mot · G002249 · 1977-01-18 00:00:00 — Motion 1976/77: 249 av m. fl. om en ny försvarsordning, m. m. Den sammanlagda försvarskostnaden uppgår i årets statsbudget till , av vilka 11 476 miljoner går över försvarsdepartementet och går över andra departement, som medel till höjning av beredskapen. De stämmer i stort med det dyraste av de alternativ, som finns i 1977-1982. Militärens krav tillgodoses utan prut. kommunisterna har aldrig godkänt det försvarspolitiska tänkande som de styrande håller sig med. I motionen visas hur sårbart det s. k. skalförsvaret är. Ett försvar för segt motstånd i hela landet är ett billigare och bättre alternativ. Kostnadsslukande projekt som t. ex. gläder storfinansen och generalerna, men är den största felinvesteringen av försvarskostnader . I denna motion krävs att den automatiska kostnadsökningen för försvaret med icke godkänns, att avvecklas och att arbetet med flygplan A 20 avbryts, samt att uttalar sig i enlighet med motionens syn på försvarspolitiken. Då den långsiktiga försvarspolitiken förutses bli behandlad efter en särskild proposition under vårriksdagen, kommer kommunisterna då med en mer omfattande försvarspolitisk analys. I bilaga 7 till budgetpropositionen sägs att i avvaktan på slutbetänkandet års försvarsutredning framlägger regeringen nu endast förslag om försvarsutgifter för nästkommande budgetår. Det sägs vidare att man i detta förslag inte eftersträvat överensstämmelse med någon av de tre ekonomiska nivåer: A, B eller C som ÖB utarbetat i programplanen för 1977-1982. Ser man till de faktiska siffrorna kan en intressant jämförelse göras. I programplanen ÖB 77-82 har följande belopp angetts i de olika nivåerna för /78, : Nivå A 10 446 Nivå B 10 206 Nivå C 9 938 Summorna är beräknade i den prisnivå som gällde . Med tillägg för penningvärdeförsämringen överensstämmer det anslag som begärs för /78, 11 476 miljoner, närmast med nivå A. Den borgerliga regeringen har således utan prutningar godtagit de krav som ställts av militärledningen. Det förtjänar att påpekas att den föregående regeringen angivit en ekonomisk ram för planeringen som motsvaras av nivå C. kommunisterna har aldrig godkänt det tänkande som ligger bakom besluten för vårt nuvarande försvar. Oavsett vilken av de tre ovannämnda nivåerna man väljer, får man ett försvar som till sin uppbyggnad är ett försök att kopiera stormakternas krigsorganisationer. Det finns här ingen skillnad mellan socialdemokratisk och borgerlig försvarsuppfattning. Men vi kan aldrig öka vår nationella säkerhet genom att ställa upp på de villkor som dikteras av kapprustningen mellan stormakterna. Det är en illusion att tro att vi skall kunna uppehålla någon balans gentemot dessa stater, så att vi inte försvagas i förhållande till vår omvärld som ÖB brukar uttrycka saken. Vi har helt enkelt inte råd! Dessutom, och viktigare, även om vi skulle anse oss ha råd att vidmakthålla ett försvar av dagens typ och storlek, skulle det ändå inte ge oss större säkerhet än den billigare och till våra förhållanden bättre anpassade organisation, som kommunisterna förespråkar. kommunisterna kräver en helt ny militärordning framför allt av tre skäl: Den nuvarande militäruppbyggnaden är enormt kostnadsslukande och kan i längden inte bäras. Det är ett ineffektivt försvar, byggt på illusionen om att skulle kunna tillbakavisa en stormakts angrepp på dennas villkor och med en försvarsorganisation av i princip samma struktur. De krafter som verkar för fortsatt avspänning i har noterat betydande framgångar, bl. a. bekräftade av de uppnådda resultaten vid . Allt detta tillsammantaget gör att kravet på en helt ny militärordning måste resas med ökad kraft. Opinionen för en ny politik på detta område växer också undan för undan. är det inte längre bara kommunisterna som reagerar mot den nuvarande miljardslukande militärapparaten och kräver en annan politik. Det sker också inom breda skikt av det socialdemokratiska partiet, även om man lyckats hålla den opinionen tillbaka. Därutöver ifrågasätter allt fler ledande militärer förnuftet i den nuvarande försvarsorganisationen. Kritiken mot den nuvarande organisationen måste främst inriktas mot satsningen på ett s. k. skalförsvar. Detta innebär, kort sagt, att skall sträva efter att bygga upp ett hårt skal utanför, eller i omedelbar anslutning till, sina kuster och gränser. Komponenterna i skalförsvaret utgörs i första hand av flyg- och marinstridskrafter samt fasta anläggningar, dvs. befästningar av olika slag. Grundtanken i denna satsning, som är en av våra mest omhuldade militära myter, är att ett angrepp skall kunna mötas långt utanför våra gränser och försvagas genom flyg- och fiottanfall, så att man slutligen genom strid i gränszonen skall kunna förhindra angriparen att få fast fot på svensk mark. Om man då tar i beaktande att alla större invasionsföretag sedan och framåt alltid har lyckats, även mot väl förberedda och befästa kuster och gränser, framstår skalförsvarsprincipen i all sin ihålighet. Vi kommer aldrig att kunna hindra en angripare att få fast fot på svensk mark, helt enkelt därför att om en stormakt planerar ett angrepp mot oss, så satsar den vad som behövs för att lyckas och räknar då med de förluster som kan uppstå i inledningsskedet. Det är således ett cyniskt bedrägeri mot svenska folket att påstå att vi måste satsa t. ex. /år på flygvapnet för att förhindra att kriget förs in på svenskt territorium. Vi klarar inte det! Med dagens robotteknik är jakt- och attackflyg med sina påkostade baser så sårbart, att det vi har kan slås ut . Vad händer sedan? Om vi skall fortsätta att försvara oss måste vi göra det inne i landet och då i mycket sämre utgångsläge, därför att en oproportionerlig del av resurserna lagts på det då eliminerade skalförsvaret. Slutsatsen är klar. Vi bör genomföra en kraftig nedbantning av i första hand flygvapnet. De enorma satsningarna på Viggensystemet är den största felinvesteringen av försvarskostnader någonsin! Vi bör eftersträva en utveckling av flygvapnet som är lika med den inom marinen, där man för länge sedan gett upp satsningen på kryssare och tunga jagare och är på väg mot en utveckling med flera och mindre enheter, som är mera realistisk. Den måste givetvis fortsätta, och även inom armén måste en anpassning ske mot flera, lättare och mindre kostnadskrävande enheter. Ansvällningen av stabs- och ledningsorganisationen måste stoppas och resurser överföras till stridande förband. Men hur går det då med krigsmaktens avskräckande effekt? Är det inte den som är det första målet för våra ansträngningar? En angripare skall således enligt den ovannämnda kalkylen komma fram till att förlusterna för honom blir så stora att han avstår från angrepp. Som påvisats ovan finns det intet fog för påståendet att ett skalförsvar av den typ och storlek som kan bygga upp på ett avgörande sätt skulle avskräcka en stormakt. Med sina mångdubbelt större resurser kan den alltid sätta in vad som behövs, även om den är engagerad på annat håll. Men om det svenska försvaret är uppbyggt och organiserat för ett segt motstånd i hela landet och försett med moderna defensiva vapen, kan det verka mera avskräckande. Det är framför allt en fråga om tid. Att ha resurser i form av trupp och material bundna för kan verka lika avskräckande som de förluster som måste tas vid angrepp mot ett skalförsvar. kommunisterna avser att återkomma med mera detaljerade förslag på totalförsvarets utformning i samband med den aviserade propositionen . Till det , för /78, framlagda förslaget och med hänvisning till synpunkterna ovan vill partiet anföra följande. Den summa, 11 476 miljoner, som begärts för kommande budgetår innebär en ökning av försvarskostnaden som motsvarar de krav ÖB har ställt. Till denna summa måste läggas utgifterna för beredskapshöjande åtgärder inom andra departement enligt bil. 26 till budgetpropositionen, 3 435 + 2 531 milj. kr. Detta ger en sammanlagd försvarskostnad av 17 443 miljoner. tiska kostnaden för nationen i form av bundna resurser m. m. torde inte kunna beräknas men uppgår givetvis till större belopp än vad som här redovisas. Den automatiska kostnadsökning som redovisas i budgetpropositionen måste brytas och en inriktning av försvarets utveckling till en lägre och mera realistisk nivå påbörjas. 1. att måtte uttala sig för en ny försvarsordning enligt i motionen anförda principer, 2. att beslutar att produktionen av flygplan 37 avvecklas och att arbetet med utveckling av flygplan A 20 avbryts, 3. att för /78 beslutar en sänkning av militärkostnaderna med den summa som motsvaras av anslaget under A 5, 2 , och som är avsedd för prisreglering för det militära försvaret. (vpk) (vpk) (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)