ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G102286 · 1977-01-01 00:00:00 — av och om bibehållande av gällande bensinskatt Regeringen avser att höja bensinskatten med fr. o. m. den 1 maj 1978.1 budgetpropositionens bil. 2,s. 15, heter det att höjningen ligger i linje med strävandena att minska förbrukninen av importerade bränslen. Det är tveksamt om åtgärden verkligen får den effekten. Däremot kommer verkningarna att drabba arbetarklassen på olika sätt. Höjningen av bensinpriset kommer att slå igenom i form av uppjusterade trafiktaxor och tjäna som en ytterligare motivering för höjningar av varupriser. Det drabbar också alla dem som behöver bilen för att nå sin arbetsplats. Bilen är en nödvändighetsartikel i glesbygderna, och den ger många storstadsbor en chans till välbehövlig rekreation. Höjningen av bensinpriset drabbar som alla andra prishöjningar barnfamiljer och låginkomsttagare hårdast. Den kommer att fördyra människors resor till arbetsplatserna, och det blir kännbarare för hårt arbetande människor att nå sitt fritidshus. För de rika och besuttna spelar höjningen ingen roll, men för många vanliga löntagare är bensinskattehöjningen ytterligare ett slag mot standarden. kommunisterna säger därför nej till den planerade höjningen av bensinskatten. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om planerad höjning av bensinskatten med . Stockhlm (apk)
mot · G102345 · 1977-01-01 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:73 om statliga textil- och konfektionsföretag m. m. I propositionen 1977/78:73 föreslås bildandet av en statlig tekokoncern under . Regeringen motiverar ett samordnat och utökat statligt ägande med att det i vissa fall är oundvikligt om inte för samhället betungande kapitalförstöring och arbetslöshet skall uppstå. kommunisterna menar att ett statligt ägande - en nationalisering - av industrin i sin helhet är en förutsättning för att undvika kapitalförstöring och förhindra arbetslöshet. Men även om regeringen gör en dygd av nödvändigheten så noterar vi förslaget som ett litet steg i rätt riktning. Det lilla steget bör emellertid kunna tas utan den vacklan som regeringen uppvisar. I propositionen sägs exempelvis att bildandet av en statlig tekokoncern kan innebära risk för snedvridning av konkurrensen gentemot andra företag. Detta är nonsens. Konkurrens i produktionsledet var ett reellt begrepp i kapitalismens tidigare stadier. I det nuvarande är det monopolprissättning och priskarteller som dominerar. Regeringen tar ett icke längre existerande förhållande till intäkt för att satsa halvhjärtat på det nya företaget genom att anslå för litet pengar för den nödvändiga rekonstruktionen av de nedkörda fabrikerna. Att som riktlinje för en industriell satsning ha en nedskärning av arbetsstyrkan är ytterligare ett uttryck för försöket att hålla sig väl med gud utan att stöta sig med fan. Med andra ord: Man vill rädda en del av tekoindustrin utan att importörernas profitintressen skall komma i kläm. En minimålsättning för tekokoncernen bör vara att arbetsstyrkan inte underskrider det antal anställda som fanns vid de olika enheterna vid utgången av . Inom tekobranschen finns ett överskott på väl utbildad arbetskraft. Denna haremellertid aldrig haft någon anställningstrygghet. I ett statligt företag oavsett företagsformen - måste anställningen vara tryggad på ett betydligt bättre sätt än vad den f. n. är inom den privatkapitalistiska sektorn. Om så skall kunna ske är det nödvändigt att minska importen av tekoprodukter till förmån för den egna produktionen. En statlig tekoindustri har goda framtidsutsikter om den som huvudinriktning har att framställa kvalitetsprodukter. Behovet av sådana finns bl. a. inom de statliga verken, sjukvården, industrin (skyddskläder) etc. För att uppnå högsta möjliga kvalitet måste de anställda ha ett reellt inflytande beslutanderätt - vid produktionsuppläggningen för att exempelvis förhindra att rationaliseringar sker på bekostnad av kvaliteten. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att beslutar om bildandet av en statlig tekokoncern under , varvid förutsätts a) att koncernen får minst lika många anställda som fanns vid de olika enheterna vid utgången av , b) att koncernens produktionsinriktning med det snaraste fastställs och att kvalitetsaspekterna tillmäts avgörande betydelse, c) att avsättningen för koncernens produkter säkras genom en restriktiv importpolitik, 2. att beslutarom ett medelstillskott till på 300 milj. kr. för /79.
