ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G0021478 · 1977-03-24 00:00:00 — 1976/77 1478-1483 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:105 om åtgärder För textiloch konfektionsindustrierna Med hänvisning till vad som anförts i motion 1976/77:1477 av m. fl. om åtgärder för textil- och konfektionsindustrierna hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande villkor för utgivande av särskilt tidsbegränsat sysselsättningsbidrag, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande behovet av särskilda insatser i orter med teko-företag som drabbas av mera betydande s. k. naturlig avgång. HANS () i 1 1976/77.
mot · G0021480 · 1977-03-24 00:00:00 — med anledning av propositionen 1976/77:108 om alkoholpolitiken 1 regeringens proposition 1976/77:108 föreligger förslag till Lag om handel med drycker. 1 41 § andra stycket i detta lagförslag föreslås att servering av alkoholdrycker i teaterlokal, konsertlokal eller annan liknande lokal får ske under paus i pågående föreställning utan hinder av vad som sägs i samma lagparagrafs första stycke, dvs. utan att tillhandahållande av lagad mat kommer att utgöra en betydande del av rörelsen. är sådan servering ej tillåten. Såvitt bekant är förekommer det inte några olägenheter på grund av denna ordning. Den alkoholpolitiska utredningen (APU) tillät försöksverksamhet med alkoholservering i teaterlokal m. m. under paus i pågående föreställning. Efter avslutad försöksverksamhet konstaterade APU att intresset för utskänkningsformen var måttligt. Därav följde att försäljningen blev jämförelsevis obetydlig. Behovet av att nu införa denna form av servering är således ringa. Beredningsgruppen har dock föreslagit sådan alkoholservering, och regeringen har tillstyrkt detta. Det är emellertid förvånande att denna fråga på nytt tagits upp. Är motivet att locka mer folk till teatrarna eller finns det alkoholpolitiska skäl för den föreslagna ändringen? Det är kanske möjligt att alkoholservering på teatrarna kan verka tilldragande på en grupp människor som sällan besöker dessa. De som redan hittar vägen till teatrarna behöver dock inte ytterligare lockas dit, och som framgår av APU:s försöksverksamhet är de också endast måttligt intresserade av denna typ av alkoholservering. Men är det verkligen någon som tror att förståelsen för teater, musik, revy m. m. kommer att öka för att alkohol serveras i pausen? Vi tror det inte. Som socialministern framhåller i propositionen bör åtgärder vidtagas för en sådan begränsning av den totala alkoholkonsumtionen som kan bidra till att tränga tillbaka alkoholmissbruket och motverka alkoholskadorna. Det är den av regeringen angivna alkoholpolitiska målsättningen. Vi kan inte finna att förslaget att servera alkohol i teaterfoajéerna bidrar i rätt riktning till det angivna alkoholpolitiska målet. Vi vill därför att den föreslagna serveringen av alkohol i teaterlokaler, konserthus m. m. ej kommer till stånd. Ytterligare ett motiv mot den föreslagna alkoholserveringen i teaterlokaler m. m. är att det skulle kunna uppfattas som en klasslagstiftning, eftersom alkoholservering på idrottsplatser, i biografer m. m. förhindras av den föreslagna lagstiftningen. Det finns tungt vägande skäl till att alkoholservering på idrottsplatser o. d. ej bör förekomma. Det finns emellertid inga vägande skäl för alkoholservering på teatrar. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att låter andra stycket i 41 § Lag om handel med drycker utgå och att därmed alkoholservering i teaterlokaler, konsertlokaler eller andra liknande lokaler ej tillåts utom i de fall som faller under samma lagparagrafs första stycke. () ()
