mot · G002997 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 997 av och i om kartläggning av mångsyssleriet i politiken Om mångsysslarna i kommunfullmäktige och landsting hade lämnat sina uppdrag i , hade kunnat förnyas med 254 ledamöter. Detta hade kunnat vara en chans för att få in flera kvinnor i politiken eller andra grupper som är eftersatta. har en ny riksdag samlats. Kanske har statistiken över koncentrationen av de många uppdragen ändrats något, men det finns å andra sidan väldigt lite som talar för detta. Det kan inte vara möjligt att klara av att sitta i både kommunfullmäktige, landsting och riksdag . Ett tyngre uppdrag ger också många fler små. Den som sitter i sitter i ett eller två utskott och kanske en eller flera utredningar liksom den som sitter i kommunfullmäktige och landsting också har uppdrag i någon nämnd. Partiorganisationernas ökande krav på närdemokrati kräver att de har sin riksdagsledamots närvaro på kvällstid och på veckoslutskonferenser. En mångsysslande politiker har knappast tid för annat än sammanträdespolitik. Möjligheterna att uppleva verklighetens problem på samma sätt som andra människor är begränsade. Detta kan inte annat än påverka beslutens innehåll i fel riktning. Det är omöjligt att kunna helt föreställa sig den verklighet som finns bakom beslutsunderlagets tjocka luntor. Ingen utredning kan registrera allt. Det är kanske därför de till mansdominerade kommunfullmäktigeförsamlingarna eller den till mansdominerade inte har full förståelse för det samhälle som kvinnor lever i och med: daghemsbekymren, barnvagnsovänliga trappor, smärtfyllda förlossningar, isolering i bostadsområden m. m. Mångsyssleriets problem är inte heller okända för politiker. I utredningen om kommunaldemokrati uppgav av de intervjuade kommunala förtroendemännen att de kände slitningarna mellan samhällsuppdrag/partiarbete och familj/fritid som en primär konflikt i vardagen. av ledamöterna i kommunfullmäktige anser att de har för litet tid för att kunna sätta sig in i beslutsunderlag och information. Många förtroendevalda upplever således att de inte hinner möta alla de i sig berättigade krav som ställs. De nuvarande förhållandena gör det svårt för stora grupper att engagera sig politiskt. Småbarnsföräldrarna kan inte sitta uppe på nattliga sammanträden. De kan inte offra helg efter helg. De kan inte låta sig ägas på heltid av partiorganisationerna. De drabbar i synnerhet kvinnorna. Ändå skulle deras direkta egna erfarenheter så väl behövas i politiken för att ge kraft åt vardagsförankringen i kraven på ett barnvänligare samhälle. är allvarligt att just de grupper som har stora problem i sin vardag har särskilt svårt att själva kunna engagera sig för förbättringar på politisk väg. Mindre mångsyssleri skulle göra de politiker vi har bättre. De får möjlighet att sätta sig in i ärendena och styra byråkratin. Det är fel att tro byråkratin minskar om politikerna placeras i ständigt nya styrelser. När mångsysslaren får nya uppdrag minskar tvärtom dennes möjligheter att använda de instrument denne redan har. Mångsysslaren tappar lätt överblicken. Mångsysslaren blir ansvarig för allt fler beslut, vilkas verkningar denne inte haft verkliga förutsättningar att bedöma. Men ansvaret har ändå mångsysslaren. En kartläggning bör göras av mångsyssleriets omfattning och verkningar i svensk politik. Utredningen om demokrati har tagit fram material från kommunalpolitiken, vilket redan gett värdefull information. Men ytterligare undersökningar bör göras och omfatta även rikspolitiken. Några centrala frågor att undersöka är följande: Hur fördelar politiska förtroende män sin tid mellan olika uppdrag i kommun, landsting och riksdag, parti, organisationer i övrigt och andra engagemang? Hur mycket hinner politiker följa med i den aktuella facklitteraturen och i debatten om de frågor de själva skall vara med och besluta om? Vad gör partierna för att fördela uppdragen på fler personer? Vilka slag av uppdragskoncentration har ett positivt värde ur samordningssynpunkt och för ömsesidiga impulser? Hur mycket tid har förtroendemännen för att hålla kontakt med de väljare som de företräder? Går utvecklingen mot mer eller mindre av mångsyssleri? Hur upplever förtroendemännen sina möjligheter att förena det nuvarande sättet att arbeta med normala mänskliga relationer, bl. a. familjeliv? Vilket utrymme får politiker för att förbereda sammanträden och aktivt påverka besluten utifrån ett tillräckligt kunskapsunderlag? Hur skulle man kunna utforma ett system för offentlig redovisning av politikers uppdrag? Offentlig redovisning skulle göra det lättare för väljare och partimedlemmar att bedöma om deras förtroendevalde är mångsysslare. Det skulle också vara värdefullt för att snabbt få en bild av politikers olika lojaliteter. För en miljögrupp är det t. ex. av intresse att se i hur hög grad ledande makthavare med ansvar för energihushållning företräder energiproducenter och stora energiförbrukare. att hos regeringen begär en kartläggning av mångyssleriets omfattning och verkningar i svensk politik. () ()