ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G102204 · 1977-11-28 00:00:00 — 1977/78 204-207 av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:25 med förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /78 Under industridepartementets bilaga, punkten 18 i propositionen 1977/ 78:25, föreslås att statlig garanti till lån för investeringar skall få beviljas . Detta garantisystem är till sin konstruktion ett stöd för storbolagen. Det ges ingen garanti till investeringar om de inte är större än . Garantin är tänkt att underlätta (stor)företagens investeringar men överlåter helt åt dessa att avgöra investeringarnas och därmed teknologins och den framtida produktionens inriktning. Garantisystemet har för övrigt inte visat sig ha någon "stimulerande effekt på investeringarna. Systemet har funnits utan att ännu ens utnyttjas-och utnyttjas det, innebär det att staten tar risker för de investeringar storkapitalet beslutar om. Propositionens förslag i denna del bör således avslås. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att avslå förslaget i propositionen 1977/78:25, under industridepartementets bilaga, punkt 18, om statlig garanti till lån för investeringar . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) 1 1977/78.
mot · G10223 · 1977-11-03 00:00:00 — 1977/78 23-27 med anledning av propositionen 1977/78:12 om ändrade bestämmelser om barns tillträde till biografföreställningar I propositionen 1977/78:12 föreslås ytterligare en åldersgräns för offentlig visning av film för barn. Enligt förslaget får möjlighet att godkänna filmer för visning för barn som fyllt . Nuvarande gränser är elva och . Ändringen föreslås träda i kraft . Såsom påpekas i propositionen utreds frågan om förhandsgranskning av film f. n. av den kommitté (Ju 1977/10) som har i uppdrag att utreda frågan om en ny yttrandefrihetsgrundlag. Kommittén skall överväga om det föreligger tillräckliga skäl att bibehålla någon form av vuxencensur på filmområdet. Däremot omfattar inte utredningsuppdraget barnfilmcensur, vilken även förutsätts behövas. I sitt ställningstagande till vuxencensur måste dock kommittén rimligen pröva den övre åldersgränsen för barncensur. Om kommittén exempelvis finner att vuxencensuren skall avskaffas, talar många skäl för att gränsen för vuxen i denna mening skall sättas vid myndighetsåldern, . Då man svårligen kan tänka sig fyra åldersgränser-sju, elva, femton och aderton åruppstår därmed även behovet av en prövning av de övriga gränserna. Frågan om huruvida lägre åldersgränser bör tillämpas då barn är i sällskap med en vuxen tas upp till diskussion i propositionen. Den hänskjuts emellertid till den översyn av filmpolitiken som har inletts inom . Det synes vara en riktig tanke att speciellt de yngsta barnen har bättre möjlighet att se film utan negativa effekter om de är tillsammans med någon närstående vuxen. En uppmjukning av åldersreglerna på antytt sätt kan därför vara motiverad. har att ta ställning till en ny åldersgräns- . Men reglerna för barns tillträde till biografföreställningar kan tydligen komma att på nytt föreslås ändrade, kanske i ett par omgångar. Detta är en mindre tillfredsställande situation. Frågan om åldersgränserna är betydelsefull med tanke på barnens bästa och uppfattas även av barnen själva som en viktig sak. En samlad översyn som i eli beslut ger tillfälle att ange vilka regler som skall gälla vore därför det bästa. Skall en sjuårsgräns gå ett sådant beslut i förväg, måste i varje fall det fortsatta arbetet samlas på en hand. 1 1977/78. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att i anslutning till sitt beslut med anledning av propositionen 1977/78:12 som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande behovet av en samlad översyn av bestämmelserna om barns tillträde till biografföreställningar.
