ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G0021198 · 1977-01-25 00:00:00 — 1976/77: 1198 av m. fl. om viss anmälan rörande körkortsinnehavare Lagen om omhändertagande av berusade personer m. m. (LOB) trädde i kraft (SFS 1976:511, 906). Lagen tillkom i samband med avkriminaliseringen av fylleribrottet. Det uttalade syftet med lagen har varit att tillgodose den berusades eget intresse av vård och behandling (se prop. 1975/76:113 och JuU 1975/76:37). Enligt uttalande av skall härvidlag målsättningen på vara att omhändertagande av berusade personer förbinds med akutvård och att vården ges inom nykterhetsvårdens eller sjukvårdens ram utanför polisstationerna. Av hänsyn till vårdintresset har det i 10 s nykterhetsvårdslagen införts skyldighet för polismyndighet att göra anmälan hos nykterhetsnämnden när någon på grund av alkoholberusning omhändertagits enligt LOB. Underrättelseskyldighet för polismyndigheten har också föreskrivits i ett annat avseende. Enligt 123 s körkortskungörelsen skall nämligen polismyndighet göra anmälan till , när körkortsinnehavare omhändertagits enligt LOB. Enligt uttalande i propositionen 1975/76:155 om vissa körkortsfrågor och propositionen 1976/77:12 med förslag till ändring i körkortskungörelsen skall körkortsåterkalleise fortsättningsvis prövas med beaktande av den personliga helhetsbilden. Någon regel motsvarande den tidigare presumtionsregeln med avseende på enstaka fylleriförseelser har inte införts (se SFS 1976:987). Det praktiska resultatet av den nya lagstiftningen är emellertid att ett omhändertagande enligt LOB allmänt kommer att uppfattas som en allvarlig risk för återkallelse av den omhändertagnes körkort. Den som vill undvika denna konsekvens av omhändertagandet kan därför tänkas vägra att uppge sin identitet eller försvåra identitetskontrollen. Eftersom det inte är fråga om brottsmisstanke torde polismyndigheten inte ha möjlighet att kvarhålla den omhändertagne för identifiering eller eljest framtvinga besked om hans namn. Härigenom har skapats utrymme för missbruk och orättvisor som svårligen kan accepteras. Reglerna om obligatorisk underrättelse till om LOB-omhändertagande bör därför enligt vår mening ytterligare övervägas. 1 1976/77. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär ytterligare översyn av körkortskungörelsens regler om skyldighet att anmäla till , då körkortsinnehavare omhändertagits enligt lagen om tillfälligt omhändertagande av berusade personer m. m. () () () i Öskevik
mot · G002120 · 1977-01-12 00:00:00 — av i Agnäs om säljakten i Vetenskaplig forskning visar att sälbeståndet i våra hav minskar. Sjukdomar och sterilitet orsakade bl. a. av förändringar i vattnet på grund av utsläpp och nedfall från atmosfären hotar sälarnas fortbestånd. Jakten torde i vårt land icke bedrivas på ett sätt och i en omfattning som äventyrar sälstammens framtid. I bedrivs däremot en jakt på säl som ter sig upprörande. Enligt uppgifter i pressen och övriga massmedier, bl. a. i Rapport , , fångade man i 1976 440 000 nyfödda sälungar som avlivades. Denna slakt ter sig med tanke på utvecklingen i stort då det gäller sälstammen orimlig och upprörande. bör ta upp frågan i eller på annat sätt. Ett samråd mellan de nordiska regeringarna i denna sak ter sig angeläget. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om överläggningar med om slakten av nyfödda sälungar. () i Agnäs
mot · G0021200 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 1200 om förbud mot försäljning av vissa mopeder Mopedolyckor skördar 60 unga människors liv. 2 000 skadas. Av dessa blir några hundra invalider, oftast till följd av svåra hjärnskador. Många ungdomar dödas eller får sin framtid förstörd av obetänksamhet. Mopeden är inte så mycket ett nyttofordon som en leksak för en del ungdomar. Många ungdomar trimmar sina mopeder och lyckas få upp dem i både dubbel och tredubbel hastighet mot den i lagen tillåtna. Ju högre hastighet fordonet får, desto svårare blir det att manövrera och desto oftare händer olyckor. Att höja åldern för mopedinnehav skulle knappast påverka olycksstatistiken i nämnvärd grad eftersom åldersgränsen - - överträds . Att förbjuda mopeder helt skulle drabba de människor som är beroende av dem som fortskaffningsmedel. Däremot skulle de mopeder vilkas motorer går att trimma förbjudas för försäljning. På den västtyska marknaden finns redan en variant av moped som inte går att trimma. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att måtte besluta om en särskild lag som förbjuder försäljning av mopeder vilkas motorer går att trimma till otillåten hastighet.
