mot · G002514 · 1977-01-20 00:00:00 — Motion 1976/77:514 av herrar och Kindbom om den planerade omstruktureringen av postanstalterna Intresset för och värdet av våra ortnamn beskrivs i en presentation av Dialekt- och ortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv (DOVA) på följande sätt: Alla som har forskat ute på fältet kan vittna om vilket intensivt intresse som kommer ortnamnen till del. Framför allt vill folk veta vad ett namn ursprungligen har betytt och detsamma intresserar alla dem som ringer eller skriver till ortnamnsarkiven och frågar om namn. Hur seriöst man ser på ortnamnen kom fram i fördiskussionen om fastighetsregisterreformen då farhågorna för att tusentals ortnamn skulle försvinna väckte en väldig folkstorm. Detta utbredda intresse är inte förvånande. Våra ortnamn är fina och levande fornminnen. Om vi bortser från sådant som sentida villa- och gatunamn gäller för de flesta ortnamn att de när de bildades beskrev en viss plats, kortfattat visserligen men med ovärderliga upplysningar av skilda slag, om vad bonden som grundläde en viss gård hette, om hur naturen vid platsen såg ut, om vilken gud en plats var helgad åt, och vilka djur och växter som fanns vid platsen och mycket mer. Den kanske viktigaste informationen som ett bebyggelsenamn kan ge är hur gammal en viss bebyggelse är. har uttalat att i princip alla ortnamn skall bibehållas vid omläggningen av fastighetsregistren, vilket hälsas med tillfredsställelse. En av de viktigaste bärarna av våra kulturhistoriskt värdefulla ortnamn är emellertid våra bostadsadresser. Därför är det av största vikt att dessa bevaras också i postadresserna. Inom postverket pågår en successiv omstrukturering av den regionala och den lokala indelningen, i stor utsträckning innebärande en centralisering av postutdelning till kommunhuvudorter och andra betydande orter. Därvid tillämpades tidigare en praxis, innebärande att postantalternas namn mera regelmässigt ändrades i samband med en centralisering av postutdelningen till en angränsande eller näraliggande ort. tillämpas försiktigare principer vid namnändring av postanstalt än vad som var fallet. Om kommunen så önskar, eller om en namnändring möter starkt motstånd från berörda postkunder, kan postverket behålla tidigare ortnamn i postadressen ifall någon form av fast postanordning finns på orten. Dessa nya principer grundar sig på en underhands 1976/77: 514 överenskommelse mellan och poststyrelsen, men de innebär tyvärr icke att tidigare fattade beslut om namnändringar kan rivas upp. I de fall där i samband med en centralisering av postutdelningsorganisationen en namnändring övervägs av poststyrelsen men möter motstånd från en kraftig opinion inom den berörda kommunen eller från kommunens förvaltning behöver detta dock icke i och för sig innebära något hinder för genomförandet av centraliseringen. Vi anser att det inte räcker med att vara försiktig endast i de fall där kommunen så önskar eller om namnändringen möter starkt motstånd från de berörda postkunderna. Med hänsyn till det kulturhistoriska värdet får icke någon sådan namnförändring över huvud taget ske, utom i ytterst tvingande fall och där ingen opposition eller invändning efter ingående samråd med den berörda allmänheten och med hembygdsrörelsen kunnat förmärkas. Kommunikationsministern har i försäkrat att postverket får avväga den minskande rationaliteten mot att allmänheten ges möjlighet att även i fortsättningen använda hävdvunna ortnamn i sina postadresser. Häri ligger därutöver en kulturhistorisk bedömning, som ej tidigare beaktats i tillräcklig grad. Vi anser vidare att när det gäller att identifiera en person och att härleda denna till sitt hemvist spelar postadressen en avgörande roll nu och . har på ett föredömligt sätt alltid tillagt ett ortnamn till ledamotsnamn, varav förekommer mer än ett. Det har här visat sig vara ett helt osvikligt medel att identifiera ledamöterna. Skulle vi i stället sätta nummer, sifferkoder eller annan datatillvänd särskiljningsbeteckning på aktade ledamöter, bleve det säkert mindre effektivt i praktiken och dessutom förfärligt tråkigt. Det förekommer att postverket utfärdar anvisningar för adressangivelser, som av kunderna uppfattas som onödiga, kanske rent av stötande. Respekten för överheten gör att man anpassar sig, även om man inser att resultaten blir bristande identifikation och en kulturell utarmning. Kulturaspekterna måste tillmätas den största betydelse. Vi anser att postverkets anvisningar utgör en fara i dessa avseenden. Detta gäller i hög grad där postadressen har förändrats till namnet på kommunens centralort med nummer 1,2,3 osv. Adressatens geografiska hemvist blir svår att fastställa, när adressen ersätts med linjenummer och postlådenummer. 1 de fall där poststationers namn ändrats till namnet på kommunens centralort med nummer 1, 2, 3 osv. bör frågan om återgång till det tidigare namnet prövas. Om en sådan åtgärd vidtas bör ändock nuvarande postnummer kunna användas. Det måste vara fel att utfärda anvisningar, där gårds-, by-, socken- eller samhällsnamn utesluts ur postadresserna till förmån för helt anonyma nummerbeteckningar. 