mot · G102222 · 1977-01-01 00:00:00 — om ökat handelsutbyte med de socialistiska länderna När arbetare och tjänstemän i industrier som stått inför nedläggning eller nedskärning av produktionen krävt att hjulen ska hållas i gång, har de från direktörer och företrädare för regeringen mötts med standardargumentet: Vi får inte avsättning för våra produkter och vi kan inte längre producera på lager. Vidare sägs det att blivit distanserat på världsmarknaden. Det som företrädarna för exportindustrin och regeringen kallar för världsmarknaden är emellertid endast ungefär hälften av densamma. Det är OECD-ländema med tyngdpunkt på EG-ländema. Med en åsneaktig envishet och till priset av en snabbt stigande arbetslöshet inriktar man sig så gott som uteslutande på den kapitalistiska delen av världen. (Undantagen representeras av de stora byggföretagen som i stort sett upprätthållilt sin omsättning genom uppdrag i de socialistiska länderna.) Därest inte en nyorientering av den svenska handelspolitiken snabbt kommer till stånd kommer arbetslösheten och den industriella nedrustningen i vårt land att öka i accelererad takt. I den kapitalistiska världen - som svarar för av världsproduktionen - kommer enligt alla tillgängliga prognoser den ekonomiska krisen att fortsätta. Pessimismen ökar var tidskriften nr 51/77) rubrik på konjunkturrådets inom och Samhälle höstrapport. I densamma - som endast uppvisar marginella avvikelser från och Industriförbunds rapporter - utgår man ifrån att industriinvesteringarna kommer att sjunka med . skisseras två alternativ. Enligt det första skulle den internationella konjunkturen vara på väg uppåt med resultat att den svenska exporten skulle öka . Enligt det andra alternativet skulle exporten förbli oförändrad medan investeringarna sjunker mer än dubbelt så snabbt som . Sammanfattningsvis framhåller man att vid oförändrad politik lutar konjunkturrådets egen prognos mest åt det pessimistiska hållet. har lågkonjunkturerna infallit i stort sett . Under dessa har vissa företag gjort punktvisa insatser för att komma in på den krisfria socialistiska marknaden. Men vid nästa konjunktursvängning har man återigen helt inriktat sig på de kapitalistiska länderna, där man redan var inarbetade och där man kunde hämta snabba profiter utan extra ansträngningar. Därför har mönstret för den svenska utrikeshandeln - med , med de socialistiska länderna och återstående med - förblivit oförändrat . Allt fler i vårt land anser att denna marknadsfördelning är ohållbar om skall kunna fortleva som industriland. Det är främst de arbetslöshetsdrabbade och arbetslöshetshotade arbetarna och tjänstemännen som kräver en omläggning av handelspolitiken. Men även företagsledare har yttrat sig i samma riktning. Således sade LKAB-chefen i ett TV-program att en ökad malmförsäljning på de socialistiska marknaderna skulle förbättra läget för företaget. De socialistiska länderna är utvecklade industriländer med en långsiktigt planerad import och export. Deras utrikeshandel sker i huvudsak på varuutbytesbasis. Därför kan vare sig enskilda företag eller grupper av företag i åstadkomma den nödvändiga ökningen av vårt handelsutbyte med dessa länder. Endast statsmakten har de erforderliga resurserna härtill. kommunisterna anser att dessa resurser måste tas i anspråk . För redan nu är de nya femårsplaner som skall börja gälla under utarbetande i de socialistiska länderna. Med stöd av det anförda föreslås att beslutar hemställa hos regeringen att den söker sluta ett handelsavtal med Rådet för ömsesidig ekonomisk hjälp (), i syfte att öka handelsutbytet med de socialistiska länderna.