mot · G10224 · 1977-11-07 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:12 om ändrade bestämmelser om barns tillträde till biografföreställningar I propositionen 1977/78:12 föreslås att ytterligare en åldersgräns införs för offentlig visning av film för barn. Vidare föreslås att bestämmelsen om förbud att lämna barn , som inte är i sällskap med vuxen, tillträde till biografföreställning som slutar senare än skall upphöra att gälla. Bägge förslagen synes i och för sig vara välmotiverade ur flera aspekter. Nuvarande åldersgränser har flera nackdelar. Huvudproblemet, som helt har förbisetts i propositionen och som borde ha utgjort grundvalen för förslag om förändringar, har emelleitid inte tagits upp, nämligen principerna för förhandsgranskning av film för barn. Inte heller den kommitté som utreder frågan om filmcensuren skall enligt direktiven ta upp denna fråga. I direktiven konstateras endast att det synes vara klart att viss barncensur behövs. Många av de filmer som bedöms som barntillåtna och det gäller särskilt - innehåller inte bara ett förhärligande av ett oförklarligt och omotiverat, förråande våld utan är också klart rasistiska. Andra filmer, som mycket väl skulle kunna vara barntillåtna, förbjuds. Ett förslag om förändring av åldersgränserna för barnfilmer bör ta upp de bakomliggande principerna för godkännande. Den snabba handläggningen av detta ärende förefaller helt styrt av finansiärernas intressen och inte i första hand motiverat utifrån barnens behov av en kvalitativt bra film. Därtill kommer att resurserna för barnfilm är synnerligen begränsade och att ett ökat statligt stöd är klart motiverat. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar avslå propositionen 1977/78:12, 2. att hemställer hos regeringen om att en parlamentarisk utredning om principerna för förhandsgranskning av barnfilmer tillsätts.
mot · G10225 · 1977-11-07 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:12 om ändrade bestämmelser om barns tillträde till biografföreställningar 1 propositionen 1977/78:12 föreslås att ytterligare en åldersgräns för offentlig visning av film för barn införs. Den nya gränsen skall bli . Det närmare motivet för denna åtgärd synes vara en enda nu aktuell barnfilm. Enligt vår mening måste en åtgärd som denna sättas in i sitt rätta sammanhang. De existerande åldersgränserna är ett uttryck för samhällets strävan att skydda barn från en känslomässig påverkan för vilken de ej är mogna. Det måste vara en allmän strävan att komma till rätta med det alltmer utbredda våldet och våldsmentaliteten bland unga människor. Det våld som förmedlas genom film och radio/TV har i vissa fall en mycket olycklig effekt. Kampen mot underhållningsvåldet måste föras mera intensivt än . Den nu föreliggande propositionen kan innebära ett ytterligare uppluckrande av nuvarande ordning och därmed en ytterligare möjlighet för barn att ha tillgång till underhållningsvåld, detta sagt utan varje värdering av den nu aktuella filmen. Enligt vår mening är det ett alltför bräckligt underlag att öppna möjligheter för ytterligare en åldersgräns enbart med utgångspunkt i en film. En sådan åtgärd måste rimligtvis före beslut studeras ingående beträffande sina mera långtgående effekter. bör följaktligen avvisa propositionen 1977/78:12. Med stöd av det anförda hemställer vi att beslutar avslå propositionen 1977/78:12. () ()
mot · G10227 · 1977-11-07 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:22 om förlängd tillämpning av allmänna prisregleringslagen (1956:236) (1977) har priserna på dagligvaror stigit med i genomsnitt 16,3 96. På baslivsmedel - mjölk, ost, kött, fläsk och andra charkuterivaror - har prisstegringen varit 14,5 96, trots att baslivsmedlen i huvudsak varit prisstoppade. Motsvarande siffror var 9,1 resp. 7,7 96. Sådana fördyringar av levnadskostnaderna är oacceptabla. 1977 väntas den svenska arbetarklassen lä sänkta reallöner med minst 5 96. Detta har redan kommit till uttryck i en minskad livsmedelskonsumtion. I propositionen 1977/78:22 föreslås att den allmänna prisregleringslagen, som tillämpats , skall fortsätta att äga tillämpning också . Denna lag är en s. k. beredskapslag. Detta innebär att den under vissa förutsättningar ger möjligheter till konkreta åtgärder mot prisstegringar. Vi vänder oss inte mot att denna lag äger fortsatt tillämpning, men bör också uttala sig om hur den bör tillämpas. Regringens politik har förvärrat prisstegringarna. t. o. m. skryter regeringsledamöter om detta. Prisstegringarna är egentligen inte så farliga, säger de. En stor del av prisstegringarna är följden av politiska beslut. En regering vars ledamöter kan resonera på detta sätt är främmande för låg- och normal inkomsttagarnas