ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G002216 · 1977-01-17 00:00:00 — av m. fl. om förbud mot s. k. enarmade banditer Frågan om de enarmade banditernas vara eller icke vara har diskuterats intensivt . Kravet om förbud har växt sig allt starkare, men tyvärr avslog också en rad motioner som ställde detta krav. I vpk-motionen 1975:624 framhölls bl. "Utvecklingen har visat att de enarmade banditerna i allt större omfattning har blivit en legaliserad form för utplundring där potten delas av staten och de enskilda spelföretagen." Det finns ingen anledning att ändra på detta omdöme. Under det år som gått sedan behandlade frågan har åter många, många tusen pensionärer, ungdomar och andra som gripits av "bandit-flugan" gång efter annan tömt sina plånböcker. Ännu fler exempel har getts på tragedier, framskapade av en cynisk spelform, där den spelande alltid står som förlorare. Genom de små insatserna är "banditerna förledande, men totalbeloppen kan ändock bli stora. De enarmade banditerna är en bra affär för ägarna. Man räknar med att en medelapparat går med ett par vinst , men apparater placerade på mer lukrativa ställen kan ge mer. För de multinationella bolag som dominerar den svenska marknaden är de enarmade banditerna en guldgruva, som de inte gärna vill släppa ifrån sig. Det som sker är att man profiterar inte bara på människors förhoppningar om lättförtjänta pengar utan också på behov av samvaro med andra och mänsklig gemenskap. Att staten beskattar banditerna gör inte saken bättre. De mänskliga och samhälleliga problem som finns i bakgrunden blir inte mindre därav. Kravet om förbud är följaktligen lika aktuellt som . Banditspelet är en social olägenhet. Det ger smarta affärsmän möjligheter att profitera på människors ensamhet och behov av spänning. De enda som får verklig jackpot är banditernas ägare och de stora multinationella spelföretagen. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar sig för förbud mot s. k. enarmade banditer och hos regeringen hemställer om utarbetande av erforderlig författningstext. (vpk) (vpk)
mot · G002217 · 1977-01-18 00:00:00 — om en inventering av outnyttjad vattenkraft i åar och bäckar Debatten om energipolitiken i vårt land har pågått med stor intensitet . Därvid har man dels diskuterat olika möjligheter till energibesparingar av olika slag, dels uppmärksammat alternativa energikällor. I stället för att peka på globala problem kan man rikta uppmärksamheten på de många små tidigare utnyttjade forsarna och fallen i våra mellansvenska och sydliga landskaps många bäckar och åar. Många dammar och övriga elkraftanordningar i de mindre vattendragen har varit i bruk ända till sedan. Den ekonomiska satsningen bör kunna bli relativt blygsam och förmodligen direkt ekonomiskt lönsam vid ett återupptagande av driften vid dessa anläggningar. I andra sammanhang torde det bli nödvändigt med mera omfattande rekonstruktionsarbeten. Möjligen kan det på en del håll visa sig fördelaktigt att t. ex. genom överföring av vatten från en insjö till en annan få ökad kapacitet på befintliga . Sannolikt kan dessa mera omfattande arbeten planeras in som lämpliga AMS-arbeten. För planering och inventering av dessa rekonstruktionsarbeten förefaller det lämpligt att staten tar på sig ansvaret. Dessutom bör någon form av statsbidrag prövas under den kommande verkställighetsperioden. Inventering, utredning om kostnader, förslag till arbetsplaner och förslag till lämpliga former av statligt stöd bör utredas förutsättningslöst och med största skyndsamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att tillgången på nu outnyttjad vattenkraft i mindre åar och bäckar skyndsamt inventeras samt att formerna för dessa kraftkällors förnyade utnyttjande och formerna för statligt stöd till denna verksamhet utreds.