mot · G0021482 · 1977-03-24 00:00:00 — av herrar och i med anledning av propositionen 1976/77:108 om alkoholpolitiken F. n. gäller en tidsbegränsning för försäljning av öl, klass II A och klass II B. Den är utsatt till vardagar . Övriga tider på vardagarna samt är det i princip förbjudet att sälja öl, såvida inte kommunen gett dispens för försäljning på andra tider. var tidsbegränsningen för ölförsäljning knuten till affärstidslagen. 1 regeringens proposition 1976/77:108 föreslås att tidsbegränsningen skall upphöra. Man menar att avskaffandet av mellanölet i detta avseende är tillräckligt för att klara de alkoholpolitiska aspekterna, som ett borttagande av tidsbegränsningen medför positiva effekter för detaljhandlarna, tydligen sett ur arbetsgivarsynvinkel. Tidsbegränsningen - som från början hörde samman med affårstidslagstiftningen - har alltmera utvecklats till ett psykologiskt argument. Vi har fått erfara att vissa tidpunkter är mer utsatta för psykologiska fenomen när det gäller ölförsäljning och ölkonsumtion. - som väl bör känna till den här problematiken - redovisade i sitt remissvar till alkoholpolitiska utredningen (APU) att då det varit problem för de anställda med ölkunder, så har detta varit koncentrerat till sena kvällar och . Man redovisade också att då slopade sina dispenser så ansågs det ge klart positiva alkoholpolitiska effekter. Framför allt var det ungdomsgårdarna som noterade den positiva skillnaden. Rent allmänt kan vidare anföras att ett slopande av tidsbegränsningen medför ett ökat tryck på den del av detaljhandeln som har lönsamhetsproblem och därför utökar öppethållandet för ölförsäljning. Det förekommer alltför ofta att framför allt mindre butiker och kiosker har en betydande ölförsäljning efter klockan 19.00 på vardagar (där man har dispens till 21.00 eller 22.00). Den stora konsumentgruppen är ungdomar, och det är i högsta grad tvivelaktigt att vi från sida skall initiera till en kvällsölsförsäljning, som ofta sker i enmansbetjänade butiker och kiosker, ofta från kvinnligt biträde till manlig kund. Just denna totalsituation kan på goda grunder antas ha en negativ brottsförebyggande effekt. Regeringen drar snabba och långtgående slutsatser av vilka effekter som ett mellanölsförbud skulle kunna medföra. Om mellanölsförbudet genomförs, finns det anledning att uppmärksamt följa effekterna av detta. Tills nya erfarenheter har vunnits vore det både oklokt och oansvarigt att slopa tidsbegränsningen för ölförsäljningen. Därtill kommer en rad andra motiv för behovet av en tidsbegränsning, vilka vi ovan anfört. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar 1. att öl inte får försäljas på andra tider än vardagar , 2. att dispensmöjligheten för utsträckt ölförsäljningstid slopas, 3. att 30 § första stycket i lag om handel med drycker erhåller följande lydelse: 30 § Detaljhandel med öl får bedrivas av detaljhandelsbolaget och av den som har meddelats särskilt tillstånd vardagar . HANS () i
mot · G0021483 · 1977-03-24 00:00:00 — Motion 1976/77:1483 av fröken med anledning av propositionen 1976/77:108 om alkoholpolitiken överlämnade en skrivelse till angående oktroj perioderna. Oktrojsystemet är en viktig del av en aktiv alkoholpolitik från kommunens sida. Gruppen föreslår att oktrojperioderna avskaffas. framhöll i remissvaret på alkoholpolitiska utredningen att ett slopande av oktrojsystemet medfört klart försämrade möjligheter till aktiva alkoholpolitiska insatser för kommunen. Detta är särskilt allvarligt för med sina speciella förhållanden med ett stort antal serveringstillstånd och med ständiga förändringar i fråga om serveringsrörelsens förutsättningar, struktur och inriktning. Mot denna bakgrund är det av stort värde med en samlad bedömning av alla utskänkningstillstånd. Endast oktrojsystemet medger detta och bör därför bibehållas. Om ett slopande av oktrojsystemet ändock slutligt skulle föreslås bör emellertid oktrojprövningen kvarstå i storstadsområdena. Den ekonomiska brottslighetens utveckling med förgreningar inom bl. a. restaurangnäringen talar också för denna lösning. Ett avskaffande av oktrojprövningen innebär att inflytandet i alkoholfrågor försvagas för kommunen och de folkvalda och att det sker en centralisering till tjänstemannaplanet hos länsstyrelserna. En sådan utveckling står i direkt motsatsförhållande till strävandena att vidga och fördjupa den kommunala självstyrelsen. Jag delar uppfattningen i den i politisk enighet avgivna skrivelsen. Det är dessutom möjligt att flera större kommuner kommer att finna fasta perioder för tillståndsgivning mera förenliga med en effektiv alkoholpolitik än den nu föreslagna. att uttalar att de kommuner som så önskar bör ges möjlighet att ha kvar systemet med oktrojperioder. GOTAB 53600 Slockholm 1977
