mot · G0021298 · 1977-01-25 00:00:00 — Det gäller t. ex. beträffande handikapputredningens förslag i betänkandet (SOU 1976:20) Kultur åt alla, folkhögskoleutredningens betänkande (SOU 1976:16) Folkhögskolan och utredningen rörande det allmänna kommunikationsväsendets anpassning till de handikappades behov (SOU 1975:68). Vi finnér det nödvändigt med ett fortsatt reformarbete på dessa områden i enlighet med utredningarnas huvudlinjer men avser att återkomma i samband med vår granskning av den borgerliga regeringens kommande propositioner i dessa frågor. 1 detta sammanhang vill vi därför begränsa oss till att behandla vissa andra frågor av betydelse för handikappade. Bostads- och utemiljön är för handikappade av avgörande betydelse. Graden av handikapp bestäms i stor utsträckning av miljöns utformning Många trappor, smala dörrar, små toaletter, heltäckande mattor i samlingslokaler, sammanträdesrum utan hörslinga förvärrar och skapar handikapp. Särlösningar-speciella handikapplägenheter etc.- innebären betydelsefull men dock marginell lösning av handikappades problem. insatser i samhällsmiljön för att handikappade skall kunna praktiskt fungera där. Detta kräver insatser av olika huvudmän. beslut att ge byggnadsstadgan 42 a ^ tvingande karaktär kommer att bli av genomgripande betydelse för handikappgrupperna. Men det är väsentligt att tillämpningsföreskrifter snabbt utarbetas. Dessa bör inte bara ta upp rörelsehindrades behov utan även uppmärksamma t. ex. synskadades behov av färgsättning, allergikernas behov av anpassad inredning, hörselskadades behov av hörslingor etc. I en särskild socialdemokratisk motion, 1976/77:129, hemställs om sådana ändringar av reglerna för beräkning av låneunderlag att för äldre och handikappade med tillhörande särskilda utrymmen och anordningar kan i full utsträckning belånas med statliga bostadslån. I budgetpropositionen (bil. 16) redovisas utredning om förändringar i bostadsanpassningsbidragen. Dessa utgår för åtgärder inom och i anslutning till bostadslägenhet som behövs för att handikappad skall kunna utnyttja den på ett ändamålsenligt sätt. a. föreslagit en höjning av bidraget från lägst . Detta förslag tillstyrks av remissinstanserna. De bidragsberättigade åtgärderna avser i dagens läge följande: - åtgärder för att göra standardutrustningen i bostaden användbar för handikappade, - åtgärder för extra utrustning eller anordning, - åtgärder för omdisponering av befintligt bostadsutrymme eller extra bostadsyta. Den borgerliga regeringen avvisar emellertid förslaget (bil. 16 s. 43) med motivering att möjlighet redan nu finns till högre bidragsgivning. Frågan om bostadsanpassningsbidragen gäller inte bara det problem som aktualiserat, nämligen bidragens höjd och behovet av kompletterande insatser. Det gäller även behovet av en enhetlighet i praxis mellan de olika länsbostadsnämnderna, vilka har till uppgift att pröva ansökningar om bidrag. In i bilden kan också föras, vilket tagits upp i socialutskottets betänkande 1976/77:3, problemet med anpassning av fritidsbostäder för handikappade. Enligt vår mening bör man från regeringens sida göra en förnyad prövning av bostadsanpassningsbidragen, med syfte att få en enhetlig praxis vid bedömning av bidragsansökningar och att bidragen skall utgöra ett verksamt stöd för de handikappades boendemiljö. Detta bör av ges regeringen till känna. Ett viktigt led i den socialdemokratiska utbildningspolitiken har varit att ge alla barn och ungdomar likvärdiga utbildningsmöjligheter. Betydande ansträngningar har lagts ned för att handikappade barn skall kunna undervisas i det allmänna skolväsendet och för att de därvid skall få det extra stöd som krävs för en meningsfull skolgång. Denna politik måste givetvis fortsätta. Vi vill för vår del ånyo understryka att den friare resursanvändning, grundad på lokala beslut, som beslutats i anledning av propositionen 1975/76:39 om skolans inre arbete (), innebär att elever