mot · G102190 · 1977-11-25 00:00:00 — En rad olika skäl kan anföras mot den föreslagna s. k. regionaliseringen. För det första torde en satsning på utvecklingsprojekt för att bli optimala behöva sättas in i ett mera övergripande sammanhang. Projektens framgång är i mycket beroende av tekniska, marknadsmässiga och ekonomiska förhållanden, vilka kan vara svåra att överblicka. Därför finns det stor risk att om resurserna splittras upp på alla de olika stiftelserna satsningarna kan innebära sämre resursutnyttjande. För det andra torde det vara svårt att inom alla de olika företagarföreningarna bygga upp den sakkunskap som är nödvändig för denna speciella typ av Utvecklingsfondens satsningar skiljer sig väsentligt från övrig kreditgivning från företagarföreningarna, där kraven på säkerhet måste ställas betydligt högre. För att göra de olika bedömningar som är nödvändiga i detta sammanhang är det också nödvändigt med ett mycket omfattande kontaktnät för att belysa alla de olika förhållanden som kan påverka projektets framtida resultat. För det tredje torde resultaten av fondens verksamhet kunna användas i större utsträckning inom regionalpolitiken än vad som blir fallet om medlen fördelas på de olika företagarföreningarna. Många av de projekt som fonden stött finns nämligen i företag utan egen tillverkning. Denna läggs i stället ut som legotillverkning. 1 sådana fall torde det finnas goda möjligheter att stimulera en förläggning av denna tillverkning särskilt till orter av regionalpolitisk betydelse. För det fjärde är det inte givet att kontakten med företagen blir bättre om administrationen läggs över på företagarföreningarna. håller man från fondens sida nära kontakt med företagarföreningarna, och ärenden förs ofta vidare från företagarföreningarna till fonden. För det femte finns det stor risk för dubbelarbete. Flera olika företagarföreningar kan komma att få lägga ned arbete på att pröva mycket snarlika projekt. Risken är också stor att pengar kommer att satsas på alltför likartade projekt, vilket då innebär en mindre effektiv användning av tillgängliga medel. Mot denna bakgrund föreslår vi att avslår de förslag till ny organisation och nya riktlinjer för verksamheten vid statens utvecklingsfond som regeringen framlagt. Propositionen tar inte närmare upp några konkreta förslag när det gäller frågan om de företag som är underleverantörer. Många remissinstanser har understrukit betydelsen av intensifierade insatser i syfte att förbättra underleverantörsföretagens situation. Vi anser det nödvändigt att de problem måste minskas vilka skapas genom underleverantörernas ofta nästan totala beroende av en eller ett par kunder. Som omvittnas av många småföretagare omöjliggör nuvarande förhållanden även den mest blygsamma form av planering. bör därför uppdra åt regeringen att överväga och föreslå åtgärder för att underlätta underleverantörernas situation med syfte att förbättra dessa företags möjligheter till en bättre och mer långsiktig planering. Man bör därvid överväga om inte samhället bör sätta upp vissa minimikrav som legobeställarna har att uppfylla gentemot legoleverantörerna. Vidare bör övervägas hur samarbete mellan legoföretag som kompletterar varandra kan underlättas. Detta bör ges regeringen till känna. Åtgärder för att förbättra företagens marknadsföring är väsentliga för deras utveckling och för den allmänna ekonomiska utvecklingen. Vi har i och för sig inga erinringar mot de förslag som framförs i den nu föreliggande propositionen. Ytterligare åtgärder torde emellertid vara angelägna. Vi vill därför i detta sammanhang erinra om de förslag till åtgärder för att utveckla de svenska exportföretagens marknadsföring som lagts fram i vår motion 1977/ 78:39 om den allmänna inriktningen av den ekonomiska politiken. I flera fall torde de där framlagda förslagen vara av stor betydelse även för de mindre och medelstora företagen. Det gäller bl. a. inrättandet av särskilda lånegarantier för marknadsföringsprojekt samt möjligheter till räntebefrielse. Det gäller också förslaget att statens utvecklingsfond skall få möjlighet att stödja även viktiga marknadsföringsprojekt, ökade resurser för forskning och utveckling inom ramen för exportråd samt förslaget om förbättringar av exportkreditsystemet. Budgetministern framhåller i propositionen att kapitalbeskattningen, dvs. skatten på arv, gåvor och förmögenheter, bör bli föremål för en allmän översyn. Vi delar denna uppfattning och menar att en riktpunkt för detta arbete bör vara att i möjligaste mån undvika olika former av särbehandling av skilda kategorier skattskyldiga inom ramen för kapitalbeskattningen. Kapitalbeskattningsfrågorna kan heller inte ses fristående utan bör enligt vår uppfattning sättas in i ett mera allmänt skattepolitiskt sammanhang. Mot den bakgrunden finns det anledning att avvakta de nu pågående skatteutredningama, inte minst slutbetänkandet från företagsskatteberedningen. Trots detta lägger nu regeringen fram förslag om en provisorisk förändring av kapitalbeskattningen i form av väsentligt gynnsammare värderingsregler. Dessa nya regler avses gälla såväl förmögenhets- som arvs- och gåvobeskattningen. Innebörden av de föreslagna reglerna är att skatten för vissa grupper kommer att minst halveras enligt departementschefens uppfattning. Flertalet löntagare kommer att få vidkännas kraftigt minskade realt disponibla inkomster. Vårt ekonomiska läge innebär att betydande folkgrupper får göra stora och ofta mycket betungande uppoffringar. En förutsättning för att en åtstramningspolitik skall ha någon utsikt att lyckas är att den vinner allmänt accepterande. Enligt vår uppfattning kräver detta i sin tur att medborgarna upplever att bördorna