mot · G002264 · 1977-01-19 00:00:00 — Motion 1976/77:264 av och om ändring i lagen om bidragsförskott föreslog i sitt betänkande (SOU 1972:34) att möjligheterna att använda utbetalningen av bidragsförskotten som ett slags påtryckningsmedel för att få fram faderskapserkännanden skulle slopas. Utredningen ansåg det mycket angeläget att barnets rätt till en hygglig standard inte skulle spolieras genom ett uteblivet stöd från samhällets sida. Eftersom bidragsförskotten uppräknats mycket kraftigt har frågan fått en allt större betydelse för de barn det gäller. Bidraget utgår av basbeloppet och utgör . per barn och år. förlust av bidragsförskottet utgör således betydande summor för dem som drabbas. Vi har vid krävt att en otidsenlig lagparagraf slopas i lagen om bidragsförskott. Så skedde senast i motionen 1975/76:757, till vilken vi i stor utsträckning kan hänvisa. Motionen framlades under den fria motionstiden men behandlades i samband med prop. 1975/76:116 med förslag om ändrad administration av bidragsförskott m. m. I propositionen framlades bl. a. ett förslag om en sådan ändring av 2 S d) att ordet uppenbarligen tillfördes den ursprungliga lagtexten i syfte att komma till rätta med det problem familjepolitiska kommittén liksom motionärerna åsyftat (se nedan). fattade beslut om denna ändring. Föregående lydelse Nuvarande lydelse Bidragsförskott utgår icke därest a) barnet bor tillsammans med den underhållsskyldige; b) det föreligger grundad anledning antaga att den underhållsskyldige i vederbörlig ordning betalar fastställt underhållsbidrag icke understigande vad som skulle utgå i bidragsförskott enligt 4 S första och andra styckena; c) det finnes uppenbart att den underhållsskyldige annorledes sörjt eller sörjer för att barnet erhåller motsvarande underhåll; d) vårdnadshavare:! utan giltigt skäl underlåter att vidtaga eller medverka till åtgärder för att fl underhållsbidrag eller faderskap till barnet fastställt. d) vårdnadshavaren uppenbarligen utan giltigt skäl underlåter att vidtaga eller medverka till åtgärder för att få underhållsbidrag eller faderskap till barnet fastställt. För vår del anser vi att denna ändring inte är till fyllest för att lösa frågan. Vi anser fortfarande att det är ett olämpligt medel att använda indragning av bidragsförskott som en ekonomisk sanktion därför att förälder inte medverkar till att faderskapet blir fastställt. Men ännu allvarligare bedömer vi det vara att en förälder som "uppenbarligen medverkat till åtgärder för att få underhållsbidrag eller faderskap till barnet fastställt ändå kan förlora bidragsförskottet. Av regeringsrättens praxis framgår det nämligen att det framför allt är i en typ av fall som bidragsförskott vägras modern, nämligen då hon som fader utpekat en man, vilken sedan frias i en faderskapsrättegång, och hon ändå vidhåller att mannen i fråga är fadern. Om hon i stället skulle utpeka fler tänkbara fäder, skulle förmodligen bidragsförskottet fortsätta att utgå eftersom hon då uppenbarligen har medverkat till faderskapets fastställande. Bland flera aktuella fall som kommit till vår kännedom där bidragsförskott inte utgår finns ett exempel där modern utpekat en man som far till barnet och denne för sin del erkänt såväl bekantskap som samlag . Blodprovsundersökningen gör dock enligt SRL:s rapport "möjligheten av faderskap i så hög grad osannolikt, att det på vetenskapens nuvarande ståndpunkt (vår kursivering) torde få anses uppenbart, att : icke (SRL:s kursivering) är barnets fader. har det uppstått en mycket livlig debatt om möjligheterna att kunna göra en fullgod faderskapsbestämning, och det framstår ganska klart att varken blodprovs- eller s. k. antropologiska undersökningar kan ge 100-procentiga besked. Citatet ovan ger därför, enligt vår mening, belägg för att den aktuelle mannen mycket väl kan vara far till det barn det gäller. Han har dock friats, och har bidragsförskottet dragits in därför att modern vidhåller sina uppgifter och vägrar utpeka någon ny man som barnets far. Hade hon utpekat någon annan man som trolig far hade bidrag fortfarande utgått. Både mor och barn befinner sig nu i en svår ekonomisk situation och måste vända sig till socialvården i kommunen. Ytterst är det alltså kommunerna som får ta kostnaderna för indragna bidragsförskott. har uttalat att det finns starka skäl som talar för ett genomförande av familjepolitiska kommitténs förslag. har man hyst en rädsla för att ett slopande av bestämmelserna skulle ge utrymme för missbruk". Därför ville man ha en "spärregel med mer begränsad räckvidd än den gällande. ansåg därför att motionärerna tillgodosetts med förslaget i prop. 1975/76:37 innebärande att ordet "uppenbarligen tillfördes lagtexten. Utskottet uttalade också att med den utformning som bestämmelserna har i lagförslaget kommer spärreglerna endast att tillämpas i undantagsfall och ges en generös tolkning. Mot detta vill vi anföra att även med "en generös tolkning kommer vissa barn fortfarande att vara undantagsfall, och således får de avstå från ett basbeloppsanknutet bidrag som f. n. uppgår till . I det ärende som vi hänvisat till har ordet "uppenbarligen tydligen inte spelat någon roll för nämndens och länsrättens ställningstagande, och i flera av de fall vi har kännedom om är situationen densamma. När det gäller faderskapsfastställan finns det ytterligare ett skäl att inte använda indragning av bidragsförskott som en sanktion. Genom de arvsregler som gäller har socialnämnderna en mycket god möjlighet att diskutera vikten av att faderskapet fastställs med berörda mödrar. Genom de samtal vi haft med företrädare för socialvården har det nämligen framhållits att arvsfrågan är en minst lika viktig från som bidragsförskotten när det gäller medverkan till faderskapsfastställanden. Vi vill också hänvisa till olikheten i handläggning och praxis från kommun till kommun, vilket också torde bli fallet inom försäkringskassorna när det gäller utbetalningen. Som lagtexten nu är utformad ger den möjlighet till vitt skilda tolkningar, och enskilda fall riskerar att komma i kläm. Enligt den undersökning familjepolitiska utredningen gjorde fastställs inte faderskapet för av alla barn det gäller. Andelen bidragsförskott som med anledning av detta dras in är obetydlig. Men i de enskilda fallen är sanktionen mycket kännbar. Vi vill fortfarande understryka att bidragsförskotten är avsedda som en hjälp till barnets försörjning och en ersättning för att det finns endast en försörjare i familjen. Vi anser fortfarande att det ytterst är barnet som drabbas av sanktionerna mot förälder och kan därför inte acceptera lagstiftningen trots den förändring som beslöts av 1975/riksdag. Vi föreslår därför att 2 § d) upphävs. Som en konsekvens därav bör också 4 § fjärde stycket utgå. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att 2 § d) lagen om bidragsförskott upphävs och att 4 § fjärde stycket utgår. () ()