vardagsproblem. Genom momshöjning och devalveringar har regeringen befordrat inflationen - allt i syfte att öka främst exportkapitalisternas profiter och tillgångar. Under ett par kortare perioder har regeringen infört ett allmänt prisstopp för att mildra de värsta verkningarna av sin egen politik. Regeringen tror att prisstoppen bara kan gälla , den inbillar sig att konkurrensförhållanden annars snedvrids. Regeringen har därvid låst fast sig vid en modell av verkligheten som finns i elementär borgerlig nationalekonomisk teori men som saknar verklighetsförankring. Konkurrensförhållandena är under kapitalismens nuvarande stadium snedvridna av multinationella storbolag, som genom sin storlek och marknadsdominans kan höja sina priser utan priskonkurrens. Priserna tjänar inte längre som signalgivare inom det ekonomiska systemet på det sätt som borgerliga nationalekonomer och politiker inbillar sig. Även om prisstoppen inte varit effektiva, särskilt som regeringens politik på området omintetgjort verkningarna av prisstoppsperioderna, har priserna under dessa perioder ökat långsammare än eljest. Ett prisstopp på dagligvaror är en första försvarslinje förde arbetandes reallöner mot inflationen. Men om det skall ha en rell effekt måste ett prisstopp på dagligvaror gälla intill dess att nödvändiga steg tas för att angripa storföretagens prishöjarpolitik - och till dess den statliga ekonomiska politiken förs efter andra riktlinjer än . Prisstopp gäller nu på vissa baslivsmedel. Detta bör utvidgas till att omfatta alla daglivaror. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att hos regeringen hemställa att allmänna prisregleringslagen skall tillämpas så, att prisstopp t. v. skall gälla för alla dagligvaror. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G10229 · 1977-11-10 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:1 om ändring i patentlagen (1967:837), m. m. 1 propositionen 1977/78:1 jämte utdragen ur regeringsprotokoll har regeringen redovisat sina ställningstaganden till det omfattande utredningsarbete som utförts vidkommande frågan om bör tillträda konvention om patentsamarbete (samarbetskonventionen) och europeiska patentkonvention. Därjämte har framlagts förslag till lagstiftning, som är behövlig dels för att skall kunna tillträda dessa konventioner, dels för viss ytterligare anpassning av gällande svenska patentlag. Produktpatent på livs- och läkemedel har patentlag genom särskild bestämmelse varit förbjudna att meddelas i till dess att regeringen förordnar annat. Detta förbud föreslås nu av regeringen upphävas. Den konsumentkooperativa rörelsen har genom konsekvent i sina remissvar av sociala hänsyn framfört starka betänkligheter mot möjligheten för patentering av livs- och läkemedelsprodukter. Endast på särskilt förfarande för deras framställning har patent kunnat meddelas. Vid ett tillträde för del till den europeiska patentkonventionen, vilket tillstyrks av flertalet remissinstanser - bland dem - uppstår frågan huruvida skall utnyttja reservationsrätten enligt konventionens artikel 167:2 a för att därigenom få möjlighet att upprätthålla förbudet mot sådana produktpatent under en övergångstid av tio eller högst . Det är ur allmänna samhällsintressen därför angeläget att redan vid ett förväntat tillträde till konventionen utnyttjar ovannämnda reservationsrätt, vilket blott kan göras vid konventionstillträdet, och även t. v. avstår från att patentlag upphäva förbudet mot produktpatent på livs- och läkemedel i . Ett sådant handlingssätt ger dessutom större möjlighet till gemensamt nordiskt ställningstagande längre fram i denna fråga som ytterligare erfarenheter vinns. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande ändringar i patentlagen m. m. () ()
mot · G10230 · 1977-11-10 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:1 om ändring i patentlagen (1967:837), m. m. I propositionen 1977/78:1 föreslås att godkänner konvention om patentsamarbete och europeiska patentkonvention. I samband därmed lämnas förslag till ändringar i vår patentlag. Dessa ändringar är huvudsakligen föranledda av tillträde till konventionerna, men en viss allmän översyn av patentlagen har skett. Denna översyn har dock inte omfattat de i 9 kap. upptagna straffbestämmelserna. För uppsåtligt patentintrång stadgas således i 57 § dagsböter eller fängelse . I 62 § finns bestämmelser om att den som åsidosätter viss uppgiftsskyldighet kan dömas till dagsböter. Tre remissinstanser, nämligen juridiska fakulteten vid , och , har föreslagit att vitesförbud skall införas som sanktion mot patentintrång, något som förekommer i många andra länder. Departementschefen har i propositionen vidgått att frågan förtjänar att övervägas