mot · G10241 · 1977-01-01 00:00:00 — Den tidigare redovisade jämförelsen i vår motion mellan de under 1970talet faktiskt genomförda skattereformerna och resultatet av en indexreglering enligt den borgerliga majoritetens förslag ger enligt vår mening klart belägg för att dessa omläggningar i en rad avseenden har varit ett bättre sätt att ta hänsyn till inflationens verkningar. Fördelarna i jämförelse med indexregleringen ligger i O att omläggningarna kan utformas med hänsyn till de krav sorn fördelningspolitiken ställer på vårt skattesystem, O att en effektivare stabiliseringspolitik kan föras genom den ökade flexibilitet och de större möjligheter till en anpassning till det rådande läget som de återkommande omläggningarna ger, O att en effektivare inflationsbekämpning uppnås, bl. a. genom att omläggningarna kan bilda utgångspunkt för en följande avtalsförhandling där resultatet av skattesänkningarna vägs in i den totala förtjänstutvecklingen, O att en bättre statsfinansiell effekt uppnås genom att omläggningarna kan kopplas till höjningar av i första hand socialförsäkrings- eller arbetsgivaravgifter, O att dessa omläggningar skapar bättre möjligheter att påverka marginalskatterna för inkomsttagare i de vanligaste inkomstlägena. Det av regeringen föreslagna systemet för indexreglering innebär O att de fördelningspolitiska orättvisorna förstärks, O att våra möjligheter att föra en effektiv stabiliseringspolitik försvåras, O att inflationen påskyndas, O att statsfinanserna försvagas, 0 att möjligheterna att finansiellt hjälpa kommunerna försvagas. Vi anser därför att den borgerliga regeringens förslag om en indexreglering av skatteskalorna bör avslås. Vi anser att effekterna av inflationen i stället bör beaktas genom återkommande skatteomläggningar. Därvid bör hänsyn inte endast tas till prisstegringstakten för en passerad period. Alla de omständigheter som föreligger i det då rådande läget bör vägas in. En huvudmålsättning för den socialdemokratiska regeringens skatteomläggningar var att skapa förutsättningar för lugna avtalsrörelser. Av särskild betydelse var därvid att skatteomläggningarna tillstyrkts av de stora löntagargrupperna och att de därvid förklarade sig vara beredda att 1 sitt förhandlingsarbete ta hänsyn till de ökningar av medlemmarnas inkomster som skatteomläggningen medförde. Härigenom kunde man åstadkomma en dämpning av lönekraven. För att dessa effekter kunde komma till stånd krävdes en väl avvägd balans mellan olika gruppers intressen. Först då kunde skatteomläggningarna utgöra en grund för ett framgångsrikt avtalsarbete och ett bidrag till stabiliseringen av vår ekonomi. Den borgerliga regeringens förslag till skatteomläggning uppfyller emellertid inte dessa krav. Den borgerliga regeringen har allvarligt misskött skattefrågan. framhärdade den i sin avsikt enligt regeringsdeklarationen att fr. o. m. 1978 genomföra en indexreglering av skatterna. Inför det kompakta motståndet från skilda håll mot dessa planer beslöt regeringen att byta fot. I all hast utarbetades ett förslag till skatteomläggning . Efter viss kontakt med arbetsmarknadens parter lades detta förslag med smärre justeringar fram för . Någon finansiering redovisades icke. Någon överenskommelse om att löntagarorganisationerna skall beakta de föreslagna skattesänkningarna i sitt avtalsarbete föreligger heller inte. Vidare kommer den fördelningspolitiska profilen i regeringsförslaget att skapa påtagliga problem i avtalsarbetet. Det borgerliga förslaget gerde lägre inkomsttagarna relativt sett för litet De fackliga företrädarna för låginkomsttagarna måste i detta fall avtalsvägen kompensera sina medlemmar för dessa i jämförelse med andra grupper alltför små skattesänkningar. Detta leder då till totalt sett större krav på löneökningar än vad man skulle uppnå med en annan fördelningspolitisk profil. Den borgerliga regeringen försvårar genom sitt skatteförslag den kommande avtalsrörelsen i ett ekonomiskt läge då det framstår som särskilt angeläget att vi skapar förutsättningar för ett lugnt förhandlingsarbete. Det hade därför varit naturligt för socialdemokratin att nu yrka avslag på hela förslaget och kräva förnyade förhandlingar mellan regeringen och arbetsmarknadens parter i syfte att nå en överenskommelse som kunde lägga en hållbar grund för avtalsrörelsen. Möjligheterna att i detta sena skede framgångsrikt genomföra sådana förhandlingar har vi emellertid bedömt vara utomordentligt små. Vi begränsar oss därför till att framlägga förslag om vissa förändringar i regeringens förslag till skatteskalor med det primära syftet att förbättra förutsättningarna för avtalsrörelsen. I det följande redovisar vi vårt alternativ till en skatteomläggning . Det socialdemokratiska förslaget till skattesänkning (kr.) För inkomsterna över 90 000 ligger skattesänkningen kvar med . Marginalskatteskalan enligt det socialdemokratiska förslaget framgår av den följande tablån. 