mot · G002962 · 1977-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om vissa kulturåtgärder för barn och ungdom Vissa kulturåtgärder för barn och ungdom Det kulturutbud som erbjuds barnen spelar stor roll för deras personlighetsutveckling. Därför är det utomordentligt angeläget att samhället vidtar åtgärder för att stimulera till ett rikt kulturliv i den miljö där barnen vistas. En stor del av det kulturutbud som barn tar del av - t. ex. böcker, seriemagasin, serietidningar, leksaker och TV-program för vuxna men som också små barn ser - förmedlar könsfördomar, våld och brutalitet. Barn behöver kontakter också utanför familjen. De måste få lära sig att förtroendefullt umgås med vuxna ur olika generationer och med barn från andra miljöer än sin egen. Därför är det angeläget att utbyggnaden av daghem och fritidshem fortsätter. Bostadsområdena måste integreras bättre för att undvika social segregation. Principen i SIA-skolan om en bättre kontakt med arbetslivet och föreningslivet måste omsättas i praktisk verklighet. Kulturutbudet för barn måste saneras. Framför allt är det viktigt att hindra barnen från att skadas av kommersialismens negativa verkningar. Små barn har inte möjligheter att själva välja sina kulturupplevelser, och de kan inte bedöma vilka motiv som ligger bakom ett budskap. För att motverka den negatiya effekt som den s. k. skräpkulturen har på barnen och för att skapa positiva alternativ krävs förstärkta samhällsinsatser. Detta har redan tidigare påtalats i en programskrift som det socialdemokratiska kvinnoförbundet har antagit. är en arbetsgrupp inom verksam för att utarbeta förslag till åtgärder på kulturområdet för barn. Vi finner det emellertid motiverat att redan nu föreslå vissa åtgärder, eftersom barnens kulturella situation är hårt pressad av kommersiella intressen. Kvalitetsutgivning av billiga barn- och ungdomsböcker Utbudet av barn- och ungdomslitteratur från de seriösa förlagen är i allmänhet av hög kvalitet. Men priserna på böckerna är höga och har stigit avsevärt . Därigenom har marknaden öppnats för prisbillig men kvalitetsmässigl undermålig barn- och ungdomslitteratur. Det är ofta böcker som tillhandahåller passiviserande verklighetsflykt och speglar könsfördomar och rasism, våld och sadism-företeelser, som vi i andra sammanhang söker bekämpa. Det är därför angeläget att samhället medverkar till utgivning och sprid ning av god barn- och ungdomslitteratur till så låga priser, att böckerna kan ta upp konkurrensen med "skräplitteraturen". Utöver det nuvarande litteraturstödet behövs en massmarknadsutgivning av prisbillig litteratur för barn. Det nuvarande statliga förlagsstödet, som prövas , omfattar också barn- och ungdomslitteraturen men endast i blygsam omfattning. Av 8 milj. kr. kan endast 1,4 milj. kr. disponeras för detta ändamål. för läsfrämjande åtgärder bland barn och ungdom. har kunnat konstatera att barnboksstödet inte haft någon prisnedsättande effekt, knappast ens prisdämpande. Den del som går till produktionsstöd gör det dock möjligt att säkra en viss utgivning av böcker med större framställningskostnader, dvs. bilderböcker och faktaböcker. Genom de läsfrämjande försöken vet vi redan att det finns ett stort bokintresse och öppna kanaler att nå ut till barn och ungdom. Många röster har höjts för att få till stånd massmarknadsutgivning av barnböcker. beslöt att för /77 anvisa 2,5 milj. kr. som bidrag till Stiftelsen för s. k. massmarknadsutgivning av prisbillig kvalitetslitteratur för vuxna. Litteraturfrämjandet är huvudman för verksamheten och har för ändamålet bildat en särskild enhet, massmarknadsförlaget. gav massmarknadsförlaget ut fem böcker till ett pris av vardera . De fem böckerna utgavs i vardera 40 000 exemplar. efter utgivandet var upplagorna slutsålda, och en andra upplaga har tryckts. Även om det självfallet är alldeles för tidigt att utvärdera