men har slutligen stannat för att inte nu lägga fram något förslag om vitesförbud som sanktionsform. Moderata samlingspartiet har vid upprepade tillfällen framhållit vikten av att inte onödigtvis belasta civil lagstiftning med straffbelagda förbud. Bestämmelser om vite är från många synpunkter lämpligare än straffbestämmelser. Ett vitesförbud kan t. ex. tillämpas oavsett om en överträdelse skett av uppsåt eller av oaktsamhet. Vidare kan en vitesbestämmelse riktas mot en juridisk person medan straffpåföljd endast kan ådömas fysisk person. Vitet kan dessutom ofta på grund av sin storlek åstadkomma bättre effekt än ett bötesstraff. Straffbestämmelserna i patentlagen bör därför ersättas med bestämmelser om vite. Enligt vår uppfattning är det lämpligt att detta sker i anslutning till övriga ändringar i patentlagen. Något skäl att, såsom departementschefen anfört, avvakta utredningar inom andra områden anser vi inte föreligga. Förhållandena inom olika närliggande rättsområden är så skilda att de måste bedömas vart och ett i sitt sammanhang. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning och förslag om att de nuvarande straffbestämmelserna i patentlagen ersätts med bestämmelser om vite. () ()
mot · G10231 · 1977-11-10 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:30 om skyddat arbete och yrkesinriktad rehabilitering m. m. I propositionen 1977/78:30 framläggs förslag om organisation och framtida huvudmannaskap för skyddat arbete och yrkesinriktad rehabilitering. I propositionen föreslås bl. a. att landstingskommunerna tillsammans med staten skall bilda regionala stiftelser för skyddat arbete inom varje landstingsområde. 1 vissa frågor finns det behov av samordning mellan de olika regionala stiftelserna, och för detta ändamål föreslås att en central stiftelse inrättas. Föredragande departementschef föreslår även att en organisationskommitté tillkallas för att utarbeta ett detaljerat organisationsförslag för genomförande av de föreslagna åtgärderna. I denna kommittés uppgifter ingår bl. a. att till regeringen lägga förslag om lokalisering av den centrala stiftelsen. Det understryks emellertid i propositionen att i enlighet med regeringens regionalpolitiska strävanden skall den centrala stiftelsen ej lokaliseras till . Vid valet av lokaliseringsort måste enligt vår mening bl. a. beaktas vilka orter och län som tidigare fått del av utlokaliseringen av statliga verk och myndigheter. har över huvud taget inte fått del av tidigare utlokalisering. Enligt vår mening finns det således starka skäl för en lokalisering av den centrala stiftelsen till kommun i . Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening uttalar att den centrala skyddade verksamheten lokaliseras till kommun. () ()
mot · G10234 · 1977-11-11 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:44 om godkännande av överenskommelse mellan , , och om kommunalt samarbete över nordiska riksgränser I propositionen 1977/78:44 föreslås att godkänner en överenskommelse mellan , , och om kommunalt samarbete över nordiska riksgränser. En sådan överenskommelse hälsas med tillfredsställelse och bör ha stort värde för ett fortsatt utbyggt samarbete mellan de nordiska länderna. Förslaget till överenskommelse redovisas i propositionens bilaga 1. I det inledande stycket, preambeln, anges de områden där behov av samarbete föreligger. Här redovisas kulturliv, miljövård, sjukvård, samfärdsel och turism. Flera andra områden där ett samarbete redan föreligger, bl. a. undervisning och räddningstjänst, redovisas däremot inte. Texten i överenskommelsen kan anses komma att få en styrande inriktning på ett utvidgat samarbete. Av detta skäl bör dels fler samarbetsområden redovisas, dels formuleringen göras sådan att andra tänkbara samarbetsområden inte utesluts. Den tredje som-satsen bör därför formuleras t. ex. sålunda: sorn finnér att behov av kommunalt samarbete över de nordiska riksgränserna ofta föreligger i fråga om t. ex. kulturliv, undervisning, miljövård, räddningstjänst, sjukvård, samfärdsel och turism, Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande samarbetsområden mellan de nordiska grannländerna.
mot · G10236 · 1977-11-22 00:00:00 — 1977/78 36-38 Motion 1977/78:36 av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:39 om ett generellt statligt bidrag till kommuner och landstingskommuner , Med hänvisning till den motivering som ges i motion 1977/78:42 föreslås att uttalar sig för att ytterligare 1 000 milj. kr. m. m. förfogande för kommuner och landsting , att användas i första hand för utbyggnaden och driften av barnomsorgen, och hos regeringen begär att förslag härom föreläggs . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1 1977/78.