mot · G0021485 · 1977-03-24 00:00:00 — Motion 1976/77: 1485 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77: 74 om inriktningen av säkerhetspolitiken och totalförsvarets fortsatta utveckling 1 propositionen 1976/77:74, bilaga 8, föreslås vissa riktlinjer för omorganisation av länsstyrelsernas försvarsenheter. Förslaget bygger på en av genomförd organisationsundersökning. Denna undersökning har remissbehandlats, varvid institutets förslag att länsstyrelsernas underhållsbesiktningar av skyddsrum skall upphöra har kritiserats hårt av remissinstanserna, främst länsstyrelserna. Även anser att de mycket stora investeringar som skyddsrumsbyggandet utgör, mellan två och , på lämpligt sätt bör följas upp och att detta lämpligen kan ske genom att länsstyrelsernas underhållsbesiktningar bibehålls. Det oaktat föreslås i propositionen att fortsättningsvis endast stickprovsvis utförd underhållsbesiktning skall utföras genom försorg. Det är allvarligt om skyddsrummen genom bristande underhåll inte kan fylla sin funktion i ett läge då de behöver tas i bruk. Att i ett skärpt läge genomföra dels ett forcerat besiktningsprogram, dels därefter avhjälpa befintliga brister kan komma att ställa sådana krav personellt och materiellt att det helt enkelt inte låter sig göra. Av detta skäl bör underhållsbesiktning av skyddsrum även fortsättningsvis ske genom länsstyrelsernas försorg, varvid dels en tillräcklig andel av försvarsenheternas personalramar avdelas, dels liksom särskilda medel ställs till länsstyrelsernas förfogande för att komplettera personalbehovet. Mot bakgrund av det anförda hemställs att ger regeringen till känna att underhållsbesiktning av skyddsrum även fortsättningsvis skall ske genom länsstyrelsernas försorg. () ()
mot · G0021486 · 1977-03-24 00:00:00 — Motion 1976/77: 1486 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77: 74 om inriktningen av säkerhetspolitiken och totalförsvarets fortsatta utveckling I propositionen 1976/77:74, bilaga 8, föreslås en ny organisation av länsstyrelsernas försvarsenheter. Förslaget innebär bl. a. att de civila totalförsvarsuppgifterna skall handläggas vid en försvarsenhet under ledning av en försvarsdirektör. 1 propositionen framhåller föredragande departementschef: Jag kan inte acceptera det förslag till inrättande av särskilda tjänster som biträdande enhetschefer som förts fram från några länsstyrelser." Vi förutsätter att detta uttalande ej gäller de tjänster som redan finns inrättade i de tre storstadslänen. I , och samt leds försvarsenheterna av en försvarsdirektör, som till sitt förfogande har en ställföreträdande chef (bitr. försvarsdirektör) med samordningsuppgifter men utan direkt ansvar för något speciellt sakområde. Motsvarande förhållanden rådde också före den genomförda omorganisationen. Den dåvarande civilförsvarssektionen leddes sålunda av en civilförsvarsdirektör som i de tre storlänen till sitt förfogande hade en bitr. civilförsvarsdirektör för lednings- och samordningsuppgifter. Betydelsen av en stark ledningsorganisation vid de stora försvarsenheterna accentueras av dels de ökade uppgifter avseende fredsräddningstjänst som tillförts länsstyrelserna och som är särskilt omfattande i storstadslänen, dels den ökade information, rådgivning och internutbildning som förutsätts komma till stånd i den nya organisationen. Mot bakgrund av det anförda hemställs att ger regeringen till känna att biträdande försvarsdirektör också fortsättningsvis skall finnas vid , och samt . () () () () () ()
