ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G0021082 · 1977-01-25 00:00:00 — 1976/77 1082-1092 Motion 1976/77: 1082 om samordningen av offentliganställdas tjänstepension med ATP Samordningen av de offentliganställdas tjänstepensioner med folkpension och ATP medför en rad olägenheter för ifrågavarande förmånstagare. a. kommer inte standardförbättringar inom folkpensioneringen dem till del som pensionerats från offentlig tjänst. Vidare utesluts alla livräntefall inträffade från värdeförsäkring av förmånerna. Det bör rättas till. Dessutom bör nivåjustering vara lika aktuell för vanliga livräntor, dvs. för ofullständiga pensioner, som för skadelivräntor. Det måste därtill anses vara klart otillfredsställande att offentliganställda som regel ställs utan möjlighet att förstärka sin pensionstrygghet genom sidoinkomster. Att detta särskilt hårt drabbar dem, som ej kan nå upp till en tjänstepension som är lika stor eller större än högsta ATP är ur social synpunkt olyckligt. De som har de lägre tjänsterna och de lägsta tjänstepensionerna och därmed det största behovet av en komplettering, utestängs från möjligheten att nå den pensionstrygghet, som de som innehar de högre betalda tjänsterna inte behöver ha samma bekymmer om, eftersom pensionen relateras till slutlönen. Med andra ord är samordningsbestämmelserna för stats- och kommunalpensionerna utformade så att de i det här påpekade, speciella men väsentliga, avseendet kan anses drabba framför allt de lågavlönade negativt. Vi anser att den lagfästa rätten till ATP på sidoinkomster skall ha samma innebörd för offentliganställda som för privatanställda. Offentliganställda, som ej har så hög slutlön att de når upp till en pensionsnivå motsvarande högsta ATP-pension, bör enligt vår mening tillgodoräknas en pension där såväl statliga (kommunala) som privata sidoinkomster ger full utdelning i form av en ATP som icke samordnas med tjänstepensionen. För övriga offentliganställda bör rimligtvis ATP på sådana privata sidoinkomster som inte har anknytning till tjänsten falla utanför samordningen och i synnerhet om sidoinkomsterna härrör från enskild verksamhet. Med stöd av det anförda hemställes att hos regeringen anhåller om lämpliga åtgärder syftande till att ATP på offentliganställdas sidoinkomster ställs utanför samordningen i enlighet med vad i motionen anförts. () () 1 1976/77.
mot · G0021084 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 1084 av i m. fl. om vidgad rätt till ersättning från den allmänna försäkringen vid barns sjukdom Rätten till betald ledighet för att vårda sjukt barn är en fin social reform, som betyder mycket för småbarnsföräldrar. Då det gäller deltidsarbetande som arbetar slår dock gällande bestämmelser snett, då ersättning utgår endast för de dagar som föräldern skulle arbeta. Ersättningen från utgår dock efter den genomsnittliga inkomsten för året utslaget per dag. Den varannandagsarbetande föräldern får alltså en ersättning per dag motsvarande hälften av en heltidsarbetande och dessutom endast . Då föräldern själv är sjuk utgår däremot ersättning för med undantag förden s. k. tre-dagarsregeln vid korttidssjukdom. Det måste vara rimligt att ersättningen skall vara lika stor oavsett om bortovaron från arbetet beror på att vederbörande själv är sjuk eller att ett barn är sjukt. Med hänsvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändring av 4 kap. 8 5 lagen om allmän försäkring så att ersättningen vid sjukdom för försäkrad, som arbetar , blir densamma oavsett om det är fråga om egen eller barns sjukdom. () ()