mot · G102390 · 1977-01-01 00:00:00 — om ett industriellt utvecklingscentrum i Hantverk och småindustri har sedan gammalt ett starkt faste i . Den glasindustrin har likaledes varit mycket utbredd i landskapet. Trots svårigheter av olika slag, ekonomiska och andra, fortsätter den småländska företagsamheten att kämpa. Det stödsom företagarföreningarna kan ge är naturligtvis mycket värdefullt. Behovet av att staten går in med någon form av regionaliserad industriell utvecklingsverksamhet framstår som nödvändig. I förekommer redan sådan verksamhet. Det är lämpligt att motsvarande aktivitet aktualiseras också för vidkommande. De inre delarna av , möjligen med undantag av och , har beträffande sysselsättning, befolkningsutveckling, åldersfördelning och mycket annat med det norrländska inre stödområdet jämförbara förhållanden. Att stimulera den småländska företagsamheten kan påstås vara ett riksintresse. En samordnad, statligt stödd innovationsverksamhet kan komma att betyda mycket för hela regionen. Av de tre småländska länen är län det län som fått den minsta andelen av den statliga utflyttningen, och därtill kommer de negativa verkningarna av flygflottiljens nedläggning. Därför bör ett blivande industriellt utvecklingscentrum för lokaliseras till län. Inom län synes det lämpligt att, i fall ett utvecklingscentrum för den småländska industrin skall placeras lättåtkomligt, detta förläggs till , som bl. a. har järnvägsförbindelser med , , , , och . Även vägförbindelserna är goda. Man kan med fog påstå att ligger kommunikationstekniskt väl till. Även lokaliseringspolitiskt skulle en sådan satsning från statens sida vara ägnad att stärka framtidstron i läns inland. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att denna låter planera och bygga ett industriellt utvecklingscentrum för Smålandsregionen, förlagt till .
mot · G102483 · 1977-01-01 00:00:00 — om åtgärder mot försurning av sjöar Genom de allt mera ökande oljeutsläppen ökar även försurningen i våra sjöar. Enbart i mitt hemlän, , är 350 sjöar direkt hotade, och 650 sjöar kommer att vara i farozonen. Enligt min uppfattning torde kalkning av sjöar vara ett lämpligt beredskapsarbete för ungdom. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående beredskapsarbeten för att motverka försurning av sjöar.
mot · G102502 · 1977-01-01 00:00:00 — av m. fl. är vid val till indelat i två valkretsar, fyrstadskretsen (, , och kommuner) och valkrets som består av länets övriga delar. Under dessa har så väsentliga förändringar skett i befolkningsstrukturen och i den kommunala indelningen att den nuvarande valkretsindelningen ter sig helt otidsenlig. har flera motioner väckts med begäran om utredning, syftande till ändring av valkretsindelningen i . Med anledning av den senast väckta motionen anförde följande (KU 1974:21): "Utskottet har inhämtat att utredningen om valkretsindelning och personval kommer att tillsättas . I utredningens uppgifter kommer att ingå att överväga valkretsindelningen i riket - och sålunda även i - vid val till . Det vore enligt utskottets mening önskvärt att utredningsarbetet i denna del kunde bedrivas så skyndsamt att förslag i fråga om valkretsindelningen kunde underställas om möjligt i så god tid års val att ny valkretsindelning kan tillämpas redan vid detta val. Utredningen i fråga tillsattes , men något förslag till ny valkretsindelning hann man inte prestera till val. Utredningsförslaget har avlämnats och är nu ute på remiss. Enligt förslaget skall indelas i tre valkretsar, kommun, norra valkrets (Bjuvs, Eslövs, , , , , och kommuner) och södra valkrets (, , , , , , , , , och Ystads kommuner). Enligt vår uppfattning är denna indelning ändamålsenlig med i huvudsak tre lika stora valkretsar och med naturliga gränser mellan valkretsarna. Efter alla års dröjsmål är det önskvärt att den nya indelningen kan tillämpas vid val, och för att så skall kunna ske bör beslut fattas under innevarande vårriksdag. Denna motion är väckt för den händelse regeringen inte bedömer det möjigt att till vårriksdagen framlägga en proposition baserad på personvals- och valkretsutredningens förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar anta följande ändring i vallagen (1972:620) 2 kap. 1 § För val till är riket indelat i 28 valkretsar. , , och Lunds kommuner (fyrstadskretsen), med undanlag av fyrstadskretsen (valkrets). För val till är riket indelat i 29 valkretsar. Bjuvs, Eslövs, , , , , och kommuner (norra valkrets) , , , , , , , , , och Ystads kommuner (södra valkrets). () () () ()
