mot · G102201 · 1977-11-28 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:25 med förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /78 1 propositionen 1977/78:25 med förslag om tilläggsbudget behandlas under XIV huvudtiteln (18) frågan om förlängning av statliga investeringsgarantier. Kravet på en kraftig ökning av industriinvesteringarna har spelat en framträdande roll i socialdemokraternas förslag till en alternativ inriktning av den ekonomiska politiken. Förslaget om inrättandet av en särskild strukturfond skall ses i detta sammanhang. Vår syn på behovet av att öka industriinvesteringarna utvecklades utförligt senast i vår partimotion 1977/ 78:39 om den allmänna ekonomiska politiken. På förslag av regeringen inrättades ett särskilt system med statliga investeringsgarantier. Vid riksdagsbehandlingen av frågan framhölls i ett särskilt yttrande från socialdemokraterna i finansutskottet att de i propositionen anförda motiveringarna för de föreslagna investeringsgarantierna vilade på en mycket bräcklig grund. Några bevis för att den vikande investeringsviljan i någon märkbar utsträckning skulle bero på att företagen saknar godtagbara säkerheter hade inte förebragts. Under utskottets arbete hade endast åberopats icke specificerade samtal mellan tjänstemän i industridepartementet och några icke namngivna företag, varav skulle framgå att dessa företag tvekade att sätta i gång investeringar därför att de hade bristande tillgång på säkerheter. Däremot hade av föredragningarna klart framgått att bankerna tvingats avvisa en rad kreditsökande företag till följd av den hårda begränsningen av bankernas utlåningsmöjligheter. Det erinrades också om att för större lönsamma investeringar, där säkerhetsfrågan inte kan lösas på normala bankmässiga grunder hade en särskild kreditinstitution inrättats av statsmakterna, nämligen Investeringsbank. Mot denna bakgrund ansågs inte det föreslagna systemet kunna tillstyrkas på konjunkturpolitiska eller kreditpolitiska grunder. Det kan noteras att regeringen i det nu framlagda förslaget om en förlängning av investeringsgarantierna anger att man räknar med att industriinvesteringarna beräknas minska samt att garantisystemet ännu inte kommit att utnyttjas av något enda företag. Från de socialdemokratiska reservanterna i näringsutskottet framhölls (NU 1976/77:35) att garantier av den art det är frågan om kan få en styrande effekt på strukturutvecklingen. Därför var det nödvändigt att de aktuella investeringarna, i den utsträckning som är nödvändig, sätts in i ett Detta innebar att investeringsprojekt inom järn- och stålindustrin bör prövas av regeringen och att andra projekt av strukturpåverkande karaktär bör prövas av styrelsen för den strukturfond som föreslagits från socialdemokratiskt håll. Vidare framhölls att ordningen med avlyft av lån för vilka statsgaranti lämnats pålägger investeringsbanken uppgiften att i stor utsträckning fungera som refinansieringsinstitut. En utveckling i den riktningen överensstämmer knappast med grunderna för investeringsbankens verksamhet. Därför framhölls att det är angeläget att regeringen noga beaktar detta problem och tar nödvändiga initiativ för att slå vakt om bankens möjligheter att fylla sina egentliga syften. Vi står fast vid den syn som här redovisats. Under den uttryckliga förutsättningen att de synpunkter och villkor som här anförts blir tillgodosedda vill vi inte motsätta oss den i propositionen föreslagna förlängningen av garantisystemet. Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om villkoren för statliga investeringsgarantier. () () () () () () ()