mot · G002884 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 884 av m. fl. om överförande av den privata skogsindustrin i statlig ägo Skogen och skogsindustrins framtid måste bli samhällets sak. Vårt land och folk kan inte vara betjänt av att dessa värdefulla tillgångar i huvudsak ligger i bolagens händer. Dessa bolag har aldrig tagit socialt ansvar, eller ens hänsyn till de många lönearbetarna - i skogen, på fabriker och sågverk - som skapat miljardvinsterna. Här har "djungelns lag" varit rådande. Då råvara och halvfabrikat varit mest profitgivande har detta blivit produktinriktningen. Resultatet: skovling av skogarna, massvis av företagsnedläggningar och därmed tiotusentals lönearbetare utan arbete och försörjning, samt hela bygder öde. Som monument över skogsbolagens profithunger står exempelvis , där ett av de större skogsbolagen nu lämnar efter sig en industriell kyrkogård. Inte har detta skogsbolag haft del "sociala ansvarstagande", som företagen enligt årets regeringsproposition - bilaga 15, s. 3 - lär besitta. SCA är endast ett av exemplen och utgör inget undantag. Övriga skogsbolag har uppträtt mer eller mindre brutalt vid sina många företagsnedläggningar. De har över huvud taget uppträtt hänsynslöst, som endast de krafter kan uppträda som drivs av en oändlig profithunger. Många är de massafabriker som lagts ned utan att skogsbolagen svarat för sysselsättningen åt dem som gjorts arbetslösa. För de tusen och åter tusentals skogsarbetare som rationaliserats bort har samma skogsbolag inte känt något socialt ansvar. Att bygder lagts öde har inte bekymrat bolagen. Sågverk har köpts upp endast med sikte på att komma över den alltmer värdefulla skogen. har sågverket nedlagts Någon ersättningsindustri har inte bolaget svarat för, även om bygden förlorar sin enda industri och försörjningsmöjligheter. Detta brutala handlingssätt skildras i teaterstycket CHEZ NOUS på i . Exemplen på skogsbolagens ansvarslösa handlande mot såväl samhälle som de anställda skulle kunna mångfaldigas. Profitbegäret har varit ledstjärnan. De inhöstade jättevinsterna hamnade hos storfinansen. Till de många utslagna togs ingen hänsyn. Vad som var ändamålsenligt för de anställda var inte ändamålsenligt för de profithungrade skogsbolagen. En betydande kapitalförstöring har skett. De stora vinsterna har även inneburit en ofattande kapitalexport. Dessa skogsbolag har varit "mogna" för samhällets övertagande. Ett statligt övertagande av de privata skogsbolagen är ett aktuellt krav från landets massa- och pappersarbetare. tionerades om detta från avdelning 17 i till . Bakgrunden till motionen varde upprörande förhållanden, som varit rådande inom svensk skogsindustri. I motionen noterades de höga vinsterna för bolagen, de låga lönerna för arbetarna, bortrationaliseringen av arbetskraft, nedläggningen av fabriksenheter med omfattande arbetslöshet som följd, kapitalförstöringen samt den omfattande exporten till utlandet av i intjänat kapital. I motionen till denna fackliga kongress anförde arbetarna i bl. a. följande: "Som bekant har den privata företagsamheten inte kunnat klara föl k försörj ningen i . Exporten från denna del av landet gäller fortfarande i stor utsträckning råvaror och halvfabrikat. De stora profiterna på exempelvis pappersmassa har gjort att skogsbolagen inte ägnat den träkemiska forskningen det intresse, som ur samhällssynpunkt hade varit det fördelaktigaste . i stället för att avsätta tillräckligt kapital för en vidareutveckling av den norrländska råvaran - skogen, har dessa storbolag gjort sig skyldiga till en omfattande kapitalexport. En avancerad forskning skulle säkerligen skapa nya konsumtionsvaror ur skogen som råvara - och därmed nya arbetstillfällen." Kramforsavdelningens hemställan utmynnade i att kongressen till statsmakterna skulle framföra, att "vill inte de privata skogsbolagen inordna sig i de förhållanden