mot · G002229 · 1977-01-17 00:00:00 — Motion 1976/77: 229 av m. fl. om översyn av lagen om svenskundervisning för invandrare har i likhet med andra monopolkapitalistiska länder ökat arbetskraften genom invandring. De människor som på så sätt kommit till vårt land har till stor del hänvisats till tunga, smutsiga och dåligt betalda arbeten. De har exploaterats hårt i arbetslivet och därtill utsatts för såväl kulturell som språklig isolering. De inte minst av invandrarna själva påtalade bristerna i fråga om undervisning i svenska ledde till att antog en lag som föreskrev skyldighet för företagen att före möjliggöra för vissa invandrare att få ledighet och lön för svenskundervisning. När det senare stod klart att lagen inte följdes utsträcktes tiden fram . Detta i stället för att skärpa bestämmelserna i lagen och därigenom tvinga företagen att verka i lagens anda. Skyldigheten att på betald arbetstid svara för undervisning i svenska har i många fall använts för att diskriminera den grupp invandrare som inte behärskar svenska språket. Många företag slutade plötsligt att anställa sådana invandrare. Därigenom undergrävdes ytterligare rätten till arbete för många invandrare. Detta kryphål bör täppas till genom ett system med kollektiva avgifter från företagen till svenskundervisningen för invandrare. I en motion till fjolårets ställde vpk krav på reella skärpningar av lagstiftningen. Dessa avslogs av majoritet. har diskussionen om ökad invandring tagit ny fart, bl. a. med anledning av publicerade rapporter om befolkningsutvecklingen i . Det finns skäl att påtala det svenska samhällets skyldigheter gentemot de invandrare som redan finns i vårt land och ansvaret för att åtgärda de uppenbara brister som finns. Mot den bakgrunden är en översyn av lagen om svenskundervisning för invandrare en blygsam åtgärd. Invandrarnas genomsnittsålder är . De vuxna invandrarna är som regel, trots en skolutbildning som i många fall ligger över genomsnittet i mottagarlandet, oftast helt okunniga i det nya språket. 240-timmarsundervisningen beräknas ge invandraren ett ordförråd på maximalt 1 200 1 300 ord, dvs. ett ordförråd som ungefär motsvarar ett treårigt barns. Enbart för att kunna läsa en dagstidning med behållning krävs ett ordförråd på 6 000 - 7 000 ord. När man dessutom vet att de hemarbetande är helt ställda utanför även de begränsade rättigheter som denna lagstiftning ger, så framstår lagens otillräcklighet helt klart. Till övriga brister i den gällande lagen hör passusen som ger möjlighet att bedriva undervisningen på övertid. Visserligen anges att överenskommelse först skall träffas om detta, men invandraren och den fackliga organisationen kan känna tryck på sig att acceptera övertid som en nödvändighet. Resultatet blir att invandraren inte kan tillgodogöra sig undervisningen på bästa sätt, eftersom han/hon är trött efter arbetsdagen. Lagen om språkundervisning är dessutom utformad så att företagen kan vänta från anställningens början till dess undervisningen påbörjas. Även detta är en del av lagen där en skärpning är nödvändig att göra, eftersom den ger företag möjlighet att smita ifrån sitt ansvar genom att korttidsanställa invandrare. Skärpningen bör gå ut på att tillerkänna invandrare rätten att informeras om sina rättigheter och att de skall ha rätt till språkundervisning med full lön under arbetstid. Vidare är det nödvändigt att ur lagen utmönstra bestämmelsen om begränsning av de för invandrare som har vissa kunskaper i svenska. I stället för att begränsa ett redan alltför lågt timantal bör undervisningen ordnas så att gruppindelning sker i förhållande till vars och ens förkunskaper i svenska. Att de anförda kraven om skärpning av lagstiftningen på det berörda området har varit och är nödvändiga visar den första grundliga uppföljning av lagen som skett. Den har gjorts i och visar att mer än vart tredje företag eller där inte gjort någonting för att fl i gång svenskundervisning. Även LO bekräftar att många företag medvetet saboterar lagen. Invandrarorganisationerna redovisar liknande erfarenheter. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att hos regeringen hemställa om förslag innebärande 1. att ett kollektivt avgiftssystem genomförs för företagens utgifter för svenskundervisning, 2. att invandrarna vid anställning tillförsäkras rätten att bli informerade om sina rättigheter, 3. att företag, som anställer invandrare som enligt lagen äger rätt till undervisning, senast skall ha påbörjat densamma. 4. att begränsningen till 160 timmars undervisning för invandrare med vissa förkunskaper avskaffas, 5. att svenskundervisningen skall bedrivas på ordinarie arbetstid. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk)