ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G0021450 · 1977-03-21 00:00:00 — med anledning av propositionen 1976/77:93 om beskattning av ränta på vinstandelslån, m. m. I propositionen föreslås regler för beskattning av ränta på den nya form av lån som vinstandelsbevisen utgör. Själva formen att tillföra företagen nytt kapital är intressant, och detta nya tillvägagångssätt kan innebära att kapitalanskaffningen underlättas beträffande externt kapital. I princip har jag ingenting att invända mot de beskattningsregler som föreslås i propositionen. I likhet med vad föredragande statsrådet anfört på sidorna 21-24 i propositionen anser jag emellertid att en obegränsad avdragsrätt för ränta på ifrågavarande lån kan leda till uppenbara missbruk. De i propositionen föreslagna spärrarna förefaller inte tillräckliga för att förhindra det befarade missbruket. Detta gäller i första hand fåmansbolagen och deras delägare. Med anledning av förslag från företagsskatteberedningen, som konstaterat uppenbara missbruk, beslöt om skärpta skatteregler för fåmansbolagen och delägarna. De åtgärder som föreslogs och antogs av var dels ökad uppgiftsskyldighet, dels åtgärder för att eliminera att ett konstlat tvåpartsförhållande mellan bolaget och ägare/ägarna kunde användas till skatteundrandragande. Jag anser nu att en ny väg kan öppnas till obehörig skattevinst genom att propositionens förslag möjliggör ett kringgående av dubbelbeskattningen och ger möjlighet till ökat laborerande med vinstmedel. Den 50-procentiga spärr som föreslås i propositionen anser jag inte tillräcklig för att förhindra missbruk. Följande exempel kan anföras. Inför en försäljning av ett företag kan således den tilltänkte nye ägaren tillförsäkras förmånliga vinstandelslån, och försäljaren kan kvarligga med samma förmånliga papper. Realisationsvinstbeskattningen torde endast undantagsvis kunna rätta till sådana missförhållanden. Enligt min mening bör alltså företag ej medgivas avdragsrätt för rörlig ränta på sätt som föreslås i propositionen på lån från fåmansbolagsdelägare eller andra med intressegemenskap med delägarna, även om vinstandelslånen till mera än skulle vara placerade hos andra fristående personer. Något behov kan inte anses föreligga för vinstandelslån från ägaren. Det kapital som tillföres företaget på detta sätt är i praktiken internt kapital, som kan tillföras fåmansbolaget utan de nya finansieringsformer som föreslås. Av propositionen framgår ej klart om det föreligger uppgiftsskyldighet för företaget att uppge vem som på angivet sätt uppburit ränteintäkter. att en sådan uppgiftsskyldighet är nödvändig och att bestämmelse härom bör inforas i vederbörlig lagtext. Vederbörande utskott bör ges i uppdrag att utarbeta erforderlig lagtext. Med stöd av det anförda hemställes att vid behandlingen av propositionen 1976/77:93 beslutar 1. att rätt till avdrag för rörlig ränta å vinstandelslån ej medges om räntemottagaren tillhör den personkrets som upptagits i propositionens förslag till anvisningar till 41 c § b), 2. att uppgiftsskyldighet skall föreligga för utgivna räntor som företag har avdragsrätt för.
mot · G0021451 · 1977-03-23 00:00:00 — 1976/77 1451-1455 Motion 1976/77:1451 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:66 om upprustning av , m. m. I propositionen 1976/77:66 angående upprustning av framhålls bl. a. den stora betydelse kanalen har för fritidsbåtar. passerde inte mindre än närmare 5 200 fritidsbåtar kanalen, och med den kraftiga expansion som sker inom fritidsbåtsområdet kan man räkna med att antalet båtar som passerar kommer att öka mycket kraftigt . Mot den bakgrunden anser vi att man i samband med den planerade upprustningen av kanalen bör ta hänsyn till att gästhamnar för fritidsbåtar längs den kanalen blir iordningställda. Kontakter bör på ett tidigt stadium tas med berörda kommuner längs kanalens sträckning för att i samarbete med dem planera och utforma gästhamnar. Genom välplanerade och funktionsdugliga gästhamnar för fritidsbåtar kommer kanalen att bli mer attraktiv för såväl svenska som utländska fritidsbåtsägare. Med hänvisning till vad som ovan har framförts hemställs att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen har framhållits angående gästhamnar för fritidsbåtar längs . 1 1976/77. 3 sam/.
mot · G0021456 · 1977-03-23 00:00:00 — 1976/77 1456-1458 av i m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:91 om stödåtgärder på I propositionen 1976/77:91 om stödåtgärder på fiskets område läggs förslag fram om prisreglering på fisk under /78 m. m. Den internationella marknaden för fisk präglades och av betydande avsättningssvårigheter och låga priser. Dessa förhållanden har i hög grad påverkat den svenska fiskenäringens möjligheter att ge sina utövare skälig inkomst. Efter överläggningar mellan staten och fiskets förhandlingsdelegation föreslås regleringsföreningen få ökade möjligheter till marknadsreglerande åtgärder, innebärande bl. a. s. k. särskilt pristillägg för fisk. De särskilda pristilläggens storlek avses fastställas av regeringen och de övriga bestämmelser som erfordras av statens jordbruksnämnd efter regeringens bemyndigande. Enligt vår mening är det i detta sammanhang angeläget att reglerna för det s. k. särskilda pristillägget för fisk utformas på sådant sätt att alla svenska yrkesfiskare som ilandför sin fångst på svensk botten på ett enkelt administrativt sätt kan komma i åtnjutande av detta pristillägg. En del av de svårigheter den svenska fiskenäringen har att brottas med är att hänföra till näringsutövarnas organisationsgrad, fiskarenas åldersstruktur, distributionsproblem jämte svårigheter att urskilja de fiskare som bedriver fisket som bisyssla. Dessa förhållanden bör emellertid på intet sätt påverka en enskild yrkesfiskares möjligheter att åtnjuta det s. k. särskilda pristillägget för fisk. Med stöd av vad i motionen anförts hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om att reglerna för erhållande av s. k. särskilt pristillägg för av svensk yrkesfiskare fångad och i ilandförd fångst utformas på sådant sätt att samtliga yrkesfiskare på ett enkelt administrativt sätt skall kunna åtnjuta detta pristillägg. HANS () i . () () i Vrångebäck i 1 1976/77 3 sami.
mot · G0021458 · 1977-03-23 00:00:00 — Motion 1976/77:1458 av herrar och Ulander med anledning av propositionen 1976/77:107 om hushållning med energi i byggnader m. m. I propositionen 1976/77:107 (s. 5) framgår att en energikommision (I 1976:05) har tillkallats. Vidare framhålls (s. 6 andra stycket): Avsikten är emellertid inte att förslag och åtgärder som det redan nu finns underlag för skall avvakta kommissionens överväganden. I kapitel 4.6, Information och utbildning (s. 52, näst sista stycket), anförs: Det behövs kvalificerade kunskaper bland de yrkesverksamma i olika led av byggnadsprocessen för att de rätta energisparande åtgärderna skall kunna genomföras. De yrkeskategorier som berörs är konsulter, arbetsledare, byggnadsarbetare och montörer inom olika branscher samt förvaltningsoch driftpersonal. Dessa yrkeskategorier behöver fortbildning inom sitt fackområde för att kunna hantera energihushållningsfrågor. I anslutning härtill vill vi anföra följande. för byggnadsforskning (BFR) har finansierat en försöksverksamhet, som bl. a. gått ut på att direkt vid byggnadsprocessen informera om vad man bör iaktta när man skall värmeisolera byggnader. Direktinformationen på bl. a. byggarbetsplatser har gett mycket goda resultat, trots de begränsade resurser BFR har kunnat frigöra för denna typ av informationsverksamhet. Exempelvis har man genom projektanpassad information delvis kunnat komma till rätta med från värmeisoleringssynpunkt felaktiga och svårutförbara konstruktioner. Vidare har konstaterats att värmeisoleringen blivit betydligt bättre efter direktinformation på byggarbetsplatserna. 1 den nya energinormen ställs krav på ökad värmeisolering, men detta hjälper föga om man inte direktinformerar bl. a. konstruktörer, arbetsledare och byggnadsarbetare. Fel och brister, som kan upptäckas, t. ex. vid användandet av värmekamera, kan förhindras genom en ökad informationsverksamhet av den typ BFR påbörjat. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att får i uppdrag att utreda och ge förslag på hur de yrkesverksamma inom byggprocessen skall fortbildas för att kunna hantera energihushållningsfrågor, 2. att de medel, 5 milj. kr., som i propositionen föreslås till statens råd för byggnadforskning för informationen i stället används för en utökad direktinformation och erfarenhetsutbyte, för att komma till rätta med fel och brister vid värmeisolering. GOTAB 53583 Slockholm 1977
mot · G0021460 · 1977-03-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:74 om inriktningen av säkerhetspolitiken och totalförsvarets fortsatta utveckling I bilaga 1 till regeringens proposition 1976/77:74 anmäler föredraganden bl. a. att pågående utredningsarbete om försvarets hundskola nu avslutats. En proposition kommer senare att föreläggas om inriktning och organisation av skolans verksamhet. I förevarande proposition gör dock föredraganden uttalandet att verksamheten måste inriktas på att bli självbärande. F. n. finansieras hundskolans verksamhet dels med anslagsmedel (4 milj. ), dels med intäkter i verksamheten (beräknat till ca 4,3 milj. Omslutningen av verksamheten - dvs. totalt 8,3 milj. kr. - beräknas understiga utfallet /76 med ca 0,4 milj. kr. och det planerade utfallet /77 med ca 0,8 milj. kr. Om hänsyn tas till penningvärdets förändring blir skillnaden givetvis än mer markant. Den sammanhänger med att arméns inköp av minhundar från skolan enligt tidigare planering skall upphöra. I samband med regeringens kommande proposition om hundskolan kommer vi givetvis att göra en granskning av förslagen med hänsyn till de konsekvenser de får i skilda avseenden, bl. a. de rent sysselsättningsmässiga. I detta sammanhang vill vi emellertid vända oss mot regeringens uttalande om att verksamheten bör bli självbärande. Erfarenheterna från de gångna åren visar att detta inte varit möjligt. En övergång härtill skulle kunna få sådana konvekvenser för prissättningen att verksamhetens bestånd skulle kunna äventyras. Även fortsättningsvis bör därför anslagsmedel från försvarshuvudtiteln utgå till hundskolan. Detta bör av ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande finansieringen av försvarets hundskola.
mot · G0021465 · 1977-03-24 00:00:00 — Motion 1976/77:1465 av herrar i och Ekinge med anledning av propositionen 1976/77:87 om insatser för handikappades kulturella verksamhet I propositionen 1976/77:87 (bil. 3, hänvisad till civilutskottet) föreslås godkänna att upprustningsbidrag skall utgå till allmänna samlingslokaler med belopp som täcker hela den godtagbara kostnaden för handikappanpassning upp till i regel . För överstigande kostnader gäller nuvarande regler om upprustningsbidrag med högst av kostnaden. Åtgärderna kan avse såväl den fasta egendomen som vissa inventarier. Såväl det gällande 50-procentiga stödet för upprustning, vilket kan användas för handikappåtgärder, som det nu föreslagna 100-procentiga bidraget förbehålls dessa stöd samlingslokaler som klassas som allmänna enligt kungörelsen (1973:400) om statligt stöd till allmänna samlingslokaler. Samlingslokalkungörelsen öppnar emellertid -efter motionsinitiativ - också möjlighet att ge bidrag till energibesparande åtgärder i andra typer av samlingslokaler än de allmänna, t. ex. frikyrkolokaler. Motivet för detta var att energisparstödet lämpligen inte kunde begränsas till lokaler med viss användning. Motsvarande motiv gäller uppenbart också i fråga om samhällets stöd för att anpassa samlingslokaler efter de handikappades behov. Vi föreslår därför att det i propositionen föreslagna och tidigare gällande stödet för allmänna samlingslokaler i vad avser handikappanpassning skall utsträckas till att gälla även de övriga samlingslokaler som berättigar till bidrag till energisparande åtgärder. Vi är medvetna om att de grundläggande svårigheterna i denna typ av övervägande inte är sakligt motiverade utan i stället utgår från avgränsningen av resp. fackdepartements ansvarsområden. Det är därför nödvändigt att dessa frågor ytterligare övervägs inför nästa budgetproposition. bör som sin mening ge regeringen detta till känna. Bostadsministerns uttalande om önskvärdheten av kommunala åtgärder för anpassning av befintliga lokaler av samlingslokalkaraktär täcker även den typ av lokaler vi här särskilt tagit upp. Vi har därför inte något särskilt yrkande i denna del men förutsätter att utskottet ansluter sig till bostadsministerns mening med ett klart påpekande av detta förhållande. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att godkänner att stöd för handikappanpassning av samlingslokaler som kan få bidrag till energibesparande åtgärder får lämnas efter samma riktlinjer som gäller för stöd till allmänna samlingslokaler, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av det budgetmässiga ansvaret för stöd till vissa samlingslokaler.
mot · G0021467 · 1977-03-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:87 om insatser för handikappades kulturella verksamhet I propositionen 1976/77:87 föreslås åtgärder för att förbättra handikappades tillgång till och möjligheter att delta i olika slag av kulturaktiviteter. Det finns anledning att notera att propositionens förslag är betydligt gynnsammare än vad som föreslogs av handikapputredningen i dess betänkande (SOU 1976:20) Kultur åt alla. Det är uppenbart att detta är ett resultat av handikapporganisationernas medvetna opinionsarbete för sina medlemmars kulturella och sociala rättigheter. I ett avseende, som dessutom måste ses som avgörande, har emellertid handikapporganisationernas krav inte tillgodosetts. Vpk har också riktat skarp kritik mot utredningen i detta avseende. Det gäller förhållandet att resultaten av reformen i väsentlig utsträckning kommer att vara avhängiga av kommunernas engagemang. Varken utredningen eller propositionen föreslår något preciserat ansvar för eller stöd till kommunerna så att de kan garantera de handikappades rätt till kulturaktiviteter. Således kommer så viktiga delar som biblioteksverksamheten och färdtjänsten att även i fortsättningen bli beroende av vilka resursfördelningar man anser sig vilja och kunna göra ute i kommunerna. Med hänsyn till kommunernas kärva ekonomiska läge och att man inte kan ta för givet att insikten om frågornas betydelse omfattas allmänt av kommunalpolitiker i landet anser vpk att det fordras en statlig reglering och generös bidragsgivning för att garantera reformernas genomförande. I Svenska kommunförbundets remissvar finns också en klar reservation i vad gäller genomförandet, med hänvisning till den skiftande standarden och de olika resurser som finns i kommunerna. Detta måste beaktas och åtgärder vidtas för att inte beslut om insatser för de handikappades kulturella verksamhet skall komma att urholkas och få en helt annan och sämre utformning än som avsetts. Vpk anser för den skull att frågan om en statlig bidragsgivning och fastställda minimikrav på kommunernas åtgärder för de handikappades kulturella verksamhet bör tas upp till skyndsam utredning. I det sammanhanget bör också frågan om ändrade bidragsregler för färdtjänsten tas upp, bl. a. i syfte att avskaffa nuvarande diskriminerande bestämmelser om antal resor och färdsträckor. Med hänvisning till ovanstående och med godkännande av propositionen 1976/77:87 i övrigt föreslås att hos regeringen hemställer om en skyndsam utredning med syfte att utarbeta förslag till statliga bidrag med bestäm melser för kommunernas åtgärder för de handikappades kulturella verksamhet, varvid även färdtjänsten bör behandlas i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · G0021469 · 1977-03-24 00:00:00 — 1976/77 1469-1472 Motion 1976/77: 1469 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:99 om stöd till vissa tidningar och tidskrifter, m. m. Alltsedan statligt presstöd till dagstidningar infördes har frågan om möjligheterna för tidningar som utkommer i men använder annat språk än svenska varit aktuell i den presspolitiska