mot · G002774 · 1977-01-24 00:00:00 — av herrar och i Hambtirgsund om freds- och konfliktforskningen har alltmer engagerat sig i internationella fredsoeh utjämningssträvanden. Detta har skett både inom det ordinarie FNarbetets ram och vid en rad särskilda förhandlingar och konferenser, t. ex. nedrustningsförhandlingama i och i . Detta har ställt krav på bakgrundsmaterial och nya kunskaper för att möjliggöra ett tillfredsställande agerande från svensk sida. Andra länder med mindre resurser har ställt förväntningar på de svenska insatserna, vilket ytterligare förstärkt dessa krav. Erfarenheterna från nedrustningsförhandlingama i visar att forskningsresultat kunnat utnyttjas för en aktiv och från många håll uppskattad svensk insats. Men i andra internationella sammanhang, där fred, konflikt och resursproblem berörts, har anknytningarna till akademisk forskning varit obetydlig. Den samhällsvetenskapligt inriktade freds- och konfliktforskningen har i många länder vuxit snabbt under . De ämnen och frågeställningar som denna tvärvetenskapliga forskningsgren syslar med har tveklöst blivit alltmer aktuella. I våra grannländer och har särskilda institut inrättats. Där finns också, liksom i t. ex. , , och , professurer och forskartjänster med inriktning på freds- och konfliktforskning (ibland med beteckningen internationell politik). I finns freds- och kon (likt forskningen företrädd vid universiteten, från /72 med en forskarassistenttjänst och en tvärvetenskaplig avdelning vid vardera av de samhällsvetenskapliga fakulteterna vid , Lunds och . En livlig forskningsverksamhet pågår kring frågor som utveckling, råvaror, säkerhet, multinationella företag och konfliktteori. Forskningen får sin särprägel genom sin inriktning på freds- och konfiiktaspekterna i studierna. Dessutom bedriver avdelningarna akademisk undervisning på grundkursnivå och anordnar seminarier och konferenser. Vid sidan av universiteten bedrivs forskning kring fredsproblem främst vid , som dock har sin speciella profil genom sitt värdefulla men tekniskt och dokumentärt inriktade arbete kring i första hand rustningsproblem. Denna forskning är alltså av en annan typ än den samhällsvetenskapliga och universitetsbaserade freds- och konfliktforskningen. Det har i flera sammanhang uttalats att resurserna för freds- och konfliktforskningen borde förstärkas. I sitt utlåtande över motion 1973:1327 uttalade utbildningsutskottet att det "bör övervägas om de nuvarande resurserna för freds- och konfliktforskningen behöver förstärkas" men att ytterligare erfarenheter borde avvaktas. I en rekommendation med anledning av ett medlemsförslag om ett nordiskt , väckt av , och , uttalade sig 1974 för att fredsforskningen i de olika nordiska länderna borde stärkas och utvecklas i stället för att ett särskilt institut skulle byggas upp. Uppvaktningar om en förstärkning av freds- och konfliktforskningens resurser har gjorts hos chefen för såväl som . Vid remisser uttalade sig vid båda tillfällena flertalet universitetsorgan positivt till en förstärkning. Trots positiva uttalanden från utbildningsutskottet. och universiteten har inga initiativ till en förstärkning av de i stort sett oförändrade resurserna tagits av den tidigare regeringen. Frågan om fredsforskningen vid universiteten behandlades också i en enkel fråga i . Utbildningsminister underströk då att "freds- och konfliktforskningen är angelägen" och lovade att återkomma mer utförligt till problematiken. Det är nu hög tid att lösa frågan om freds- och konfliktforskningens ställning vid universiteten. Dels gäller det på kort sikt att tillse att de nuvarande forskarassistentjänsterna också i fortsättningen kommer att knytas till freds- och konfliktforskning och att de nuvarande innehavarna får möjlighet till fortsatt forskarverksamhet, då deras förordnanden utgår . Dels gäller det att lösa freds- och konfliktforskningens mer långsiktiga problem. En sådan lösning bör ske på två vägar parallellt. Den ena innebär utökning av antalet tjänster i freds- och konfliktforskning vid universiteten för att trygga en breddning av forskningen och en rekrytering av forskare. F. n. tvingas väl meriterade forskare söka sig till annan verksamhet i brist på resurser inom avdelningarna för freds- och konfliktforskning. Den andra vägen är att bygga upp en fmansieringskanal för forskning med inriktning på freds- och konfliktproblem. Detta bör kunna ske utan att en tung förvaltningsapparat behöver skapas. Olika modeller kan tänkas. Ett exempel är DGFK (Deutsche Gesellschaft flir Friedens- und Konfliktforschung. Tyska ) som inrättades på initiativ av dåvarande förbundspresidenten . som en organisation för att "främja fredsforskning och fredstankens utbredning" (! : 2). Sällskapets medlemmar utgörs av , de olika delstaterna samt olika ideella och ekonomiska organisationer. DGFK erhåller anslag från samt från de andra medlemmarna och har en budget som uppgår till ca 4 miljoner tyska mark. Huvuddelen av detta belopp används för att finansiera forskningsprojekt över hela . DGFK har betytt mycket för att stimulera västtysk fredsforskning, som befinner sig på stark frammarsch även i ett internationellt perspektiv. Dessutom har denna fredsforskning haft betydelse för att framhäva ett fredsperspektiv i offentlig västtysk debatt. DGFK har emellertid en alltför komplicerad uppbyggnad för att i sina detaljer vara en intressant lösning för svenskt vidkommande. Även i finns några modeller som skulle kunna tjäna som förebild. En möjlighet är att skapa en motsvarighet till SAREC, beredningen för u-landsforskning, som stödjer men även själv tar initiativ lill forskning inom sitt område. En annan är att öronmärka medel inom samhällsvetenskapliga forskningsrådet, på samma sätt som redan skett för folkrörelseforskningens del. Omfånget av den nödvändiga resursförstärkningen liksom formerna för den bör närmare utredas av regeringen. Med tanke på angelägenheten, behovet och tidigare uttalanden från olika instanser bör detta arbete bedrivas skyndsamt. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att begär att regeringen skyndsamt gör en översyn av organisationen och resurserna för freds- och konfliktforskningen.