mot · G002475 · 1977-01-20 00:00:00 — av m. fl. Löntagarnas organisationer och det socialdemokratiska partiet har fört fram arbetsmiljön i centrum för den politiska debatten och för det politiska arbetet. I fackliga rapporter och program har påvisats att arbetsmiljön fortfarande gravt släpar efter andra samhällsområden. yrkesrisker finns kvar som nya faror växer fram när nya kemiska ämnen och produkter förs in i vårt arbetsliv. Det psykiska tryck som en anställd kan uppleva på sin arbetsplats tenderar att öka när arbetet blir uppdelat i en rad skilda, hårt tidsbundna moment. På grundval av dessa rapporter och program har riktlinjer för en grundläggande reformering av arbetslivet utarbetats. Reformarbetet har under den socialdemokratiska regeringen inletts över ett brett område. O Lagfäst anställningsskydd har införts. Det hindrar obefogade uppsägningar och ger längre rådrum för den anställde när han eller hon sägs upp och måste byta anställning p. g. a. arbetsbrist. Denna lagstiftning har haft en oerhörd betydelse i den viktigaste av alla arbetsmiljöfrågor, tryggheten i arbetet. O Lagstiftning om medbestämmande har beslutats och trätt i kraft. Den ger de anställda rätt att genom sina fackliga organisationer förhandla i alla frågor som rör arbetsförhållandena. Den skall bana väg för avtal om medbestämmande. O Rätt till styrelserepresentation för de anställda har införts. O Fackliga förtroendemän har fått en lagfäst grund för sin verksamhet varigenom de fått möjlighet att bedriva sitt arbete och under rimliga arbetsvillkor. O Lagstiftning om hälso- och miljöfarliga varor har införts. Den har kraftigt utvidgat möjligheterna att hindra ett okontrollerat inflöde av kemiska ämnen och produkter i vårt iand. Lagstiftningen är av stor betydelse också för arbetsmiljön. O Skyddsombud och skyddskommittéer har fått en stärkt ställning på arbetsplatsen genom ändringar i arbetarskyddslagen. Skyddsombudens rätt att i farofyllda situationer stoppa arbetet har haft en väldig betydelse för att ge eftertryck åt skyddsombudens uppfattning i skyddsfrågor. De grundläggande tankarna bakom reformarbetet är följande. O Människans situation i arbetslivet präglar hela hennes tillvaro. Att reformera arbetslivet innebär därför reformering av samhället i dess helhet. Om förhållandena i arbetslivet kan frigöras från äldre tiders maktförhållanden och från den tidens värderingar återverkar det på människans hela liv. O De förändringar som måste ske kan inte komma uppifrån. Det är genom att de anställda själva får större inflytande över sitt arbete som varaktiga förändringar kan växa fram. Därför är reformer på arbetsrättens område nödvändiga för att faktiska förändringar i arbetsmiljön skall tränga fram. O Vi människor är olika. Våra egenskaper och förutsättningar är olika. Men alltjämt formas ofta våra arbetsplatser utan hänsyn till detta. Det är enligt vår uppfattning arbetsplatserna som skall anpassas till människan. Arbetet måste läggas upp med hänsyn till varje särskild människas förutsättningar. 0 Människor måste samverka. På arbetsplatserna samverkar man genom sin fackliga organisation. Den fackliga aktiviteten och styrkan är en självklar utgångspunkt när vi reformerar arbetslivet. På de anställda i facklig samverkan kan rättigheter och skyldigheter föras över som enbart tillkommer arbetsledning och företagsledning. Reformarbetet har inletts. Betydelsefulla steg har redan tagits av . De viktigaste har redovisats i det föregående. Socialdemokratin har i regeringsställning kunnat förverkliga viktiga krav om arbetslivets förnyelse och om en bättre arbetsmiljö. Reformerna måste följas upp. Nya initiativ måste tas. 1 en särskild motion har vi lagt fram förslag som rör medbestämmandeområdet. I det följande tas frågor upp som rör arbetsmiljön i övrigt. Frågan om förlängd semester aktualiserades av i en framställning till regeringen. 