debatten. I den fram till gällande presstödskungörelsen togs inte ställning till om dagstidningar som utkom på annat språk än svenska skulle - om de i övrigt uppfyllde kraven - kunna erhålla presstöd. ansåg genom ett flertal ställningstaganden att så inte var fallet. En minoritet i nämnden hävdade dock att hinder inte förelåg för bidrag till dessa tidningar. I nu gällande förordning om statligt stöd till dagstidningar (1976:336) har dagstidningsbegreppet begränsats så att det bl. a. endast gäller nyhetstidning vars text i huvudsak är skriven på svenska. Förordningen medger sålunda inte att tidning som har huvudsakligen annat språk än svenska kan få t. ex. produktionsbidrag. I propositionen 1976/77:99 föreslås ett särskilt inriktat stöd till tidningar och tidskrifter som utkommer på annat språk än svenska. Det kommer emellertid för allmänna nyhetstidningar att innebära väsentligt lägre belopp än om stödet utgick enligt allmänna reglerna för statligt stöd till dagstidningar. Enligt vår mening finns det inga bärande skäl varför tidningar som kommer ut på t. ex. finska eller estniska skall ha sämre möjligheter till presstöd än om samma tidning kom ut på svenska. Med hänsyn till att de i allt väsentligt har samma problem som tidningar på svenska språket och då man inom samhället i övrigt vill undvika särlösningar för invandrargrupper finner vi ingen anledning till att tidningar på annat språk än svenska skall särbehandlas när det gäller presstöd. Åberopande det anförda hemställer vi att beslutar uttala att tidningar på annat språk än svenska skall i fråga om presstöd behandlas på samma sätt som tidningar som utkommer på svenska språket. () () 1 1976/77.
mot · G0021473 · 1977-03-24 00:00:00 — 1976/77 1473-1476 Motion 1976/77: 1473 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:99 om stöd till vissa tidningar och tidskrifter, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1976/77:1472 hemställer att avslår propositionen 1976/77:99 såvitt avser p. 10 samt ger regeringen till känna vad som i motionen 1976/77:1472 anförs rörande dispositionen av viss del av anslaget Åtgärder för invandrare. () () () 1 1976/77.
mot · G0021474 · 1977-03-24 00:00:00 — av i m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:105 om åtgärder för textiloch konfektionsindustrierna I regeringens proposition 1976/77:105 rörande åtgärder för textil- och konfektionsindustrierna föreslås en rad stödåtgärder för denna bransch. Av propositionens innehåll får man intrycket att regeringen har den del av branschen i åtanke som har fibermaterial som råvara. Det finns emellertid andra delar av branschen som brottas med problem. Vi tänker då på skinnbranschen. har den svenska skinnkonfektionsindustrin levt under trycket av en stark och ökande import från lågprisländer. Ett antal företag har drabbats i den utsträckning att de tvingats varsla och avskeda personal. Omkring 300 personer - dvs. ungefär en femtedel av dem som var sysselsatta i branschen - har drabbats av varsel. För skinnindustrin är problem av detta slag relativt nya jämfört med vad som är fallet för övrig konfektionsindustri. Genom initiativ från bl. a. kommun, dit huvudparten av denna verksamhet är koncentrerad, har en branschutredning utförts av industriverket och som ett resultat av den har utbildnings- och rationaliseringsåtgärder vidtagits. Ytterligare omställningar är emellertid förestående, och om vi fortsättningsvis skall få behålla en livskraftig skinnkonfektionsindustri i detta land kan stödåtgärder bli erforderliga. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att även skinnkonfektionsindustrin erhåller samma stöd som tekoindustrin i övrigt. () ()