mot · G102530 · 1977-01-01 00:00:00 — av och om som kärnvapenfri zon 7 till budgetpropositionen framhålls vikten av fortsatt avspänning för att man skall kunna undvika ett förödande kärnvapenkrig. Där betonas också betydelsen av för fred och säkerhet i . På s. 10 sägs också att vårt land aktivt har bidragit med konstruktiva förslag vid denna viktiga konferens. Det heter bl. a.: har medverkat i förslag till mötet som bl. a. syftar till att ge de deltagande staterna större utbyte av de s. k. förtroendeskapande åtgärderna på det militära området. Alla sådana ansträngningar måste självfallet befrämjas. En konsekvent svensk neutralitetspolitik kräver ständigt nya initiativ för att främja fred och avspänning. Den europeiska säkerhets- och samarbetskonferensen i uttryckte i slutdokumentet en gemensam politisk vilja att göra avspänningen till en såväl oavbruten som allt mer livsduglig och allsidig process. måste göra allt för att föra denna process vidare. Vårt lands position som neutral och alliansfri stat ger oss betydande möjligheter i detta syfte. Från finsk sida har man som bekant verkat för att borde proklameras som en kärnvapenfri zon. En sådan åtgärd vore ett stort framsteg för fredens och avspänningens sak. Alla de nordiska länderna skulle vinna på en sådan överenskommelse som vore en ny och förtroendeskapande åtgärd av det slag varom talas i försvarspropositionens inledning. kommunisterna föreslår därför att den tar initiativ till överläggningar med de övriga nordiska länderna i syfte att nå en sådan överenskommelse. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att beslutar anmoda regeringen att ta initiativ till samnordiska överläggningar i syfte att proklamera som en kärnvapenfri zon.
mot · G102533 · 1977-01-01 00:00:00 — om höjning av värnpliktigas dagersättning och utryckningsbidrag 7 till budgetpropositionen föreslås en höjning av dagersättningen till de värnpliktiga med . kommunisterna anser att detta är en orimligt låg dagpenning. Med hänsyn till de väldiga kostnadsstegringarna är den nuvarande och även den föreslagna höjningen helt otillräcklig. Vi föreslår en höjning av dagersättningen till . Det är ändå en mycket blygsam ersättning och ger inte utrymme för något slöseri. De värnpliktiga har visserligen mat och bostad , men en snabbtitt på vad ett enkelt fika kostar, tobak, nöjen, tidningar m. m. räcker för att man snabbt skall inse att inte ens de föreslagna lämnar något utrymme för lyxliv. De värnpliktiga gör dessutom sin värnplikt av tvång, och det är därför inte mer än rätt att de får en dagpenning som ger någorlunda hyggligt spelrum för personliga utgifter. Vid riksdag beslutades en höjning av . när det gäller utryckningsbidraget. Det har varit oförändrat. Vi finner detta lika orimligt. Den snabba inflationen har gjort att tusenlappen är långt mindre värd än 1975. En uppräkning av utryckningsbidraget är därför ofrånkomlig. Det är viktigt, inte minst därför att den nuvarande ekonomiska politiken innebär att många tusen står utan arbete efter fullgjord värnplikt. Ungdomen drabbas hårt av den höga arbetslösheten, och en stor del av de unga riskerar att hamna i en prekär situation sedan de muckat. Det är inte deras fel utan samhällets, som inte kan garantera den elementära mänskliga rättigheten, nämligen rätten till arbete. Behovet av att ha en grundplåt att börja med efter värnplikten föreligger dock, vare sig man har arbete eller ej. Har man ett arbete att komma tillbaka till tar det i alla fall tid innan den första lönen kommer. Det handlar också om andra utgifter för att komma i gång efter värnpliktstiden. Vi föreslår därför en höjning av utryckningsbidraget med . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att beslutar att de värnpliktigas dagersättning höjs till , 2. att beslutar höja utryckningsbidraget till . (apk) (apk) 1* 1977/78.
