mot · G002183 · 1977-01-17 00:00:00 — Motion 1976/77:183 av m. fl. om det studiesociala stödet Ett av de uttalade målen med studiemedelssystemet är att det skall bryta den sociala snedrekryteringen till universitet och högskolor. Men av arbetarbarnen påbörjar studier vid universitet och högskolor mot av akademikerbarnen. En avskräckande faktor för arbetarbarnen är den skuldbörda de drar på sig genom studierna och det faktum att den som lever på studiemedel måste leva på en standard som är långt under genomsnittet. Vpk föreslår att nuvarande lånesystem förändras till ett system med studielön för alla studerande . Studielönen bör anpassas till den allmänna lönenivån och vara lika stor för alla studerande. Ett studielönesystem kan åstadkommas genom successiva höjningar av bidragsdelen av studiemedlen. föreslås en höjning av studiemedlen till av basbeloppet och vidare en successiv höjning till 180 96. Bidragsdelen bör höjas till av studiemedelsbeloppet och indexregleras och - i syfte att införa studielön - till av studiemedlen . I motionen föreslås vidare bl. a. att äktamakeprövningen avskaffas, att barntilläggen blir icke återbetalningspliktiga och att ungdomsstuderande med mer än 80 mils resväg får 10 fria hemresor med flyg per läsår. För den enskilde individen har kraven på utbildning ökat. Längre utbildning, återkommande utbildning och omskolning blir allt vanligare. Kraven på arbetskraftens kunnande stiger, ju mer produktionsapparaten utvecklas och automatiseras. Administration, drift och underhåll av produktionsmedlen kräver alltmer långtgående specialisering och teknisk kunnighet. Utbildning kan i dagens samhälle inte ses enbart som en rättighet, utan för en växande del av den arbetande befolkningen blir utbildning en skyldighet, ett tvång för att över huvud taget få möjlighet till arbete. Det statliga studiehjälpssystemet har, sedan det initierades 1918, haft två uttalade målsättningar: att underlätta tillträdet till studier för studerande från mindre bemedlade familjer och att allmänt förbättra de studerandes ekonomiska villkor. När det nuvarande studiemedelssystemet infördes proklamerades det som ett genomgående mål att det skulle bryta den sociala snedrekryteringen till universitet och högskolor. Trots att allt fler människor, framför allt unga människor, nu har formell rätt till ökad utbildning är den sociala snedrekryteringen till den högre och särskilt den längre sammanhållna utbildningen stor. Detta visar flera undersökningar, som t. ex. den av publicerade, där man bl. a. konstaterar: Av samtliga akademikerbarn födda påbörjade uppskattningsvis studier vid universitet och högskolor (av traditionell typ). Motsvarande andel för arbetarbarn är ca 10 96. I samma undersökning visar man social rekrytering till olika typer av utbildning. Olika studieinriktningar har olika social rekrytering. Den största förändringen av den sociala rekryteringen har skett vid de filosofiska fakulteterna, medan rekryteringen till många spärrade utbildningar har varit relativt oförändrad. Utbildning med stor andel av akademiker- och högre tjänstemannabarn är bl. a. medicinsk, odontologisk och teknisk utbildning samt civilekonomutbildning. Andelen arbetarbarn är högst vid socialhögskola och ämneslärarutbildning. Till viss del torde denna snedrekrytering bero dels på utslagningseffekterna i den grundläggande utbildningen (förskola, grundskola och gymnasieskola), dels på att barn med akademiskt utbildade föräldrar i sin hemmiljö stimuleras till studier på annat sätt än arbetarbarn. För att ge barnen från arbetarklassen "en andra chans" till universitetsoch högskoleutbildning har bestämmelserna om vidgat tillträde kommit till. Emellertid har även denna möjlighet till högre studier framför allt utnyttjats av andra skikt än arbetarklassen; av dem som fått sådan behörighet till högre utbildning kommer från arbetarklassen, och bland samtliga vuxenstuderande är arbetare. Allt detta visar att den sociala snedrekryteringen är kraftig och att målsättningarna med det nuvarande studiemedelssystemet inte alls har uppfyllts. Man kan med fog anta att ett lånesystem är en avskräckande faktor för de potentiella studerande som har dålig studievana och därmed riskerar att få både ett studiemisslyckande och en studieskuld. En undersökning av vuxenstuderande gjord av 1975 bekräftar detta: Kvinnliga studerande är mer oroade än manliga för studieskuldbördan, och studerande från socialgrupp 3 är mer oroade än de från socialgrupp (Kamienski: Vuxenstuderande vid 1975). Dagens lånesystem innebär inte enbart att den studerande drar på sig stora skulder. måste den studerande leva på en standard långt under genomsnittet. Dagens