mot · G002219 · 1977-01-18 00:00:00 — av m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1976/77:169 föreslås att hos regeringen begär utredning och förslag om en skärpning av monopollagstiftningen. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · G002221 · 1977-01-14 00:00:00 — av m. fl. om sysselsättnings- och näringspolitiska åtgärder i Frågan om arbetslösheten och den framtida sysselsättningen är dagens mest brännande fråga. Sysselsättningsfrågan har en ständig aktualitet från både nationell och regional synpunkt. Enligt länsarbetsnämnden kan arbetsmarknadsläget och arbetsmarknadsutsikterna för ytterligare försämras till följd av nedläggningar inom tekoindustrin och aviserade produktionsbegränsningar inom bilindustrin. Skulle exempelvis personalinskränkningarna bli omfattande kommer självfallet sysselsättningsläget i att bli betydligt kärvare än . I ett sådant sammanhang drabbas även industrier i länet som är underleverantörer till bilindustrin, vilket ökar antalet varsel bland arbetstagare i flera av länets kommuner. Men det är inte bara den dagsaktuella arbetsmarknadssituationen som kräver regionalpolitiska insatser i . prognos visar att kommer skillnaderna mellan länets näringsliv och riket i övrigt att öka. Jord- och skogsbrukets andel i länet kommer att vara ungefär 2,5 gånger så stor som riksandelen . Industrin beräknas svara för av sysselsättningen i länet jämfört i riket. Som tidigare kommer servicenäringarna att vara kraftigt underrepresenterade i länet, jämfört i riket. Såväl som vi motionärer har därför i olika sammanhang framfört krav på en förstärkning av den nu verksamma administrationen och äveh framhållit behovet av lokalisering av nya regionala funktioner till länets primärcentrum. Andelen förvärvsarbetande kvinnor är också mycket låg. Det skulle behövas 3 000 fler kvinnor i förvärvsarbete utanför hemmet för att länet skall nå upp till riksgenomsnittet. Det är klart att skillnaderna i fråga om näringslivets sammansättning i sin tur medför skillnader när det gäller andelen sysselsatta inom olika yrkesgrupper. Detta har stor betydelse för valmöjligheterna på arbetsmarknaden samt för arbetskraftens utbildningsnivå och inkomstmöjligheter. Vi är därför övertygade om att därest inga åtgärder vidtas från statsmakternas sida för att tillgodose behovet av sysselsättning kommer länet och många av dess invånare att få vidkännas betydande svårigheter. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att hos regeringen hemställer att frågan om sysselsättnings- och näringspolitiska åtgärder för upptas lill skyndsam prövning. ts) ()
mot · G002222 · 1977-01-18 00:00:00 — om rätt för hörselskadad att på betald arbetstid delta i undervisning i teckenspråk m. m. Enligt lag åläggs arbetsgivare att ekonomiskt bidra till anställda invandrares undervisning i svenska språket med samhällsorientering. Arbetsgivaren är skyldig att bereda anställda ledighet i för att delta i sådan undervisning och betala dem lön för deltagande i 240 timmars undervisning, oavsett om denna bedrivs under arbetstid eller ej. Enligt vår mening är det angeläget att vuxna invandrare, oavsett om de är anställda eller ej, ges vidgade praktiska möjligheter att erhålla svenskundervisning för att därmed möjliggöra för dem att bättre finna sig till rätta i det svenska samhället. Minst lika viktigt är att vuxendöva och gravt hörselskadade får möjligheter att lära sig teckenspråket och talavläsning som att invandrarna får lära sig svenska. För såväl döva som gravt hörselskadade är det fråga om att lära sig ett nytt språk. De flesta gravt hörselskadade är sådana som drabbats av hörselskador i vuxen ålder. När den hörselskadade inte kan klara sig med hörapparat återstår inget annat för honom än att lära sig talavläsning. Det är angeläget att döva och gravt hörselskadade erhåller undervisning i teckenspråk eller talavläsning för att därmed underlätta deras möjligheter till kontakt med sin omgivning. De döva och gravt hörselskadade har rätt att kräva att även deras möjligheter till svenskundervisning underlättas i lika hög grad som för invandrarna. Från samhällets sida bör därför åtgärder vidtas i syfte att bereda döva och gravt hörselskadade möjlighet att lära sig teckenspråk och talavläsning. Enligt vår mening bör döva och gravt hörselskadade erhålla ledighet med betald lön för 240 timmars deltagande i svenskundervisning, baserad på teckenspråk och talavläsning och i övrigt på samma villkor som gäller för invandrare. Vi hemställer att utskottet utarbetar erforderlig lagtext i överensstämmelse med de i motionen anförda synpunkterna. Med stöd av det anförda hemställer vi att beslutar om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för döva och gravt hörselskadade och att denna undervisning skall meddelas medelst teckenspråk och läppavläsning. () ()