försöksverksamheten är det emellertid ingen överdrift att påstå att de första, begränsade erfarenheterna överträffar förhoppningarna att sprida kvalitetslitteratur till billiga priser i stora upplagor. I vad mån man lyckats nå nya läsarkategorier är ännu inte möjligt att uttala sig om. Riksdagsbeslutet, som gäller en försöksverksamhet , avsåg som nämnts endast vuxenlitteratur. Enligt föredragande statsrådets mening (prop. 1975/76:135, s. 269) är det synnerligen angeläget att också en kvalitetsutgivning av billiga barn- och ungdomsböcker kommer till stånd. (KrU 1975/76:35, s. 67)delade departementschefens uppfattning och räknade med att regeringen skulle återkomma till med förslag inom detta område. Från () har till regeringen överlämnats ett förslag om hur en motsvarande verksamhet för barn och ungdom skulle kunna ordnas. Enligt förslaget skulle KF vara huvudman fören barnboksklubb.som skulle bedrivas i samarbete med andra intressenter - samhällsorgan, folkrörelser, författare och förlag. Inom KF skulle barnboksklubben utgöra en separat redovisningsenhet, skild från KF:s reguljära förlagsverksamhet, dvs. Vid en upplaga på 40 000 exemplar skulle, enligt KF:s beräkningar, verksamheten efter en övergångstid kunna bära sina egna kostnader. stöd erfordras däremot för igångsättningen. Av KF:s beräkningar framgår att dc tre forsta åren beräknas uppvisa ett underskott av totalt ca 6 milj. kr. till följd av bl. a. en mycket kostsam introduktionskampanj samt ett lågt men stigande medlemsantal. KF anser därför att ett statligt stöd av 2 milj. kr. under vartdera erfordras. I KF:s skrivelse till chefen för angående förslaget framhåller KF att särskild uppmärksamhet har ägnats åt frågan om fördelarna med en bokklubb jämfört med en subventionerad utgivning av böcker med försäljning t. ex. över Pressbyråns kiosker. KF anger följande skäl för att välja bokklubbsformen. Klubbformen med en medlemstidning som sammanhållande länk ger en högst önskvärd kontakt med och förhoppningsvis mellan läsare. Klubbformens bokpaket synes ge skolan nya och efterlysta möjligheter till läsaktiviteter - genom biblioteken eller i klassen. Klubbformen sy nes skapa ett ekonomiskt själ vbärande alternativ, rimligt också med tanke på kvalitet och ersättningar till författare och förlag. Klubbformen innebär ett distributionsalternativ till Litteraturfrämjandets En bok för alla och fullföljer riksdagsbeslutets tankar om att olika experiment i läsfrämjande syfte bör göras. Klubbformen tar slutligen fasta på att del som regel inte är de unga läsarna själva som gör inköpet och att på denna marknad konkurrensen från lågprisalternativ är särskilt hård. 1 skrivelsen framhåller KF också att därest förslaget skulle föranleda beslut i , skulle verksamheten kunna starta . I en särskild bilaga redovisar KF mera detaljerat hur verksamheten är tänkt. a. skulle ett särskilt förlagsråd inrättas, vilket skulle svara för bokurvalet och i övrigt vara rådgivande beträffande verksamhetens utveckling och uppläggning, kontakter med samhällsorgan, organisationer etc. I rådet skulle kunna ingå förfaltare, lärare, bibliotekarier, representanter för för barnböcker och för de i klubben medverkande barnboksförlagen. Vidare skulle en läsarjury med en barngrupp som "kontrollgrupp" och en referensgrupp med representanter för olika intressenter kunna inrättas för att kritiskt bearbeta klubbens verksamhet och erfarenheter och diskutera förslag beträffande den fortsatta utvecklingen. Barnbokskiubben skulle ge ut 24 boktitlar , fördelade på 12 titlar på två åldersgrupper. Den ena åldersgruppen avser barn i åldern , den andra barn och ungdom . I ett senare skede skulle böcker också kunna ges ut för barn . Av böckerna skulle ca 70 "o vara författade av svenska och 30 "o av utländska författare. Till en början skulle ingen originalutgivning förekomma. Böckerna skulle erbjudas