som bäst är ägnade att gagna samhället och folket bör frågan om förstatligande av skogsindustrin ställas på dagordningen". Kongressen delade Kramforsavdelningens mening och beslöt enhälligt att tillställa regeringen och sitt uttalande om krav på förstatligande av skogsindustrin. genomförde återigen en kongress. Även stod kravet om förstatligande av skogsindustrin i förgrunden, jämte frågan om den träkemiska forskningen för att genom nya produkter ur skogen som råvara skapa nya sysselsättningstillfällen. var det medlemmar i avd. 108, Alfredshem, , som hemställde att skulle uttala sig för att den privata skogsindustrin bör övergå i samhällets ägo. Motiveringarna var i stort sett samma som tidigare framförts av pappersoch massaarbetarna. De överensstämmer också med motiveringarna i de kommunistiska motioner som i samma fråga år väckts i . inom förklarade sig "i allt väsentligt" dela Alfredshemsmotionens uppfattningar. Kongressen beslöt att hos regeringen "beställa åtgärder för att, som man uttryckte det, socialisera skogsindustrin. har en facklig kongress och dess förhandlingar varit så intensivt bevakade av TV, radio och tidningspress. En del borgerliga tidningar verkade skräckslagna över Alfredshemsarbetarnas radikala krav och kongressens inställning. Förbundsordförande svar på en direkt fråga från om det är dags att socialisera skogsindustrin: "Ja, det tycker Avd. 108 i Alfredshem har motionerat om att den privata skogsindustrin bör övergå i samhällets ägo. Ett enigt förbundsråd yrkar bifall gjorde inte pressmännen lugnare. Direktörer för vissa skogsbolag blev synnerligen oroliga och ställde sig till förfogande för omfattande intervjuer i pressen. Man begärde hjälp av skogsindustrins branschråd för att dämma upp "den socialistiska vågen. Slutligen beslöts att riksdagsmännen borde inbjudas till speciella sammankomster för att "delges information. Sammanträffande skedde även i olika städer i landet där dessa skogsbolag hade sina kontor. Skogsbolagen ställde chartrade flygplan till riksdagsmännens förfogande. Skogsindustrins betydelse för det svenska folkhushållet samt denna industris svårigheter var temat informationen gällde. Alfredshemsarbetarnas initiativ och Papperskongressens beslut hade betänkligt skakat om bolagsherrarna inom den svenska pappers- och massaindustrin. Kort efter genomförde . Den beslutade resa kravet om ett förstatligande av alla svenska pappersbruk. har fem fackförbund krävt statlig styrning av den svenska skogsindustrin. Inom LO är det Pappers-, samt SIF och SALF i TCO. Vid 1976 aktualiserades åter skogsindustrins hämningslösa rovdrift, dess ointresse för genomgripande forskningsinsatser och samhällets övertagande av denna industri. var det medlemmar i avd. 63 som med stöd av fackförbundets västsvenska distrikt i motion vände sig till . kommunisterna, som år återkommit med motion i i denna fråga - om samhällets övertagande av skogsindustrin då dessa bolag inte vill svara för en mera avancerad forskning för att ur skogen som råvara få fram nya produkter och därmed nya sysselsättningstillfällen -, har som framgår av ovanstående stark facklig förankring och stöd för sina krav. Frågan är hur länge dessa skogsbolag skall ges fortsatta möjligheter att skövla de svenska skogarna, slå ut arbetskraften och lägga hela bygder öde och om de skall få fortsätta att producera råvara och halvfabrikat därför att det är här jätteprofiterna inhöstas, utan att behöva avsätta erforderligt kapital för avancerad träkemisk forskning med sikte på att ur skogen som råvara skapa nya produkter och därmed nya arbetstillfällen. Skogen är en produkt av värdebeständig karaktär, som rätt skött aldrig sinar. En intensifierad forskning inom skogsindustrins område och efter tidsenliga linjer skulle ge möjligheter till en mera differentierad skogsindustri och därmed ökade sysselsättningsmöjligheter. Detta förutsätter dock att