mot · G0021475 · 1977-03-24 00:00:00 — Motion 1976/77: 1475 av herrar andre vice talmannen och Nyhage med anledning av propositionen 1976/77:105 om åtgärder för textil I propositionen 1976/77:105 med förslag om åtgärder för textil- och konfektionsindustrierna konstateras bl. a. att efterfrågan på kläder stagnerat och att eftersom importökningen klart överträffat exportökningen har den totala inhemska produktionen kommit att minska. 1 konkreta tal har den totala importen av plagg - således konfektion och trikå - 1976 i jämförelse med 1975 ökat i värde med nära 28 96. Tas hänsyn till inflationen torde denna importökning motsvara ca 20 96 i volym. har exporten av plagg ökat med endast 7,9 96 i värde, vilket betyder en viss volymminskning. Följden har blivit en avsevärd minskning av den svenska produktionen. Denna utveckling har även medfört en katastrofal nedgång av orderingången för svensk tekoindustri. Det ligger i sakens natur att överimport med åtföljande övertill försel till marknaden utgör en besvärande propp i distributionskanalerna, till avsevärt men för orderingången till de svenska tekoproducenterna. Några statistiska uppgifter om importutvecklingen för föreligger ännu inte men rapporter från marknaden tyder på att importutvecklingen fortsätter. Denna importutveckling har medfört att importpenetrationen successivt stigit och på stora varuområden är 80 96 och däröver. Någon motsvarighet till denna höga importandel torde inte finnas i andra länder. Som exempel kan nämnas att , med motiveringen att importandelen på vissa områden uppgick till ca 54 96, infört begränsningar av importen från alla länder enligt artikel 19 i . Som framgår av s. 8 i propositionen upprätthåller en begränsning av importen av tekovaror från statshandelsländer och vissa lågprisländer. Trots detta har en tekoimport från lågprisländer som är den högsta per capita i industrivärlden. I värde uppgår plaggimporten från dessa länder till ca 37 96 av totalimporten, vilket i volym torde motsvara närmare 50 96. Få branscher i - om ens någon - når ens i närheten av denna volym i fråga om lågprisimport. Förhållandena i lågprisländerna - exempelvis i fråga om miljö, lönekostnader, social standard m. m. - ligger på en sådan nivå att priskonkurrensen från dessa länder inte kan bemästras med svenska eller västerländska företagsekonomiska insatser. Detta trots att som framhållits i propositionen produktivitetstillväxten inom textilindustrin ägt rum med ökningstal som väsentligt överstiger genomsnittet för hela industrisektorn. 1976/77: 1475 Vi är fullt medvetna om att genom internationella avtal av olika slag inte har full handlingsfrihet att ingripa på det handelspolitiska planet. I enlighet med andan i MFA bör vi dock med vår i särklass stora lågprisimport kunna inta en mer restriktiv hållning än i vad gäller tekoimport från länder med en helt annan situation än i fråga om miljö, kostnadsnivå och, inte minst, social standard. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att importlicensgivningen för tekovaror tilllämpas mer restriktivt och på fler varugrupper än . HANS NYHAGE (m)
mot · G0021477 · 1977-03-24 00:00:00 — Vi förutsätter att reglerna för det tidsbegränsade sysselsättningsbidraget utformas så, att företaget inte kan uppbära mer än ett bidrag för sina utbildnings-, löne- eller andra kostnader för enskild anställd. I en särskild motion av m. fl. görs hemställan beträffande särskilt tidsbegränsat sysselsättningsbidrag m. m. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att godkänner de allmänna riktlinjer för samhällets aktiva medverkan i tekoindustriernas strukturomvandling som föreslagits i motionen, 2. att hos regeringen anhåller att initiativ tas i syfte att trygga de samhällskrav som angivits i motionen och att regeringen för redovisar sina åtgärder med anledning härav senast budgetproposition, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om strukturgarantier till företag, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av initiativ för att påskynda de pågående förhandlingarna mellan regeringen och vissa bomullsspinnerier, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regler för utgivande av statligt stöd för exportfrämjande åtgärder. () () HANS () i