mot · G002935 · 1977-01-24 00:00:00 — Motion 1976/77: 935 av m. fl. om utmönstring av överflödiga lagbestämmelser, m. m. En av de främsta uppgifterna för en rättsstat är att värna om den enskilda människans rättssäkerhet. I ett väl utvecklat samhälle finns det behov av reglering och lagstiftning på en mängd olika områden. Att behovet av lagar kan vara stort för dock inte medföra att lagstiftningens kvalitet försämras. För att lagen väl skall kunna fylla uppgiften att värna om rättssäkerheten är det nödvändigt att uppställa höga krav på lagstiftningens beskaffenhet. I denna motion för vi fram vissa synpunkter och krav som enligt vår mening måste beaktas i samband med lagstiftningsarbetet. Lagstiftningstakten förefaller alltför högt uppdriven. Lagarnas antal ökar år . Allt fler områden blir detaljreglerade. Det blir då mycket svårt att känna till gällande rätt. Risken att handla felaktigt på grund av bristande kännedom om lagarna drabbar såväl enskilda som myndigheter. Vi vill ifrågasätta om inte skälen för och emot en tilltänkt ny lag måste vägas noggrannare än vad som varit fallet . Förslag om nya lagbestämmelser skall ges endast då verkligt behov därav föreligger. All klåfingrig lust att reglera måste stävjas. En för stor detaljreglering länder ofta till skada och hämmar en naturlig utveckling. En allvarlig prövning av behovet av lagreglering motverkar också tendensen till verklighetsfrämmande och skrivbordsbetonade lagprodukter. Illa genomtänkta lagförslag har till följd att ändringar ofta måste göras i redan beslutade lagar, ibland t. o. m. ändringar i ändringarna. Detta skapar en rättsosäkerhet för såväl den enskilde som för de myndigheter som skall tillämpa lagarna. Kravet på lagrådsgranskning, som vi framfört, gör sig alltjämt gällande med oförminskad styrka. Vi anser alltså att behovet av nya lagbestämmelser i varje särskilt fall noggrant måste övervägas och att förslagen måste vara väl genomtänkta innan de framläggs. Alltför många lagar har utformats på ett sådant sätt att de blivit ytterst svåra att förstå. Det är därför viktigt att lag så långt som det är möjligt skrivs på ett enkelt och lättfattligt språk. Detta är särskilt viktigt eftersom vårt rättssystem förutsätter att alla medborgare skall känna til! Okunnighet om gällande rättsregler befriar inte från rättsligt I 1976/77. Ett rättssäkerhetskrav, som därför också måste gälla, är att nya lagar blir offentliggjorda innan de skall träda i kraft. Betydande brister har förelegat i detta hänseende. Så fick t. ex. domstolarna författningstext till viktiga förändringar i rättegångsförfarandet, vilka trädde i kraft , först . En lättnad i lagtillämpningen skulle vidare vara om ikraftträdandet koncentrerades till t. ex. kvartaisskiften. Att låta alltför många lagar träda i kraft - under sedvanlig semestertid - är dock mindre lämpligt. Det är vidare viktigt att lämna information om nya lagar på ett sådant sätt att informationen verkligen når fram. Också i detta avseende har det under det socialdemokratiska regeringsinnehavet varit påtagliga brister. Vi anser alltså att lagarna bör skrivas på ett enkelt och lättfattligt språk och att de bör offentliggöras före ikraftträdandet, som bör koncentreras till förslagsvis kvartaisskiften. Vidare bör informationen om nya lagar göras effektiv. Utmönstring av otidsenliga lagbestämmelser Vårt samhälle undergår en snabb och fortlöpande förändring. Detta har bl. a. till följd att lagbestämmelser kan komma att sakna förankring i det allmänna rättsmedvetandet och uppfattas som föråldrade. Det straffbelagda fylleriet, som efter många moderata motioner nu utmönstrats ur vår brottsbalk,är ett exempel påen bestämmelsesom inte längre hade någon funktion. Förbiföet att gå mot röd gubbe är exempel på en trafikregel, som ständigt överträds och vars berättigande bör ifrågasättas. Uppmärksamheten bör riktas också på övriga områden av samhällslivet, t. ex. social- och näringslagstiftning. Om myndigheter ser genom fingrarna med överträdelser av vissa förbud eller gör föga ansträngningar för att beivra dem bör sådana bestämmelser upphävas. Författningsregler som inte följs urholkar det allmänna rättsmedvetandet och skapar rättsosäkerhet. Det krävs därför en ständig översyn av lagar och förordningar så att otidsenliga föreskrifter inte dröjer sig kvar. I detta sammanhang bör påpekas att vissa föreskrifter följs upp alltför dåligt. Dit hör t. ex. förbudet att snatta. Det har tyvärr blivit en alltför spridd uppfattning, särskilt bland yngre, att det nära nog är tillåtet att snatta. I sådana sammanhang är det viktigt att ansträngningar görs för att inpränta betydelsen av gällande lagbud. Vi anser att en allsidigt sammansatt arbetsgrupp bör tillsättas för en översyn av gällande lag och med uppgift att mönstra ut överflödiga och otidsenliga bestämmelser. Bevissäkringslagen m. m. Den enskildes berättigade intresse av integritet får självklart ibland vika för samhällets berättigade krav på insyn. Den avvägning som måste ske mellan dessa intressen kan vara svår att göra. Om det senare visar sig att något intresse trätts alltför nära, är det emellertid viktigt att se över och ändra bestämmelserna. Den bevissäkringslag som antog 1975 har blivit föremål för skarp kritik. Dess utformning och tillämpning har skapat rättsosäkerhet. Trots att uttalade att lagen måste användas med omdöme och urskiljning har det med fog gjorts gällande att lagen alltför mycket inskränkt den enskildes integritet. Lagen bör ändras så att den används endast om skälig anledning till skattebrott föreligger. Beslut om ingripanden bör endast få fattas av länsskatterätt. Vikten av en effektiv bekämpning av skattebrott bör kraftfullt understrykas. Det är uppenbarligen mycket betydande belopp som undandras samhället genom skattebedrägeri. Trots detta skulle det vara rimligt att det kriminalpolitiska synsätt som är vedertaget vid så gott som alla andra brottstyper också fick göra sig gällande vid skattebrott. På grund av vad sålunda anförts hemställer vi att beslutar att 1. ge regeringen till känna vad i motionen anförts om lagars och förordningars mångfald och utformning, 2. hos regeringen begära att en allsidigt sammansatt arbetsgrupp tillsätts med uppgift att utmönstra överflödiga och otidsenliga lagbestämmelser. () () H. () () () ()