mot · G0021023 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1023 av om sparstimulerande åtgärder Enighet råder om att behovet av investeringskapital för produktionens utbyggnad är mycket stort. För framtiden kommer det därför att bli nödvändigt att med olika åtgärder från statens sida stimulera medborgarna till produktionsvänligt sparande. Sparandet har fått en inriktning som i viss omfattning inte är önskvärd eller som för vissa sparobjekt inneburit en kraftig prisuppgångspress. Sålunda har stora summor placerats i antikviteter, konst, smycken, mynt, frimärken o. d. ett improduktivt sparande. Vidare har en önskan om värdesäker och räntabel placering styrt det långsiktiga sparandet mot fastigheter, dvs. från aktie-, obligations-, försäkrings- och banksparande. Följden har dels blivit en kraftig prisuppgång för fastigheter med betydande nackdelar bl. a. för seriösa jorbruksförvärv, dels ett minskat intresse för andra långsiktiga sparformer. Skattelagstiftningen är inte utan skuld till ovannämnda resultat! De sparare som investerar i fastigheter blir vida gynnsammare behandlade än dem som investerar i t. ex. aktier och obligationer. Vid förmögenhetsbeskattningen upptas fastigheter till taxeringsvärdet, som justeras endast . I genomsnitt ligger det vid 2/3 av saluvärdet eller ännu lägre. Däremot upptas aktier och obligationer till fulla dagsvärdet utan något extra avdrag. Ingen hänsyn tas till att en person, vars aktier stiger i värde i kronor räknat - men ofta inte i realvärde - häftar i en tyst skuld till samhället. När han/hon säljer får de nämligen betala en realisationsvinstskatt som i många fall uppgår till 10 å av värdet eller ännu mera - även när ingen reell värdestegring inträffat. Läget är alltså det, att fastigheterna vid förmögenhetsbeskattningen upptas till mycket lägre värde än det faktiska, medan däremot aktierna taxeras högre än det nettobelopp som ägaren kan erhålla vid försäljning. Vid realisationsvinstbeskattningen i anslutning till fastighetsförsäljning tar lagstiftningen hänsyn till penningvärdets försämring och tillåter extra avdrag med . Den kapitalplacerare som länge innehaft en fastighet betalar därför praktiskt taget aldrig någon nämnvärd realisationsvinstskatt. Vid försäljning av aktier tar lagstiftningen ingen sådan hänsyn til! Vid värdering av tillgångarna i samband med arv förekommer samma skevhet. Fastigheterna tas upp till ett väsentligt lägre värde än det faktiska dagsvärdet, aktierna däremot till ett ofta högre värde än vad arvingarna kan erhålla vid försäljning. De arvingar som tvingas avyttra aktier blir alltså extra belastade genom realisationsvinstbeskattningen utöver vad lagstiftarna tänkt sig när reglerna för arvsbeskattningen fastställdes. Någon motsvarande extra belastning äger inte rum när arvingar erhåller fastigheter - tvärtom. Sparande genom livförsäkring präglas av att det är långsiktigt, bundet och samhällsnyttigt. Försäkringssparandet ger också en fördel för de sparande vilken andra sparformer inte ger, nämligen ett skydd och en trygghet redan från första sparinsättningen (premien). Genom sin regelbundenhet och den i allmänhet långa försäkringstiden har livförsäkringssparandet ett särskilt värde i jämförelse med många andra sparformer. De långa försäkringstiderna gör det möjligt att utlåna de uppsamlade medlen i enlighet med samhällets intentioner. - De 1975 genomförda begränsningarna i rätten till avdrag för pensionsförsäkringspremier beräknas minska försäkringssparandet i denna form med bortåt 1 miljard , en icke avsedd lagstiftningseffekt. Banksparandet stimulerades från genom att det s. k. sparavdraget återfick sitt realvärde. Avdraget för kapitalförsäkringspremier har inte ens anpassats till det realvärde det fick genom riksdagsbeslut ! Uppenbart kommer ovan i korthet relaterade regler inte att positivt påverka det framtida sparandet i aktier, obligationer, livförsäkringar och bank. I stället fortsätter nuvarande lagar att stimulera sparandet i fastigheter och improduktiva objekt med nämnda nackdelar som följd. De egendomliga skattereglerna ökar intresset av att spara i fastigheter, särskilt , medan det däremot snarare avskräcker från placering i aktier, livförsäkringar och bank. Nuvarande skatteregler kan därför knappast sägas vara produktionssparvänliga. Beskattningsreglerna för aktier, obligationer och fastigheter borde ändras så att de mera överensstämde med varandra. Dessutom bör frågan om utgivande av värdesäkra obligationer tas upp och lösas. Även skattereglerna för stimulans av sparande i form av livförsäkring eller bankinsättning bör bli föremål för översyn. Skattereformer som tryggar att samhället inte särskilt hårt behandlar det kapital som finansierar vår produktion torde vara nödvändiga att genomföra. Härvid måste beaktas att en nödvändig ökning och breddning av det frivilliga sparandet kommer till stånd, så att medborgarna i alla inkomstlagen känner sig stimulerade att medverka i landets samlade produktionssparande. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att hos regeringen begär en samlad utredning av beskattningsreglerna för olika former av långsiktigt sparande med beaktande av bl. a. en önskad ökning och breddning av medborgarnas frivilliga produktionssparande.