mot · G102547 · 1977-01-19 00:00:00 — av m. fl. om rätt för vuxenutbildningsnämnd att fördela studiestöd I årets budgetproposition bil. 12, punkt föreslår föredragande statsråd en uppräkning av såväl antalet vuxenstudiestöd som tim- och dagstudiestöd. Medlen skall via CSN fördelas på länens vuxenutbildningsnämnder. Vuxenstudiestödet har blivit mycket eftersökt. Tyvärr har nämnderna under hösten 1976-våren 1977 tvingats avslå av samtliga ansökningar. Det är ytterst beklagligt att nämnderna dessutom tvingas avslå ansökningar om en form av studiestöd för att medlen är slut och det fortfarande finns medel kvar till en annan form. Vuxenutbildningsnämndema har redan nu möjlighet att vid sista ansökningstillfället omfördela resterande medel. Vi anser emellertid att varje enskild vuxenutbildningsnämnd själv skall få rätt att besluta om hur mycket av de medel den disponerar som får användas till de olika formerna av studiestöd. Detta skulle också innebära att studiestöden fördelades på ett sätt som bättre motsvarade efterfrågan i det egna länet. Förhållandena kan vara ganska skiftande i olika delar av landet på grund av utbildnings- och näringslivsstruktur. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att vuxenutbildningsnämndema själva får fördela vuxenstudiestöden. () ()
mot · G102721 · 1977-01-01 00:00:00 — av m. fl. om slopande av begränsningen i utomlänsavtalet för förlossningsvård I det av sjukvårdshuvudmännen överenskomna s. k. utomlänsavtalet regleras avgifter för dem som råkar bli sjuka utanför hemlänet. Detta innebär att den som måste söka akut sjukvård i ett annat län än hemlänet inte skal! Det egna betalar mellanskillnaden i vårdkostnaden. I utomlänsavtalet finns en begränsning för en viss grupp människor. Det gäller gravid kvinnas rätt att erhålla kostnadsfri förlossningsvård på sjukhus hos främmande sjukvårdshuvudman, där det i avtalet finns en 21 dagarsregel. Detta betyder att blivande mödrar och även deras familjer tvingas till en ofrivillig isolering före en beräknad förlossning. Att i utomlänsavtalet ha en bestämmelse om att undantag från 21dagarsregeln kan göras om särskilda sociala eller humanitära skäl föreligger är ingen tillfredsställande lösning. Dels tvingas då den som behöver resa bort redovisa skälet till resan och be om lov, dels är risken för en alltför subjektiv bedömning av de olika fallen mycket stor. Exempel på det senare saknas inte. I inget annat sammanhang finns en liknande inskränkning i rätten att välja vistelseort. Vi ser detta därför som en diskriminering av kvinnorna, de blivande mödrama. Det finns enligt vår mening ingen hållbar motivering för att inte förlossningsvård skall betraktas som vanlig akutsjukvård. Endast slopandet av regeln kan uppfattas som en acceptabel lösning. Slopandet av 21-dagarsregeln torde inte innebära någon stor förskjutning av förlossningsvården. De flesta kvinnor föredrar säkert att föda sina barn i hemorten, både av praktiska och även kanske medicinska skäl. Och någon särskilt stor reslust under graviditetens sista veckor torde inte föreligga. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar att 21-dagarsregeln i utomlänsavtalet, gällande förlossningsvård utanför det egna sjukvårdsområdet, bör avskaffas. den 23 janauri 1978 (vpk) (vpk) INGA (vpk)