medlemmarna i bokklubben som kvartalspaket och innehålla tre böcker för samma åldersgrupp barn. Medlemskap skulle kunna tecknas som årsabonnemang, innebärande fyra I* 1976/77. bokpaket i följd. Priset är kalkylerat till , vilket sålunda innebär att priset per bok blir . Bokpaketen skulle också kunna beställas separat, då till ett pris av , vilket innebär . Det av KF redovisade förslaget om utgivning av kvalitetsböcker för barn och ungdom till låga priser synes väl stämma överens med de principer som gäller för Litteraturfrämjandets verksamhet. Det skiljer sig visserligen så till vida att verksamheten är knuten till ett bokförlag. Å andra sidan är förslaget så konstruerat att böcker från olika förlag skall ges ut, vilket är viktigt för att garantera bredd i barnboksutgivningen. Likaså måste avtal slutas med barnboksförfattarna om ersättningsfrågorna. bör, enligt vår mening, redan under innevarande , besluta om stöd till utgivning av barn- och ungdomslitteratur på grundval av det framlagda förslaget. Vi vill också hänvisa till att KF har förklarat sig berett att diskutera sådana preciseringar och förändringar som ett intresse från statsmaktens sida för förslaget kan föranleda. bör enligt vår mening kunna ta initiativ till sådana överläggningar. Därvid bör undersökas möjligheten att också distribuera böckerna på annat sätt än enbart genom en bokklubb, t. ex. genom försäljning i bokhandeln och Pressbyråns kiosker. I budgetpropositionen anmäler utbildningsministern att en utvärdering av litteraturstödet kommer att göras. Detta arbete kommer att bedrivas av en till särskilt knuten sakkunnig som bör arbeta i nära kontakt med . I den sakkunniges uppdrag skall också enligt departementschefen ingå att utarbeta förslag till hur en massmarknadsutgivning av barn- och ungdomslitteratur bör utformas. Det är enligt vår mening värdefullt att en utvärdering kommer till stånd. Frågan om stöd till barnboksutgivning bör dock inte fördröjas när ett väl utarbetat förslag nu föreligger. Den frågan bör, som vi tidigare framhållit, beslutas av redan under innevarande oberoende av den sakkunniges arbete. Vi vill också framhålla att uttalade att en massmarknadsutgivning av barn- och ungdomsböcker bör komma till stånd. Det statliga stödet till barn- och ungdomslitteratur har enligt en viss stimulerande effekt på nyutgivningen av barn- och ungdomslitteratur. Däremot inverkar det inte på det förhållandet att barn- och ungdomsböcker ofta inte är tillgängliga ens efter det att de kommit ut. Detta är, som framhåller, desto olyckligare som efterfrågan på böcker för barn inte alls på samma sätt som för vuxna styrs av aktualitetskrav. Den nödvändiga upprustning av de kommunala bibliotekens barnavdelningar som startat på många ställen i landet och som möjliggjorts genom bidrag från stöter ideligen på problem genom bristande Böcker som borrie finnas tillgängliga för alla kommunens barn går inte alt köpa. Den snabba förslitning av bibliotekens barnböcker, som uppstår genom att barnbokslånen är så många, gör att stora luckor snabbt uppstår i bokbestånden. Dessa har visat sig omöjliga att fylla igen. föreslår mot denna bakgrund i sin anslagsframställning för /78 att ett lagerstöd för barn- och ungdomslitteratur på . Ett sådant stöd beräknas säkerställa en lagerhållning av ca 200 titlar . Förslaget har inte tagits upp av departementschefen i budgetpropositionen. Enligt vår mening är det angeläget att barn- och ungdomsböcker i större utsträckning än nu finns tillgängliga på de olika försäljningsställena. Därför bör ett förslag om lagerstöd för detta slag av böcker utarbetas och föreläggas vid 1977/. Detta bör av ges regeringen till känna. I säljs mellan 35 och 40 milj. serietidningar . har visserligen välgjorda seriealbum av franskt och belgiskt ursprung givits ut, men de har varit alltför få och alltför dyra, för alt effektivt kunna konkurrera