1977/78:41 14 Marginalskatterna i procent enligt det socialdemokratiska skatteförslaget Beskattningsbar inkomst (kr.) Såsom framgår av tablån leder det socialdemokratiska skatteförslaget till relativt kraftiga marginalskattesänkningar särskilt i inkomsterna kring . Effekterna på de disponibla inkomsterna av regeringens resp. det socialdemokratiska förslaget blir följande: Disponibelinkomstens förändringar i procent (kr.) Såsom framgår av tablån ger det socialdemokratiska förslaget en betydligt jämnare ökning av den disponibla inkomsten än vad som följer av det borgerliga förslaget. Detta senare ger utmanande litet åt de verkligt lågavlönade i 45-50-tusenkronorsintervaller. Vid utarbetandet av vårt alternativa förslag har vi fäst en avgörande vikt vid att skatteomläggningen bör skapa så goda förutsättningar som möjligt för att vi skall få en lugn avtalsrörelse. Regeringens förslag kommer att försvåra avtalsrörelsen - vårt förslag skapar bättre förutsättningar för en lugn avtalsrörelse med möjligheter till en snabb uppgörelse. Vårt skatteförslag bidrar därför till att dämpa pris- och kostnadsutvecklingen i vårt land. Det skapar därigenom bättre förutsättningar för att vi skall kunna förstärka vårt lands internationella konkurrenskraft. Det bidrar därigenom också till att vi för framtiden kan undvika fortsatta devalveringar. Den av oss föreslagna förändringen av skatteskalorna kommer att medföra en inkomstförsvagning för statsbudgeten på sammanlagt utöver vad som ligger i det borgerliga förslaget. I avvaktan på redovisningen i budgetpropositionen av statens förväntade inkomster och utgifter under innevarande och kommande budgetår avstår vi från att nu ta ställning till finansieringen av hela skatteomläggningen. Vi föreslår däremot redan nu att den av oss föreslagna, ytterligare skattesänkningen i sin helhet kompenseras genom inkomstförstärkningar. Den behövliga inkomstförstärkningen bör enligt vår mening åstadkommas genom en uppräkning av socialförsäkringsavgiften till folkpensioneringen . Detta framstår som motiverat mot bakgrund av att dessa pensionskostnader fortfarande delvis täcks över statsbudgeten. Därutöver föreslår vi att socialavgiften till barnomsorgen fr. o. m. vidgas till att avse även egenföretagare. Vi upprepar även våra tidigare framförda krav att reglerna för beskattning av familjeföretag återförs till vad beslutade samt att det avgiftsfria avgiftsunderlaget för egenavgifter sänks . fr. o. m. . Sammantaget leder detta till en förstärkning av statsinkomsterna med . från företagens synpunkt skapar emellertid vårt skatteförslag och det därmed sammanhängande förslaget till finansiering förutsättningar för en lugnare avtalsrörelse till en lägre kostnad än om motsvarande inkomstförbättring skulle ha åstadkommits genom beskattade lönehöjningar. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderliga författningsförslag. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att beslutar avslå regeringens förslag om indexreglering av statsskatten, 2. att beslutar anta det förslag till skatteskala för statlig inkomstskatt för som redovisas i motionen, 3. att hos regeringen begär skyndsamt förslag till de ändringar i fråga om sjömansskatten som följer av motionen, 4. att beslutar att barnomsorgsavgift om 1,3 96 fr. o. m. skall erläggas även av egenföretagare, 5. att beslutar att det avgiftsfria belopp på vilket egenföretagarens allmänna arbetsgivaravgift beräknas skall sänkas till , att gälla fr. o. m. , 6. att beslutar att spärreglerna i fråga om uppdelning av inkomsterna mellan makar i gemensamt företag och lön till barn från föräldrars företag får i princip den lydelse de hade före beslut och att de nu föreslagna reglerna skall tillämpas fr. o. m. , 7. att beslutar att socialförsäkringsavgiften till folkpensioneringen höjs . () () () HANS () () () () () () () () () () GOTAB 55988 Slockholm 1977