mot · G0021434 · 1977-03-16 00:00:00 — med anledning av propositionen 1976/77:55 om folkhögskolan Folkhögskolorna har varit centra för det lokala kulturlivet och spelat en viktig roll i det decentraliserade kulturutbudet. Denna funktion har fyllts både i samarbete med andra organisationer, främst folkbildningsförbunden, och som fristående organ. föreslog att folkhögskolorna skulle få egna möjligheter att söka arrangemangsbidrag för kulturprogram. Detta skulle öka skolornas möjligheter att anordna kulturprogram för både skolans och lokalsamhällets behov. Av särskilt värde skulle denna möjlighet vara, när skolan anordnar kurser för från kulturell synpunkt missgynnade grupper. Propositionen avvisar utredningens förslag i detta avseende och menar att folkhögskolorna genom samarbete med folkbildningsorganisationerna kan få del av bidraget till kulturprogram. Undertecknad instämmer i statsrådets bedömning att en samverkan mellan skolorna och folkbildningsorganisationerna har stora förutsättningar att utvecklas positivt. Det hindrar dock inte att det vore värdefullt för folkhögskolorna att ha egna möjligheter att söka arrangemangsbidrag, framför allt för att få fullständig frihet att välja inriktning på kulturprogrammen. 1 propositionen föreslås att en minimi-inackorderingsavgift fastställs som villkor för statsbidrag. Propositionen följer här utredningens förslag. Motiveringen för detta förslag är dels ekonomiskt, ty med nuvarande avgifter uppnås långt ifrån kostnadstäckning för skolorna, dels en strävan efter jämlikhet mellan skolorna i avgiftssättningen. försök att genom överläggningar mellan skolorna anpassa avgifterna till kostnadsläget har inte lett till önskat resultat. Det finns dock starka skäl mot hårda regler för avgiftsbestämningen. En höjning av avgiften gagnar inte rekryteringsmöjlighetema. Det kan också befaras att skolorna i ökad utsträckning stänger internaten över helgerna med sämre sammanhållning på skolorna som följd. Genom att gymnasieskolor, vuxenutbildning m. fl. utbildningar tillämpar fria luncher kan folkhögskoleeleverna uppfatta sig diskriminerade genom en minimiavgift, utan möjlighet till variation. På många skolor förekommer det att eleverna utför vissa uppgifter, övervakande av ordning, låsning, städning, etc., vilket motiverar en subventionering av inackorderingsavgiften. Undertecknad anser att den föreslagna minimiavgiften måste kunna underskridas om särskilda skäl föreligger. Vid utarbetandet av anvisningarna bör SÖ ta hänsyn till detta. SÖ bör också vara ansvarig för dispensgivningen. Utredningen påpekar att strävan att underlätta de studerandes ekonomi bör ske genom stipendier i stället för subventionering. Propositionens text kan ge anledning till tvivel angående möjligheterna till detta. Det bör klart framgå att kommunernas rätt att ge stipendier inte får inskränkas. Studieomdömen skall i fortsättningen normalt endast ges till studerande som genomgått 30 veckors studier. Många skolor genomför nu kurser kortare än , ofta 22-veckorskurser. Med propositionens förslag skulle omdömen inte kunna ges efter sådana kurser. Jag menar att någon ändring för dessa linjer inte är motiverad. Skolorna bör därför ha möjlighet att ge omdömen även efter kurser , efter prövning av SÖ i varje särskilt fall. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att folkhögskolorna ges möjlighet att erhålla arrangemangsbidrag för kulturprogram ur den kvot som är avsedd för andra organisationer, 2. att den föreslagna minimi-inackorderingsavgiften betraktas som ett riktmärke och inte som ett tvingande villkor, 3. att kommunernas rätt att ge stipendier inte inskränks, 4. att folkhögskolorna också i fortsättningen i vissa fall får rätt att ge omdömen efter kurser kortare än .