mot · G0021201 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 1201 av herrar och om viss sjukvårdsutbildning för bilförare Körkortsutbildningen är f. n. föremål för utredning. En departementspromemoria med förslag till körkortslag och körkortsförordning kommer enligt tilläggsdirektiv till utredningen om vissa körkortsfrågor att remissbehandlas. Olyckor inträffar i trafiken trots olika ansträngningar för att hindra desamma. Det är då viktigt att de människor som skadas snabbt får den bästa möjliga hjälpen. Det finns människor som får skadorna förvärrade genom felaktig behandling. I andra fall vet den som är inblandad i olyckan eller kommer till olycksplatsen inte hur skadade skall behandlas. För att undvika angivna situationer bör i samband med körkortsutbildningen även ges utbildning om agerandet vid olyckor. Denna utbildning kan också ha det dubbla syftet att för dem som tar körkort påminna om de stora risker som man löper i trafiken. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär prövning av frågan om att agerande vid olyckor behandlas i körkortsutbildningen. () ()
mot · G0021202 · 1977-01-25 00:00:00 — av herrar och om reflexanordningar på kläderna Trots all upplysningsverksamhet om behovet av reflexer i mörker använder sig endast ett fåtal människor av sådana. Alla vet hur svårt det är att upptäcka en fotgängare från en bil . Ett stort antal olyckor inträffar därför, där fotgängare dödas eller lemlästas. Det enda verksamma medlet för att radikalt öka användningen av reflexer är att fabrikanterna åläggs att på ytterkläder redan vid tillverkningen sätta fast reflexer. Särskilt på barn- och ungdomskläder borde det vara en självklarhet. Ett alternativ till att direkt på plagget anbringa reflex materiel (-tyg) är att fästa reflexbrickor vid fickor så att dessa ständigt finns med. Finns refiexbrickor ständigt i ytterkläderna torde vid mörker rena självbevarelsedriften hos i vart fall vuxna leda till att de används. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att hos regeringen anhåller om föreskrifter om att ytterkläder vid tillverkningen obligatoriskt förses med reflexer. () ()
mot · G0021203 · 1977-01-24 00:00:00 — 1976/77: 1203 av m. fl. om ändrade avgiftsprinciper för uppgifter i telefonkatalogen Telefonkatalogen innehåller f. n. vanligen uppgift endast om den ene personen vid hushåll med två eller flera vuxna. I de allra flesta fall är det kvinnans namn som är utelämnat. Anledningen till detta förhållande torde vara de avgiftsprinciper som gäller. Avgiftsfri uppgift gäller bara ett namn. För ytterligare uppgifter krävs ersättning som till yttermera visso betraktas som annonsintäkt och belastas med reklamskatt. Av ekonomiska skäl anges därför vanligen bara den enes namn. Frågan innehåller starka jämställdhetsaspekter. Symtomatiskt utesluts således vanligen kvinnans namn. För att få med henne i katalogen så får man t. o. m. betala reklamskatt. Dessa orättvisor måste rättas till. Ur konsumentsynpunkt är det också angeläget att de vuxna i ett hushåll med telefon finns angivna i telefonkatalogen. Effektivaste lösningen på problemet torde vara ändrade avgiftsprinciper, som jämställer en- och tvåpersonshushåll i kostnadshänseende. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening uttalar att avgiftsprincipen för uppgifter i telefonkatalogen ändras i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G0021205 · 1977-01-25 00:00:00 — 1976/77: 1205 av m. fl. om utredning rörande orsakerna till trafikolyckor i Allt fler fordon finns numera på våra vägar och det blir viktigare hur vi planerar våra vägnät och framför våra fordon . Många människor omkommer eller skadas svårt i trafikolyckor . har haft ovanligt många trafikolyckor. De överlevande blir ofta invalidiserade och svårt skadade, och många av dem återfinns på våra sjukhus eller vårdas i sina hem. Olika orsaker bidrar till dessa olyckor. Vägarnas beskaffenhet, stor och tung godstrafik till industrier, pendling av arbetskraft, vilket är vanligt i , och därutöver den tillströmning av gästande människor som åker till och från sina fritidshus i . i har sammanställt en undersökning med anledning av det stora antalet trafikolyckor inom länet. För att förebygga trafikolyckor måste det vara en angelägenhet att analysera orsakerna och fördjupa det material som har utarbetats så att detta kan användas för att låta bli ett försökslän när det gäller att förebygga trafikolyckor . Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär ytterligare undersökning om trafikolyckornas orsaker med som försöksområde. () ()
mot · G0021206 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 1206 om båt- och färjtrafiken i har i ett antal frågor ställts och besvarats om båtoch färjtrafiken över . Bakgrunden till de frågor som besvarades , och var bl. a. den starka tillbakagång som framför allt passagerartrafiken över södra är utsatt för. föreligger en del siffror ur passagerarstatistik. Jämfört med passagerarström kan för hela noteras en tillbakagång om ca 1,6 miljoner resande. Jämför man hur passagerarström marna fördelar sig över de viktigaste lederna finner man att leden mest markerade tillbakagången, ca 2 320 000 resande . Antalet passagerare har i avrundade tal varit följande på de olika lederna: mö-Själ land 8 080 000 7 280 000 5 760 000 2 498 000 2 600 000 2 370 000 14 860 000 15 920 000 16 060 000 I svar på fråga 1976/77:103 om den framtida färjtrafiken över meddelade kommunikationsministern att färj- och båttrafiken i södra delen av är föremål för överväganden av i , såvitt avser ett kortare tidsperspektiv. Dessutom framgick av svaret att färjtrafikens förutsättningar påverkas av de frågor som Öresundsdelegation arbetar med. Vad beträffar båt- och färjtrafiken är framför allt de kontinuerligt vikande passagerarström marna över södra så oroande att en mera genomgripande svensk-dansk utredning bör tillsättas som får till uppgift att överväga tonnagets anpassning till dagens krav på komfort och säkerhet liksom tidtabellernas regularitet och annat som kan stimulera passagerartrafiken till båts. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att en svensk-dansk utredning tillsätts för att undersöka och framlägga förslag om båt- och färjtrafiken över södra dels i ett kortare tidsperspektiv, dels i ett längre tidsperspektiv.
