mot · G002405 · 1977-01-20 00:00:00 — av m. fl. Aldrig förr har flyktingkommissarien konfronterats med så många olika grupper av flyktingar och fördrivna i skilda delar av världen som behöver bli omhändertagna i andra länder. Detta uttalande som FN:s flyktingkommissarie gjorde ger en del av förklaringen till de problem invandrarverket nu brottas med. () har ända sedan det inrättades haft svårt att hålla rimliga handläggningstider och att begränsa balansen av icke avgjorda ärenden. har emellertid utvecklingen varit särskilt ogynnsam. Balansen var 8 000, 000, 000 och över 21 000 ärenden. Den negativa utvecklingen beror i hög grad på den stora invandringen av personer som inte har tillstånds- och försörjningsfrågan löst före invandringen och som åberopar förföljelse som skäl för att de har kommit hit. Det gäller bl. a. assyrier från och . En allt större andel av de ärenden verket behandlar är komplicerade. De höga krav på rättssäkerhet som självfallet måste ställas medför behov av noggranna utredningar. Detta bidrar till att handläggningstiden blir lång. Även de genomförda ändringarna i utlänningslagstiftningen har inneburit en ökad belastning på . Vidare har verkets flyttning till medfört en mycket stor personalomsättning. Trots att många av handläggarna varit nyanställda och orutinerade har betydande insatser gjorts och ärendeproduktionen ökats. Men detta har alltså inte räckt. De handläggningstider och den ärendebalans som föreligger kan inte accepteras. Förutom de negativa konsekvenser det har för de enskilda invandrarna och för samhällsekonomin innebär det att invandrarverkets tjänstemän får ägna en stor del av sin tid till att svara på förfrågningar. Den stora balansen generar således i sig själv nya arbetsuppgifter. arbetar nu med en rad kortsiktiga åtgärder. Genom tillfällig omplacering av personal, särskilt inrättade arbetsgrupper och andra tidsbegränsade åtgärder hoppas verket kunna förhindra ytterligare ökning av balansen och helst minska den. Inom ramen för nuvarande bestämmelser kan naturligtvis också andra åtgärder vidtas för att förkorta handläggningstiderna, så har t. ex. möjligheten att vid samma tillfälle fatta beslut om vägrat uppehållstillstånd och förpassning endast utnyttjats i ett fåtal fall. har disponerat medel för tillfälliga tjänster för att arbeta har emellertid inträffat händelser i andra länder som medfört en ökad flyktingström till . Genom att verket disponerat tillfälliga tjänster har den stora mängd ansökningar som strömmat in under i regel relativt korta tidsrymder kunnat mötas utan att ännu kraftigare balanser uppstått. I budgetpropositionen (proposition 1976/77:100) anförs att medel beviljats också under innevarande budgetår för fyra tjänster vid vardera tillståndsbyrån och registerenheten som tillfällig förstärkning. I realiteten har detta inte inneburit något tillskott eftersom motsvarande förstärkning fanns redan tidigare. På grund av dels det förslag som väntas från utlänningslagkommittén, dels den omorganisation ämnar göra av tillstånds- och medborgarskapsbyråernas sekretariat anser regeringen att det inte nu finns förutsättningar för en säker bedömning av det långsiktiga personalbehovet. Den situation verket nu befinner sig i är oacceptabel. De extraordinära insatser som görs kan inte fortgå utan allvarligt men förde övriga uppgifter beträffande invandrar- och minoritetspolitiken som verket har ålagts av . Nuvarande förhållanden innebär också en oacceptabel press på och förslitning av personalen med bl. a. övertidsarbete i stor omfattning. Härtill kommer att personalen i nuvarande situation inte har möjlighet att delta i internutbildning och frågor om medbestämmande i arbetslivet. På grund av allt detta måste man räkna med att de vinster som kan göras av nämnda omorganisation, ökad rutin och ny prövning av utlänningsärenden på sin höjd blir så stora att nytillkommande ärenden kan behandlas i någorlunda rimlig takt. Det är alltså inte möjligt att spekulera i att, efter att ha klarat de allra mest akuta problemen, kunna släpa med en balans av ärenden i hopp om att den kan avarbetas . Mot denna bakgrund måste målsättningen vara att under innevarande och kommande budgetår tillföra verket sådana resurser att handläggningstiderna och balanserna kan nedbringas radikalt. De medel verket nu enligt budgetpropositionen erhåller räcker inte för detta. Inte heller har regeringen presenterat någon plan för hur man skall komma till rätta med problemen. Vi föreslår därför att verket i enlighet med sina äskanden tillförs medel motsvarande ytterligare fyra tjänster (i högst Fil) på tillståndsbyrån och fyra tjänster (i högst F 4) på registerenheten. Kostnaderna för detta beräknas till . Det kan i sammanhanget nämnas att en minskning av handläggningstiderna, och därmed av antalet personer som vistas i utan möjlighet att legalt ta förvärvsarbete, innebär avsevärd minskning av