mot · G002223 · 1977-01-17 00:00:00 — om anpassning av lagen om allmän försäkring till lagen om medbestämmande i arbetslivet I den nya lagen om medbestämmande i arbetslivet (MBL) stadgas i 3 "Innehåller lagen eller med stöd av lag meddelad författning särskild föreskrift som avviker från denna lag gäller den föreskriften." På grund av den ställning som självständig juridisk person som de allmänna försäkringskassorna har regleras verksamheten i lagen om allmän försäkring. Lagen utgör följaktligen en sådan speciallag som avses i 3 § MBL. I 18 kap. lagen om allmän försäkring regleras bl. a. sammansättningen av försäkringskassornas styrelser, granskningsförfarandet, beslutsfunktionerna, ledningen av arbetet m. m. I 18 kap. 11 i sägs: "Styrelsen äger bemyndiga styrelseledamot eller befattningshavare hos den allmänna att teckna kassans firma samt uppdraga ål styrelseledamot eller befattningshavare hos kassan att å styrelsens vägnar fatta beslut i de angelägenheter, beträffande vilka så lämpligen kan ske." Vidare sägs i 18 kap 12 §: "Hos allmän försäkringskassa skola vara anställda en direktör, vilken i enlighet med de anvisningar, som lämnas av kassans styrelse, har att leda arbetet inom kassan ." Den nya lagen om medbestämmande i arbetslivet syftar ju till att öka det förhandlingsbara området och då framför allt ledningen och fördelningen av arbetet. Lagtexten i AFL 18:12 stadgar en ensidig rätt för direktören att leda arbetet efter anvisningar från styrelsen. Det råder vidare oklarhet om vad som avses med befattningshavare enligt 11 S - om det avser enskild befattningshavare eller om delegering av beslut kan ske till en grupp befattningshavare, t. ex. företagsnämnd e. d. Det framstår som nödvändigt att en förändring av AFL 18 kap. 11 och 12 SS görs i förhållande till lagen om offentlig anställning () och MBL, så att de anställda inom de allmänna försäkringskassorna ges samma förhandlingsmöjligheter som stadgas i och . Jag förutsätter att vederbörande utskott utarbetar erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om sådana ändringar i lagen om allmän försäkring som syftar till en anpassning till lagen om medbestämmande.
mot · G002230 · 1977-01-18 00:00:00 — Motion 1976/77: 230 om val av värmesystem vid nybyggande fastställde under riktlinjer för att trygga vår energiförsörjning. Däri ingår målsättningen att dämpa ökningen av energikonsumtionen och åstadkomma en effektivare användning av energin. Vidare skall energipolitiken aktiveras så att import av andra fossila bränslen kommer till stånd och så att man får ett nationellt grepp om oljeförsörjningen. Behovet av elkraft tillfredsställs genom vattenkraft, oljekraft och kärnkraft. Ovanstående innebär en strävan från statsmakterna att åstadkomma en flexibel energipolitik. Det är ett viktigt nationellt mål, som även måste innefatta den enskilda konsumentens rätt till trygg energiförsörjning och möjlighet till valfrihet. Då det gäller val av uppvärmningssystem för byggnader är det viktigt att man beaktar olika energiformer som kan tänkas alternativt bli användbara under byggnadens livslängd. Med hänsyn till den intensiva utveckling som f. n. pågår med olika former av värmeproduktion, med t. ex. värmepumpar, solvärme, fjärrvärme etc., är det väsentligt att dagens värmesystem utformas så att de kan tillvarata de olika alternativ för värmeproduktion som kan tänkas bli nödvändiga att använda för att på ett tillfredsställande sätt begränsa energiförbrukningen. Genom att inrätta ett lufteller vattenbaserat värmesystem vid nybyggnation ges sådana möjligheter. De enda förändringar som behöver vidtas i en ny energisituation är en anpassning alternativt ett utbyte av värmeproduktionsenheten. Det föreligger således en möjlighet att använda den energiform som ger bästa ekonomi och är lättast tillgänglig. a. i sitt remissvar angående Tätorterna och den tunga industrins energiförsörjning yttrat följande: Såväl lokala energikällor - solenergi, värmepumpar - som fjärrvärme förutsätter ett luft- eller vattenbaserat värmesystem i husen. De kan däremot inte kombineras med direktverkande elvärme. När utredningen därför antar att främst småhusområden förses med elvärme ställer sig rådet kritiskt. Visserligen innebär direkt elvärme låga anläggningskostnader men om energiförsörjningen längre fram måste lösas på annat sätt, blir det fråga om dyrbara ombyggnader. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att beslutar uppdra åt regeringen att inom ramen för energihushållningsnormen fastställa att vid nybyggnation skall luft- eller vattenbaserat värmesystem användas för uppvärmning, om inte starka, särskilda skäl häremot föreligger.