med skolsvårigheter skall ha all den hjälp som inom resursernas ram står till buds för att möta deras behov. Detta gäller inte minst elever med handikapp (s. 297). Det är viktigt att skollokaler och utrustning anpassas till handikappade elever. Detta gäller inte minst äldre skolbyggnader, som ofta utgör ett hinder för integration av handikappade elever. Anpassningsåtgärder är en förutsättning för att handikappade skall kunna tillförsäkras en god utbildning på hemorten. Problemet om skolmiljöns anpassning bör utredas genom SÖ:s försorg. Utredningen bör i första hand belysa de krav som olika handikapp ställer, kvalitativt och kvantitativt. Vidare bör man söka ange lämpliga tekniska lösningar och normer för utformningen och göra en översiktlig bedömning av kostnaderna. bör därför till regeringen anhålla om att SÖ får i uppdrag att utreda denna fråga. Målet för reformarbetet på skolområdet är att skolan skall kunna svara mot alla elevers förutsättningar och varierande behov av resurser. För vissa elevgrupper med gravt handikapp krävs i varje fall t. v. att speciella institutioner (specialskolor, särskolor etc.) finns. Det är nödvändigt att dessa skolor tillförs servicepersonal för elevernas undervisning och omvårdnad i tillräcklig omfattning. Vid beslutet i anledning av propositionen 1975/76:39 om skolans inre arbete m. m. berördes inte specialskolan och särskolan. 1 propositionen uttalades (s. 224) att det ankom på () att överväga de åtgärder som kunde behövas. För att de handikappade barnen och ungdomarna också skall få del av de förbättringar som sker i det allmänna skolväsendet är det viktigt att man utan dröjsmål påbörjar ett reformarbete som står i överensstämmelse med SlA-reformen. De principer som varit vägledande för riksdagsbeslutet om bör givetvis även vara utgångspunkten för en översyn av specialskolans och särskolans arbete m. m. - friare resursanvändning, anknytningen till arbetslivet, helhetssynen på eleven och skoldagen, fritidsverksamhet i samarbete med föreningslivet etc. Vi vill erinra om att utredningen om skolan, staten och kommunerna i ett betänkande (SOU 1975:6) aktualiserat olika möjligheter till ändringar i gällande timplaner, bestämmelser m. m. för dessa skolformer. bör hos regeringen anhålla att SÖ utarbetar en plan för anpassningen av specialskola och särskola till SIA-reformen. () har i skrivelse lagt fram förslag om specialkurser i gymnasieskolan för omsorger om psykiskt utvecklingsstörda. Föredraganden förklarar sig dock inte vara beredd att ta ställning till detta förslag (bil. 12 s. 321). Tim- och kursplanerna för dessa utbildningar utarbetades och är därför i stort behov av en ändring. framhåller SÖ, inaktuellt och ansluter sig inte till nu gällande omsorgslag och de principer som är grundläggande för omsorgerna om de psykiskt utvecklingsstörda. SÖ:s förslag har bemötts positivt av remissinstanserna (, , , , ). Vi finner det beklagligt att den borgerliga regeringen i budgetpropositionen inte redovisar en positiv inställning till SÖ:s förslag. bör som sin mening ge regeringen till känna att den föreslagna moderniseringen av dessa kurser bör komma till stånd. I särskilda motioner görs hemställan om dels lagen om anställningsfrämjande åtgärder, dels bostadsanpassningsbidragen, dels ock anpassning av specialskolan m. m. till reformen om skolans inre arbete m. m. Med hänvisning till vad som anförts hemställs1 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om översyn av reglerna för handikappersättningen, 2. att hos regeringen anhåller om utredning av frågan om regler för sjukpenning vid deltagande i av sjukvårdshuvudmännen anordnade eller förmedlade s. k. hälsoresor, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bidrag m. m. till motorfordon till gravt handikappad, 1 (Se även motionerna 1976/ 77:1299-1302) 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rätt till pensionsgrundande inkomst för den som uppbär partiell HANS () i