1 , och den presenterade i sitt betänkande ett förslag till en ny semesterlag. Den innefattade en femte semestervecka och en förbättrad semesterrätt. Arbetet på ett förslag, som skulle underställas lagrådet och sedan lämnas till , var när det gäller huvudpunkterna klart före regeringsskiftet, medan ställningstagandena i övriga frågor återstod. Det stod emellertid klart att vissa frågor, som inte hade slutligt behandlats i semeslerkommittén, måste bearbetas i en ny utredning. Vi återkommer till frågan om förlängd semester och förbättrad semesterrätt, när regeringen lägger fram propositionen i ärendet. Vi kommer därvid att som utgångspunkt ha löntagarorganisationernas remissyttranden och de ställningstaganden i huvudfrågorna som gjordes av den socialdemokratiska regeringen. Förberedelserna för en helt ny arbetsmiljölagstiftning har pågått . Huvudlinjerna i reformeringen har efter den socialdemokratiska regeringens direktiv dragits upp av arbetsmiljöutredningen. Förslaget har i sina väsentliga delar fått brett stöd från arbetsmarknadsparterna och från övriga sakkunniga instanser. Det är förvånande att den borgerliga regeringen nu beslutat skjuta på ikraftträdandet av den nya lagstiftningen. Så som arbetet i detalj planerats av den socialdemokratiska regeringen borde det ha varit fullt möjligt för den nya regeringen att arbeta fram ett förslag utan försening, om frågan ägnats tillräckligt intresse. Så har uppenbarligen inte varit fallet. Vi beklagar att lagstiftningen nu försenas. Mot bakgrund av detta anser vi det nödvändigt att inför utarbetandet av propositionen slår fast vissa huvudlinjer i lagstiftningen och anmodar regeringen att lägga dessa till grund för lagförslaget. Detta är så mycket mer angeläget som viktiga påpekanden och understrykningar skett i yttrandena från främst de fackliga huvudorganisationerna och handikapporganisationerna. Dessa måste beaktas i lagstiftningen. Följande riktlinjer bör gälla för reformen: Lagstiftningen måste utgå från att vi med arbetsmiljö menar någonting mer än arbetarskydd. Arbetsmiljön har både en fysisk och psykisk sida. Arbetets organisation, arbetstiderna och arbetets anpassning till människan är viktiga delar av arbetsmiljön. Det är de anställda själva som bäst känner problemet. Därför måste den nya lagen skjuta de anställdas meverkan i arbetsmiljöarbetet i förgrunden. Skyddskommittéernas och skyddsombudens ställning stärks ytterligare. Också genom den nya medbestämmandelagen får de anställda vidgade möjligheter att påverka den egna arbetssituationen. I första hand måste frågor som rör arbetets organisation, arbetsformer, bemanning m. m. avgöras mellan parterna på en arbetsplats. Arbetstagarna måste få möjlighet att påverka arbetsmiljön redan när den planeras. Det är när lokalerna byggs och produktionen läggs upp som arbetsmiljön formas. Möjligheterna att på förhand granska maskiner, ämnen och processer måste öka. måste göra ökade insatser på detta område och de fackliga organisationerna få inflytande över inriktningen av dessa insatser. Särskilt riskfyllda arbeten och arbetsmoment måste omgärdas med rigorösa säkerhetsföreskrifter. Arbete på ackord måste i vissa fall kunna förbjudas. Att arbeta ensam kan innebära särskilda risker, inte minst psykiska. Ensamarbetet måste därför uppmärksammas särskilt i den nya arbetsmiljölagen. Straffsanktionerade förbud mot ensamarbete måste kunna utfärdas i vissa fall. Generella förbud eller brukningsföreskrifter skall kunna utfardas i fråga om farliga ämnen och maskiner. Bryter en arbetsgivare mot sådana förbud eiler föreskrifter, skall han straffas. Arbetet måste anpassas till människans förutsättning men också utformas utifrån den enskildes förutsättningar för ett arbete. Den nya arbetsmiljölagen måste utgå ifrån att vi människor är olika och att arbetshandikapp är vanliga i vårt arbetsliv. Kostnaden för arbetsmiljön är en produktionskostnad som andra. Den