samhällets utgifter för socialhjälp. torde betala ut ca . i s. k. paragraf 12-hjälp för sådana personer. Facklig information om svensk undervisning Vid riksdag antogs lag om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare. Genom en ändring vid följande års riksdag gjordes lagen, med vissa avvikelser, tillämplig även på de invandrare som före tagit anställning här i landet. Denna del av lagen ändrades av vårriksdagen 1976. Bakgrunden var att det från många håll, bl. a. , framförts farhågor om att alla gamla invandrare inte skulle hinna få undervisning inom den föreskrivna tiden och att en särskild arbetsgrupp funnit att dessa farhågor inte var ogrundade. Lagändringen innebär i korthet att om arbetsgivaren försummat sina skyldigheter att ge lön och ledighet före så förlängs den skyldigheten till . Vidare har fackliga organisationers, k. tolkningsföreträde beträffande ledighet och ledighetens förläggning. I sitt remissyttrande över förslaget till ändring framhöll LO att en förutsättning för att lagen skulle kunna uppfyllas var ett omfattande informationsarbete ute på arbetsplatserna. Som en följd av detta beslöt också efter förslag från regeringen att avdela för information genom uppsökande verksamhet av de lokala fackliga organisationerna och för centrala fackliga organisationer för utbildning av kontaktmän. har begärt ett belopp av samma storleksordning för samma ändamål även för nästa budgetår. Trots att den tidigare beviljade summan var avsedd som en engångsinsats finns starka skäl att nu tillstyrka invandrarverkets krav. En första grupp av uppsökare (kontaktmän) utbildades , en andra grupp 1977. Det finns som invandrarverket påpekar starka skäl att utnyttja dessa informatörers kunskaper och erfarenheter även /78. Den undersökning som lät utföra och som låg till grund för lagändringen visade att risken för att invandrare inte skulle hinna få sin undervisning var störst vid de mindre företagen. Ungefär hälften av de pengar som innevarande budgetår finns disponibla har avdelats för fackliga förbund med många mindre företag - problemföretag i detta sammanhang - t. ex. . Hotell- och restauranganställdas förbund, . Vidare har vissa med många småföretag t. ex. distriktet fått relativt mycket pengar. Erfarenheten av verksamheten är mycket positiv. a. visar det sig att företagen i de flesta fall villigt ställer upp och ordnar undervisningen när man fått ett konkret utarbetat förslag till hur den praktiskt skall genomföras. med dessa positiva erfarenheter kan uppsökarna emellertid rapportera att verksamheten är mer omfattande och mer tidskrävande än man kunde förutse när de nuvarande medlen beviljades. Facklig verksamhet vid de små arbetsplatserna stöter i normala fall på en rad praktiska och Dessa problem blir naturligtvis inte mindre av att det här gäller att komma i kontakt med invandrare med i de flesta fall sämre kunskaper om svensk arbetsmarknad än svenska arbetare. Till detta kommer att det i många fall rör sig om personer som arbetar i skift och på oregelbunden arbetstid. Det kan nu klart konstateras att om nya medel inte beviljas så kommer invandrare som är i behov av det inte att kunna nås av informationer om sin rätt till svenskundervisning. I hög grad kan den här frågan också ses som ett led i arbetet för jämställdhet mellan kvinnor och män. Invandrarkvinnornas bristande kunskaper i svenska språket är ett och i många sammanhang påtalat faktum. Det talas oftast om de hemarbetande invandrarkvinnorna. Men många av dessa torde i själva verket ha ett förvärvsarbete. Yrkesverksamhetsgraden bland dem är ju högre än bland svenska kvinnor. I många fall rör det sig om deltidsarbetande kvinnor inom just de förbund som nämnts ovan. Det är kvinnor som ofta har låga inkomster, oregelbundna arbetstider och liten kontakt med det svenska samhället. Även om 240 timmars undervisning i svenska naturligtvis inte ger några större färdigheter skulle ändå deltagandet i en sådan undervisning för många av dessa kvinnor kunna bli en första inkörsport till större kontaktyta med det svenska samhället, till fromma både för dem själva och deras barn. Om det är stora svårigheter för de fackliga uppsökarna att nå kontakt med de invandrade männen så är problemen säkert större när det gäller kvinnorna. Att satsa ytterligare informationsmedel för att därigenom kunna tillförsäkra de gamla invandrarna deras lagliga rätt till svenskundervisning är således också ett sätt att medverka till större jämställdhet för invandrarkvinnorna. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att anvisar . utöver regeringens förslag till statens invandrarverk för /78 för förstärkning av personalen vid tillståndsbyrån och registerenheten. 2. att anvisar 1 milj. kr. utöver regeringens förslag till åtgärder för invandrare för /78 för facklig information om lagen om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning. () () () ()