mot · G102805 · 1977-01-01 00:00:00 — av m. fl. om den metallurgiska forskningen För att svensk stålhantering skall kunna hävda sig på världsmarknaden krävs ständigt nya forsknings- och utvecklingsinsatser. En viktig funktion i den målsättningen fyller (). Stiftelsen bedriver forskning vid två anläggningar i , Metallurgiska forskningsstationen (MF) samt Bearbetningstekniska forskningsstationen (BTF). I stiftelsen ingår 32 handels- och specialstålsföretag, och andra metallföretag i . De största bidragsgivarna är: NJA, SKF, , , , och . Tillsammans med de andra företagen bidrar man med ca 2,5 milj. kr. - pengar som går till gemensam forskning. bidrar med 2,0 milj. kr. via sina medlemmar stålföretagen och STU med 2,0 milj. kr. Resterande medel ca 10 milj. kr. betalas in via enskilda beställningar. För MF är den totala gemensamma (säkra) forskningen inte . Resterande andel är uppdrag från enskilda företag eller institutioner. Denna stora del bokas ofta in med kort varsel som gör verksamheten ryckig och osäker. Uppdragsforskning är viktig men baseras på de kunskaper som arbetas upp inom den gemensamma forskningen. Bland forskare anses det lämpligt att den gemensamma forskningen för en station som MF omfattar av omsättningen. För att man skall nå dit krävs ett extra tillskott på 3 milj. kr. BTF som är i ett uppbyggnadsskede behöver en avsevärt högre andel gemensam forskning än MF. En lämplig nivå är av omsättningen. För att nå upp till denna nivå krävs ett tillskott på 2,0 milj. kr. Dessa tillskott bör lämnas genom STU. Det nuvarande kärva läget för den svenska stålindustrin gör att företagen begränsar sina anslag till forskning. Om det svenska stålet skall klara konkurrensen på världsmarknaden är det viktigt att staten garanterar en hög och jämn anslagsnivå. Dessutom bör forskningsanslag från statsmakterna kopplas till kravet att redan på forskningsstadiet av nya metallurgiska processer följa upp dess inverkan på arbetsmiljön. Med anledning av det i motionen anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ökade resurser för forskning inom stålhanteringen. () () () ()
mot · G102891 · 1977-01-01 00:00:00 — om den yrkestekniska utbildningen i , m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1977/78:890 av och hemställs att i enlighet med vad som anförts i motionen 1977/ 78:890 1. beslutar att försöksverksamheten med yrkesteknisk högskola i kompletteras med en verkstadsteknisk linje, 2. uttalar att förskollärar- och fritidspedagogutbildningen i utökas, 3. uttalar att en ny högskolebyggnad i bör uppföras. () ()
mot · G102892 · 1977-01-01 00:00:00 — av och om ombyggnad av Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1977/78:890 av och hemställs att i enlighet med vad som anförts i motionen 1977/ 78:890 uttalar att ombyggnaden av tidigareläggs i planeringen. () ()
mot · G102927 · 1977-01-01 00:00:00 — av och om återgång till lågräntepolitiken Pris- och hyresstegringarna har lagt tyngre och tyngre bördor i första hand på de lägre inkomsttagarna. Utvecklingen belyses av det faktum att konsumentprisindex sattes till enheten 100 - 1976 nåddes talet 382,2. Siffrorna ger besked om att levnadskostnaderna i det närmaste fyrdubblats. Bostadskostnaderna ökade ännu snabbare. Fjolårets rekordhöga pris- och hyresstegringar har som bekant åstadkommit en klar standardförsämring för de arbetande i vårt land. Denna i det närmaste permanenta inflation har givetvis många orsaker. Ett är dock klart, nämligen att löneökningarna nästa släpat efter i förhållande till pris- och hyresstegringarna. Det är inte lönerna som utgör den s. k. boven i inflationsutvecklingen. Inflationen framkallas av krafter som finns inbyggda i det kapitalistiska ägarsystemet till naturrikedomar och produktionsmedel. De multinationella företagens intrång i har liksom den tilltagande monopoliseringen av industri, handel och kreditväsen gjort det möjligt för en liten grupp stora kapitalägare att i hög grad bestämma prisutvecklingen. Att även statsmakterna bidragit till att hälla nytt bränsle på inflationsbålet kan inte bestridas. Exempel kan ges från flera områden, men kommunisterna vill i denna motion främst påtala ett av dessa. Det är utvecklingen av den statliga räntepolitiken som genom förändringar av diskonto påverkar prisnivån på en rad varor och tjänster. 