kan och får normalt inte isoleras och göras till föremål för separata bedömningar. Ett sådant synsätt leder nämligen obönhörligen till att insatser för en god arbetsmiljö riskerar att eftersättas och inte byggas in i den normala produktionsplaneringen. har entydigt slagit fast att separata stödsystem för att finansiera arbetsmiljöförbättringar bör avvisas. Det är nödvändigt alt detta arbetsmiljöutredningens synsätt kommer till uttryck i den kommande propositionen. Vissa remissinstanser önskar att generella krav som arbetarskyddsmyndigheten ställer på arbetsmiljön skall underställas regeringen. En enhällig utredning har avvisat tanken på ett sådant förfarande, och synsättet har med kraft tillbakavisats av arbetarskyddsstyrelsen och av de fackliga organisationerna. Ett sådant förfarande riskerar nämligen att leda till förseningar av nödvändiga åtgärder och i realiteten omöjliggöra ett effektivt arbetsmiljöarbete. Enligt vår mening garanterar arbetarskyddsstyrelsens sammansättning och formerna för att utarbeta anvisningar att rimliga avvägningar görs. Ifrågavarande krav om underställning av anvisningar måste avvisas. En ytterligare fråga gäller sanktionssystemet. har i sitt yttrande krävt att det av utredningen föreslagna sanktionssystemet kompletteras med speciella straffbestämmelser för juridiska personer. Bakgrunden är svårigheten att i vissa fall finna en juridiskt ansvarig person som kan ställas till ansvar för försummelser i arbetsmiljön. Enligt LO:s mening skulle ett ekonomiskt sanktionssystem som som drabbar den juridiska personen kunna vara en viktig komplettering. Det är nödvändigt att denna fråga tas upp till bedömning i det kommande lagförslaget eller att garantier på andra vägar skapas för att en ansvarig person alltid finns för brister i arbetsmiljön. Det är slutligen angeiäget att gammaldags bestämmelser som gör åtskillnad mellan män och kvinnor rensas bort ur lagstiftningen. Varje individ, ung som gammal, man som kvinna bör bedömas utifrån individuella förutsättningar för ett arbete. Som ett uttryck för detta bör finnas möjlighet att ta större hänsyn till kvinnor som på grund av havandeskap inte kan fullgöra sitt ordinarie arbete. Vi förväntar oss också att förslag möjligt läggs fram om ett nytt informationssystem för yrkesskador. har lagt fram förslag till uppbyggnad av ett system. Detta har remissbehandlats. Det är angeläget att det nya systemet byggs upp i nära anslutning till att ett nytt yrkesskadebegrepp införs. Systemet bör få en enkel utformning, och det bör effektivt och snabbt kunna ge information om yrkesskadornas utveckling. Arbetet måste också föras vidare när det gäller att ta till den information om yrkesskador och yrkesskaderisker som finns i cancerregistret, sjukregister m. m. De i det föregående redovisade huvudlinjerna i en ny arbetsmiljölagstiftning bör antas av , och vad i övrigt anförts bör ges regeringen till känna. Flerårsplan för utbyggnad av arbetarskyddsverket Under en följd av år har arbetarskyddsverket i personalhänseende byggts ut med 75-80 tjänster. I det omdaningsskede vari verket befunnit sig i samband med omorganisationen har detta bedömts vara en så snabb expansion som varit möjlig. är denna omorganisation i huvudsak genomförd. I samband med att den nya arbetsmiljölagen träder i kraft är det uppenbart att en kraftfull förstärkning av verkets resurser är nödvändig om den nya lagstiftningen skall kunna föras ut i verkligheten. Den förstärkning med 85 nya tjänster som föreslås i budgetpropositionen är mot denna bakgrund ett absolut minimum. Efter det att verket omorganiserats har det varit nödvändigt att år pröva vilken kapacitet verket haft att expandera liksom möjligheterna att rekrytera kvalificerad personal. När denna fas nu är genomförd är det rimligt att utbyggnadstakten fastställs i ett längre perspektiv. En flerårsplan bör utarbetas för verkets personella utbyggnad