mot · G0021368 · 1977-03-02 00:00:00 — med anledning av propositionen 1976/77:59 om utbildning och forskning inom högskolan m. m. utbildningsutredning (U-68) överlämnade till regeringen sitt femte specialbetänkande Högskoleutbildning-läkarutbildning för sjuksköterskor" (SOU 1974:19). Betänkandet remitterades till ett stort antal myndigheter och organisationer. Mot bakgrund av betänkandet och remissvaren uppdrog regeringen åt UKÄ att utarbeta förslag till en särskild studiegång till läkare för sjuksköterskor, bl. a. med direktiven att studiegången skulle innebära en avkortning av den normala studietiden för läkarexamen med åtminstone , att studiegången skulle ha samma kunskaps- och färdighetsmål som nuvarande grundutbildning av läkare, att studiegången borde anordnas som en försöksverksamhet i en sammanhållande grupp om högst 30 studerande, att studiegången borde förläggas till en ort, där fullständig läkarutbildning bedrivs, att kostnaderna i vart fall skulle hållas inom ramen för den totala kostnaden för nuvarande läkarutbildning. UKÄ tillkallade biträdande professor att biträda UKÄ vid fullgörandet av regeringens uppdrag. Till utredningsarbetet knöts en grupp av experter samt en större referensgrupp med bl. a. företrädare för arbetstagare, arbetsgivare och studerande. Utredningsarbetet ledde fram till ett förslag om en särskild studiegång till läkare för sjuksköterskor, kortare än den reguljära studiegången, och avsedd för studerande med sjuksköterskeexamen och yrkeserfarenhet som sjuksköterska. Utredningen bedömde det möjligt att under vissa förutsättningar genomföra den föreslagna studiegången som en försöksverksamhet vid med ett första intag och förnyade intag varje hösttermin. För möjligheter att genomföra denna utbildning redovisades emellertid behov av resursförstärkningar, bl. a. betingade av att den reguljära studiegångens kursstorlekar i vissa ämnen blev avsevärt större än normalt, beroende på att den särskilda studiegångens studerande skulle utgöra en sammanhållen grupp. Ytterligare orsaker till resursbehoven varatt förkortningen av utbildningen gjorde det nödvändigt att i vissa fall splittra det ordinarie kurssystemet i några mindre kurser som icke finns i den reguljära studiegången samt att i andra fall några kurser måste dubbleras om tidsvinsten på skall kunna . Allt detta kostar lärotimmar. Utredningen visade också att dessa problem med kurskollisioner och överfulla kurser vid den reguljära studiegången till stor del var av igångsättningskaraktär och att en normalisering av kursförhållandena skulle nås med reducerat behov av extra tillskott. Sammantaget redovisas ett resursbehov av ovan beskriven karaktär för /78 med , 1978/79 med . 1979/80 med , 1980/81 med samt 1981/82 med , varefter detta resursbehov beräknas bortfalla. Till ovan beskriven resurs yrkades kostnader för studievägledartjänst om /budgetår. I propositionen 1976/77:59 har departementschefen beräknat medel för studievägledning för den särskilda studiegången till läkare för sjuksköterskor med . Därutöver säger departementschefen: För egen del anser jag att kostnaderna för den särskilda studiegången bör kunna bestridas inom ramen för befintliga resurser. Uppenbarligen har departementschefen förbisett att de av utredningen redovisade behoven för är en absolut förutsättning för att studiegången över huvud taget skall kunna genomföras. Det är självklart att en särskild studiegång av en speciell studerandekategori leder till extra kostnader. Det förhållandet att elevintaget sker inom ramen för ordinarie intag lämnar ju ingen som helst garanti för att kostnaderna kan ske inom ramen för ordinarie kostnader. Tvärtom kräver självfallet den särskilda studiegången sin egen studievägledning samt i vissa fall egna kurser, som med hänsyn till såväl placering i tiden som sitt innehåll icke kan föras ihop med den reguljära studiegångens kurser. Förhållandet att studerandeantalet i den särskilda studiegången i vissa fall är betydligt lägre än i ordinarie kursstorlek - med överbefolkning av motsvarande kurser på andra sjukhus som följd - i andra fall större än i de reguljära kurserna gör att behov av ökade lärotimmar drabbar såväl den reguljära studiegången som den särskilda. Att tänka sig att lärarna skall åka mellan olika sjukhus och kurser och meddela den kliniska undervisningen är endast en teoretisk möjlighet som stupar praktiskt dels på att lärarna är sjukhusanställda läkare, dels på att självfallet kliniskt verksamma läkare undervisar på sina egna patienter vid den klinik där vederbörande är anställda. Mot bakgrund av det anförda är det nödvändigt att de av utredningen föreslagna och av UHÄ tillstyrkta resurserna för den särskilda studiegången även tillförsäkras därest avsikten är att denna studiegång verkligen skall kunna genomföras. Om detta icke är möjligt, bör den särskilda studiegången till läkare för sjuksköterskor tills vidare icke påbörjas utan uppskjutas till dess ekonomiska förutsättningar härför kan beräknas förefinnas. Denna uppfattning delas av utredningsmannen, professor . Åberopande det ovan anförda hemställes att ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående läkarutbildning för sjuksköterskor.