mot · G0021096 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 1096 av herrar i och om statsbidrag till decentralisering av den allmänna förskolan beslut angående allmän förskola för alla sexåringar syftade bl. a. till att stimulera barnens utveckling och stärka deras trygghet i den lokala miljön. Tack vare deltidsförskolan har i princip alla barns inträde i den obligatoriska skolan underlättats. Denna verksamhet stimulerar kamratkontakten och förmågan att samarbeta. Särskilt värdefull är deltidsverksamheten för barn från socialt eftersatta miljöer. I huvudsak har reformen gett positiva erfarenheter. I vissa avseenden har dock intentioner inte uppfyllts. Verksamheten har inte blivit så lokalt förankrad som hade varit önskvärt. I beslut angående deltidsgrupperna underströks vikten av att barn i denna ålder inte borde utsättas för alltför långa och påfrestande resor. Det var därför som regering och riksdag uttalade sig för att även femåringarna borde kunna ingå i deltidsgrupperna för att ett tillfredsställande underlag skulle uppnås särskilt i glesbygderna. 1 praktiken har det dock visat sig att förskolan för många 6-åringar har blivit mer centraliserad än vad den obligatoriska skolan är. Det innebär att 6-åringarna i dessa fall har längre resor till skolan än vad t. ex. 7-åringarna har. Förskolan har alltså inte fått den lokala förankring som egentligen avsåg. Även i andra avseenden har denna centralisering klart negativa verkningar. Den kamratkontakt och den gemenskap som skapas mellan barnen i deltidsgrupperna bryts när de börjar i den obligatoriska skolan. Det beror främst på att upptagningsområdet är större för 6-åringarna än för 7-åringarna. Grupperna i förskolan blir alltså splittrade på flera mindre skolor när de börjar i det obligatoriska lågstadiet. För att skapa den trygghet som är så viktig för barn, särskilt i dessa åldersgrupper, borde rimligtvis deltidsgruppernas upptagningsområde sammanfalla med lågstadiet i det lokala området. har en ökad bebyggelse skett i glesbygder och i mindre samhällen. Därigenom har också antalet barn i regel ökat i dessa områden. Underlag har alltså skapats för att starta lokala deltidsgrupper. Det problem som kommunerna nu möter är ofta att man saknar lokaler för en decentraliserad undervisning. På många håll finns det dock tillgång till utrymmen i skolor, samlingslokaler eller lediga lägenheter som kan användas. I regel är det nödvändigt med vissa investeringar för att göra lokalerna lämpliga för denna verksamhet. Dessutom tillkommer kostnader för utrustning av lokalerna. De flesta kommuner har tyvärr stora svårigheter att ekonomiskt klara de investeringar som krävs för att utrusta fler deltidslokaler. Ännu svårare blir det nu när det s. k. anordningsbidraget upphört. Det är svårt att se vilka motiv som låg bakom riksdagsmajoritetens beslut i denna fråga. Att försvåra för kommunerna att leva upp till den målsättning som tidigare uttalat sig för framstår inte som särskilt logiskt. Det bör påpekas att har som sin målsättning för daghemmen och deltidsgrupperna uttalat att verksamheten har samma pedagogiska innehåll och syfte. Det är därför ganska logiskt att om man värderar verksamheten lika bör staten i princip tillämpa samma villkor när man ekonomiskt vill stödja kommunernas insatser på detta område. utgår det relativt generösa anordningsbidrag till kommunerna för såväl daghem som fritidshem. Om verkligen vill leva upp till tidigare uttalade målsättningar för verksamheten i deltidsgrupper borde samma generositet gälla för denna verksamhet som för daghem och fritidshem. Det är helt enkelt nödvändigt för att inte kommunerna skall tvingas till en centralisering av denna för barnen värdefulla verksamhet. Skälen är enligt vår uppfattning starka för att regeringen lägger förslag som kan underlätta för kommunerna att ytterligare decentralisera den allmänna förskolan för 6-åringarna. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär förslag, enligt motionens syfte, som underlättar kommunernas decentralisering av den allmänna förskolan för 6-åringar. () ()