mot · G002848 · 1977-01-25 00:00:00 — av herrar Nisser och i om åtgärder mot spridning av kräftpest Värdet av att i största möjliga utsträckning kunna bibehålla och utbreda den svenska flodkräftan torde vara betydande. som det importeras kräftor för ansenliga belopp har vi inom landet stora potentiella möjligheter att ha en stor kräftstam i våra sjöar och vattendrag. Inte minst uppgifter om tillgången av kräftor , det år kräftpesten första gången förekom i landet, bekräftar detta påstående. Med varierande framgång har kampen mot kräftpesten förts . Härvid har återplantering av såväl svenska flodkräftor som amerikanska signalkräftor kunnat göras i de vatten som förklarats fria från smitta. Tyvärr har återinplanteringarna inte alltid lyckats i den utsträckning som varit önskvärd, och i de flesta fall är det den svenska flodkräftan som visat sig minst resistent mot pest. Följden av detta har blivit att inplantering av kräftor till största delen inriktats på den mera resistenta amerikanska flodkräftan. Självfallet är det angeläget att fä livskraftiga bestånd av signalkräftor i sådana vatten där det visat sig omöjligt att återinplantera den svenska flodkräftan. Emellertid bör sådana regler skapas att inplantering av signalkräftor endast får ske där det kan fastställas att de svenska flodkräftorna inte kan utveckla livskraftiga bestånd och där risken är stor att ifrågavarande vatten ofta pestsmittas. Genom omsorgsfulla åtgärder för att förhindra spridning av kräftpest torde många sjöar och vattendrag som tidigare haft goda stammar av flodkräftor åter kunna avkasta ett betydande fiske. Detta synes än mer angeläget sedan nu tvivelsmål uppstått om signalkräftans absoluta resistens. Trots lagstiftning om rigorös desinfektion av fångsmedel etc. tycks ändå pesten sprida sig nästan obehindrat. Det räcker ju med att endast några få slarvar med sina redskap så är smittan framme. Att sedan förhindra att måsar, minkar, ålar och andra djur kanske också sprider sjukdomen till förut friska vatten, torde vara nästan ogörligt. Kampen för att utrota kräftpesten och bevara den svenska flodkräftan torde sålunda få föras ständigt och utan uppehåll. F. n. används i praktiken mest två preventiva metoder: den ena ympning av pesten i sjöar som angripits för att snabbt och totalt få bort sjukdomens värdpar", dvs. kräftor som ännu ej angripits men som med tiden med 100-procentig säkerhet kommer att angripas och sedan inplantera nytt friskt material; det andra utläggande av s. k. elspärrar, varvid man hindrar andra smittade kräftor att komma in i friska vatten. Man isolerar sålunda vissa lokaler. Båda dessa åtgärder kräver dock vissa förberedelser och tillstånd. För att sålunda ympa pesten - sprida den på artificiellt sätt till ett visst vatten - krävs dispens från myndigheter. Epizootilagen sätter här spärrar och gränser. Att erhålla dispens brukar nog gå, men det tar tid och är ibland förenat med visst byråkratiskt krångel. När elspärrar skall läggas ut kommer man in på områden som regleras i lagen om fiskerätt. Enligt min mening bör också fiskerikonsulenterna, ide län som har kräftor, uppmanas att ha kontakt med leverantörer av elmateriel, kalk etc. för att kunna ge en skyndsam rådgivning till de fiskevattensägare vilka önskar bekämpa kräftpesten. Tillståndsgivning i samband med ansökningar för att få plantera in amerikanska signalkräftor bör också vara restriktiv i syfte att ge så stort utrymme för svenska flodkräftor som möjligt. Detta är särskilt angeläget eftersom det är klarlagt att de två kräftartema konkurrerar med varandra och att denna konkurrens utfaller till den svenska flodkräftans nackdel. Åtgärder syftande till en enkel hantering av hithörande frågor mellan myndigheter och enskilda fiskevattensägare skulle verksamt bidra till en effektivare pestbekämpning och snabbare återinplantering i pestsmittade vatten. För att kunna fl en kontinuerlig, effektiv bekämpning av kräftpesten och sålunda söka bevara den svenska flodkräftan bör en generell, långsiktig plan uppgöras. torde vara den härför lämpligaste instansen. Likaså bör en del av det anslag som i propositionen 1976/77:100 bil. 13 upptagits under punkten 14 direkt destineras till sådana pestsmittade kräftvatten och genom en höjning av vattnets PH-värde kan bli föremål för återinplantering av svenska flodkräftor. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande åtgärder för att förhindra kräftpestens spridning och öka flodkräftans utbredning. . NISSER (m) L. ()