mot · G002232 · 1977-01-19 00:00:00 — 1976/77: 232 av i m. fl. om en utredning rörande annonsbladens inverkan på dagstidningarnas ekonomi Pressen har en betydande funktion i det demokratiska samhälle som vi lever i. Från samhällets synpunkt har det en oerhört stor betydelse att nyhetsförmedling, samhällsinformation, politisk opionionsbildning och kulturutbud av olika slag kan ske genom en så mångsidig och så rikt varierad press som möjligt. Genom att allmänheten fritt väljer de tidningar eller tidskrifter som man vill ha har man därigenom möjlighet att påverka utbudet. är ju också väl medveten om vilken oerhört stor roll som pressen spelar i samhället. Den har bland annat genom införandet av presstödet insett betydelsen därav. Det kostar stora pengar att driva en tidning, och trots de stödåtgärder som vidtagits är den ekonomiska situationen för många tidningar ytterst besvärlig. Annonsintäkterna utgör en väsentlig del av tidningarnas ekonomi. Det finns därför anledning att med oro se de så kallade annonsbladen växa i antal. En del av dessa innehåller enbart annonser. Deras annonspriser är låga, ävenså deras distributionskostnader, då det förekommer att skolbarn utnyttjas härför. Annonsbladens effektivitet som säljkanal är påtaglig därigenom att de når ut till alla hushåll inom dess spridningsområde. Dessutom har de inga eller mycket begränsade redaktionella kostnader. Det uppstår således en konkurrens med dagstidningarna om annonsörerna - på ojämna villkor. Den ena parten avstår från alla journalistiska ambitioner medan den andra tar på sig en rad sådana förpliktelser gentemot sin läsekrets. Annonsbladen växer i antal och omfång och har därför blivit ett allvarligt problem för våra dagstidningar. Om denna utveckling får fortsätta, fortsätter också en försämring av tidningarnas möjlighet att basera sin ekonomi på annonsmarknaden. Då uppstår behov av direkta stödåtgärder från samhällets sida. Samhället behöver de nyhetsmedia och den information som dagstidningarna utgör. Det vore därför olyckligt om deras ekonomi på grund av minskade annonsintäkter skulle undergrävas, så att tidningar skulle tvingas att upphöra. Det är därför synnerligen viktigt att dessa problem blir uppmärksammade. 1 1976/77. Med anledning av vad som ovan anförts får vi härmed hemställa att hos regeringen anhåller att en utredning tillsätts med direktiv att utreda vilken inverkan annonsbladen har på dagstidningarnas ekonomi samt att föreslå lämpliga åtgärder för att motverka eventuella negativa effekter på seriös tidningsutgivning. () ()
mot · G002233 · 1977-01-19 00:00:00 — Motion 1976/77: 233 om ändrade tider för öppethållande av vallokal Möjligheterna att på annat sätt än i vallokal rösta i allmänna val till riksdag, landsting eller fullmäktige har genom vallagen och ändringar i denna successivt utökats . Som en följd av det har bl. a. antalet poströster kraftigt ökat. Utan tvivel har röstandet unerlättats väsentligt för stora grupper röstberättigade. Detta förhållande kan ha bidragit till det glädjande höga valdeltagande som har kunnat noteras i de senaste allmänna valen. som samhället har visat ett intresse för att underlätta röstning även för dem som av ett eller annat skäl inte kan rösta på valdagen i sin egen vallokal har efter hand en alltmer förfinad datateknik tagits i anspråk för att det färdiga valresultatet skall kunna meddelas så snabbt som möjligt. Det är ingen överdrift att påstå att de röstberättigade förväntar sig ett relativt noggrant besked om valutgången redan under sammanräkningsnattens första timmar. Brister i tekniken har emellertid försenat resultaten, särskilt vid valet . Väljarnas