mot · G0021085 · 1977-01-25 00:00:00 — 1976/77: 1085 av i m. fl. om mindre företags sjukförsäkringsavgifter Enligt tillgängliga uppgifter är sjukfrånvaroprocenten avsevärt lägre i de mindre företagen än vad fallet är i de stora. Avgifterna som företagen erlägger till sjukförsäkringen är dock lika för alla företag, f. n. Detta innebär att mindre företag får i viss mån betala kostnaderna för de större företagens högre sjukfrånvaro. 1 vidstående tablå nr 1 visas sjukfrånvaron i procent vid olika storleksgrupper av företag, dels för arbetare, dels för tjänstemän. I tablå nr 2 visas frånvaroprocenten vid företag, dels med 0-50 anställda, dels vid företag med fler än 50 anställda. För tjänstemännens del är sjukfrånvaron vid de mindre företagen ca en tredjedel lägre än vid de större företagen och för arbetargruppens del har de mindre företagen ca hälften så stor sjukfrånvaro som vid storföretagen. Problemet föranleder flera frågeställningar. För det första bör förhållandet närmare studeras för att finna anledningen till att mindre företag i allmänhet har lägre sjukfrånvaro och att med ledning därav kunna sänka sjukfrånvaron totalt i näringslivet. För det andra är det inte rimligt att de mindre företagen - som även i flera andra avseenden har särskilda svårigheter att arbeta under - har en avsevärt högre sjukförsäkringsavgift än vad som i verklighten är motiverad för deras del. Det är enligt vår mening önskvärt att åstadkomma en rättvisare fördelning av dessa kostnader. Av administrativa skäl torde det vara omöjligt att åstadkomma en avgift som exakt svarar mot varje företags frånvarokostnader. En viss utjämning mellan olika företag torde för övrigt vara till fördel. Problemet måste därför angripas med generella lösningar som kan tillförsäkra de mindre företagen en riktigare fördelning av sjukfrånvarokostnaderna. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om utredning i syfte att åstadkomma rättvisare sjukförsäkringsavgifter för de mindre företagen. . () i . () i () i Ulfsbyn Frånvaro vid industriföretag i olika storleksgrupper Frånvaro i procent för arbetare Antalet arbetare vid arbetsstället 0-4 5- 9 10-19 20- 49 50- 99 100- 199 Frånvaro i procent för tjänstemän 20- 49 50-99 100- 199 200 -499 500 Frånvaro vid företag med mer än 50 anställda Frånvaro vid företag med 0-50 anställda
mot · G0021086 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 1086 av herrar Ringaby och Leuchovius om förhandsprövningsgränsen inom tandvårdsförsäkringen När en patient har behov av tandvård där en och samma behandlingsomgång beräknas kostnadsmässigt överskrida ett visst, fastställt belopp måste tandläkaren begära förhandsprövning hos . Som s. k. forhandsprövningsgräns har beloppet . gällt allt sedan tandvårdsförsäkringen infördes och fram . På förslag har regeringen höjt gränsen till , men vi anser att en ytterligare höjning bör ske. Det är nämligen så att prövningar av alla ärenden som innebär kostnader ander . som regel ändå leder till godkännande. Prövningarna görs av försäkringskassornas förtroendetandläkare och ärendena tar var för sig en timmes arbete i anspråk för den behandlande tandläkaren. Därtill kommer förtroendetandläkarens och annan personals . Totalt innebar den tidigare kostnadsgränsen 75 000 timmars prövningsarbete. 1 jämförelse med detta skulle en höjning till . minska tidsåtgången till nästan hälften och frigöras för aktiv tandvård. Det motsvarar vad 20 fullt verksamma tandläkare presterar , dvs. vård av 20 000 patienter med en genomsnittlig behandlingstid av över 1 1/. Den senast fastställda prövningsgränsen ger endast hälften av denna vårdvinst och har ingen som helst merkostnadsmotverkande effekt - tvärtom, vilket vi ovan bokstavligen understrukit. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag syftande till en till . höjd forhandsprövningsgräns inom tandvårdsförsäkringen. PER-ER1C RINGABY (m) ()
