mot · G102175 · 1977-11-25 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:31 om riktlinjer i den fysiska riksplaneringen för vissa s. k. obrutna fjällområden I propositionen 1977/78:31 om riktlinjer i den fysiska riksplaneringen för vissa s. k. obrutna fjällområden gör statsårdet en mycket snäv begränsning av möjligheten att bygga nya vägar inom dessa områden. Vi motionärer liksom befolkningen inom de berörda länen delar naturligtvis den uppfattningen att behov föreligger av att med olika åtgärder skydda unik och värdefull natur. Det synes oss främst vara frågan om att skydda områden mot påverkan av tyngre exploatering. Inom de obrutna fjällområdena torde markanvändningen komma att variera avsevärt i olika delområden. med att vissa delområden kommer att åtnjuta större skydd, kommer andra att kunna tas i anspråk för bl. a. ett ökat rekreativt nyttjande. Detta understryks bl. a. av vad statsrådet anför på s. 77 i propositionen, där det framhålls vara angeläget att ta hänsyn till den lokala befolkningens berättigade intresse av att kunna utnyttja sin närmiljö till försörjning och rekreation. För att detta skall bli möjligt måste åtgärder vidtas för att göra dessa områden tillgängliga för människor. Stora grupper av länets och landets befolkning kommer, därest inga vägar finns, att helt hindras från att njuta anblicken av denna natur. Det väglösa området kommer således att vara förbehållet unga, friska och välsituerade, något som från jämställdhetssynpunkt inte kan accepteras. Även från näringslivs- och sysselsättningssynpunkt är vissa vägfrågor något av en livsnerv för berörda kommuner och länsdelar. Så är enligt vår mening fallet när det gäller de vägavsnitt som motionen berör, nämligen i , i samt den s. k. mellan och . Statsårdet förordar på s. 94 i propositionen att en vägkorridor upp t. o. m. Ritsem lämnas öppen men stänger definitivt möjligheten för en förlängning av den redan befintliga vägen in i . Endast 2 å 3 mil återstår att bygga för att det svenska och det norska vägnätet skall sammanbyggas. Området har f. ö. varit föremål för stora ingrepp genom utbyggnad av vattenkraft, ledningsdragning och vägbyggande. Det torde vara svårt för att inte säga omöjligt att beteckna området som obrutet fjällområde. Under en lång följd av år har trafik,även busstrafik, förekommit på den befintliga vägen 1 1977/78. upp till Sitasjaure. Från den nuvarande vägens slut vid Sitasjaure har regelbunden persontrafik ombesörjts genom STF:s båttrafik på Sitasjaure in i . Till detta kommer, som statsrådet själv omnämner på s. 94, behovet av att bygga en kraftledning för överförande av elkraft till . Denna ledning bedömer statsrådet så angelägen att regeringen bör fl full handlingsfrihet i detta ärende. Vi motionärer delar statsrådets uppfattning i denna fråga. De berörda kommunerna har i skilda sammanhang gjort framställningar till statsmakterna om att de återstående 2 å 3 milen skall fl byggas. Det skulle ge möjlighet för en öppen turistväg till , något som i såväl kommunernas som den nordnorska befolkningens intresse betecknas som mycket angeläget. Senast gjordes en sådan framställning vid en uppvaktning hos statsministern och kommunikationsministern. Därvid uttalade de båda ministrarna ett klart positivt intresse och utlovade att undersöka möjligheten för projektet. 1 anledning av det tidigare nämnda kraftledningsbygget och även för denna lednings framtida underhåll torde en väg vara både nödvändig och välmotiverad. Det är vår bestämda uppfattning att ett stopp fördetta vägbygge skulle komma att tolkas som en utmaning mot vitala kommunala och medborgerliga intressen. De ingrepp som redan gjorts i området och som ytterligare kommer att göras i och med byggande av kraftledningen utgör enligt vår mening goda skäl för att man som kompensation beslutar tillmötesgå kommunernas begäran om det här aktuella vägavsnittet. i samt och kommuner har föreslagit att en vägkorridor öppnas i Tärna-Graddisområdet. Genom remisser har bl. a. i och uttalat behovet av en sådan vägkorridor. I ett delbetänkande, avgivet av kommittén för planering av turistanläggningar och friluftsområden i Vindelälvsområdet (stencil Jo 1971:2), har kommittén framhållit vägförbindelsen mellan norra och som särskilt angelägen och anfört: Enligt kommitténs mening är det angeläget att allmänheten bereds tillgång till de stora kvaliteterna i TärnaGraddis fjällområde. Turismens och friluftslivets intressen bör tillmätas största betydelse vid områdets fortsatta planering. Det framgår bl. a. av i remissyttrande att denna väg ingår i projektet naturreservat, som tidigare tillstyrkt. Vägen betecknas som mycket nödvändig för att turistnäringen skall kunna utvecklas i önskvärd omfattning. Vägen ingår även i det åtgärdsprogram för Vindeldalsområdet som i presenterade för regeringen . Vi motionärer delar denna uppfattning. i samt och kommuner har föreslagit att området bör delas genom en vägkorridor. En sådan åtgärd är enligt vår mening nödvändig, därest den för turistort så angelägna vägen Storjola-Ankarvattnet skall komma till utförande. Den här föreslagna vägen innebär även väsentligt kortare resvägar för och bofasta befolknings resor mellan länen. Beträffande de två vägarna och Storjola-Ankarvattnet framhåller departementschefen i propositionen att det nu saknas tillräckligt underlagsmaterial för att väga motstående intressen mot varandra och ta ställning till en justering av föreslagna gränser. Vi anser för vår del att de två föreslagna vägarna har så stor betydelse för berörda bygder och att tillräckligt beslutsunderlag finns för att redan nu beslutar om tillåtligheten av vägarnas tillkomst. Vi föreslår därför att berörda gränser justeras så att nämnda vägar tillåts byggas. Därest inte nu är beredd att ta ställning i frågan, vill vi föreslå att uttalar att regeringen inskaffar erforderligt beslutsunderlag och förelägger förslag för prövning. att godkänner de i propositionen 1977/78:31 förordade preciseringarna och kompletteringarna till riktlinjerna för hushållning med mark och vatten med de ändringar som förordas i motionen. () () () () ()