mot · G0021207 · 1977-01-25 00:00:00 — 1976/77 1207-1212 Motion 1976/77:1207 av och i om en utökad postservice på sjukhem m. m Föreskrifter rörande postservicen på ålderdomshem, sjukhem etc. saknas. eller har utfärdat rekommendationer i ämnet. Vid landets ålderdomshem, som är primärkommunala inrättningar (här bortses från de i enskild regi drivna ålderdomshemmen) är postservicen huvudsakligen ordnad efter tre olika modeller: På många av de nyare ålderdomshemmen och på de hem som f. n. byggs eller planeras är varje rum utrustat med brevlåda. Brevbäraren kommer in på hemmet och lämnar posten i respektive brevlåda. Vid övriga postärenden, som t. ex. in- och utbetalningar och mottagande respektive avsändande av paket, krävs personalens medverkan, om inte vårdtagaren själv kan ta sig till postanstalten. På de ålderdomshem som ligger på landsbygden, där lantbrevbäringslinje finns, kan de flesta postärenden uträttas via lantbrevbärare. Systemet med brevlådor till varje rum och en brevbärare som går runt med posten är dock vanligast i tätorter. Den andra modellen innebär att brevlådor finns till varje rum på ålderdomshemmet men att all post lämnas av brevbäraren till föreståndaren. Härefter delas posten ut genom personalens försorg eller av någon av vårdtagarna på hemmet. Beträffande övriga postärenden gäller detsamma som för den först beskrivna modellen. Den tredje modellen - där vårdtagarna saknar egen brevlåda - innebär att posten av brevbäraren lämnas till föreståndaren på hemmet, varefter den delas ut efter hand eller i samband med måltider. Det förekommer att någon vårdtagare på hemmet åtar sig denna uppgift. Även här gäller att övriga postärenden förutsätter personalens medverkan om inte vederbörande av egen kraft kan ta sig till närmaste postanstalt. De ovan nämnda modellerna för postservicen är anpassade för varierande lokala förhållanden och fungerar förmodligen utmärkt i de flesta fall. Till en mera utbyggd och komplett postservice hör emellertid också möjligheten att inte bara mottaga post utan också avsända sådan. En sådan service saknas på de flesta håll. På ålderdomshem och sjukhem och annorstädes, där människor är oförmögna att sköta sina postärenden (utbetalningar, hyra, bankärenden etc.), kan det bli ett problem för patienten. Här finns behov av en ambulerande postservice som regelbundet, förslagsvis , dyker upp och erbjuder sina tjänster. Förutom att det praktiska behovet tillgodoses skapas också en kontakt med samhället utanför, ett led 1 1976/77. i en allmän strävan att bryta ner murar mellan sjukhusvärlden och samhället utanför. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att uttalar sig för en utvidgad postservice på ålderdomshem, sjukhem m. m. i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · G0021210 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1210 om viss utvidgning av transportstödet till Lättklinker tillverkas av kalkfattig och mycket finkornig lera som finns på enstaka platser i , bl. a. i utanför . Där har AB Svensk Leca sin tillverkning av lättklinker, benämnd Leca. Lämplig lera för lättklinkertill verkning finns ej i . AB Svensk Leca levererar lättklinker bl. a. till blockfabrikerna i , och . I finns två industrier som tillverkar lättklinker, en utanför med en ugn och en utanför med fyra ugnar. Ca murblock av Leca lättkliniker till verkades i , varav i Y-, Z- och AC-länen i . beräknas tillverkningskapaciteten uppgå till vid de tre nordligast belägna fabrikerna, en fabrik i (Y-län), en fabrik i (Z-län) och en fabrik i (AC-län). Fabriken i är nyuppförd och togs i drift . Fabriken i ombyggdes efter det att blocktillverkningen pågått mera hantverksmässigt och i blygsam skala. Murblock av lättklinker används mer och mer på grund av materialets ojämförligt goda egenskaper. Det har god isoleringsförmåga, suger icke vatten och är en mycket god ljudabsorbent. Användningsområdet har i huvudsak varit källardelen i enfamiljsoch flerfamiljshus, grunder och källarlösa bostadshus samt även i ladugårdsbyggnader, industribyggnader och liknande, i tilläggsisolering etc. Behovet av lättklinkerleveranser från för framställning av lättklinkerblock i , och framgår av följande: Intransporten av lättklinker sker med lastbilar, som lastar ca /lass. Transport per järnväg och båt blir avsevärt dyrare, bl. a. på grund av upplags- och omlastningskostnader. F. n. utgör kostnader för i murblocket ingående lättklinker . Transportkostnaden för lättklinkern från till uppgår till av lättklinkerkostnaden fritt . Den höga intransportkostnaden missgynnar avsevärt byggandet med lättklinkerblock i , som därtill har hårdare klimatiska förhållanden Ca m3/1977 680 1 000 680 15 000 20 000 10 000 jämfört med mellersta och . Energikrisen och därmed sammanhängande uppvärmningskostnader och ökade isoleringskrav understryker förhållandet att i detta avseende är missgynnat. Med hänvisning till Kungl. Maj:ts kungörelse om statligt regionalpolitisk! transportstöd (SFS 1973:895), som tillkom i avsikt att främja en samhällsekonomisk och i övrigt lämplig lokalisering av näringslivet, finner jag det vara angeläget att även denna råvara och halvfabrikat, som icke kan tillverkas i , jämförs med råvaror och halvfabrikat enligt punkterna 1-5 i SFS 1973:895 för att därigenom ges möjlighet att fä intransportstöd. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att lättklinker för tillverkning av lättklinkerblock erhåller statligt regionalpolitisk! transportstöd vid intransport till inom ramen för föreslaget anslag 1977/78.
