mot · G002208 · 1977-01-18 00:00:00 — Motion 1976/77:208 av herrar Wictorsson och Ulander om färjtrafikens framtida utveckling Svensk färjsjöfart har utvecklats till en mycket stor sektor inom sjöfartsindustrin. transporteras en kvarts miljard passagerare och 35 miljoner fordon. Effekterna av färjtrafiken berör på ett eller annat sätt varje svensk medborgare. Näringen omfattar ett dussintal rederier med en årlig omsättning av 1 000 milj. kr. som sysselsätter en fjärdedel av det svenska sjöfolket. Efter femton våldsamma expansionsår befinner sig den svenska färjsjöfarten i ett krisläge. Färjtrafiken har drabbats hårt av kostnadsutvecklingen. De höjda energipriserna har slagit igenom kraftigt i ekonomin då fartygen har höga maskineffekter. Personaltätheten är förhållandevis hög och då branschen har många lågavlönade har de senaste årens utveckling av personalkostnaderna varit kännbar. Resandeströmmen har påverkats av förändrade kostnadslägen i olika länder, vilket minskat vinsterna av inköpsresor. Konkurrensen mellan olika rederier är hård och har i vissa fall bedrivits med osunda medel. Den snabba utvecklingen av trafiken ledde till många nya beställningar av fartyg, vilka sattes in i trafik under lågkonjunkturen 1974-1976 då trafikutvecklingen stagnerade. Detta har lett till att många färjor är till salu. Den skattefria försäljningen av sprit och tobak är en viktig faktor för trafikens lönsamhet och utveckling. Frågan om dess bestånd är av avgörande betydelse för trafikens utveckling. Den situation färjtrafiken befinner sig i pekar fram mot behov av en * omfattande strukturomvandling. Ett antal enheter kommer att slås ut. Behov av samarbete och samgående mellan olika rederier finns. På fartygssidan går utvecklingen mot färre men större enheter utan att personalen ökas per enhet. Detta kommer att leda till en minskning av arbetsmöjligheterna. Trafiken på nu använda färjlägen blir osäker. Omfattningen och utvecklingen av denna omställningsprocess är av utomordentlig betydelse för trafikens utveckling och de berörda rederierna, men också för berörd personal och de kommuner som investerat betydande summor i färjhamnar. Staten har också ett direkt intresse av utvecklingen som ansvarig för samhällets transportpolitik, men också genom att man via den skattefria försäljningen indirekt kraftigt subventionerar den nuvarande trafiken. Svensk färjsjöfart har utvecklats under hård och fri konkurrens mellan olika rederier utan nämnvärd påverkan från samhällets sida. Detta har lett till en snabb expansion, men också till mindre önskvärda effekter. Trafikunderlaget splittras på olika rederier trots likartade destinationer, misslyckade spekulationer har skapat försämrad lönsamhet och förluster, otryggheten har ökat för personalen och felspekulationer i hamnanläggningar har lett till samhällsekonomiska förluster. Exempel på sådana negativa effekter återfinns bl. a. i : övergivna färjlägen i Simpnäs, och senast i ; osäkerheten om färjhamnens utbyggnad i när trafiken stagnerar och överflyttas till ; konkurrensen mellan , och när det gäller Ålandstrafiken; flera uppmärksammade företagkrascher. Färjsjöfarten skiljer sig från annan sjöfart genom det direkta sambandet och beroendet av vägar och järnvägar. Samhället har å sin sida ett stort intresse av att transportnätet är effektivt. Färjtrafiken är internationell på så sätt att linjerna oftast går mellan två länder och därför har ett samband med transportnäten i båda länderna. Trafikens omfattning är därtill beroende av utvecklingen även i angränsande länder. Mot den här bakgrunden framstår det som uppenbart, att samhället kan acceptera att färjtrafikens utveckling enbart blir en fråga för företagsekonomiska överväganden i ett färjrederis slutna direktionsrum. Onedinlinjens verksamhetsformer är inte avpassade för dagens och morgondagens behov inom färjsjöfarten och vår nationella transportpolitik! Svensk färjsjöfarts framtida roll i vår nationella transportpolitik bör därför klarläggas. Omfattningen och utvecklingen bör ses som en del av vårt kommunikationsnät och sambandet med utvecklingen i andra länder beaktas. Nödvändig strukturrationalisering måste genomföras med hänsynstaganden till personalsynpunkter och samhällets behov av kommunikationsleder. Dessa överväganden bör ske i en utredning med deltagande av berörda intressenter. Utredningen bör pröva behoven av samordning och specialisering samt de effekter som kan förutses för företag, personal och kommuner. Utredningen bör vidare pröva i vilken utsträckning ett utökat ansvar från samhällets sida inom färjsjöfarten är nödvändigt. Den skattefria försäljningens roll för färjsjöfartens framtid bör beaktas. Utredningens förslag bör utformas så att långsiktig trygghet skapas för trafikanter och anställda, samhälle och företag. Utredningen bör vara politiskt förankrad med direktiv utformade i nära samverkan med de anställdas organisationer. Med hänvisning till det föregående hemställs att hos regeringen begär utredning av färjtrafikens framtida utveckling i enlighet med vad som i motionen anförts.