mot · G0021087 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1087 av om rätt till sjukpenning vid behandling av stamning m. m. För att sjukpenning skall utgå vid medicinsk behandling fordras att arbetsförmågan är nedsatt. Detta enligt lagen om allmän försäkring 3 kap. Sjukpenning utgår vid sjukdom, som förorsakar nedsättning av arbetsförmågan med minst hälften. Såsom sjukdom anses jämväl sådant tillstånd av nedsatt arbetsförmåga, som förorsakats av sjukdom för vilken sjukpenning utgivits och som alltjämt kvarstår efter sjukdomens upphörande. Denna bestämmelse har visat sig leda till svårigheter, bl. a. vid behandling av stamning. Vid bedrivs intensivterapi för stammare. De får behandling fördelat på tre perioder . Stammare från hela landet tas emot, varför flera försäkringskassor är inblandade. har man fått sjukpenning, men har två personer från vägrats sjukpenning. har stött beslutet att vägra sjukpenning. Givetvis kan man hävda att stammarnas arbetsförmåga inte är speciellt nedsatt under de dagar de får behandling. Å andra sidan ökar givetvis deras arbetsförmåga i många fall, om behandlingen blir framgångsrik. Dessutom, och detta är det viktiga, oavsett arbetsförmågan borde det vara självklart att den som stammar skall ha ekonomiska möjligheter att få behandling, även om detta innebär en intensivbehandling . De skall inte behöva avsätta sin semester för sådan behandling. Även i fråga om ersättning för hälsoresor, t. ex. för reumatism, MS och psoriasis, har denna bestämmelse visat sig erbjuda problem. Lagen bör därför ändras, så att ingen tvekan råder om att sjukpenning kan utgå vid behandling av de slag av sjukdomar som nämns i motionen och motsvarande. En sådan ändring borde kunna ske snabbt utan någon mer omfattande utredning. Med hänvisning till det anförda föreslår jag att hos regeringen begär att förslag framläggs om sådan ändring av lagen om allmän försäkring, att sjukpenning kan utgå vid intensivbehandling av stammare och i liknande fall.
mot · G0021088 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1088 av m. fl. om bidrag till diabetiker för anskaffande av glasögon Barn och ungdom erhåller numera bidrag till kostnader för anskaffning av glasögon. Detsamma gäller för personer som opererats för grå starr. Det är sjukvårdshuvudmännen (landstingen) som åtagit sig att stå för dessa bidrag. Men sjukvårdshuvudmännen erhåller i sin tur statsbidrag med . per innevånare och år för detta åtagande. Vi tycker detta är ett bra steg på vägen mot att både förebygga synskador och att ge hjälp när sjukdom eller andra omständigheter förorsakat nedsatt syn. Det är många människor som lider av diabetes. Denna sjukdom påverkar icke sällan synen så att denna förändras och försämras. En sådan sjukdomsbild är tyvärr så vanlig, att hjälpmedel för synen - glasögon - ofta krävs och att byten av glasögon ofta kan få förekomma. Vi anser att hjälp till diabetiker för glasögon borde kunna utgå lika väl som för personer som opererats för grå starr. Ett sådant åtagande från sjukvårdshuvudmännen bör då också kostnadsmässigt beaktas av staten på sätt som sker med övriga kategorier som erhåller bidrag för glasögon. att beslutar att hos regeringen anhålla om att åtgärder vidtas för att diabetiker skall kunna erhålla bidrag till kostnader för anskaffning av glasögon under samma villkor som gäller för personer som opererats för grå starr.
