mot · G002657 · 1977-01-25 00:00:00 — om tillämpningen av vissa regler om förmynderskap antog 1974(LU 1974:38) nya bestämmelserom förmynderskap som trädde i kraft den 1 januari 1976.1 två hänseenden bör de nya reglerna bli föremål för granskning. Enligt 10 kap. 1 § skall den förklaras omyndig som på grund av psykisk sjukdom, hämmad förståndsutveckling eller psykisk abnormitet av annat slag är ur stånd att vårda sig eller sin egendom och det icke är tillräckligt att god man förordnas för honom eller att han på mindre ingripande sätt får bistånd i vården av sina angelägenheter. Vid tillkomsten av dessa bestämmelser framhölls vikten av att omyndigförklaring tillgreps endast då en sådan åtgärd framstod som oundgänglig. Kunde t. ex. den enskilde få tillfredsställande personlig omvårdnad på en sjukvårdsinrättning borde enligt propositionen omyndigförklaring inte ske. Detta har vid rättstillämpningen uppfattats så att en person som är gravt psykiskt sjuk och till följd därav kontinuerligt vårdas på sjukhus inte skall omyndigförklaras. Däremot kan det bli nödvändigt att omyndigförklara en psykiskt sjuk person, vars sjukdom inte är av så allvarligt slag att den föranleder sjukhusvård. Detta har till följd att psykiskt sjuka personer som stadigvarande måste vårdas på sjukhus behåller sin rösträtt medan betydligt friskare personer genom omyndigförklaringen går miste om sin rätt att rösta. Denna ojämlikhet är inte tillfredsställande. Faran för att den sjuke som vårdas på sjukhus inte förstår innebörden av sin handling är vidare uppenbar. Jag ämnar nu inte framföra något förslag till ändring men anser att en uppföljning av rättstillämpningen skulle vara värdefull som underlag för framtida ställningstaganden. 1 13 kap. 1 § anges förmyndares uppgifter vara att sörja för myndlingens person samt att förvalta myndlingens förmögenhet och företräda honom i angelägenheter som rör denna. För sitt arbete äger förmyndaren enligt 15 kap. 19 $ uppbära skäligt arvode som bestämmes av överförmyndaren med ledning av grunder som fastställs för varje överförmyndardistrikt av vederbörande kommun. Till grund för kommunens beslut förutsattes komma att ligga av utfärdade riktlinjer. Sådana har också fastställts och bygger på skilda normalarvoden, anpassade till olika procent av basbeloppet. Enligt rekommendationerna bör angivna beräkningsgrunder i tillämpliga delar gälla även god man. Det har från förmyndarhåll framförts betänkligheter mot det sätt på vilket lagen i dessa avseenden kommit att tillämpas. Det har gjorts gällande att det rekommenderade taxesystemet motverkat avsikten med lagen, nämligen att förmyndare i betydligt större utsträckning än vad varit fallet skulle ägna sig åt vården och omsorgen om myndlingens person. För att få en uppfattning om lagstiftarens intentioner följs och hur lagen kommit att tillämpas i praktiken skulle det vara erforderligt med en samlad översyn av dessa frågor som är av stor social betydelse för många. På grund av vad sålunda anförts får jag hemställa att hos regeringen begären kartläggning av hur reglerna om förmynderskap i foräldrabalken i de avseenden som anges i motionen har tillämpats och att regeringen därefter förelägger de ändringsförslag som kan bli en följd av denna granskning.