mot · G0021038 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1038 om förenkling av deklarationsarbetet skall taxeringsarbetet i första instans stöpas om. Tjänstemän vid länsstyrelserna och de lokala skattemyndigheterna kommer att överta en hel del uppgifter som ankommit på taxeringsnämndsordförandena. Kontrollen av de komplicerade deklarationerna skall skärpas ADB-stödet kommer att byggas ut. Till grund för det nya systemet ligger dels beslut med anledning av propositionen 1975:87, dels flera rapporter från det s. k. , som på regeringens uppdrag förbereder övergången till en mer rationell skatteadministration. Omläggningen av taxeringsarbetet är det största rationaliseringsprojekt som företagits i svensk förvaltning. Det är angeläget att detta projekt leder inte endast till effektivare verksamhetsformer hos skattemyndigheterna utan också till rationaliseringsvinster för den stora allmänheten. Deklarationsarbetet rymmer f. n. åtskilliga moment som förefaller möjliga att eliminera eller förenkla. Hit hör inrapporteringen av sådana uppgifter som skattemyndigheterna redan förfogar över eller på enklare sätt kan ta in från annat håll. Till den första kategorin hör de omkring 12 miljoner kontrolluppgifterna rörande inkomst av tjänst. Huvuddelen av dessa kommer att överföras till skattemyndigheterna på magnetband eller annan databärare. Återstoden kommer att inregisteras , vilket enligt kalkyler beräknas ta i anspråk. Med en insats av avser man därefter att åter registrera in samma uppgifter, från deklarationsblanketterna. Denna senare inkodning ter sig - liksom deklaranternas kopiering av 12 miljoner kontrolluppgifter-överflödig. En ordning som skulle spara tid och arbete, såväl för skattebetalarna som för myndigheterna, vore att utnyttja den information som insamlas genom kontrolluppgifterna till s. k. för-tryck av deklarationsblanketterna. Deklaranternas insats i denna del av deklarationsarbetet skulle då bli att granska de för-tryckta uppgifterna mot sin egen bokföring och mot erhållna kontrolluppgifter, rikta invändningar mot felaktigheter och tillfoga felande uppgifter. Det fulla ansvaret för deklarationens riktighet skulle fortfarande åvila den enskilde skattebetalaren. På samma sätt skulle skattemyndigheterna kunna för-trycka uppgifter om innehav av VPC-registrerade aktier och utdelning på sådana aktier. Antalet utbetalningar inom VPC-systemet uppgår f. n. till över 800 000 . Fastighets taxeringsvärde är ett annat exempel på en uppgift som skulle kunna för-tryckas på ägarens deklarationsblankett. Datorn skulle också kunna utnyttjas för att räkna ut inkomst av en- eller tvåfamiljsfastighet samt påföra garantibelopp. Till den andra kategorin av uppgifter - sådana som inte finns hos skattemyndigheterna men kan inskaffas lättare från annat håll - hör den information om skattebetalarnas bankräkningar som granskarna redan nu har rätt att begära in. Antalet konton i affärsbanker, sparbanker och postgirot är omkring 25 miljoner. Eftersom praktiskt taget alla kreditinstitut numera har datoriserat sin bokföring, finns det alltså i bankernas datasystem vid årsslutet uppgifter om 25 miljoner saldon och lika många uppgifter om gottgjorda räntor. Om huvuddelen av denna information skall föras över först till självdeklarationerna och sedan, åtminstone i summerad form för varje deklarant, till skattemyndigheternas datorer, torde det krävas minst 100 miljoner avskrifter. Mot den bakgrunden förefaller det såväl enklare som säkrare att i stället föra över magnetband från bankerna till skattemyndigheterna och sedan för-trycka uppgifterna på deklarationsblanketterna. Även här är det givetvis nödvändigt att ge deklaranterna tillfälle att granska uppgifterna mot sin egen bokföring och mot de saldo- och räntebesked som erhållits från bankerna, justera eventuella fel och tillfoga den information