mot · G0021487 · 1977-03-24 00:00:00 — Motion 1976/77:1487 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:79 om anslag för /78 till byggnadsarbeten m. m. inom verksamhetsområde 1 propositionen 1976/77:79 (s. 25) föreslås ett utrustningsanslag av 2 milj. kr. Departementschefen har därvid bl. a. tillgodosett behovet av kompletterande utrustning till radarsimulatorn vid i för att göra det möjligt att utnyttja den för samtidig undervisning av åtta elever. Det är att märka att motsvarande simulatorutrustning redan beställts för leverans till i eller Stockholmsskolan får sin anläggning. Något anslag till Kalmaranläggningen har emellertid inte föreslagits av departementschefen, som anser att en samlad bedömning av medelsbehovet för utrustning bör anstå till prövningen av de förslag som lagts fram i utredning Sjöpersonalens utbildning, vilka f. n. remissbehandlas. Detta leder till svåra problem för i . Undervisningen kan inte bedrivas på ett tillfredsställande sätt, vilket drabbar undervisningskvaliteten och därmed sjösäkerheten. Vidare har kommun nedlagt betydande kostnader, ca , för ombyggnader och ventilationssystem avsedda för en komplett anläggning. Anskaffning av fullständig utrustning till i har enträget föreslagits av och måste bedömas som ytterst angelägen. Att inte nu fatta beslut härom leder endast till förseningar och avsevärd fördyring. De snabbt växande kraven på säkerhet till sjöss, bl. a. för att minska riskerna för kollisioner med svåra miljöproblem som följd (tankerhaverier), fordrar att utbildningens kvalitet kan upprätthållas och överensstämma med internationella normer. I övrigt hänvisas till vad ledningen för i framfört i skrivelse till utbildningsutskott. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att uttalar att omedelbara åtgärder bör vidtas för fullständig komplettering av radarsimulatoranläggningen vid i . () ()
mot · G0021488 · 1977-03-25 00:00:00 — av herrar Hagel och Lövenborg med anledning av propositionen 1976/77:83 om exportfrämjande åtgärder avseende I den nämnda propositionen föreslås att sluta avtal med om svenskt medlemskap och att därvid göra åtaganden i fråga om garantikapital. Förslaget har redan mötts av stark kritik, och kommunisterna instämmer i densamma på grund av bankens karaktär och dess agerande i skilda sammanhang. försökte vissa latinamerikanska länder komma ifrån beroendet av och Internationella monetära fonden (IMF) genom att uttrycka önskemål om en regional utvecklingsbank. De amerikanska monopolen och mötte dessa önskemål genom att skapa den () , strax efter den framgångsrika kubanska revolutionen. IDB skulle stå öppen för alla medlemmar av OAS (Organisationen av amerikanska stater), inklusive således och , men inte . IDB:s statuter visar att de helt överensstämmer med (se texten i Convenio Constitutivo del . Union Panamericana, , 1959). Redan i den första artikeln slås fast att syftet är att stimulera privata investeringar i de latinamerikanska länderna. Genom att ge varje land 135 röster plus en röst för varje andel i banken fick från början redan av rösterna. hade 35 000 andelar i banken. Av de övriga medlemsländerna har endast och ca 10 000 andelar var. kontrollerar därför i praktiken helt banken och har i praktiken vetorätt, vilket också framhålls i regeringens proposition 1976/77:83, s. 18. Bankens direktion domineras helt av , vilket också medges i regeringspropositionen, där man på s. 19 slår fast att inflytande i direktionen skulle bli ringa, dvs. lika med noll. ligger också helt följdriktigt i . En av bankens huvuduppgifter är att tillsammans med och för den s. k. framstegsalliansen utarbeta "utvecklingsstrategier för de latinamerikanska länderna. Annual Report 1970, s. 30). Det innebär sådana strategier som säkrar för de amerikanska och också västeuropeiska monopolens utsugning av kontinenten. Det innebär att IDB på alla sätt motarbetar en social och ekonomisk utveckling som är till gagn för folken i . Länder som försöker inskränka på USA-monopolens makt bestraffas av 1976/77: 1488 banken genom indragna lån. När t. ex. nationaliserade International vägrade IDB landet ett lån för att bygga en huvudväg mellan och . När Allende-regeringen kom till makten i skars hjälpen ner till noll. efter fascistkuppen fick däremot åter stora lån: 1974 , 1975 , 1976 . IDB är kort sagt ett viktigt instrument för utrikespolitik. Ett medlemskap i är direkt riktat mot de latinamerikanska folken och mot arbetarklassen och gagnar endast de internationella och svenska monopolens imperialistiska politik i . Med hänvisning till det sagda föreslås att avslår regeringens förslag i propositionen 1976/77:83 om att förhandla och ingå avtal om medlemskap i ().