mot · G10243 · 1977-11-17 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:54 om nedsättning av den allmänna arbetsgivaravgiften Med hänvisning till den motivering som ges i motionen 1977/78:42 föreslås: 1. att uttalar sig för att den allmänna arbetsgivaravgiften helt slopas för kommuner och landsting och hos regeringen begär att förslag härom föreläggs , 2. att propositionen i övrigt avslås. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G10244 · 1977-11-15 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:30 om skyddat arbete och yrkesinriktad rehabilitering m. m. Det är staten som bär ansvaret för människornas ekonomiska trygghet vid sjukdom eller handikapp, och det är staten som också bär ansvaret för arbetsmarknadspolitiken. Det kan därför inte vara rimligt att kommunerna bär ansvaret för den skyddade verksamheten med det stora ekonomiska åtagande som detta innebär. En del av de människor som arbetar vid skyddade verkstäder har t. ex. på grund av olika handikapp en arbetskapacitet som berättigar till förtidspension. Det splittrade huvudmannaskapet för denna verksamhet drabbar också orättvist de kommuner som varit förutseende och inrättat skyddade arbetsplatser i tillfredsställande omfattning. Det har också fått till resultat att verksamheten blivit olika utbyggd i olika delar av landet. Propositionen om delat landstingskommunalt och statligt hvudmannaskap för den skyddade verksamheten hälsas därför med tillfredsställelse. Det är också med tillfredsställelse som vi noterar att propositionens innehåll i stort sett överensstämmer med de riktlinjer som drogs upp av organisationskommittén för skyddat arbete. Den nu framlagda propositionen har länge varit väntad av framför allt de kommuner som har en utbyggd skyddad verksamhet, vilken genomgående innebär ett mycket stort ekonomiskt åtagande, ett åtagande som alltså rätteligen borde åvila staten. Som exempel kan nämnas att , som har tre skyddade verkstäder med 159 platser inom sin vidsträckta kommun, får bära en beräknad nettokostnad för på drygt 6 milj. kr. Detta motsvarar en utdebitering på 1:60 per skattekrona! kommun, som har en nybyggd verkstad för 75 platser, har en kostnad på . per anställd och år. Liknande förhållanden kan uppvisas från övriga berörda kommuner i landet. I den socialdemokratiska motionen 1976/77:543 föreslogs att den nya organisationen skulle träda i kraft . På grund av att den nu föreliggande propositionen blivit fördröjd kunde behandlingen av ifrågavarande motion inte ske . Genom propositionens försening kommer den nya organisationen att träda i kraft först fr. o. m. . Detta i sin tur innebär stora ekonomiska åtaganden under för berörda kommuner. Det måste därför anses rimligt att driftbidraget till den skyddade verksamheten för de berörda primärkommunerna räknas upp till en nivå som motsvarar nettokostnader! 1 1977/78. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar höja driftbidraget till skyddad verksamhet till primärkommuner med minst det belopp som motsvarar nettokostnader för resp. kommun.
mot · G10245 · 1977-11-15 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:30 om skyddat arbete och yrkesinriktad rehabilitering m. m. 1 propositionen 1977/78:30 om skyddat arbete och yrkesinriktad rehabilitering m. m. föreslås att en särskild organisationskommitté skall tillsättas. a. sägs att organisationskommittén skall, som en av sina uppgifter, lägga fram förslag om lokaliseringsort för den centrala stiftelsen. I propositionen fastslås att lokaliseringen inte skall ske till . Vi delar denna uppfattning om att lokaliseringen inte bör ske till och vill i anledning därav framhålla att en lämplig lokaliseringsort är kommun. I samband med 1971 och riksdagsbeslut om utlokalisering av viss statlig verksamhet kom tyvärr inte med, trots att detta län kunde uppfylla de huvudkrav som ställdes för att en lokalisering skulle vara motiverad till länet. De socialdemokratiska riksdagsledamöterna i framhöll i motionerna 1971:1344 och 1973:1701 att verkligen var i stort behov av statliga insatser, bl. a. i form av utlokalisering av statlig verksamhet. Vi tvingas nu konstatera att behovet är ännu större än vid tidigare nämnda tidpunkt. har genom friställningar, permitteringar och varsel om industrinedläggningar över tusentalet arbetstillfällen försvunnit enbart i kommun. Detta är inte för oss något huvudargument för att lokaliseringen av den centrala stiftelsen skall förläggas till kommun, men dock ett ytterligare belägg för angelägenheten av att en lokalisering kan ske till kommun. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att kommun bör bli lokaliseringsort för den kommande centrala arbete och yrkesinriktad rehabilitering m. m. () ()