mot · G002931 · 1977-01-24 00:00:00 — 1976/77: 931 av m. fl. Vilka praktiska möjligheter finns det för de boende att få verkligt inflytande över sin bostadssituation, över kostnader, hyror, besittningsskydd, bostadsutrustning och -miljö? Så länge bostaden inte behandlas som en social rättighet utan som en handelsvara och så länge privat vinstjakt, ägande och spekulation tillåts förekomma på bostadsmarknaden - så länge omöjliggörs också ett verkningsfullt boendeinflytande för hyresgästerna. Åtgärder som måste vidtas för att säkra boendedemokratin är alltså sådana som kan göra slut på alla vinst- och spekulationsintressen på hela bostadsmarknaden: De privata hyreshusen överförs i eller kooperativ ägo. Andra förvaltningsformer införs så att de boende på ett direkt sätt får bestämmanderätten över sitt boende. Hyresgästernas kontroll och inflytande över utformning, förändring och förvaltning av miljö och bostäder garanteras. Hyreslagstiftningen omarbetas så att hyresgästernas ställning förstärks och möjlighet ges till olika stridsåtgärder utan att kvarboenderätten riskeras. Bostadsrättsprincipen synes f. n. vara den förvaltningsform som i kombination med kommunalt eller kooperativt ägande av bostaden ger det bästa inflytandet för hyresgästerna. Hyresrätten ger emellertid de bästa betingelserna för samlad kamp mot del privata bank- och fastighetskapitalet. Med hyresrätten som grund bör hyresgästerna ha ett långtgående inflytande. För att förhindra att ett ökat införande av bostadsrättsprincipen skall leda till ökad spekulation måste dels insatsen, om den alls behövs, hållas så låg att alla hyresgäster har ekonomisk möjlighet att förvärva en bostadsrätt, dels en obligatorisk bostadsförmedling finnas. Vidare måste bostadsrättskontrollagen eller liknande lagstiftning återinföras för att förhindra spekulationshandel med insatslägenheter. Den försöksverksamhet med nya förvaltningsformer som bedrivits visar att det är fullt möjligt att inom de kommunala/allmännyttiga bostadsföretagens ram ge hyresgästerna ansvaret för förvaltningen av både den inre och den yttre miljön. I ett bostadsområde. i , kan - om de boende vill - hyreslägenheter ombildas till bostadsrätter inom HSB med en mycket låg insats. För en trea betalas . i insats, och pengarna till insatsen kan man också få låna av HSB. De flesta hyresgäster i detta område är positiva till byte av boendeform, eftersom det betyder större engagemang i frågor som gäller boendemiljön. Inom förvaltningsprocessen finns många frågor som är gemensamma angelägenheter för de boende, t. ex. drifts- och underhållsfrågor, och som också kan påverka hyran/boendekostnaderna i positiv riktning. En successiv övergång till andra förvaltningsformer för flerfamiljshus med ökat ansvar och inflytande för de boende kommer att minska privatiseringen i boendet och stimulera till ett ökat kollektivt boende. Många av de bostadsområden som byggdes och utmärks både av en dålig fysisk miljö och av undermålig social miljö med stora brister på kulturell och social service. Antalet outhyrda lägenheter i dessa områden brukar också vara större än i andra områden. För förbättring av boendemiljön utgår ett bidrag som i årets budgetproposition föreslås till 35 milj. kr. Denna summa är helt otillräcklig om man verkligen vill åstadkomma förbättringar. Till bidragen är knutet ett villkor, som innebär att kommunen måste satsa lika mycket pengar som bidraget utgår med. Detta får till följd att de kommuner som allra bäst behöver förbättra miljöerna i sina bostadsområden inte har råd att söka bidrag för detta. Det bevisas t. ex. av det faktum att de kommuner som har det största antalet outhyrda lägenheter inte har sökt bidrag i någon nämnvärd utsträckning. Den statliga bidragsdelen bör därför höjas till minst 75 96, och bl. a. som en följd härav måste anslaget höjas med minst 25 milj. kr. till 60 milj. kr. Varken stadsplaneringen eller bostadsbyggandet har följt med i samhällsutvecklingen. Tvärtom är både boendemiljöerna och boendetyperna utformade efter att passa ett livsmönster som familjerna lämnat. Det faktum att allt fler kvinnor väljer att förvärvsarbeta, av kvinnorna förvärvsarbetade och ökningen är störst bland kvinnor med småbarn, borde slå igenom i bostadsplaneringen. Men fortfarande utformas lägenheter och bostadsmiljöer efter ett familjemönster där kvinnan är hemarbetande och mannen bortaarbetande. har debatten om ökad hushållsservice pågått, och fortfarande gäller påpekande om det absurda i att 20 kvinnor står bredvid varandra i 20 små kök och lagar sin mat, medan 20 små barn sitter och leds i var sitt rum. Mycket små