skogsbolagen tvingas att satsa betydligt mera på forskningen. Skogsbolagen borde i eget intresse avsätta en viss del av sin årliga vinst för just detta ändamål, vilket vore en insats som på längre sikt skulle vara synnerligen lönsam. Då skogen är en av största och i längden viktigaste naturtillgångar, är det en samhällelig angelägenhet att den sköts och utnyttjas på ett rationellare sätt än vad varit fallet. Utländska forskare har förvånat sig över den skogliga rovdriften i och bristen på avancerad forskning. Så berättar , deltagare i en studiegrupp vetenskapsmän från på studiebesök i : i det närmaste all forskning på pappers och massaområdet föreföll vara direkt inriktad på att förbättra utbytet av kvaliteten på massan. Till mycket liten del sysslade man med träet som en naturtillgång från vilken mer inkomstbringande material skulle kunna utvinnas. Reseberättelsen var återgiven i rifo-nytt, information om forskning och forskningspolitik under rubriken forskning genom amerikanska ögon. (Källa: International Science and Technology, .) Professor , en av vårt lands ledande forskare inom skogsbranschen, hävdade att skogsindustrin satsar alldeles för litet på forskning trots att den har stora möjligheter därtill. Vad man kan kritisera trä- och skogsforskningen för, hävdade professor , är att den mest sysslar med gradvisa förbättringar av redan existerande metoder. Däremot saknas det djärva experimenterandet som kan leda till radikalt nya idéer och produkter. Ett av de råmaterial som ännu inte blivit utnyttjat är ligninet. rinner det bort i våra vattendrag eller förbränns tiotals miljoner ton av denna råvara, eftersom oljan är det billigaste råmaterialet för den kemiska-organiska kemin. Vi lever således i det materiella slöseriets tidevarv, där industriutsläppen av lut, massa m. m. förorsakar skador på vattenbestånden, gör fisken hälsovådlig och förorenar luften. För att nu inte tala om den samlade ekonomiska förlusten av att dessa produkter inte tillvaratas och blir förädlade. Detta missförhållande påtalades i tidningen : "Cellulosaindustrin utvinner ungefär hälften av virkesmängden i form av papperscellulosa, medan den andra hälften - efter utvinning av tallolja, hartser, terpentin, alkohol o. dyl. - till förbränns i fabrikernas ångcentraler. Och ändå innehåller dessa avfallslutar utgångsämnen för olika kemiska produkter i sådan mängd, att man räknar med att de kunde ge mer än dubbelt större marknadsvärde än den cellulosa, som är huvudprodukten inom vår skogsindustri 1 framställer en cellulosafabrik en fjärdedel av världens vanilinbehov. I framställes som biprodukter skumningsmedel bl. a. för olje- och cementindustrins behov. Denna fabrikation lönar sig så bra att kollegorna där påstår att förbränningen av avfallslutar i cellulosafabriker är ungefär lika klok som att elda med dollarsedlar." Detta att exempelvis ligninet inte utnyttjas inom den kemisk-tekniska industrin är en nationalförlust av ofantliga dimensioner. Här borde ett intensifierat forskningsarbete sättas in. Brist på pengar kan inte få åberopas Dock är förhållandena på detta område i stort sett samma som , trots de jättevinster som svensk cellulosaindustri inhöstat som gått. Skogsbolagens intresse för forskning och utveckling har framför allt varit knutet till skogsredskapen för att få en snabb och billig skogsavverkning och minska antalet skogsarbetare. Skogsindustrins strukturförändring har därför varit särskilt kännbar för inland och skogsbygder. En strukturomvandling av näringslivet är ofrånkomlig, nödvändig och önskvärd i varje samhällssystem. Men en dylik strukturomvandling måste genomföras efter ett medvetet, långsiktigt program i folkets och inte i profitens intresse. Den strukturomvandling som skett och fortfarande pågår inom skogsindustrin kan vi inte acceptera, då den helt tjänar profitörernas intressen. Den är inte i linje med samhällets