maximala studielån (inkl. bidragsdelen) motsvarar en månadslön på . Studiemedel utgår f. n. med maximalt av basbeloppet. För att i någon mån höja de studerandes standard föreslår vpk en omedelbar höjning av studiemedlen till 160 96 av basbeloppet och vidare en successiv höjning till 180 96. Ursprungligen var bidragsdelen av totalbeloppet. Eftersom denna del inte var indexreglerad har bidragsdelen successivt sjunkit och är f. n. omkring 14 96. Bidragsdelen bör höjas till av studiemedelsbeloppet och indexregleras. Nuvarande lånesystem måste förändras till ett studielönesystem. Studielön bör införas för alla studerande . Studielönen bör anpassas till den allmänna lönenivån och vara lika för alla studerande. En sådan åtgärd skulle bidra till att problemet med den sociala snedrekryteringen skulle kunna lösas, och troligen skulle en effekt på kort sikt bli att andelen från arbetarklassen bland de vuxenstuderande vid universitet och högskolor kraftigt skulle öka. Studielönesystem kan erhållas genom successiva höjningar av studiemedlens bidragsdels andel i totalbeloppet. Trots att de studerandes ekonomiska nivå är låg måste de genom obligatoriskt uttaxerade avgifter själva betala merparten för hälsovård o. d. Vpk tar skarpt avstånd från tanken att en viss grupp - i det här fallet studenterna - själv skall bekosta sin sociala verksamhet. Detta är en uppgift för samhället som helhet, inte för enskilda individer eller grupper. Vpk menar att det skall finnas en företagshälsovård vid varje universitet eller högskola. Denna skall vara öppen för alla som är verksamma där. Inriktningen för en sådan hälsovårdscentral skall främst vara förebyggande vård, och den bör specialiseras på de hälso- och miljöproblem som finns hos de grupper den skall betjäna. Dagens lånesystem har andra gravt diskriminerande effekter. Den s. k. äktamakeprövningen, som regeringen i budgetpropositionen föreslår symboliskt mildrad, hindrar särskilt kvinnorna att påbörja studier som ett första steg på väg till yrkesverksamhet. Rätten att studera skall inte vara avhängig av makes eller makas benägenhet att ekonomiskt medverka härtill. Vpk föreslår att äktamakeprövningen avskaffas. De studerande som har familj och barn har speciellt stora svårigheter i försörjningen med dagens studiemedelssystem. Enligt en studentekonomisk undersökning från måste 25 96 av studerande med barn utnyttja sociala bidrag förutom studiemedel med barntillägg och inkomster genom förvärvsarbete. En stor orättvisa i det nuvarande systemet är att barntilläggen är återbetalningspliktiga och behovsprövade. Enligt den allmänna synen att staten bör ta ett växande ansvar för kostnaden för barnens uppehälle bör givetvis inte heller denna del vara ett lån. Vpk föreslår att barntilläggen utgår i form av icke återbetalningspliktiga studiemedel. För att överbrygga de utbildningsklyftor som finns är det viktigt att vuxenutbildning får en mer central roll inom det utbildningspolitiska området. För att ge reella möjligheter till studier för arbetarklassen spelar de studiefinansiella frågorna en stor roll. Samtliga former av studiehjälp måste justeras för att kompensera kostnadsökningar beroende på inflationen. Vpk föreslåratt inackorderingstillägget skall utgå med . och att hänsyn skall tas till faktiska kostnader för inackordering. Vpk anser också att inkomstgränserna för det inkomstprövade tillägget bör höjas till . och för det behovsprövade till . Båda tilläggen bör höjas maximalt till . Med hänvisning till det anförda föreslås1 att uttalar sig för och hos regeringen hemställer om förslag om 1. att införa studielön till alla studerande , 2. att höja studiemedlen till av gällande basbelopp och successivt till 180 'Vi av gällande basbelopp , 3. att bidragsdelen höjs till av studiemedlen och indexregleras och - i syfte att införa studielön - successivt höjs till av studiemedlen , 4. att äktamakeprövningen avskaffas såväl vid tilldelning som vid återbetalning av studiemedel, 5. att barntillägget görs icke återbetalningspliktigt, 6. att inackorderingstillägget utgår med . 7. att det inkomstprövade liksom det behovsprövade tillägget utgår med maximalt , 8. att inkomstgränsen höjs till . för det inkomstprövade tillägget och till . för det behovsprövade, 9. att åldersgränsen för erhållande av inkomstprövat tillägg skall vara , 10. att vuxenstudiestödet i sin helhet utgår som bidrag, 11. att åldersgränsen för erhål lande av särskilt vuxenstudiestöd höjs till , 12. att ungdomsstuderande med resväg över beviljas tio fria hemresor per läsår och att dessa får företagas med flyg. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk) '(Se även motion 1976/77:199)