mot · G0021089 · 1977-01-25 00:00:00 — om reseersättningen m. m. vid studiemedelsberättigad utbildning framhöll utbildningsutskott att ett ersättningssystem i samband med obligatorisk praktik för studerande på högskolenivå bör vara så utformat, att det åstadkommer största möjliga rättvisa mellan studerande, när det gäller utgifter under utbildningen (UbU 1975:10). Reseersättningsreglerna ses f. n. över i studiestödsutredningen. 1 avvaktan på studiestödsutredningens förslag har nya bestämmelser genom förordningen och Centrala anvisningar trätt i kraft. För studerande vid åtskilliga studiemedelsberättigade utbildningar kvarstår emellertid även med den nya förordningen betydande orättvisor i reseersättningssystemet. Så utgår t. ex. ersättning enligt den äldre förordningen av till eleverna vid lärarhögskolornas förskollärarlinjer, gymnastik- och idrottshögskolorna, förskoleseminarierna, slöjdlärarseminariet, seminarierna för huslig utbildning, , teckningslärarinstitutet och musikhögskolorna. Eleverna vid exempelvis den statliga fritidspedagogutbildningen omfattas varken av tidigare bestämmelser eller av förordning och får ingen ersättning alls för resor och logi vid obligatorisk praktik eller obligatorisk studieresa. Inom de kommunala högre utbildningarna är dessutom reglerna om ersättning olika utformade. För att uppnå en jämlikhet mellan samtliga studerande krävs att enhetliga regler införes, oavsett om utbildningen är statlig eller . Med stöd av vad ovan anförts hemställs att måtte ge regeringen till känna vad i motionen anförts angående enhetliga regler för rese- och traktamentsersättning i ali studiemedelsberättigad utbildning () ()
mot · G002109 · 1977-01-13 00:00:00 — 1976/77 109-118 Motion 1976/77:109 av i m. fl. I regeringsbeslut föreskrevs att den av statensjärnvägar tillämpade pensionärsrabatten fr. o. m. skulle avse: Den som fyllt . Den som enligt AFL uppbär förtidspension, sjukbidrag, handikappersättning eller åtnjuter ålderspension före fyllda . Den som enligt lagen om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg åtnjuter hustrutillägg. De ovan nämnda förmånerna i samband med tågresor hör givetvis samman med den sänkta pensionsåldern och möjligheterna att uttaga pension genom förtida uttag redan . Till detta kommer också reformen om delpension. Allt det här har lett till, och kommer att leda till, att många människor helt eller delvis kommer in i pensionsledet tidigare än med de bestämmelser som rådde före . Förutsättningarna för dessa att få tillgodoräkna sig en aktiv fritid kan vara avgörande för hurde kommer att uppfatta sin ställning som pensionärer. En del av fritidsverksamheten är möjligheten att resa för att dels vidga sina kunskaper om det egna landet, dels hålla kontakter med barn, barnbarn, släkt och vänner. I det avseendet spelar den rabatterade resemöjligheten stor roll. För den grupp som änkorna utgör har upprepade framställningar om reserabatt avslagits. Detta förhållande har bland annat () ansett oriktigt och orättvist. Vi motionärer delar de synpunkter som PRO här har ange». Orättvisan blir särskilt markerad, där tidigare rabatt erhållits när hustrutillägg utgått. Med nuvarande bestämmelser får änkan indraget, inte enbart sitt hustrutillägg, utan därtill mister hon även förmånen av rabatterade resor. 1 1976/ 77. Vi motionärer anser i likhet med PRO, att en rimlig behandling vore, att det i varje fall utgick rabatterad resa för alla änkor som uppnått eller tidigare haft rätt till rabatterad resa. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening uttalar sig för att änkor som uppnått , alternativt som uppburit hustrutillägg, skall få pensio () ()
mot · G0021090 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1090 av m. fl. om höjt anslag till Bidrag till hälso- och sjukvård för studerande Enligt nu gällande riktlinjer administreras hälso- och sjukvården för studerande på eftergymnasial nivå av kårortsnämnder på de olika kårorterna. Tonvikten i vården lägges på att förebygga och avhjälpa sådana symtom som är relaterade till studiesituationen. Utöver läkare och socialkuratorer är psykologer verksamma inom kårortsnämndernas område. De studerande är huvudmän för verksamheten. Finansiellt delas ansvaret mellan de studerande, och staten. De statliga bidragen är av vital betydelse för kårortsnämndernas verksamhet. I budgetpropositionen föreslås att bidraget till hälso- och sjukvård för studerande skall utgå med oförändrat belopp (). Den helt dominerande delen av kårortsnämndernas kostnader utgöres av lönekostnader. Ett i kronor räknat oförändrat bidrag medför därför stora risker för direkta nedskärningar av verksamheten. har statsbidraget vanligen uppräknats med och capita. Enligt vår mening bör uppräkningen även för /78 ske på detta sätt. Statsbidraget till kårortsnämnderna för hälsooch sjukvård i , , , , , , , , , , , och bör således vara per studerande intill ett antal av 10 000 studerande och för varje ytterligare studerande. Utöver vad som föreslagits i budgetpropositionen innebär detta ytterligare . att till Bidrag lill hälso- och sjukvård för studerande för /78 anvisar ett förslagsanslag av . () PER ()