1950 låg diskontot på . höll sig ökningen av det dåvarande konsumentprisindex till . Men sedan den dåvarande socialdemokratiska regeringen föll undan för de borgerliga kraven på en s. k. rörlig ränta, började också priser och hyror att på allvar stiga. Inte mindre än 32 diskontoförändringar har genomförts . Därvid har diskontot sänkts 15 gånger och höjts 17 gånger. Den avgörande trenden belyses dock av att diskontot ökat från 2,5 till . Det har med andra ord mer än tredubblats. Att detta i hög grad påverkat såväl hyres- som prisutvecklingen kan inte bestridas. Men det har också bidragit till en betydande omfördelning av rikedomar till de starkaste kapitalgrupperingarna på de svagares bekostnad. Sist och slutligen har denna räntepolitik drabbat arbetare, lägre tjänstemän, folkpensionärer, barnfamiljer och andra grupper som tvingas existera på blygsamma löner, pensioner och olika former av Till de områden som hårdast drabbats av denna skadliga räntepolitik hör bostadskostnaderna. Men de skadliga verkningarna har sträckt sig över hela fältet av priser på varor och tjänster. Kommuner och landsting har också drabbats hårt och sökt kompensera sig genom att höja skatter och avgifter. kommunisterna hävdar att en verkningsfull åtgärd mot inflationen och dess negativa konsekvenser för de breda folklagren är en återgång till lågräntepolitiken. Vi menar också att - utan att kränka och dess fullmäktiges suveränitet - bör göra principuttalanden i denna riktning. Med hänvisning till ovanstående föreslås att i princip uttalar sig för att bör återgå till lågräntepolitiken och i konsekvens härmed i skrivelse till föreslår en sänkning av diskontot till fem (5) procent.
mot · G002100 · 1977-01-12 00:00:00 — av i Agnäs om utredning rörande fjällsäkerheten Ansvaret för fjällräddningsverksamheten ligger hos polisen. svarar för organisation, utrustning och utbildning. Den regionala och den lokala polisorganisationen svarar för den operativa fjällräddningsverksamheten. Då det gäller fjällsäkerhetsverksamheten i vårt land finns ingen huvudman, enligt vad som meddelats i ett svar från justitieministern i . Polisen sköter den, bl. a. genom uppsättning och underhåll av hjälpradiotelefoner och genom kartläggning av lavinfarliga områden, samt har kontakt med turistanläggningar och hotellvärdar i fjälltrakterna. Flera olyckor som inträffat visar dock att fjällräddningen icke alltid är effektiv och att fjällsäkerheten behöver förbättras. Som exempel kan den tragedi anföras som 1976 inträffade vid Blåhammaren, där i svårt väder ett par människor omkom i närheten av fjällstationen. Det borde vara möjligt att för en ringa kostnad åstadkomma ett system av ljus- och ljudsignaler vid fasta fjällanläggningar och räddningsstationer som skulle förhindra olyckor av det slaget och därtill allmänt öka säkerheten. Liksom ljud och ljus används vid våra kuster och till havs vid dis, tjocka och andra svåra förhållanden skulle signaler från roterande strålkastare och från ljudsignalapparater ge ledning åt den som mist orientering i dimma eller snöyra. Det bör även finnas ansvarig huvudman för fjällsäkerheten som har åliggandet att föranstalta om utrustning och organisation för de områden som är aktuella och att sköta översynen över leder och broar i fjällen. Det är ingen större organisation som behövs utan endast ett fastställande av instans för saken i fråga, bestämmelser om översynsrutin av anläggningar och vandringsleder. framför allt i de trakter där förhållandevis många människor vistas för rekreation och fritidsliv. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om utredning av fjällsäkerheten i vårt land.