liksom för resursutbyggnaden i övrigt. Det kan lämpligen ske i den formen att regeringen i särskilda direktiv till arbetarskyddsstyrelsen för verkets anslagsframställning för /79 begär förslag till en treårig eller femårig plan för verkets utbyggnad. Detta skulle skapa en ökad stabilitet under den viktiga fas då arbetsmiljölagstiftningen skall föras över i praktisk verklighet. Företagshälsovården och den yrkesmedicinska verksamheten har från fackföreningsrörelsens sida ställts krav på snabbare utbyggnad av företagshälsovården. Vid 1976 ställdes ånyo krav på en intensifierad utbyggnad på detta område framför allt för de små och geografiskt spridda företagen. Även TCO har krävt en snabbare utbyggnad. har endast ca en tredjedel av landets arbetstagare tillgång till någon form av företagshälsovård. Den hittillsvarande utbyggnadstakten har främst begränsats av brist på kvalificerad personal. En svårighet har också visat sig vara att finna lämpliga former för att tillgodose behovet av företagshälsovård vid små och geografiskt spridda arbetsplatser. En snabbare utbyggnad av företagshälsovården är därför angelägen för att tillgodose i första hand de små och medelstora företagens behov. Särskilt gäller detta mindre industrier som ofta har arbetshygieniska problem. Behovet av företagshälsovård växer också inom icke industriella arbetsplatser. Behovet av en snabb utbyggnad föreligger sålunda trots den utbyggnad av företagshälsovården som har skett . Enligt gjorda undersökningar finns numera företagshälsovård i samtliga företag med över 1 000 anställda. Därutöver är ungefär 150 företagshälsovårdscentraler för små och medelstora företag i drift . Företagshälsovård bedrivs också på många håll inom landstingskommunal och verksamhet inom den statliga sektorn. Behovet av en snabb utbyggnad av företagshälsovården skall ses mot bakgrund av förslaget till ny arbetsmiljölag som väsentligt ökar kraven på arbetsmiljöåtgärder. I lagen finns skyddskommitténs centrala ställning gentemot företagshälsovården inskriven. I ett ingånget kollektivavtal mellan LO/PTK och SAF fastläggs skyddskommitténs roll som huvudman för företagshälsovården i företaget, och detta huvudmannaskap kan utövas inom en skyddskommitté med arbetstagarmajoritet. På motsvarande sätt kan företagshälsovården organiseras och planeras i företagshälsovårdscentraler av företagshälsovårdskommittéer med arbetstagarmajoritet. En paragraf i avtalet binder företag att ingå i organisationen för företagshälsovård, om förutsättningar erbjuds. Enligt avtalet har företagshälsovården en utredande och rådgivande funktion. Det är dock skyddskommittén som skall ställa krav på åtgärder. Tillgång till företagshälsovård är av ytterst stor betydelse för en väl fungerande miljöövervakning lokalt på arbetsplatserna. Det är t. ex. väsentligt för skyddskommittén att kunna få del av resultat från hälsokontroller där t. ex. onormala fynd från undersökning av grupper som utsatts för riskabla ämnen kan leda till utredningar av arbetsplatsers hälsorisker och diskussioner om tekniska lösningar av olika problem. Från skyddsombud och arbetsledning på olika arbetsplatser kan en rad frågeställningar komma upp sorn kräver ytterligare utredningar av medicinsk och hygienisk art och där företagshälsovården kan kopplas in. Uppgifter om att en viss typ av ohälsa är särskilt vanlig inom ett tillverkningsområde kan leda till arbetsplatsutredningar. Det kan gälla olika former av belastningssjukdomar, som kräver ergonomiska åtgärder, det kan gälla psykiska och psykologiska problem hos en yrkesgrupp inom ett arbetsområde, som kräver arbetsorganisatoriska eller produktionstekniska åtgärder. En teknisk del inom företagshälsovården krävs för att kunna erhålla hygieniska mätvärden från arbetsplatser, arbetskravsprofiier ute på arbetsplatserna och behov av ergonomiska insatser. Även på den offentliga sidan har avtal träffats om