med seriemagasin. Serietidningarna och seriemagasinen är emellertid av dålig kvalitet och ofta fyllda av passiviserande verklighetsflykt i form av förenklade och förljugna berättelser, myckel ofta med råa våldsinslag. De allra flesta är importerade från andra länder. Från olika håll, bl. a. KF och ett flertal folkrörelser, har intresse visats för att skapa en helsvensk serietidning eller seriealbum av hög kvalitet. Det finns goda möjligheter att framställa svenska kvalitetsserier. finns ett stort intresse hos kvalificerade tecknare och författare för seriemediet. I det statliga förlagsstödet ingår ett stöd lill utgivning av svenska serier. Detta är dock av blygsam omfattning. Vi yrkar därför att regeringen skall återkomma till med förslag om ökat stöd till framställning av svenska serietidningar och seriemagasin av hög kvalitet. Självsanering av barnboks- och seriebranscherna Åtgärder för att åstadkomma en självsanering av barnboks- och seriebranscherna bör eftersträvas. Det ligger i begreppet självsanering att beslut härom inte kan eller bör fattas av andra organ än de direkt berörda. Regler av det slag vi åsyftar tillämpas inom pressen. Erfarenheterna härav borde kunna ligga till grund för motsvarande ordning när det gäller barn- och ungdomsböcker samt serietidningar. På pressområdet har . och gemensamt arbetat fram vissa regler inom sitt område. Det gäller publiceringsregler, yrkesregler och regler för text och reklam. Av intresse i förevarande sam manhang är också , som närmast är en hedersdomstol i ärenden som gäller tillämpningen av god publicistisk sed. Av 1 S i stadgarna framgår att nämnden prövar sådana ärenden, s. k. hedersmål, rörande all periodisk press som tillhandahålls allmänheten genom abonnemang eller lösnummerförsäljning eller som på annat sätt är tillgänglig för envar. Det finns enligt vårt förmenande ett stort behov av ett motsvarande organ för att motverka tendenserna mot allt grövre våld och sadism, könsfördomar och rasism i ungdomsböcker, serietidningar och seriemagasin. Vi vill understryka att det inte är fråga om ett censurorgan och inte heller någon instans som skall döma i frågor om innehåll och kvalitet i enskilda fall. Snarare är det fråga om ett organ som kan diskutera och rekommendera etiska principer förden utgivning det här handlar om. Regering eller riksdag kan inte fatta beslut om ett sådant organ, men regeringen bör med största uppmärksamhet följa utvecklingen på området och vid behov ta initiativ till överläggningar med berörda parter. nied anknytning till TV-program Tidningar av god kvalitet och som är avsedda för barn är sällsynta i vårt land. En möjlighet att skapa ett stort intresse för en barntidning skulle kunna vara en koppling till barnprogram i TV. Vi vet att antalet barn som ser på barnprogrammen i TV är mycket stort. Programmen är i allmänhet av hög kvalitet och uppskattas både av barn och föräldrar. En barntidning som till sitt innehåll knyter an till program i TV skulle ha stora möjligheter att nå ut till kanske en majoritet av barnen. De begränsade erfarenheter som finns är positiva. I anslutning till barnprogrammen i TV inför julhelgerna ger radio ut en julkalender som har tryckts i I miljon exemplar. TRU har i projektet arbetat på ett likartat sätt med TV-program som på olika sätt stimulerar lill läsning av ett särskilt utgivet häfte. Från verksamhet med skolprogram finns flera exempel på positiva effekter av en koppling mellan eterdistribuerade program och tryckt material. Ett projekt med en kan naturligtvis gestaltas på många olika sätt. Det kan ske via någon av barnprogramredaktioner, som själva eller i samarbete med något förlag ger ut en barntidning. På motsvarande sätt kan den nya utbildningsradion, som inrättas , producera och sända TV-program samt i egen regi eller i samarbete med något förlag ge ut en barntidning. TV-program kan inte