bästa eller det sociala ansvarstagandet. Endast det enskilda profitbegäret är här drivkraften. Bestående skador för samhället och folket är också påtagliga. Att tala om att bättre utnyttja skogsråvaran kan inte få leda till att enbart öka produktionen av massa och sågade trävaror. Förädlingen av skogsråvaran måste vara det väsentligaste från sysselsättningssynpunkt. Följderna av skogsindustrins produktionsinriktning ser vi i de allt större och svällande massalagren. Oavsett vilken regering vi har i detta land, har de stora skogsbolagen varit dess skötebarn". Lagerstödet är ett exempel härpå. Enligt bilaga 15 till budgetpropositionen 1976/77 uppgår lagerökningarna inom cellulosaindustrin till , för träindustrin . De utgör de tyngsta posterna då det gäller det statliga lagerstödet eller , som skattebetalarna får svara för. Ändå dessa jättevinster. noterades "övervinster som skogsbolagen fick behålla. De överfördes till vissa företagsägda fonder som även skattebefriades. Regeringen föreslår nu ytterligare bidrag till skogsbolagen eller av värdet för s. k. överlager. Enligt regeringen är dessa gåvor sysselsättningsskapande åtgärder. Från sysselsättningssynpunkt är givetvis förädlingsgraden av skogsråvaran det väsentligaste. I denna viktiga fråga tycks dock regeringen inte vara hågad att yttra sig. De stora profiterna på pappersmassa har gjort att endast hälften av den i producerade mängden massa vidareförädlas inom landet till papper. Forskaren i menar att av de sex större massa- och pappersproducerande länderna i världen - , , , , , - ligger lägst då det gäller massans vidareförädling till papper. Vad beträffar sågade trävaror säger samma forskare: "Ungefär två tredjedelar av den svenska produktionen av sågade trävaror exporteras oförädlade till utlandet. är den väsentligaste produktionen inom svensk skogsindustri inriktad på framställning av halvfabrikat. En väsentligt ökad sysselsättning skulle givetvis bli följden, därest hela mängden pappersmassa förädlades inom , helst med hög förädlingsgrad. Det behöver inte vara på så sätt att exempelvis ansiktsservetter och dylika pappersvaror importeras från utlandet, där de framställs av svensk pappersmassa genom svenska skogsbolags utländska dotterföretag. Vad beträffar den omfattande exporten av halvfabrikatet sågade trävaror skulle givetvis betydligt fler sysselsättningstillfällen skapas, därest detta slag av trävaror förädlades i till möbler, hus etc. Men exporten av sågade trävaror har varit synnerligen vinstgivande och prissättningen så kraftig att den tidigare regeringen såg sig föranlåten att införa prisstopp. Den höga profiten har även här hämmat utvecklingen mot nya sysselsättningsskapande uppgifter. Det är nu den dåvarande regeringen uttalade sig om den kommande näringspolitiken. I propositionen 1964:185 står följande att läsa: En avgörande förutsättning för en fortsatt snabb standardstegring är att vårt näringsliv anpassas och utvecklas efter det moderna samhällets krav. Ny teknik, nya produktionsprocesser och nya varor kommer att skapa nya företag och nya marknader. Var det endast en from önskan från den dåvarande regeringen? Vad som sades i denna regeringsdeklaration kom dock inte att gälla skogsindustrin. Här växte det inte fram företag för framställning av nya varor och därmed nya marknader och ökad sysselsättning. Däremot fick vi bevittna omfattande rationaliseringar och strukturförändringar i vars spår följde utslagning av tiotusentals lönearbetare, omfattande fabriksnedläggningar, skogsskövling och ödebygder. Allt skedde i den heliga profitens namn samt utifrån uppfattningen att "vad som var bra för dessa skogsbolag var bra för samhället och folket. Det är den näringspolitik som bedrivits på detta område. Skogsbolagen har därför inspirerats att gå vidare på den inslagna vägen. kräver man att få bygga ut sina redan tidigare kraftigt utbyggda