mot · G0021091 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1091 av m. fl. om rätt till sjukpenning för förvärvsarbetande under , m. m. En viktig rättighet arbetarna tillkämpat sig är ersättningen vid sjukdom. Ett av de villkor som finns för erhållande av sjukpenning är att man uppnått . Denna bestämmelse innebär att den som är men som jobbar på ferier och på sin fritid icke kommer i åtnjutande av sjukpenning. Detta innebär en direkt diskriminering av dessa ungdomar. För många feriearbetande ungdomar kan sjukdom innebära ett avsevärt ekonomiskt avbräck. Lika litet som åldern kan anses vara riktig som utgångspunkt för lönesättning kan åldern vara utgångspunkt för diskriminering när det gäller sjukpenning. Det är dock inte endast åldern som anses vara skäl till att ungdom skall gå miste om sjukpenning. Samma sak gäller också praktikanter. Många praktikantgrupper står utanför sjukförsäkringssystemet. Detta trots att de måste anses utföra arbete. Med hänvisning till motion där lön åt praktikanter krävs måste helt naturligt också krävas sjukpenning för praktikanter. Det förutsätts att utskottet utarbetar nödvändig lagtext. Mot bakgrund av ovanstående föreslås att måtte besluta 1. att åldersgränsen borttages i lagen om allmän sjukförsäkring och att minderårigs arbete under ferier och fritid därmed anses sjukpenninggrundande, 2. att praktikanter oavsett utbildningsform erhåller rätt till sjukpenning och att lagen om allmän sjukförsäkring ändras i enlighet härmed. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · G0021092 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1092 av m. fl. om delpension till löntagare som varit egenföretagare Enligt de regler som gäller för rätt till delpension skall den sökande ha varit ute på arbetsmarknaden i viss omfattning. Man skall ha arbetat under minst fem av . Man måste också under ha haft pensionsgrundande inkomst av anställning för ATP. som gått sedan reformen trädde i kraft har det visat sig att regeln om 10 års inkomst av anställning medför att många anställda som har kortare anställningstid men som därtill har många pensionsgrundande år som egenföretagare, ställs utanför reformen. Detta upplevs av många anställda som en orättvisa. Inte minst gäller att egenföretagare, som tagit anställning exempelvis därför att de inte längre orkat med den stora arbetsbelastningen i det egna företaget, upplever som en oskäligt lång kvalifikationstid. Frågan om egenföretagares möjlighet att anslutas till delpensionsreformen är föremål för prövning hos bl. Vi berör därför inte denna grupp i detta sammanhang. Den grupp det här gäller är dock vid pensionstillfället anställda, och det bör därför inte möta något hinder av kontrollskäl eller på andra grunder att finna en särslösning så att även dessa personer kan få delpension. Detta kan ske genom att 10-årsregeln ändras så att det exempelvis räcker med pensionsgrundande inkomst som löntagare, om man även haft pensionsgrundande inkomst som egenföretagare. Enligt vår mening är det angeläget att en förändring på denna punkt sker snabbt så att större rättvisa kan uppnås mellan olika kategorier anställda. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om ändring av reglerna för delpension så att kvalifikationstiden pensionsgrundande inkomst av anställning förkortas i de fall den pensionssökande även haft pensionsgrundande inkomst som egenföretagare. (c) ()
mot · G0021095 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 1095 av herrar och i om ett handlingsprogram mot tobaksmissbruket tobaksutredning framlade 1974 ett program för samhällets insatser mot tobaksbruket och dess skadeverkningar. Vissa åtgärder har vidtagits. Giftdeklarationen och varningstexterna på alla förpackningar och SJ:s beslut om rökfria restaurangvagnar är ett par glädjande exempel. saknas dock ett samlat grepp och mera målmedvetna insatser. Våra grannländer och har nått längre med reklamförbud resp. lag mot rökning i allmänna lokaler. Inte minst forskningens påvisade skadeverkningar av tobak aktualiserar enligt vår mening att också på allvar tar itu med tobaksmissbruket. Detta är ju speciellt allvarligt då det ju också drabbar "oskyldiga" icke-rökare. program för ett röknegativt samhälle utgör enligt vår uppfattning en god grund för samhällets vidare insatser. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om en plan för samhällets vidare insatser för att motverka tobaksmissbruket.
mot · G0021099 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1099 om de homosexuellas situation De homosexuellas situation har börjat diskuteras mer och mer. Inte minst beror detta på att de homosexuella själva öppet går ut och informerar på skolor och i andra sammanhang. Denna verksamhet är viktig och på lång sikt ett effektivt sätt att förändra allmänhetens attityder till de homosexuella. De samhälleliga organen har dock ett stort ansvar när det gäller att i praktisk handling förändra de homosexuellas situation. Samhällets ställningstagande i dessa frågor har också stor betydelse för den allmänna opinionen och bidrar därför i dubbel mening att underlätta för de homosexuella. uttalade att en samlevnad mellan två personer av samma kön från samhällets synpunkt är en fullt acceptabel samlevnadsform. Detta uttalande har dock inte på något sätt följts upp med konkreta lagstiftningsåtgärder. Utöver denna fråga har åldersgränsen för homosexuella förbindelser och skolans sexual- och samlevnadsundervisning aktualiserats i olika sammanhang. I fråga om skolans sexual- och samlevnadsundervisning har jag erfarit att haft ett mycket bra samarbete med de homosexuellas organisationer, och jag utgår därför från att i tillräckligt stor grad har beaktat de homosexuellas egna synpunkter vid fastställandet av ny handledning. Homosexuella sammanboende saknar allt stöd från samhället, trots uttalande . har dock förutsatt att de homosexuella sammanboendes problem i praktiska frågor skall lösas inom ramen för pågående eller tilltänkta utredningar. Så har inte skett när det gäller reformeringen av bestämmelserna för bostättningslån. Två homosexuella sammanboende kan fortfarande inte erhålla bosättningslån om reglerna härför i övrigt är uppfyllda. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos regeringen hemställer om en allsidig översyn av samhällets stöd till homosexuella.
mot · G002110 · 1977-01-13 00:00:00 — om vägskyltning beträffande kommungränser När man färdas i vårt vackra land kan man, i varje fall på de större vägarna, lätt och tydligt urskilja våra länsgränser. Skyltar visar var de olika länen börjar och slutar. Däremot kan man inte på motsvarande sätt följa våra kommungränser. förvånas man över varför inte kommungränserna, i likhet med länsgränserna, är markerade vid t. ex. riks- och länsvägarna. Genom bildandet av större kommuner har vi fatt stora enheter som för överskådlig tid synes vara fastlagda. Det bör mot den bakgrunden vara en lämpligt vald tidpunkt att nu genom skyltar ange resp. kommungräns. Kommungränserna är markerade på de flesta kartor. Skyltade kommungränser bör öka möjligheterna för många att orientera sig. Vidare skulle det kunna bidra till att förstärka identifikationen av de olika kommunerna. Det har sannolikt betydelse för många kommuninvånare att veta var den egna kommunens område börjar resp. slutar. Det skall tilläggas, att ett av våra nordiska grannländer, nämligen , konsekvent märker ut både länsoch kommungränser vid de allmänna vägarna. Som motionär vill jag framhålla vikten av att en skyltning av kommungränserna kommer till stånd i första hand på riks- och länsvägnätet. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att uttalar sig för skyltning av kommungränserna längs våra riks- och länsvägar.