som saknas. Flera invändningar kan resas mot det förslag som här skisserats. Den första rör skyddet för den personliga integriteten. Innebär inte ett system med för-tryckta deklarationsblanketter ett hot mot den enskilde, ett utlämnande av privata uppgifter, en möjlighet för myndigheterna att skapa sig en mer heltäckande bild av skattebetalaren och därmed också vidgade tillfällen för enskilda tjänstemän att av pur nyfikenhet studera sina medmänniskors dataprofiler? Nej, så är inte fallet. Den för-tryckta deklarationsblanketten innehåller mindre information om den enskilde än den taxeringsavi som skall framställas enligt förslag. Någon sammankoppling av olika datasystem behöver inte ske, utan endast en avtappning av den information som ändå skall föras över till skattemyndigheterna. Förslaget innebär inte att några som helst uppgifter tas fram, som inte redan enligt nuvarande regler skall föras upp på deklarationsblanketterna. Någon ökad insyn i den enskildes förhållanden kommer därför inte till stånd. Den andra invändningen gäller kontrollen. Inbjuder inte systemet till skatteflykt? Med nuvarande system vet den enskilde inte riktigt vilken information som myndigheterna förfogar över. Den föreslagna ordningen innebär emellertid att skattemyndigheterna visar sina kort först, och deklaranten skulle då kunna tänkas avstå från att föra upp inkomster som granskarna inte tycks känna till. Inte heller den invändningen är bärkraftig. En hederlig person, som med nuvarande system deklarerar en inkomst som han inte fått kontrolluppgift om, lär inte bli mindre hederlig bara för att skattemyndigheternas datorer har gjort grovjobbet. För de mindre nogräknade kvarstår risken att myndigheterna med tiden skall uppdaga inkomster som inte redovisats. En sista invändning rör taxeringsarbetet. För-tryckta deklarationsblanketter skulle knappast kunna levereras förrän eller mars, varefter skattebetalarna måste få för sin granskning och komplettering av materialet. Därmed skulle taxeringsåret komma att förskjutas. Definitiva besked om taxeringsutfallet, som är av betydelse bl. a. för kommunernas budgetarbete, skulle föreligga vid något senare tidpunkt än . Eftersom prognoser kan utarbetas på ett mer begränsat underlag än samtliga taxeringsavier, behöver emellertid inte denna nackdel väga så tungt. Det deklarationsunderlag som skattemyndigheterna skulle kunna prestera kan med dagens skattelagstiftning inte bli fullständigt. Om de sittande skatteutredningarna kan föreslå vissa förenklingar i systemet, t. ex. schablonisering av avdragen för de allra flesta skattebetalare, är det möjligt att ta ytterligare steg på vägen mot en deklarationsfri taxering. De erfarenheter som gjorts i andra länder, t. ex. i , förtjänar ett noggrant studium. Ett genomförande av det förslag som här diskuterats skulle få betydande konsekvenser för den utveckling av skatteadministrationen som f. n. pågår. En effekt borde vara ett minskat personalbehov genom att den andra registreringen av uppgifterna om inkomst av tjänst bortfaller och ett minskat behov av datorkapacitet genom att körningen av kontrolluppgifter mot deklarationsuppgifter bortfaller. Å andra sidan krävs ett visst systemarbete för att utveckla blanketter och rutiner för för-tryckning, avtappning av information från bankerna, m. m. Det fordras också vissa författningsändringar. Eftersom rationaliseringen av skatteadministrationen är i full gång brådskar det med ett riksdagsbeslut. Ett principiellt ställningstagande för de huvudlinjer som här dragits upp borde kunna ske redan vid årets . 1. att uttala sig för att rationaliseringen av skatteadministrationen i vidgad utsträckning bör inriktas på att underlätta de enskilda deklaranternas arbete, samt 2. att hos regeringen hemställa om åtgärder för att i ökad omfattning förse deklarationsblanketterna med för-tryckta uppgifter.