mot · G002887 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 887 av m. fl. om ytterligare differentiering av näringslivet i Det finns många bruksorter i som under en följd av år har haft och fortfarande har stora svårigheter att kunna erbjuda arbete åt kvinnorna. , som inte tillhör stödområdet, har med från varandra de tre bruksorterna , och . Näringslivet i samtliga orter har en besvärande snedstruktur. Den tunga tillverkningsindustri det här är fråga om ställer proportionsvis stora anspråk på manlig arbetskraft. Det är vår uppfattning att arbetsplatser som inte anses lämpliga för kvinnor ej heller kan vara särskilt lämpliga för män. Det är därför glädjande att de dominerande företagen i t. ex. och gjort lovvärda ansträngningar att förbättra sina möjligheter att rekrytera kvinnlig arbetskraft. Företagens ansträngningar att anställa kvinnor har genomgående fått goda resultat och kommer förhoppningsvis att fortsätta. Dessa åtgärder är dock helt otillräckliga. För att ett samhälle skall kunna fungera friktionsfritt behövs ett allsidigt näringsliv. En blandning av olika arbetsuppgifter är därför eftersträvansvärt. Lätta och tunga arbeten, praktiska och teoretiska, tekniska och administrativa bör ingå i lagom blandning - inte bara för att kunna ge arbete åt alla - kvinnor som män - utan för att hela det samhälleliga klimatet mår bra av det. Ur arbetsmarknadsstatistiken för arbetsförmedlingen i framgår att antalet arbetssökande var 757 stycken varav 520 kvinnor. Kvarstående sökande var 652 stycken varav 450 kvinnor. Utöver den officiella arbetslöshetsstatistiken har vi den s. k. dolda arbetslösheten, som naturligtvis är större på bruksorterna än i riket i övrigt. I det industrialiserade bältet, från i öster till i väster med , och , finns ett överskott på kvinnlig arbetskraft med ca 3 600 stycken. Enbart i skulle behövas arbete åt ytterligare 1 100-1 200 kvinnor i förvärvslivet. Enligt Länsplanering 1974 beräknar att detta förhållande kommer att bestå, om inte särskilda åtgärder vidtas. Kommunen hade 1970 för samtliga näringsgrenar utom industrin en lägre andel sysselsatta än riket och länet. Andelen sysselsatta inom industrin varår 1970 , vilket kan jämföras med rikets och länets . Inom kommun fanns 1970 i åldrarna och med en sysselsättningsgrad och mer rikssiffrorna var 81,46, erfordrades ca 1 100 arbetstillfällen, som i huvudsak skulle sysselsätta kvinnor. Förvärvsfrekvensen enligt preliminärt underlag från FOB -75, som beräknats på åldersgrupperna och med en sysselsättningsgrad och mer, ger följande bild. (Uppmärksamma förändringen i åldersgrupper mot 1970.) Förvärvsfrekvensen i är enligt detta underlag rikssiffran är (prel.) Av detta material kan man framläsa att antalet kvinnor i förvärvsarbete (mellan räkningstillfällena dvs. 1970-1975) ökat med 600 i , men denna ökning motsvarar i stort ökningen av kvinnosysselsättningen i hela riket. Förhållandena är alltså i stort sett oförändrade. Den näringslivs- och sysselsättningsstruktur som finns i beskriver också läget för och övriga bruksorter i och samtliga bruksorter i landet, speciellt i och . Vi vet att det fanns en strävan från den föregående regeringens sida att genom lämpliga åtgärder, inom ramen för bl. a. industri- och regionalpolitiken, söka åstadkomma en ökning av antalet sysselsättningstillfällen och en ökad differentiering av näringslivet. Utlokaliseringen av statlig verksamhet som kommit vår region till godo har naturligtvis varit ett led i att förbättra sysselsättnings- och näringslivsstrukturen. Men snedstrukturen är så markerad att fortsatta kraftiga åtgärder bör vidtas. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening uttalar att regeringen vid samråd gällande företags nyetablering eller utlokalisering medverkar till att en differentiering av näringslivet på bruksorter åstadkoms.