fördelas rättvist, dvs. Att i ett sådant läge vidta åtgärder som innebär kraftiga skattesänkningar för innehavare av större förmögenheter ter sig enligt vår uppfattning som mycket stötande. Som tidigare nämnts bör riktpunkten för beskattningen vara att en jämställdhet uppnås inom kapitalbeskattningen mellan olika kategorier av skattskyldiga. Mot den bakgrunden bör man självfallet undvika att vidta åtgärder vilka kraftigt ökar skillnaderna. Detta blir dock följden av regeringens förslag till nya värderingsregler. Det antal ägare till småföretag som kommer att få nytta av de föreslagna bestämmelserna är mycket begränsat. Det helt dominerande antalet småföretagare arbetar under sådana förhållanden att förmögenhetsskatten knappast utgör något problem. Det bör vidare noteras att det kapital som finns uppbyggt i företagen till stor del har kommit till stånd på grund av de i vårt land internationellt sett mycket gynnsamma beskattningsreglerna. Som ett argument för lättnader i arvsbeskattningen har ofta påtalats de problem som kan uppstå i samband med generationsskiften o. d., då företagets fortbestånd skulle kunna äventyras och därigenom sysselsättningen för de anställda hotas. Enligt vår uppfattning är det emellertid inte nödvändigt att sänka arvsskatten för att komma till rätta med dessa problem. De förslag som i övrigt lagts fram i den föreliggande propositionen torde vara väl ägnade och tillräckliga för att komma till rätta med denna fråga. För det första föreslår regeringen att arvs- och gåvoskatten med vissa begränsningar skall kunna betalas under en tidrymd av . Detta innebär i allmänhet en väsentlig lättnad i förhållande till . Påfrestningarna på ägarens likviditet reduceras härigenom. För det andra innebär de av regeringen föreslagna ändringarna i reglerna för AB Företagskapital att detta företag på ett helt annat sätt än tidigare kan medverka vid konstruktiva lösningar, syftande till att slå vakt om företagets framtida utveckling i situationer som t. ex. uppstår vid generationsskiften. För det tredje innebär de möjligheter som öppnats beträffande personlån i samband med långivningen från företagarföreningarna att även dessa får motsvarande möjligheter att lösa problem som uppstår vid generationsskiften. För det fjärde föreslås en lindring av arvs- och gåvobeskattningen vid täta dödsfall: Här föreslås att eftergiftstiden förlängs från ett till och att eftergiftsbeloppet successivt avtrappas inom tioårsperioden. Mot bakgrund av att vi accepterar dessa ytterligare förändringar i gällande regler anser vi oss inte kunna godta de föreslagna lättnaderna i fråga om värderingen av företag inom kapitalbeskattningen. Den justering av reglerna avseende schablonavdraget för egenavgifter som föreslås i propositionen är i första hand föranledd av den ändring som regeringen föreslår i propositionen 1977/78:54 om nedsättning av den allmänna arbetsgivaravgiften samt tidigare genomförd ändring av det avgiftsfria inkomstbeloppet till . i vad avser egenföretagarens underlag för uttaget av den allmänna arbetsgivaravgiften. Vi vill här hänvisa till att vi i motionerna 1977/78:41 och 1977/78:79 i anledning av propositionerna 1977/78:49 och 1977/78:54 hemställt, att beslutar att det avgiftsfria belopp på vilket egenföretagarens allmänna arbetsgivaravgift beräknas skall sänkas till tidigare gällande fribelopp . att gälla fr. o. m. samt att avslår regeringens förslag om sänkning av den allmänna arbetsgivaravgiften. Om beslutar i enlighet med dessa båda förslag är nu gällande regler för schablonavdrag tillämpbara. De särskilda beskattningsreglerna för fåmansbolag 1 propositionen föreslås att de särskilda reglerna för beskattningen av bilförmån för företagsledare i fåmansbolag eller honom närstående skall mjukas upp och göras förmånligare för företagsledaren. Som anfördes i propositionen 1975/76:79 finns uppenbara svårigheter i taxeringsarbetet att avgöra i vilken utsträckning fåmansföretagets bil används privat av delägaren. Något tvåpartsförhållande föreligger inte utan uppgiftslämnaren och förmånstagaren är samma person, även om ett formellt anställningsförhållande anses föreligga. Enda möjligheten synes därför vara att schablonmässigt uppskatta bilförmånens storlek. En återgång till det som gällde års beslut, vilket i praktiken blir följden av förslaget i propositionen, skulle ånyo öppna möjligheter till obehöriga skatteförmåner. Vi anser att de specialregler som tillkom 1976 för fåmansbolag och deras delägare var synnerligen välmotiverade, varför vi nu yrkar avslag på denna del av propositionen. Den ändring av skattereglerna som berör avdrag för tantiemersättningar o. d. är av begränsad omfattning och försedd med vissa spärrar för att förhindra skatteflykt, varför vi anser oss kunna acceptera propositionens förslag. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att beslutar att styrelserna för företagarföreningarna skall utses enligt de grunder som anges i motionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om statens uppföljning och ledning av företagarföreningarnas verksamhet, 3. att godkänner vad i motionen anförs om benämning på de regionala stiftelserna, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om infordrande av uppgifter om avtals- och arbetsmiljöförhållanden vid beredning hos företagarförening av kreditärenden, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om s. k. personkrediter, 6. att , med avslag på propositionen i denna del, beslutar att verksamheten vid statens utvecklingsfond skall bedrivas enligt den organisation och de riktlinjer som anges i motionen, 7. att som sin mening ger till känna vad i motionen anförs om underleverantörernas situation m. m. () () () () ()