massaindustrier. Perspektivet mot allt större fabriksenheter talar för att ett betydande antal massafabriker inom en framtid kommer att nedläggas, då dessa större fabriksenheter lägger beslag på skogsråvaran. Följden blir allt färre arbetstillfällen inom skogsindustrin. är ett litet land med endast 8 miljoner invånare. erfarenhet visar att här kan det inte bli fråga om kvantitet-massproduktion av varor. Kvalitén måste vara avgörande och forskningen ställas i främsta rummet. Verkstads- och elektroindustrin är exempel härpå. Avancerad forskning inom dessa områden har getts prioritet med omfattande ekonomiska satsningar på detta område. Så har inte varit fallet inom skogsindustrin. Här är forskning och utveckling fortfarande jämförelsevis låg i förhållande till vad som exempelvis satsats på FoU inom stålindustrin. Den forskning för vilken skogsbolagen visat intresse har i stort sett inskränkt sig till att gälla massa och papper samt att få fram de mest effektiva skogsmaskinerna, för att därmed slå ut den mänskliga arbetskraften i skogen. Vad beträffar avancerad träkemisk forskning har varit synnerligen efterblivet i förhållande till andra industriländer. Vi har i våra tidigare motioner kunnat hänvisa till att exempelvis vårt grannland befunnit sig långt före i den forskning det här är fråga om. Vissa produkter ur cellulosan exporteras från som råvaror till såväl som och återkommer hit som förädlade varor för försäljning på den svenska marknaden. I våra tidigare motioner har vi även kunnat visa på att länder som , , , och har löst frågan om framställning av foderprotein ur biprodukter vid cellulosaproduktion, de s. k. sulfitavlutarna. I insåg man tidigt värdet av proteintillverkning och har två anläggningar i gång, båda med en kapacitet av vardera 10 000 årston, baserat på sulfitavlutar. Det är här biprodukterna vid cellulosaframställningen har kunnat utnyttjas. I detta forskningsarbete kom med på ett relativt sent datum, inte beroende på att det saknats dugliga forskare i detta Iand men därför att ekonomiska medel och verkligt intresse från såväl statsmakterna som skogsbolagen tidigare saknats. Vid prövas en svensk metod att omvandla cellulosaindustrins avfall till mat för djur och människor. Forskare på området beräknar att om den svenska skogs- och växtindustrins avfall skulle bearbetas av olika rötsvampar i de proteinmaskiner - som också tillhör de nya svenska forskningsresultaten - skulle mängden av framställt protein uppgå till 260 000 årston, tillräckligt för att täcka behovet för II miljoner människor. Mot bakgrunden av att sulfitfabrikernas antal minskar i är forskningen och framställningen av protein inriktad på fiber. Den forskning som inletts har redan gett goda resultat. Vi citerar ur tidskriften och Framsteg nr 8 1976: "har styrelsen för teknisk utveckling - STU - haft ett projekt som gått ut på att framställa näring ur avfallsprodukter. Forskare i och har kommit fram till att odling av svampmycel kan ge en produkt som till utseendet och näringsinnehåll påminner om kött. Svampmycel - svampens huvuddel - kan odlas i kolhydratrikt avfall och man kan få fram en färdig produkt. Jämför det med svinuppfödning! Projektet kallas av en del forskare för Särimner efter asarnas eviga slaktgris. Man räknar med att det i inom en framtid kan finnas mikrobiologiska fabriker, som tar hand om avfallet från skogsindustrin och jordbruket. Problemet är dock att det behövs belopp i miljonklass för att få fram en industriell metod att odla svampmycel. I samma artikel sägs att i , som är inne på liknande forskning som i , anser man redan att svampmycel är fullt värdigt till människoföda. räknar man med att av landets korv kommer att innehålla svampmycel. Entusiasmen i är stor. Den ledande forskaren på området, professor . Torev, hävdar att svampmycel förutom sin rikedom på näring är effektivt som läkemedel och han säger t. o. m. att det kan