produceras annat än i eller Utbildningsradios regi. Inte heller kan staten ålägga något av de båda företagen att göra program av ett visst innehåll eller med en viss inriktning. Sådana beslut kan enligt gällande radiorättsliga regler endast fattas av radioföretagen själva. Men det torde vara möjligt att intressera och för en programverksamhet av det slag det här iir fråga om. När det gäller en barntidning, sorn utges i anslutning till TV-program, måste naturligtvis ställas kravet att den skall vara av hög kvalitet och befriad från de negativa inslag som i så hög grad utmärker många andra tryckalster som riktar sig till barn och ungdom. Den får inte heller präglas av kommersiella intressen, varken när det gäller innehåll eller prissättning. Den kan få en stor läsfrämjande effekt och öka intresset för kvalitetsfilm och kvalitetsböcker. Enligt vår mening är frågan om en ett intressant uppslag som rymmer många olika utvecklingsmöjligheter. Men frågan kräver en närmare utredning, och vi anser därför att bör uttala sig för att frågan om en utgivning av en barntidning med anknytning till TV-program utreds i enlighet med vad som ovan anförts. Barn påverkas i högre grad än vuxna av TV-program. barnprogram och TRU:s förskoleprogram har höga tittarsiffror bland barn i de åldrar som programmen riktar sig till. Men barnen ser inte enbart på barnprogram, de ser också i stor utsträckning vuxenprogram. Barnprogrammen är oftast välgjorda och producerade i samarbete med pedagogisk expertis. Det är viktigt att barnprogrammen ges en väl tilltagen programtid och att barnprogrammen ges tillräckliga resurser. Även om staten inte beslutar om den närmare fördelningen av programtid eller resurser på olika sektorer, kan staten påverka programmöjligheterna genom den totala medelstilldelningen. Det kan också vara motiverat att vid det förestående riksdagsbeslutet om framtid med anledning av förslag från radioutredningen aktualisera de här berörda frågorna om barnprogrammens ställning. När det gäller programsättning av barnprogram är också de omgivande, i regel efterföljande, vuxenprogrammen av betydelse. Barn fortsätter ofta att se på TV även efter det att barnprogrammen är slut. Barnprogrammens budskap motsägs ofta av de efterföljande programmen, som kanske speglar könsfördomar eller visar lyteskomik som barnprogrammen söker bryta ned, som innehåller våldsinslag och råheter vilket också motarbetar de strävanden som ligger bakom ett barnprogram. Det är därför viktigt att hänsyn tas också till barnen, när programplaneringen av vuxenprogrammen sker. Vi vill också peka på alla de goda barnprogram som finns i och som av upphovsrättsliga skäl inte kan distribueras som filmkopior eller videokassett. TRU:s program är däremot friköpta och därför tillgängliga för distribution på annat sätt än via etern. Detta problem uppmärksammades i direktiven till den nu arbetande radioutredningen, som skall pröva olika möjligheter att inom ramen för nu gällande lagstiftning lösa de upphovsrättsliga och ekonomiska problem som följer av att eterproducerade program distribueras i nya former. Del är angeläget att denna fråga kan föras framåt, när det blir aktuellt för att ta ställning till radioutredningens förslag om framtid. Målet bör vara att finna en lösning så att tidigare sända program - när det gäller barnprogram - kan användas i form av filmkopior eller kassett och användas t. ex. i barnstugor, i föreningar och på bibliotek. De kommersiella krafternas påverkan på barnen sker i många former. Utbudet av leksaker utgör härvid en viktig del. Många föräldrar är tyvärr omedvetna om att leksaker förmedlar värderingar till barnen. En opinion mot krigsleksaker växer sig dock allt starkare, och många aktioner har vidtagits, inte minst av SSU och , för att få bort sådana leksaker från marknaden. Leksakernas roll när det gäller att befästa könsrollstänkandet