mot · G0021491 · 1977-03-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 1491 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:89 om anslag till kommunisterna föreslog i anslutning till propositionen 1975/76:110 att borde ha haft en annan organisationsform inom . Vi framhöll också riskerna med att en organisationskommitté och inte en styrelse skulle planera bolagets verksamhet , eftersom detta bl. a. skulle innebära ett minskat personalinflytande och ett frångående av möjligheterna att tillämpa medbestämmandelagen m. m. Vår bedömning har senare visat sig vara riktig Propositionen 1976/77:89 innebär reellt en nedskärning av resurserna för förutvarande TRU och SR/UTB. har i sin bedömning funnit att för att ge produktionen en meningsfull verkningsgrad samt för att i någon mån återställa relationen mellan fasta och rörliga kostnader krävs ett resurstillskott om 2,4 milj. kr. Detta krav tillgodoses inte i propositionen, vilket inte kan tolkas annorlunda än att man spekulerar i att minska på verksamheten genom en nedskärning av personalstyrkan. Detta måste strida mot de intentioner som tidigare uttalats om den kommande utbildningsradion. Vidare framhåller organisationskommittén under avsnittet om förlagsverksamhet att det i enlighet med tidigare beslut inte är rimligt att skolprogram-AVIN skall bekostas av skolmaterialsektionen utan att den borde bekostas av anslagsmedel. Trycksaksverksamheten kommer i fortsättningen inte att ge intäkter som täcker kostnaderna. bör därför i ett sådant läge få använda anslagsmedel för att finansiera lönekostnaderna eftersom i annat fall anställningstryggheten skulle äventyras för personalen inom förlagsverksamheten. Vpk instämmer i denna bedömning och anser att ytterligare . bör tillföras verksamheten. Med hänvisning till ovanstående och med godkännande av propositionen 1976/77:89 i övrigt föreslås att beslutar att till för tiden t. o. m. under nionde huvudtiteln anvisa ett anslag om . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · G0021492 · 1977-03-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 1492 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:99 om stöd till vissa tidningar och tidskrifter, m. m. Genom propositionen 1976/77:99 åstadkommes en angelägen förstärkning av organisationstidskrifternas arbetsmöjligheter. Detta är till stort gagn för den politiska debatten och för organisationernas möjligheter att föra en mera intensiv debatt internt. Den föreslagna beräkningsgrunden av stödet till organisationstidskrifternas utgår ifrån det antal nummer som distribueras till medlemmarna i organisationen. Självfallet medför varje avgränsning av tidskriftsstödet ett problem från rättvisesynpunkt. På ett område har propositionens avgränsning alldeles uppenbart blivit sådan att tidningar och tidskrifter med i stort motsvarande innehåll och målgrupp kommer i olika grupper. Detta medför att konkurrenssynpunkter kommer med i bilden. Främst gäller detta konsumentfackpress. För att komma till rätta med detta problem anser vi det vara befogat att tidskriftsstödet vidgas till att omfatta också sådan konsumentfackpress som till 90 96 postdistribueras. I vad mån det i samband med en sådan vidgning av begreppet stödberättigade är lämpligt att införa ett tak för stödbeloppet bör ankomma på regeringen att besluta om. Det bör framhållas att samtliga konsumentmarknadstidskrifter brottas med besvärliga ekonomiska problem. För gruppen gäller således tidningsutredningens konstaterande att "konkurrensen om läsarna innebär vidare att det sätts bestämda gränser för möjligheterna till besparingar på det redaktionella materialet om tidningen över huvud taget skall kunna fortsätta att konkurrera om läsarna. Detta innebär att en tidning med stora förluster snabbt kan försättas i den situationen att det inte återstår något annat alternativ än en nedläggning. Det bör också framhållas att har en klassifikation av tidskrifter - För konsumentintressen. Denna klassifikation bör vara tillämpbar vid den av oss föreslagna utvidgningen. Vidare kan presstödsnämnden fortlöpande följa NSI:s klassificering och tidningarnas utveckling för att den vägen ge statsmakterna garantier för att syftet med stödet verkligen nås. 1976/77:1492 7 Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att tidskriftsstödet vidgas till att också omfatta konsumentfackpress enligt i motionen angivna riktlinjer. () ()
mot · G0021494 · 1977-03-25 00:00:00 — med anledning av propositionen 1976/77:99 om stöd till vissa tidningar och tidskrifter, m. m. I regeringens proposition 1976/77:99 föreslås att statliga bidrag till organisationstidskrifter införs. Föredragande statsrådet följer därvid i allt väsentligt tidskriftsutredningens förslag i ett 1976 avgivet betänkande (Ds Fi 1976:7) men avviker i ett viktigt avseende genom att föreslå att endast riksorganisationers tidskrifter bör komma i fråga, Utredningen har inte föreslagit denna begränsning, och flertalet remissinstanser har inte heller påfordrat en sådan inskränkning. Denna inriktning skulle också strida mot strävandena att främja lokal och regional verksamhet på massmedieområdet. Stödet till dagspressen syftar tvärtom till att bevara en livskraftig och mångsidig tidningsflora över hela landet. Utbyggandet av lokalradion med fasta sändningsstationer i varje län har ett motsvarande syfte. Det förefaller mot denna bakgrund omotiverat och olyckligt att begränsa tidskriftsstödet till enbart riksorganisationer. Det ställer sig också svårt att erhålla primär- och landstingskommunalt stöd till sådana tidskrifter, då vissa organisationer täcker mera än en kommun eller ett län. Som exempel kan nämnas som, tack vare goda insatser av frivilligt och ideellt arbete, utger Västgötabygden, tidskrift för hembygdsarbete, natur- och kulturminnesvård". Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär att frågan om stöd till regionala och lokala organisationstidskrifter utreds närmare.