möjligheter att snabbt få reda på valresultatet hindras dock också av att vallokalerna hålls öppna enligt gällande bestämmelse i vallagen . Visserligen ger lagen rätt att medge tidigare stängning, men av likformighetsskäl har verket inte medgivit detta. Den röstning som sker är erfarenhetsmässigt starkt begränsad. Mot bakgrund av att möjligheterna att rösta så markant har utvidgats och då kraven att snabbt kunna få fram ett korrekt valresultat är starka och berättigade synes det rimligt att ändra bestämmelserna dithän att vallokalerna skall stängas . Någon avgörande nackdel med en sådan ordning torde inte vara för handen. Med stöd av ovanstående hemställs att antar följande Lag om ändring i vallagen Härigenom föreskrives att 9 kap. 1 5 vallagen (1972:620) skall erhålla följande ändrade lydelse: Vallokal skall hållas öppen för röstning mellan och 20. Centrala valmyndigheten får bestämma att vallokalen i visst distrikt skall vara öppen för röstning än nu sagts, om det kan antagas att väljarna likväl har tillfredsställande möjligheter att utöva sin rösträtt. Denna lag träder i kraft dagen efter den dag då lagen enligt därpå meddelad uppgift utkommit från trycket i .
mot · G002234 · 1977-01-19 00:00:00 — Motion 1976/77: 234 av m. fl. om anslaget för fortsatt utredning om hus m. m. Starka betänkligheter mot en återflyttning till anfördes vid behandling av frågan om hus. Dessa betänkligheter har förstärkts, såväl från funktionssynpunkt som i fråga om kostnadsberäkningarna, efter beslutet om återflyttning. Vid behandlingen av förvaltningsstyrelsens förslag 1975/76:20 anförde (KU 1975/76:53) att genom att bevilja begärda 6 milj. kr. kan den nödvändiga grunden skapas för kommande prövningav ärendet, inte minst då det gäller att ta ställning till närmare utarbetade och analyserade förslags funktionsduglighet liksom till framtida kostnader och anslagsbehov. Detta uttalande tolkades så, att skall vara oförhindrad att mot bakgrund av utredningsresultaten pröva frågan om lokalfrågor i sin helhet. 1 ett särskilt yttrande från tre ledamöter (s) fastslogs: Utskottets ställningstagande för att utredningen fullföljs innebär inte att frånhänder sig handlingsfrihet inför det slutliga ställningstagandet. I en reservation (vpk) anfördes att det var med stor tveksamhet som begärda medel beviljades och att frågan om en jämförande kostnadsberäkning mellan Sergelstorgs- respektive Helgeandsholmsalternativet, som förordats i motionen 1975/76:2536, bör åter tas upp vid den slutliga prövningen av lokalfrågor på . Frågan om ytterligare anslag har aktualiserats. I propositionen 1976/77:100, bilaga 20, hemställs att prövar ett förslag från förvaltningsstyrelse om ett reservationsanslag av 4,5 milj. kr. för fortsatt utredning om hus m. m. Förvaltningsstyrelsen anför bl. a. att begärda medel behövs för att det kontinuerliga projekteringsarbetet inte skall avbrytas vid utgången av /77 utan löpa vidare fram till dess riksdagsbeslutet fattas, vilket beräknas ske i slutet av detta år. Medlen utgör ett delvis ianspråktagande av de 25 milj. kr. som redovisats i byggnadskommitténs investeringsplan. Tyngdpunkten flyttas alltmer över från utredning till projektering. Arbetet inriktas ensidigt på att fullfölja planerna på en återflyttning till . möjligheter att pröva även Sergelstorgsalternativet i belysning av utredningsresultaten skulle minska om förvaltningsstyrelsens förslag biträds. Vi yrkar därför avslag på förvaltningsstyrelsens förslag. Med hänvisning till det anförda föreslås att vid behandlingen av propositionen 1976/77:100, bilaga 20, beslutar avslå förvaltningsstyrelses förslag under B 5 om ett reservationsanslag av . för fortsatt utredning om hus m. m. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · G002235 · 1977-01-19 00:00:00 — av i m. fl. om slopande av kravet på svenskt medborgarskap för ledamot och suppleant i taxeringsnämnd Taxeringslagen föreskriver att till ledamot och suppleant i taxeringsnämnd kan utses endast svensk medborgare. Denna bestämmelse har blivit föråldrad med de nya villkoren för rösträtt vid val av kommunfullmäktige och för valbarhet för kommunfullmäktige och ledamot av kommunstyrelsen och därmed jämställda nämnder. Även den som inte är svensk medborgare äger rösträtt om han varit kyrkobokförd i riket de tre åren närmast före valåret och är därmed valbar till kommunfullmäktige, ledamot av kommunstyrelse och därmed jämställd nämnd. Det kan inte finnas några bärande skäl för att göra undantag för taxeringsnämnder. Även i detta fall bör det räcka med kravet att ha rösträtt för den som skall väljas till ledamot eller suppleant. 1 vissa kommuner kan kravet på svenskt medborgarskap komma i motsättning till det generella kravet att det inom taxeringsnämnden skall finnas företrädare av skilda grupper inom dess verksamhetsområde. Invandrarna utgör i vissa kommuner en så stor grupp att de bör vara företrädda för att taxeringsnämnden på ett rimligt sätt skall svara mot kravet på allsidighet i sammansättningen. Det kan också vara av praktisk betydelse i taxeringsarbetet att det finns personer med personlig kännedom om invandrarnas förhållanden. Med hänvisning till ovanstående föreslår vi att bestämmelsen i taxeringslagen om svenskt medborgarskap som villkor för ledamot och suppleant i taxeringsnämnd tages bort. HANS () i
mot · G002236 · 1977-01-19 00:00:00 — av m. fl. om upphävande av beslutet att avskaffa mellanölet Efter många års utredande om den framtida alkoholpolitikens utformning var det regeringens avsikt att på grundval av alkoholpolitiska utredningens slutbetänkande till avlämna en proposition i frågan. Av många orsaker - en av dem var de splittrade remissvaren på utredningens förslag - avlämnades inte någon proposition trots att en sådan aviserats vid början. Detta var anledningen till att medgav att motioner rörande alkoholpolitiken fick väckas även efter den allmänna motionstidens utgång. Vid utskottsbehandlingen förordades att skulle låta flertalet av de i motionerna behandlade alkoholpolitiska spörsmålen bli föremål för fortsatta överväganden inom regeringen men att i princip skulle besluta att öl med högre alkoholhalt än 3,0 viktprocent inte skulle få säljas efter . Vid voteringen segrade emellertid en reservation som endast avvek från utskottsmajoritetens förslag i fråga om den högsta alkoholhalten i öl som reservanterna ville fastställa till 2,8 viktprocent, vilket alltså blev beslut. Då vi motionärer anser att alkoholhalten i öl är en detaljfråga i det stora alkoholpolitiska problemet bör denna fråga prövas och avgöras förutsättningslöst i sitt större sammanhang. Genom den förra beslut kan regeringen alltså komma att anse sig bunden i just denna fråga, vars betydelse enligt vår mening överdimensionerats i den alkoholpolitiska debatten. Regeringen har meddelat att en alkoholpolitisk proposition kommer att avlämnas . Då vi anser att regeringens prövning av riktlinjerna för den framtida alkoholpolitiken skall vara förutsättningslös bör alltså föregående beslut om ölets alkoholhalt upphävas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar upphäva det vid 1975/fattade principbeslutet om en högsta alkoholhalt av 2,8 viktprocent för öl som säljs efter och att ger detta till känna för regeringen i skrivelse. HANS () i AXEL () i () i Kumla