fungera som sexuell stimulantia. Den första upptäckten gjordes av skogsforskare, som funderade över, varför de stora flisstackarna utanför skogsindustrierna bröts ned. En av de svenska skogsforskarna, , upptäckte att detta orsakades av en rötsvamp kallad Sporotrichum pulverulentum. Det visade sig att denna svamp eller detta mycel, som ser ut som mögel, livnär sig på kolhydraterna i vedmassan. Detta mycel används numera också på försök för att framställa proteiner ur avloppsvattnet från vissa träindustrier. Ovan citerade tidskrift säger vidare: Vid har man kommit långt i sin forskning i att använda svampmycel tili olika ändamål. Förutom att man kan få fram en högvärdig proteinprodukt så kan man också använda mycel till vattenrening. I avloppsvatten från de fabriker som tillverkar träfiberskivor ingår kolhydrater av olika slag. Genom att i detta avloppsvatten inplantera svampmycel kan man dra ut kolhydraterna och få vattnet rent. De ekonomiska kalkyler som gjorts för användning av metoder i full skala visar på ett ekonomiskt bärbart alternativ. För det första så får man en billig metod att rena avloppsvatten, och det är ju värt en del. För det andra får man fram en proteinhaltig massa som kan säljas t. ex. som djurfoder. Foderproduktion och vattenrening i ett. Produktionen av djurfoder ur avloppsvatten från en fabrik med en årskapacitet av träfiberskivor skulle kunna uppgå till . Priset per kg mycel med en 40 procentig protinhalt skulle efter avdrag av vattenreningsförtjänsten bli ca 1:30. kostar foderjäst 1:60 per kg och sojaprotein, inklusive införeselavgift, ca 1:25 per kg. Fodersvamp är alltså ett fullt konkurrenskraftigt alternativ. Just nu testas fodersvampens effekter på husdjur. Enligt uppgifter från skall mycelprotein vara lika lättsmält som mjölkprotein." Det är en forskargrupp vid i som har utvecklat metoden under ledning av docent och tekn. lic. . I en intervju med säger "att intresset för dessa processer har fullständigt exploderat ute i världen. "Ändå är detta bara början. Det här kommer sannolikt att bli en storindustri : man kommer att framställa protein, socker, alkohol och organiska lösningsmedel enligt 'naturmetoden'. Sysselsättningsskapande åtgärder bör vara ett av statsmakternas främsta intressen. Som vi framhållit, i denna liksom i tidigare motioner, bör därför forskning och utveckling prioriteras. Detta bör gälla inte minst skogen och skogsindustrin. Skogsbolagen har dock genom sitt uppträdande under alla år visat att de ställer det snöda vinstintresset främst och har därmed utgjort en hämsko på utvecklingen mot nya produkter. Dessa skogsbolag är inställda på att även i fortsättningen genom rovdrift skapa de största profiterna och inte ägna den träkemiska forskningen tillbörligt intresse. Det gäller här främst ligninet, där grundforskning givetvis ställer sig kostsam och där det inte kan räknas med omedelbara, stora profiter. För skogsindustrins vidkommande borde en viss procentuell del av produktionsvärdet satsas på avancerad forskning, grundforskning såväl som målinriktad forskning för att skapa nya produkter och därmed nya sysselsättningsmöjligheter. Mot bakgrunden av skogsbolagens snäva profittänkande, som förhindrar en allsidig utveckling av denna industri, som ställt 10 000-tals anställda utan sysselsättning och som inte visat något som helst socialt ansvar, borde tiden vara mogen för ett samhälleligt övertagande av denna industri. Skogsindustrin är en av vårt lands viktigaste exportnäringar, där ett bättre utnyttjande av råvaran och en kraftig satsning på FoU kräver samordning av industrin, där samhällsintresset ställs i förgrunden - inte snävt profittänkande. Därför bör också den privata skogsindustrin överföras i samhällets ägo. Med stöd av det anförda föreslås att uttalar sig för ett överförande av den privata skogsindustrin i statlig ägo. (vpk) (vpk) (vpk) C.-FL (vpk) (vpk) (vpk)