mot · G102176 · 1977-11-25 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:40 om åtgärder för att främja de mindre och medelstora företagens utveckling Skogslänen och då närmast de nordligast belägna länen har haft 2-3 gånger så hög arbetslöshet som landet i övrigt. Genom insatser på flera olika områden söker regeringen nu komma till rätta med dessa problem. Inte minst genom den framlagda propositionen 1977/78:40 om åtgärder föratt främja de mindre och medelstora företagens utveckling skapas möjlighet att förbättra sysselsättningsläget. Det gäller bl. a. att ta till vara de redan befintliga resurser som finns inom småföretagen och på så sätt öka produktionen och sysselsättningen. I propositionen föreslås vidare att Svenska Industrietablerings AB:s (SVETAB) insatser för att främja nyetablering försöksvis organiseras inom ramen för två särskilda investmentbolag, vilka är helägda av SVETAB. Dessa investmentbolags insatser skall koncentreras till två geografiska regioner, Värmland-Bergslagen och mellersta . har ett liknande investmentbolag, , inrättats i . Vi har förståelse för att regeringen ej är beredd att bilda ytterligare investmentbolag. måste vi dock påpeka att sysselsättningsläget i är otillfredsställande och måste förbättras. Arbetslösheten är hög, och uppenbara risker finns att den kan förvärras, bl. a. till följd av den i viss mån speciella företagsstrukturen i länet. Antalet småföretag är sålunda stort, och de är ofta beroende för sin sysselsättning av storföretag inom krisbranscher. En av förutsättningarna för en bevarad och tryggad sysselsättning är att den mindre företagsamheten får en större självständighet gentemot storföretagen. Genom sin flexibilitet kan vidare de mindre företagen lättare än storföretagen anpassa sig till förändrade förhållanden på marknaden. Man kan lättare än storföretagen ändra sortiment och produktionsinriktning om så behövs. En ökad satsning på exporten från de mindre företagens sida är ytterligare en möjlighet att skapa utrymme för ökad produktion. För små företag har även små marknadsandelar stor betydelse. Dåligt utnyttjade exportmöjligheter hos de mindre företagen kan därför karakteriseras som en outnyttjad produktionsresurs. De mindre företagen har emellertid svårt att göra sig gällande på exportmarknaden. Viss export sker , bl. a. genom legotillverkning åt större företag, men enligt vår mening finns ett stort utrymme för en mera direkt försäljning på utlandet från småföretagens sida. De flesta småföretagare besitter emellertid inte kunskaper hur man bör förbereda en satsning på försäljning på utlandet av en viss produkt. Man vet ej hur en ny marknad bearbetas, hur man finnér lämpliga försäljningskanaler, och man saknar ofta behövliga språkkunskaper. Vidare kan finansieringen av exportaffärer vara ett besvärande problem för småföretagen. Enligt vår mening måste det vara samhällets sak att på detta område hjälpa småföretagen att komma över de nämnda tröskelproblemen. Det är helt orealistiskt att tänka sig att vart och vartannat småföretag skulle kunna bygga upp egna exportavdelningar. Vad det handlar om är i stället att söka samordna exportinsatserna. Stödåtgärderna bör enligt vår mening i princip vara en hjälp till självhjälp och bör därför normalt kunna avvecklas efter en inkörningsperiod. För del finns redan nu en uppbyggd organisation att utgå ifrån när det gäller att stödja småföretagens exportinsatser. Vi avser då stiftelsen , med bl. a. kommuner och landsting i länet som huvudmän. Vid etablerandet av Expolaris bildades även , i syfte att och när erforderligt kapital anskaffats användas för affärsverksamhet. pågår försök inom detta bolag att organisera och marknadsföra Turn-key-projekt, där det specifika kunnande som finns inom regionen erbjuds till utvecklingsländer. Med utgångspunkt i Expolaris finns sålunda goda möjligheter att med jämförelsevis begränsade ökningar av samhällets insatser främja småföretagens försäljning på utlandet. De centrala organ som har till sin uppgift att befrämja svensk export är självfallet också betydelsefulla för näringslivet men upplevs av många av våra småföretagare som institutioner belägna på för långt avstånd från den egna verksamheten. För att säkerställa sysselsättningen hos den befintliga småindustrin i och stimulera till produktutveckling och företagsetablering föreslår vi att möjligheterna till etablering av ett Handelshus i , med uppgift att exportera småföretagens produkter, prövas. bör inordnas i stiftelsen verksamhet. För det regionala näringslivets utveckling i skulle ett sådant lokalt handelshus kunna spela en väsentlig roll. Verksamheten bör efter en uppbyggnadsperiod vara självfinansierande, men i uppbyggnadsskedet behöver medel tillskjutas från statens sida. En summa på ca 5 milj. kr. Dessa medel finns tillgängliga inom ramen för de resurser som anslås för främjandet av den mindre och medelstora företagsamheten i propositionen 1977/78:40, varför någon ytterligare medelstilldelning ej erfordras. Beträffande organisationen för Handelshus i finner vi det lämpligt att det sker en närmare knytning till den utvecklingsfond för näringslivet i länet som enligt regeringens proposition 1977/78:40 avses bildas . Det bör enligt vår mening ankomma på den särskilda organisationskommitté som avses inrättas inför bildandet av de olika utvecklingsfonderna i länen att pröva organisationsformen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att i anledning av propositionen 1977/78:40 hos regeringen begär att ett Handelshus i med uppgift att exportera småföretagens produkter inrättas i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()