måste också uppmärksammas. En fortsatt information och opinionsbildning är viktig. Det är angeläget att i den lekrådgivning som förekommer på landets barnavårdscentraler och i förskolan ta upp diskussioner kring de värderingar och den människosyn som leksakerna förmedlar. På samma sätt bör det i all utbildning och fortbildning av barnavårdande och pedagogisk personal, liksom i den aviserade föräldrautbildningen, ingå en kritisk granskning av det kommersiella kulturutbudet, ställt mot barnens verkliga behov. Sammankomster för barn och vuxna tillsammans TV-program är ofta en bra utgångspunkt för diskussioner och ger impulser till aktiviteter. Det pedagogiska värdet av att barn och vuxna ser program tillsammans och pratar om dem efteråt är väl belagt, bl. a. genom undersökningar som gjorts av TRU och publik- och programforskningsavdelning. Självfallet är det viktigt att detta sker i hemmen och i förskolan så ofta det över huvud taget är möjligt. Men det kan också breddas till andra intressen, t. ex. att gemensamt se på barnfilm och diskutera den eller att upptäcka barnböcker. När vuxna vill göra något liknande tillsammans kan de bilda en studiecirkel och under vissa förutsättningar få statsbidrag. Det går dock inte i aktiviteter där både vuxna och barn deltar, eftersom åldersgränsen för statsbidragsberättigade deltagare i studiecirklar är . En möjlighet att stimulera aktiviteter med både barn och vuxna skulle kunna vara att för vissa begränsade fall tillåta att åldersgränsen sänks eller slopas. Men det kan också finnas andra och kanske lämpligare former för statligt stöd i detta syfte. Vi finner det angeläget att det prövas om de olika möjligheter som står till buds för vuxna kan anpassas så att en organiserad samvaro mellan barn och vuxna stimuleras. Det bör uppdras åt den arbetande folkbildningsutredningen att utarbeta förslag till sådana lösningar. Barnkonsulenten vid har bl. a. till uppgift att stimulera till och främja barn- och ungdomsteater i hela landet och att verka för att barnteaterverksamhet blir jämnt fördelad över landet. Hon svarar också för information, konferenser och utbildningsverksamhet och kontakter mellan teater och skola. I sin anslagsframställning säger att barnteaterkonsulentens verksamhet måste ges möjligheter att fortsätta utvecklas. Vi delar denna uppfattning. Det är viktigt att konsulenten får förstärkta möjligheter att stimulera till en utvecklad barn- och ungdomsteater. Ökade resurser bör ställas till förfogande för information, kurser, utbildning m. m. Anslaget bör därför höjas med . utöver förslaget i budgetpropositionen. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar 1. att bemyndiga regeringen att ingå avtal med ang. stöd för utgivning av barn- och ungdomslitteratur i huvudsak enligt de riktlinjer som anges i motionen, 2. att till Litteraturstöd (B 20, ) anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt reservationsanslag av , 3. att ge regeringen till känna vad som i motionen anförs ang. lagerstöd för barnböcker, 4. att hos regeringen begära förslag om stöd till framställning av svenska serietidningar och seriemagasin av hög kvalitet, 5. att ge regeringen till känna vad som i motionen anförs ang. ett organ för självsanering av bok- och seriebranscherna enligt i motionen angivna synpunkter, 6. att hos regeringen begära att frågan om en barntidning med anknytning till TV-program enligt i motionen angivna riktlinjer utreds, 7. att ge regeringen till känna vad som i motionen anförs a. om programtid och programresurser för barnprogram i TV, b. om programsältning av inslag med underhållningsvåld och fördomar, c. ang. vikten av att av barnfilm görs tillgängligt för distribution som film och videokassetter, 8. att till Bidrag lill (B 10, ) anvisa ett i förhållande lill regeringens förslag med . förhöjt anslag av . för barnkonsulentens verksamhet. () () () () ()