mot · G0021211 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1211 om högre standard på flygfältet i I luftfartsverkets framställning om anslag för /78 har upptagits fortsatta arbeten vid flygfält för en banförlängning österut til! 1 800 m. Arbetena berör även inflygningsljus, tröskelljus samt banändsljus. Den utrustning som behövs för jet-flygplan kommer även att installeras på bana 28. En del av dessa arbeten skulle redan ha igångsatts tidigare innevarande budgetår, men så har inte skett, på grund av bl. a. försenande arbeten på . Från kommuns sida har gjorts upprepade framställningar till luftfartsverket om att banförlängningen österut skulle göras till 2 000 m. Denna framställning från kommunen har varit kraftigt understödd av SAS/, som av säkerhetsskäl vill ha som ett godtagbart reservfält för trafiken till och . flygfält ligger mitt emellan dessa båda orter. Från experthåll har framhållits att när arbetena kommer i gång på flygfält kan markarbeten för en banförlängning upp till 2 000 m göras utan att kostnadsramen nämnvärt överskrids. Skall man däremot fullfölja en banförlängning senare, utan att markarbetena är gjorda, blir det en avsevärd kostnadsfördyring. Det som behövs är att banförlängningen upp till 2 000 m godkänns som den standard som flygfält skall ha och att nödiga förberedelser, som kan göras utan budgetöverskridande, vidtas. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar godkänna en standard för flygfält där banlängden är 2 000 m.
mot · G0021215 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1215 av i m. fl. om forskning rörande viltoiyckor Antalet rapporter om kollisioner mellan motorfordon och vilt visar en oroande ökning. De kollisioner som uppmärksammas och som förekommer i rapporter gäller framför allt olyckor där älg och rådjur är inblandade. Andra sammanstötningar, mellan motorfordon och småvilt, rapporteras inte men torde till sin omfattning vara mångdubbelt större. Personoch materielskadorna vid sammanstötningar mellan motorfordon och klövvilt blir ofta betydande. Sammanstötningar mellan motorfordon och småvilt kan lokalt resultera i oacceptabla förluster i småviltstammarna och svåra lidanden för djuren. Ökningen av vilt-trafik-kollisionerna har flera orsaker. Onekligen har fler vägar, flera bilar, snabbare trafik bidragit till denna ökning. I vissa fall, oftast lokalt betingat, har senare års ökning av viltstammarna spelat en roll. Emellertid kan inte ett entydigt samband mellan hög olycksfrekvens och stora viltstammar påvisas. Däremot kan sambandet hög olycksfrekvens och snörik vinter klart anges liksom mycket torra somrar, då viltet blir mycket rörligt i sitt sökande efter vatten. Åtgärder måste vidtas så att vi i våra marker kan hysa artrika och livskraftiga viltstammar utan att det för den skull skall innebära onödiga risker för trafiken. Vilt-trafik-olyckornas utveckling kan påverkas genom olika åtgärder. Vid planering av nya vägar bör hänsyn tas till deras dragning så att de inte i onödan går igenom viltrika områden eller skär av livligt frekventerade viltväxlar. Där nya, större motorleder anläggs bör man redan från böljan planera uppsättning av stängsel när vägen passerar viltrika marker. En starkt bidragande orsak till den oroande olycksutvecklingen torde vara bristande kännedom hos trafikanterna om hur mycket vilt som förekommer vid sidan av våra vägar, viltets uppträdande i vägmiljön och vad bilisten har att iaktta för att undvika kollision med vilt. Utan tvivel skulle en större respekt för varningsskyltar, s. k. viltskyltar, innebära att antalet olyckor kunde nedbringas. Genom en anpassad beskattning av älgstammen kan man också genom jakten förändra dennas sammansättning så att riskerna för kollisioner minskar. Tyvärr saknas fortfarande kunskap om många väsentliga faktorer som påverkar olycksbilden. pågår under ledning av en forskning rörande dessa problem. betalats genom de avgifter som jägarna inlevererar för skjutna älgar till älgskadefonderna. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande forskning kring de faktorer som har betydelse för antalet kollisioner mellan motorfordon och vilt. L. () i . NISSER (m) .
