mot · G10250 · 1977-11-16 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:15 med förslag till ändrade riktlinjer för fastighetsdataverksamheten Det är bra att regeringen i propositionen 1977/78:15 föreslår att både fastighetsregister och inskrivningsregister skall föras över på data. Det nuvarande förfarandet är omständligt och tidsödande. Bara ungefär var tredje inskrivningsmyndighet (domsagorna) tycks klara föreskriven expeditionstid . I åtskilliga fall blir det fråga om mycket betydande förseningar. Det innebär en för den enskilde ytterst otillfredsställande form av byråkratisk senfärdighet. För kommuner innebär det att den reella tiden att överväga frågor om förköp blir klart mindre än lagstiftarna avsett. Antalet ärenden inom inskrivningsväsendet har visat en årlig ökning på . Risken är alltså att väntetiderna kommer att bli ännu längre. Om en datorisering inte kommer till stånd inom rimlig tid kan situationen bli helt ohållbar. Alternativt skulle tingsrätterna tillföras ett stort antal nya tjänster för att snabbare klara expedieringen av inskrivningsärenden. Men detta skulle högst avsevärt fördyra inskrivningsväsendet. Det finns stora fördelar med att i ett sammanhang föra över både fastighetsregister och inskrivningsregister på data. Det helt dominerande antalet avnämare söker uppgifter ur båda registren. Att då bara ha det ena datoriserat betyder att tidsvinsten förloras, eftersom kunden ju inte har kompletta uppgifter, förrän han eller hon fått information ur båda registren. Det är positivt att man i propositionen går in för att göra en samtidig övergång för båda registren. Men takten i överförandet förefaller vara ytterst låg. finns endast län intaget. För den närmaste femårsperioden föreslås i propositionen att merparten av och tas med. Med denna låga takt skulle det ta flera decennier att föra över alla fastigheter till data. nybildas ju också ett stort antal fastigheter, vilket vid en låg överföringstakt ytterligare fördröjer den tidpunkt då datoriseringen är helt genomförd. Måste man för betydande delar av landet räkna med överföring först fram emot eller senare, aktualiseras självfallet behovet av personella förstärkningar för att den i lag angivna expeditionstiden för ärenden skall . Det förefaller dock i hög grad orationellt att ta in mer folk på arbetsuppgifter som är otidsenliga och från arbetsmiljösynpunkt föga tilltalande. Från personalhåll harju framförts kritik mot FADAK-förslaget om senareläggning av inskrivningsväsendets datorisering. De anställda anser det angeläget att så snabbt som möjligt få del av de positiva effekter för arbetsmiljö och arbetstillfredsställelse som datoriseringen för med sig. bör uttala att takten i överföringen av fastighetsregister och inskrivningsregister till data bör bli så hög att behovet av förstärkning av personal för hantering så långt möjligt kan elimineras. Det hittillsvarande på försök införda systemet med sammanhållet system för både fastighetsregister och inskrivningsregister - driftsystem 1 - har fått positiva omdömen. Både och lantmäteriverket anser att systemet fungerar väl. Erfarenheterna är goda, både lokalt och centralt. Något tekniskt hinder för att utvidga systemet till hela landet finns knappast. En rad tester har tvärtom visat att systemet nu utvecklats så väl att det klarar även mycket stora påfrestningar och ärendeanhopningar. Skulle man önska ett regionaliserat system är detta lätt att ordna. Man kan då valfritt sortera länen som det bäst skulle passa i ett visst läge. Propositionen har inte på något väsentligt avsnitt kunnat visa att driftsystem 1 är otillfredsställande. Huvudinvändningen mot ett integrerat system synes vara att det kan vara svårt att ändra och att det därför blir för bundet till dagens teknik och dagens regelsystem. Vidare anförs att de två registren har skilda huvudmän. Som nämnts ovan innebär ett integrerat system inga hinder mot en framtida regional isering, om man skulle föredra en sådan. I princip kan också sägas att det stora arbetet är att föra över uppgifter från dagens register till data. När en överföring väl är gjord finns stora möjligheter att genom att ändra program utforma registren just så som bäst passar aktuella och framtida behov. Det är ingalunda säkert att det blir dyrbarare att ändra program för ett integrerat system än för två separata system. Att ett integrerat system har två huvudmän bör inte vara något problem, och båda de nuvarande huvudmännen är ju också positiva till driftsystem 1. Två verksamheter som nära berör varandra måste rimligen kunna nyttja ett gemensamt system. Ett revirtänkande som gör att alla skall ha sitt eget system - vilket i det här fallet skulle betyda att många uppgifter måste finnas i båda systemen - vore onödigt dyrt och skulle visa att statsförvaltningen inte besitter flexibilitet. Men låt oss ändå anta att det funnes vissa fördelar med att separera de två registren. Dessa fördelar måste då vägas inte bara mot högre kostnader för statsverket utan också mot högre kostnader och tidsförluster hos kunder som måste vända sig till två register för att få uppgifter, som med driftsystem 1 finns tillgängliga på ett håll. Alltså en byråkratisering, sett ur allmänhetens och andra avnämares synvinkel. Eller skall de två åtskilda systemen ändå finnas tillgängliga på samma terminal och vid samma tillfälle, kanske på en gemensam blankett? I så fall är skillnaden ingen eller ringa för konsumenten - men nog förefaller i så fall uppdelningen på två varandra delvis övertäckande register vara skäligen orationell. Svar på frågor om det delade registret - kallat RRV-modellen - är svåra att fä, eftersom modellen bara är skissartat beskriven. Driftsystem 1 är omsorgsfullt utarbetat och prövat i praktisk verksamhet. RRV-modellen däremot är bara en tanke, som utvecklats i ett remissvar. Någon detaljerad utformning finns därför inte. Propositionen säger att de två registren skall få köras i samma maskin. Men får de också nyttja samma terminaler? Får de anropas på samma gång och gemensamt? Får de nyttja en gemensam blankett eller måste delningen innebära minst en fördubbling av antalet blanketter? Det synes oss föga rimligt att nu skall binda sig för RRVmodellen utan att denna finns utformad. och andra berörda myndigheter bör få fortsätta med driftsystem 1 det tar att utarbeta ett förslag till delat system. De två systemen bör därefter jämföras, och man bör ta det system som totalt sett - ekonomiskt, säkerhetsmässigt, servicemässigt - ger de största fördelarna. Att nu döma ut ett väl fungerande system och besluta sig för ett alternativ som bara skissats i stora drag förefaller inte vettigt. Det synes nästan vara enligt maximen gärna fakta, men först ett rejält beslut. De som tror att RRV-modellen ger de flesta fördelarna bör kunna vänta tills modellen är närmare utformad så att den i olika avseenden verkligen kan jämföras med driftsystem 1. Men vare sig man väljer det ena eller det andra är det angeläget att överföringen av fler fastigheter till båda registren bedrivs utan fördröjning. Att dröja med detta är nämligen slöseri med berörda organs resurser och samhällsekonomiskt negativt genom att det fördröjer de tjänster som datoriseringen kan ge allmänhet och andra kunder. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att i skrivelse till regeringen begär en tidsplan för överföringen av hela landets fastighetsbestånd till fastighetsoch inskrivningsregister, 2. att beslutar att som sin mening uttala att driftsystem 1 för fastighetsregistreringen nyttjas till dess den s. k. RRVmodellen utvecklats så långt att ett val dem emellan kan göras med beaktande av ekonomiska, säkerhetsmässiga, servicemässiga och andra faktorer.