1976/77: 514 Inom postverket pågår vidare ett utredningsarbete som syftar till övergång till vägbenämningar som adressangivelse på landsbygden. Från kulturhistorisk synpunkt utgör detta ett främmande inslag i vårt ortnamnssystem. I den mån vägar av hävd har benämningar skiljer sig dessa i regel från varandra beroende på var efter vägen man är bosatt. Stommen i adresseringen för landsbygdens del bör vara gårds- och sockennamn (eventuellt kompletterat med postlådenummer eller linjebeteckning för lantbrevbärarlinjer). synes i detta sammanhang vara angeläget om att uppnå samförstånd med företrädare för de kulturhistoriska intressena och har därför löpande kontakt med och även med kulturnämnderna och hembygdsrörelsen i de berörda kommunerna. och är två försöksdistrikt. I har frågan uppmärksammats av Bohuslänska Vikarvet, som i en skrivelse till Poststyrelsen anför följande: Bohuslänska Vikarvet vill härmed anföra synpunkter på den utredning, som pågår inom Kungl. Poststyrelsen beträffande övergång till vägbenämningar som adresser på landsbygden, varvid nuvarande postlådenummer och gårdsnamn skulle ersättas av namngivning av vägarna och numrering utefter dessa. vill ge ett par exempel på hur vi tror, att detta skulle komma att fungera i Bro och i kornmun, där försöksverksamhet med vägbenämningar skall igångsättas. Vägen från Brodalens stationssamhälle ut på Harnäset skulle förmodligen komma att benämnas . Vid denna är bl. a. de historiskt kända gårdarna Vese och Niverkärr belägna och de skulle då komma att få adressen jämte ett nummer. - Vägen från stationssamhälle till Sjöbol skulle troligen kallas och de vid denna väg belägna gårdarna , Kådene, Hogen, Djupedal och Humlekärr skulle benämnas med ett visst nummer. Vid den hittillsvarande användningen av postlådenummer har dessa ej kommit att ersätta gårdsnamnen utan enbart varit till vägledning för brevbärarna. Skulle man använda vägbenämningar med nummer, skulle gårdsnamnen med stor säkerhet undanträngas i allmänna medvetandet och vägadresserna bli beteckningar för gårdarna. Det system, som planeras, ser vi som ett mycket allvarligt hot mot de gamla gårdsnamnen, som för del varit i stort sett oförändrade sedan den norska tiden och som är en väsentlig del av vår kulturhistoria. I en skrivelse, som Eder B. Jansborg tillställt sällskapets ordförande, säger han visserligen, att 'gårdsnamnet skall få finnas kvar jämsides med vägnamnet, och vi vill gärna tro, att han menar detta. Vi kan dock upplysa om att man på postgirot avdelat en tjänsteman, som stryker 'onödiga' delar av postgirokundernas adresser. En av sällskapets styrelseledamöter fick för sedan meddelande från postgirot att man 'på begäran ändrat hans adress genom att stryka gårds 1976/77: 514 namnet och endast ha kvar postlådenumret. Efter begäran på telefon ändrade man dock adressen till den tidigare. Detta för att man har svårt att tro, att man i adresserna skulle ha ett långt vägnamn och nummer samt dessutom gårdsnamnet. Sällskapet vill i stället rekommendera . Poststyrelsen att arbeta vidare med gårdsnamn och postlådenummer. För att denna kombination skall kunna inarbetas effektivt vill vi föreslå ett samarbete mellan postverket och så att alla gårdsnamn jämte postlådenummer införes i telefonkatalogerna. Dessa är nämligen vår enda allmänna adressbok och det är i dessa man oftast söker adresser. Alla skäl talar alltså för att man bör arbeta vidare på det system, som lagts upp, inte minst med tanke på att brevbärarna - enligt vad vi erfarit - funnit, att det nuvarande systemet med gårdsnamn och postlådenummer fungerar utmärkt. I fråga om mindre samhällsbildningar, vilka numera sällan ha egen postadress och där gatunamn ej finnes, som t. ex. Brodalen, , m. fl. i , bör postlådenumren kompletteras med namnet på samhället, så att dessa namn ej helt försvinna, ex. Brodalen 2832. Sällskapet hemställer alltså, att vägnamn med numrering ej införes på landsbygden, då detta är det allvarligaste hotet mot gårdsnamnen i vårt land. Kopia av denna skrivelse har tillställts , , , landsantikvarierna i och län, kommunstyrelserna och kulturnämnderna i och kommuner samt hembygdsföreningarna i och . Från kulturpolitisk synpunkt är det förkastligt att postverket i vissa fall vidtar åtgärder mot dem som inte följer anvisningarna. Som exempel på detta kan nämnas: retur till avsändaren därför att adressen är ofullständig, utdelning av adressändringablanketter med uppmaning att sända in dessa för att postverket inte skall behöva eftersända post till adressaten (som kanske haft samma bostadsadress ), postverket översänder adressändringsuppgift till avsändare utan adressatens kännedom osv. Vi anser att genomförda och planerade förändringar av postadresser har väsentligt större kulturhistoriska aspekter än vad som har beaktats. bör därför inte som alltför ensidigt bedöma sådana förändringar i första hand från rationalitetssynpunkt. Statsrådet uttalande att verket får tåla den något mindre rationaliteten mot värdet av att kunna behålla kulturhistoriskt värdefulla namn måste anses tyda på att en kulturhistoriskt angelägen hänsyn måste tas vid namnförändringar . bör därför göra en kulturhistorisk värdering av dessa frågor. Därvid kan det vara lämpligt att uppdra åt Dialekt- och ortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv (DOVA) eller att företa en över 1976/77: 514 syn av i denna motion berörda spörsmål. Även den frivilliga hembygdsrörelsen kunde genom sin riksorganisation, , beredas tillfälle att medverka. Med anledning av det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära att en översyn av planerade adressförändringar hos postverket genom DOVA eller på annat sätt verkställs med särskild hänsyn tagen till de kulturhistoriska värderingarna i sammanhanget.