mot · G002482 · 1977-01-20 00:00:00 — av m. fl. om en bibliotekslag, m. m. Den av enhälligt antagna statliga kulturpolitiken innebär för folkbibliotekens del att folkbiblioteken i flertalet kommuner bör utgöra den institutionella grunden för ett mer differentierat kulturutbud och att biblioteken bör erbjuda ett alternativ till det kommersiella kulturlivet när det gäller att skapa aktivitet i närmiljö (SOU 1972:66, s. 285). De statliga insatser för folkbiblioteken som denna kulturpolitik medfört har inneburit vissa punktåtgärder för att minska standardskillnaderna kommunerna emellan i bibliotekshänseende och för att stimulera till en ökad uppsökande verksamhet. Det har emellertid visat sig att dessa statsbidrag endast i högst obetydlig omfattning förmått bryta den trend som är en följd av den felaktiga kostnadsfördelningen mellan stat och kommun och som innebär att standardskillnaderna mellan kommunerna bara växer. Enligt varierade kommunernas kostnader för folkbiblioteken mellan . per invånare och . Folkbiblioteken tvingas arbeta inte bara med små utan på många håll också minskande resurser. Detta innebär att färre böcker kan köpas, att öppethållandet på huvudbibliotek och filialer skärs ner, att den uppsökande verksamheten begränsas. Det leder till en situation där folkbiblioteken, långt från möjligheten att uppfylla en central kulturpolitisk funktion, tvingas kämpa för att bevara en standardnivå som i många fall var uppnådd långt innan beslöt om en statlig kulturpolitik. Den sociala och kulturella nedrustning som kommunernas kärva ekonomiska läge på många håll leder till drabbar alltid samma grupper i samhället, dvs. dem som dels är mest beroende av en social service för en dräglig existens, dels genom sin sociala och ekonomiska situation är mest försvarslösa inför den kommersiella kulturens skamlösa attacker. Inte minst drabbas barnen hårt av en nedskärning av biblioteksanslagen. saknas särskild barnbiliotekarie i de flesta kommuner, fortfarande står barnlitteraturens andel av bibliotekens bokinköpsanslag inte i någon som helst proportion till barnens användande av biblioteken, är det i ett trångt ekonomiskt läge oftast de mindre filialer, som mest besöks av barn, som får slå igen. I likhet med vad vi sagt i motionerna 1975:784 och 1975/76:1336 anser vi att den situation som här beskrivits för folkbiblioteken måste mötas med en lagstiftning som innehåller miniminormer för bibliotekens verksamhet och som följs upp av statsbidrag som gör det möjligt för kommunerna att uppfylla normerna. Lagstiftningen bör vidare innebära att en central myndighet fastställer och kontinuerligt reviderar normerna. En av åtgärderna inom folkbiblioteksområdet i den statliga kulturpolitiken är stöd till startande av biblioteksverksamhet på arbetsplatser. Resurserna härför var emellertid redan från början (/76) mycket blygsamma och har därefter beskurits så att det kan lämnas startbidrag till allt färre arbetsplatsbibliotek. Årets budgetproposition fortsätter denna nedtrappning. En sådan inställning är desto mer oacceptabel som det från alla berörda håll, inte minst fackföreningarnas sida, har omvittnats att arbetsplatsbiblioteken utgör en av de senaste årens allra väsentligaste landvinningar på kulturens område. Vi föreslår därför att anslaget Bidrag till folkbibliotek för /78 räknas upp med 2 milj. kr. som stöd till startande av arbetsplatsbibliotek. Med stöd av det anförda föreslås 1. att hos regeringen begära förslag till en lag om normer för folkbibliotekens verksamhet, 2. att normerna för folkbibliotekens verksamhet skall fastställas och kontinuerligt revideras av härför lämplig central myndighet, förslagsvis , 3. att statsbidrag skall kunna utgå till kommunerna för uppfyllande av dessa normer, 4. att för /78 under anslaget Bidrag till folkbibliotek anvisa ytterligare . för biblioteksverksamhet på arbetsplatser. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)