resurser har satsats på att vidareutveckla flerfamiljshusen för att göra det kollektiva boendet attraktivt, trots alt det rimliga vore att satsa just på mer kollektiva boendeformer. flerfamiljshusbebyggelse med sociala och miljömässiga värden måste utvecklas. Resurser måste också anslås till att utveckla befintliga flerfamiljshusområden och ge dessa en mer kollektiv och social service. Det är också viktigt att stimulera till ett utökat kollcktivhusbyggande och utreda formerna för detta. borde för detta ändamål få ett bidrag på förslagsvis 25 milj. kr. Frågan om kollektivhus är en jämställdhetsfråga. I kollektivhuset med dess olika servicefunktioner kan förvärvsarbetande kvinnor med familj lättare bli jämlika med männen. Andelen småhus av nyproduktionen var 1976 och kommer troligen att fortsätta att stiga om inga radikala åtgärder vidtages för att få en annan inriktning av produktionen. De ekonomiska och samhälleliga effekterna av en ökad andel småhus borde utredas. Frågan måste ställas, om samhället har råd att i tätorter satsa på en boendeform som innebär ett i många avseenden stort slöseri med de allmänna tillgångarna. landstings regionplanekontor har gjort en kunskapsöversikt som belyser olikheterna mellan småhus och flerfamiljshus i skilda avseenden. Beträffande energiförbrukningen konstateras att för uppvärmning av en flerfamiljshuslägenhet krävs av den energi som vid samma utrymmesstandard åtgår för uppvärmning av småhus. Den årliga förbrukningen för det genomsnittliga småhuset beräknas vara drygt 50 "i> större än för en genomsnittlig flerfamiljshuslägenhet. Inom ett villaområde upptar trafikanläggningarna mer än dubbelt så stor yta som i ett område med trevånings lamellhus. Invånarna i hårdexploaterade områden får genom taxeutjämningen bidra till att täcka kostnaderna för trafiken i glesare områden. Småhusboendet förutsätter bilinnehav, och en bilist förbrukar 3,5 gånger mer energi än en kollektivtrafikant. Småhusen kräver 3-5 gånger så mycket mark som flerfamiljshus med samma utrymmesstandard. Skattepolitiken tillsammans med utvecklingen på bostadsmarknaden har bidragit till att driva fram småhusvågen. Det har gjorts beräkningar som visar att en villaägare tack vare inflationen kan tjäna . bara genom att bo. Dessutom kan en villaägare genom ränteavdragen tjäna . i minskad skatt; ju högre inkomst och ju dyrare bostad, desto större blir denna typ av subvention. Avdragsrätten gör att det blir fördelaktigare att äga än att hyra sin bostad. Kommunerna subventionerar småhusbyggandet, eftersom de flesta kommuner inte tar ut de verkliga anläggningskostnaderna. Det har beräknats att många kommuner subventionerar varje egenägt småhus med . Det talas från borgerligt håll mycket om att det måste få råda valfrihet på bostadsmarknaden. Men i detta fall råder det ingen valfrihet. Det handlar om den välbärgades "frihet att välja en ur alla aspekter dyr bostad utan att behöva betala den dyra bostaden. Beträffande sambanden mellan hushållens ekonomiska resurser och boendeform redovisar regionplanekontoret vid att nettoinkomsten för gifta sammanboende män i var högre i länets småhusområden än i områden med flerfamiljshus. En studie i visar att över hälften av hushållen i höghus inte upplevt att de haft någon valmöjlighet, medan motsvarande andel för hushåll i småhus med äganderätt var . Från kvinnosynpunkt motverkar småhusboendet jämlikhetssträvandena. I detta avseende är det mer lokaliseringen av småhusbebyggelsen än själva boendeformen som försvårar, bl. a. kvinnans strävan att komma ut på arbetsmarknaden, eftersom småhusboendet förutsätter t. ex. dubbelt bilinnehav, innebär dålig kollektiv och samhällelig service samt långa avstånd till arbetsplatser och daghem. Med stöd av ovanstående föreslås 1. att hos regeringen begär utredning angående ändrade förvaltningsformer för boende i flerfamiljshus i syfte att skapa ett ökat inflytande för hyresgästerna, 2. att under B 7 Bidrag till förbättring av boendemiljön i bilaga 16 av budgetpropositionen anvisar ett med 25 milj. kr. förhöjt belopp till 60 milj. kr. för /78, 3. att hos regeringen anhåller att bidragsvillkoren ändras så att av kostnaderna täcks med i övrigt oförändrade villkor, 4. att hos regeringen hemställer att ett program för vidareutveckling av redan befintliga flerfamiljshusområden till mer kollektiva boendeformer utarbetas, 5. att under B 8 i bilaga 16 anvisar . för att utveckla kollektivhusen och andra kollektiva boendeformer. 6. att hos regeringen begär att de samhälleliga ekonomiska och sociala konsekvenserna av ett ökat småhusbyggande utreds. (vpk) i (vpk) (vpk) INGA (vpk)