vi ifrågasätter inte att en framgångsrik satsning på det dataindustriella området kommer att kräva stora kapitalresurser. Enligt det nu föreliggande avtalsförslaget skulle staten, förutom de satsningar där staten och SaabScania skall bära bördorna lika, tillskjuta 357,5 milj. kr. Mot detta står att tillskjuter sina tillgångar i Datasaab som apportegendom. Avtalet bygger på att Datasaabs tillgångar skall värderas enligt en substansvärdemetod. Utkastet till konsortialavtal innehåller en lång rad regler för tillgångarnas värdering. Enligt vår mening är det tveksamt att tillämpa en strikt substansvärdering i ett fall som detta. De i affärslivet vanligen förekommande värderingsprinciperna bygger på en avkastningsvärdering. Värdet av ett företags tillgångar beror ju ytterst på den avkastning som dessa kan leda till. I den 48 sidor långa propositionen nämns inte med ett enda ord några uppgifter som skulle kunna ligga till grund för en bedömning av lönsamhet och därmed avkastningsvärde. Av Saab-Scanias senaste årsredovisning kan utläsas att lönsamheten varit negativ. Uppgifter har cirkulerat i pressen om stora förluster hos SA AB:s datadivision. Mot denna bakgrund finns det enligt vår mening skäl för ett förmodande att staten kommer att få göra uppoffringar av väsentligt större omfattning än den andra parten i samarbetet. Mot detta finns anledning att rikta kritik. Staten skulle också ekonomiskt göra väsentligt större uppoffringar utan att detta återspeglas i något motsvarande större inflytande, enligt det förslag till avtal som föreligger. Detta innebär nämligen att inflytandet fördelats helt jämnt mellan parterna. En strikt affärsmässig bedömning borde rimligen leda till att staten erhåller ett större inflytande än den andra parten. Enligt vår mening finns det anledning att rikta starka principiella erinringar mot den avvägning av resursinsatser i förhållande till inflytande som gjorts för de två parterna. Även praktiska skäl talar för att samhället får ett dominerande inflytande. Erfarenheterna från det nuvarande Stansaabs verksamhet visar att det i vissa fall kan vara olämpligt med två aktieägare som jämnt balanserar varandra. Enligt vad vi erfarit har de anställda anfört liknande synpunkter. Som vi tidigare framhållit är det angeläget att en samordning av den svenska dataindustrin skyndsamt kommer till stånd. Mot denna bakgrund anser vi oss inte kunna gå emot det föreliggande förslaget till samarbetsavtal, även om vi har anledning att ställa oss starkt kritiska till det föreliggande förhandlingsresultatet. bör emellertid enligt vår mening göra ett allmänt uttalande att i fråga om samarbetsavtal mellan staten och privata intressen bör en rimlig fördelning av de ekonomiska insatserna göras och att staten får ett inflytande i bl. a. styrelsen som svarar mot dessa insatser. Detta bör av ges regeringen till känna. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om samarbetsavtal mellan staten och privata intressen. () () () HANS () () () () () () () () () ()