mot · G0021216 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1216 om kontrollen av hälso- och miljöfarliga ämnen Kontrollen av kemiska ämnen måste förbättras. I finns formella möjligheter till detta. Däremot brister det i fråga om resurser, men också när det gäller synen på dessa ämnen. Kemiska produkters skadeverkningar upptäcks ofta först . Skadeverkningarna uppstår ibland först i kombination med andra ämnen. Det är därför ofta mycket svårt att bevisa att ett ämne verkligen är farligt och inte bör få spridas. Inte heller den s. k. omvända bevisbördan, dvs. att den som tillverkar eller saluför ett ämne skall åläggas bevisa, att ämnet är ofarligt, leder till någon fullständig säkerhet mot skadeverkningar. Men en ambitiöst tilllämpad omvänd bevisbörda skulle innebära mindre risker för enskilda och för samhället. Den skulle i högre grad tvinga den som vill tillverka eller saluföra ett nytt preparat att omsorgsfullt testa varan och att förbättra den, om det ansågs tveksamt om den skulle passera som ofarlig. Den skulle nödvändiggöra en sådan prövning från myndigheternas sida att nya preparat verkligen med goda skäl kunde bedömas som ofarliga. Preparat som gav upphov till tveksamhet skulle inte komma ut på marknaden. Man skulle redan från början få till stånd en vetenskaplig debatt mellan olika forskare som studerat ett preparat och dess förmodade farlighet eller ofarlighet. Skyddet för den enskilde, som inte har några resurser att själv enligt dagens system överbevisa en tillverkare eller en myndighet, skulle förbättras. Självfallet är en mer strikt tillämpning av kravet på omvänd bevisbörda beträffande olika ämnen förenad med vissa problem. Eftersom dagens situation är otillfredsställande, vilket flera aktuella fall visat, är det emellertid nödvändigt att ställa detta krav på prövning av ämnen enligt lagen om hälso- och miljöfarliga ämnen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en mer strikt tillämpning av kraven på bevis för ofarlighet vid kontroll av hälso- och miljöfarliga ämnen.
mot · G0021217 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1217 om reglerna för avstående av mark för naturreservat m. m. För att säkerställa vissa naturområdens användning för naturvård och friluftsliv avsätts, med stöd av naturvårdslagstiftningens regler, vissa naturområden till bl. a. naturreservat. I samband härmed träffas ofta, i syfte att hävd och landskapsbild skall bevaras, avtal med de markägare som får avstå mark till reservaten att viss skogs- och jordbruksdrift fortsättningsvis skall bedrivas. Härför fordras bl. a. djurhållning och vård av ekonomibyggnader m. m. För sådan markägare vars mark tas i anspråk som naturreservat med skyldighet för markägaren att driva t. ex. djuruppfödning och liknande verksamhet kan det under löpande avtalsperioder uppstå ekonomiska svårigheter att till fullo fylla åtagandena. Svårigheter som ofta inte kan lösas i samförstånd mellan vederbörande ägare och berörda myndigheter. Då f. n. en klar bild av dessa förhållanden inte finns bör en undersökning av förhållandena på området genomföras och de åtgärder vidtas som denna kan föranleda. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att i skrivelse till regeringen begär en översyn av de regler som gäller för avstående av mark för bl. a. naturreservat i det i motionen berörda avseendet. () i Glömminge