mot · G0021003 · 1977-01-25 00:00:00 — 1976/77: 1003 av m. fl. om det statliga partistödet partistödsutredning föreslog ändrade grunder för partistödet. godtog 1972 en proposition i ämnet, som baserade sig på utredningsförslaget. Det statliga partistödet består enligt detta beslut dels av ett kanslistöd, uppdelat på ett fast grundstöd och ett tilläggsstöd, dels av ett mandatbidrag. De båda sistnämnda är baserade på partiernas mandatantal i . Genom riksdagsbeslut fastställdes grundstödet till , mandatstödet till . per mandat för parti i regeringsställning och 8 500 per mandat för parti i oppositionsställning samt mandatbidraget till . För kommande budgetår har det sammanlagda statliga partistödet beräknats komma att uppgå till drygt 53 milj. kr. Det är väsentligen två olika synpunkter som varit vägledande för utformningen av det statliga partistödet. Ett för alla riksdagspartier lika stort grundstöd är uttryck för det förhållandet att varje parti, oberoende av sin storlek, har vissa mer eller mindre fasta kostnader. Det olika mandatstödet för parti i och utanför regeringsställning understryker det förhållandet att ett parti i regeringsställning i viss mån kan - och måste - låta statsförvaltningen ta fram olika fakta som är av betydelse för partiets ställningstaganden, under det att motsvarande arbete för ett oppositionsparti måste belasta partiets riks- eller riksdagskansli. Ehuru dessa principer synes helt riktiga och har godtagits av alla riksdagspartier, kan invändningar göras mot deras praktiska tillämpning. Om man tillämpar dessa bidragsbelopp på partiställningen under föregående resp. nuvarande valperiod, med bortseende från systemets fördröjningsbestämmelser, skulle partierna fått följande stöd: Det synes ganska uppenbart att det socialdemokratiska partiet, som hamnat i opposition, borde ha ett relativt större och inte ett mindre partistöd i sin nya ställning, när man nu själv måste bekosta alla utredningar etc. för ställningstaganden i . Det förhållandet att partiet genom valet förlorat fyra mandat borde inte ändra på detta förhållande. förefaller det klart att skillnaden mellan de bidrag som det socialdemokratiska partiet nu och tidigare fått och de som gäller för de borgerliga partierna inte är rimlig. Som ovan sagts är de fasta kostnaderna för partierna av ungefär samma storleksordning. Man måste ha en lika landsomfattande lokalorganisation, se till att partiets uppfattningar återges i ungefär samma omfattning etc. En lösning av dessa båda problem är att mandatbidraget ganska väsentligt minskas till förmån för tilläggsstödet och det fasta grundstödet. bör man göra skillnaden mellan tilläggsstödet för parti i, resp. utanför, regeringsställning betydligt större. Möjligen kan man överväga att införa ett system, enligt vilket en del av de i departementen politiskt tillsatta tjänstemännen tillfälligt får tjänstemannastatus men betalas från vederbörande partier. Detta skulle också ha den fördelen att man vid maktskifte inte råkade i samma placeringsbekymmer som med nuvarande system. Inte minst mot bakgrund av trygghetslagarna skulle detta vara av värde. Under hänvisning till det anförda föreslår vi att hos regeringen anhåller om att en översyn av gällande bestämmelser om det statliga partistödet måtte företas. BO () ()