arbetsmiljön och företagshälsovården. Mot bakgrund av företagshälsovårdens betydelse för att förverkliga en ny lagstiftnings intentioner och den otillräckliga utbyggnadstakten tillsatte den socialdemokratiska regeringen en utredning om företagshälsovården och den yrkesmedicinska verksamheten. I direktiven till denna sägs bl. a. att målet för utbyggnaden av företagshälsovården bör vara att aila löntagare skall ha tillgång till företagshälsovård. Det är angeläget att detta långsiktiga mål inte sätts i fråga. Om tillräckliga resurser inom överskådlig tid skall kunna avdelas för företagshälsovårdens behov måste det långsiktiga målet vara oomtvislat. Utbildningsbehovet av personal för företagshälsovården måste vidare riktas in med hänsyn till det mål som sålunda ställs upp. Vi hemställer sålunda att uttalar sig för företagshälsovård åt alla som ett långsiktigt mål. Vi vill understryka att det är ett oundgängligt krav att den tekniska delen av företagshälsovården byggs ut och att den på samma sätt som den medicinska organisatoriskt inordnas i företagshälsovården. Det förekommer i alltför stor utsträckning att företagshälsovård enbart består av en medicinsk del. Någon teknisk del finns ofta inte eller sköts av tekniker som är helt knutna till företagets organisation, ofta med uppgiften som skyddsingenjör på deltid. Det har stått klart att en planering och övervakning av arbetsmiljöförhållandena måste komma till stånd ute i företagen i det lokala arbetarskyddet. Delta måste ske genom att skyddsombuden til! sin hjälp får olika slag av expertfunktioner. Företagshälsovården bör främst utgöra denna expertfunktion för den lokala arbetarskyddsverksamheten. För att denna skall kunna fylla sin uppgift måste den ha möjligheter att vid behov få hjälp av mer kvalificerad och specialutbildad expertis. Många av de brister som uppdagats i företagshälsovårdens aktivitet och handlande kan hänföras till det förhållandet att den inte haft sådana resurser till sitt förfogande. Fackföreningsrörelsen har varit pådrivande när det gällt att få till stånd ett ökat antal yrkesmedicinska sjukhusenheter regionalt. Yrkesmedicinska sjukhusenheter finns i , och . Vid föreligger beslut om en sådan enhet liksom liven i . I har man inrättat ett yrkesmedicinskt centrum, som är en samordnande enhet för olika kliniker inom det yrkesmedicinska och arbetshygieniska området. Osäkerhet beträffande utbyggnaden på området, kombinerad med att det inte funnits klara linjer för läkarna till meritering inom området, har inneburit att läkare inte valt denna yrkesinriktning i sin utbildning. Först har vi fått en specialitet inrättad i yrkesmedicin. Problemet är i första hand att man inte kan få fram tillräckligt många kompetenta sökande till de tjänster som inrättas. En arbetsgrupp för arbetsvetenskaplig utbildning och forskning inom universitetskanslersämbetet har lagt fram förslag om att professurer skall inrättas vid samtliga medicinska fakulteter. Ett förverkligande av detta förslag åren förutsättning för att området skall tillföras ett tillräckligt antili kompetenta medarbetare. Mot bakgrund av inte minst det behov som företagshälsovården har av yrkesmedicinsk expertis som en bakomliggande resurs är en snabb utbyggnad nödvändig. Utbyggnaden av yrkesmedicinska sjukhusenheter på regionsjukhusnivå måste ske omgående. Målet måste vara att yrkesmedicinska enheter skall finnas inom länssjukvården. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi sålunda 1. antar de i motionen angivna riktlinjerna fölr en ny arbetsmiljölagstiftning, 2. begär att regeringen lägger fram förslag till en fierårsplan för utbyggnad av arbetarskyddsverket, 3. uttalar att målet för företagshälsovårdens utbyggnad skall vara företagshälsovård åt alla anställda. 4. ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbyggnad av yrkesmedicinska sjukhusenheter. HANS ts) i CiOTAB 77 5291I Slockholm 1977