mot · G1027 · 1977-10-19 00:00:00 — av i m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:9 om spel på s. k. enarmade banditer Som framgår av propositionen hemställde i anledning av näringsutskottets betänkande (1975/76:6) att lotteriutredning borde fl i uppdrag att med största skyndsamhet utreda frågan om förbud mot automatspel. 1 betänkandet (NU 1975/76:6) som låg till grund för beslut instämde utskottet i allt väsentligt i motionärernas bedömning av automatspelets sociala verkningar som inger allvarlig oro (motionerna 1975:394,610 och 624). Spelet kunde i dess nuvarande form och omfattning inte anses acceptabelt, ansåg utskottet och fann att starka skäl talar för att automatspelet borde förbjudas. I anledning av beslut beslöt regeringen att utskottets betänkande skulle överlämnas till lotteriutredning vilken med beaktande av riksdagsbeslutet skulle utreda frågan om förbud mot spelautomater. Utredningen fullgjorde det angivna uppdraget och avgav sitt betänkande (Ds H 1976:3) med förslag till reglering av spelet på s. k. enarmade banditer och liknande apparater . Efter remisstidens utgång kunde konstateras att en helt dominerande grupp av remissinstanser i sina ställningstaganden anslutit sig till utredningens förslag, nämligen att automatspelet begränsas så, att endast folkparker och tivolin får anordna spel och att insatsen maximeras till . Vissa remissinstanser förordade ett totalt förbud mot s. k. enarmade banditer, bl. a. , , och Skola, , i , LO, Hotell- och samt . En tredje grupp förordade att spelet kunde få anordnas i ungefärligen samma sammanhang som men under bättre kontroll och med striktare restriktioner än . Till denna kategori hörde bl. a. , , , (som ej berörs av förslaget) och Cherryföretagen, som alla har det gemensamt att de för egen skull har stora inkomster på automatspel. I detta sammanhang finns det anledning att från principiella utgångspunkter rikta invändningar mot att enskilda vinstintressen, representerade av spelanordnare och utställningsföretag, tillgodogör sig behållningen av automatspel som rörelseintäkt. En huvudprincip i den svenska lotterilagstiftningen är att behållningen av lotteri skall tillfalla staten eller användas för ideell verksamhet. I lotteriförordningen kommer detta till uttryck på det sättet att tillstånd till lotteri får lämnas endast till förmån för välgörande eller allmännyttigt ändamål eller för partipolitisk verksamhet eller till understöd och uppmuntran åt svenska konstidkare. Inte heller regeringen lämnar lotteritillstånd till andra ändamål. Den huvudprincipen ansluter vi oss till. Det är enligt vår mening stötande att allmänhetens spelbenägenhet skall få utnyttjas i enskilt vinstsyfte på det sätt som de nuvarande reglerna för automatspel medger och de i propositionen föreslagna reglerna kommer att medge. Det förslag till reglering av automatspel som lotteriutredning framlagt är departementschefen icke beredd att biträda. Som skäl för detta anför departementschefen att lotteriutredningens förslag i sin helhet skall föreligga innan han är beredd att föreslå någon ändring i lotteriförordningen som reglerar automatspel. För att komma till rätta med de avarter som råder vid automatspel föreslås i propositionen vissa begränsade åtgärder, som förbud mot förhöjd vinstchans, viss begränsning av antalet spelautomater i varje lokal samt höjd spelskatt. Vi kan för vår del biträda detta förslag till åtgärder fram till den dag som beslutarom en sådan ändring i lotteriförordningen, att automatspel förbjudes. Vi delar däremot icke departementschefens uppfattning att åtgärder som propositionen innehåller på något avgörande sätt skulle åstadkomma en från social synpunkt önskvärd begränsning av spelet. Risker för illegalt spel Ett nära till hands liggande argument mot ett förbud för enarmade banditer är risken för ökat illegalt spel. Departementschefen har i propositionen argumenterat i den riktningen. Enligt den uppfattningen torde då följa att förslaget om att borttaga den förhöjda vinstchansen som framförs i propositionen kommer att öka det illegala spelet. Vi anser att detta argument är föga relevant i verkligheten. Formerna för det illegala spelet, i vad gäller både det starkt hasardbetonade som bedrivs i spelhålor med tunga jackpotmaskiner och det som bedrivs i andra sammanhang med mindre avancerade spel, påverkas föga av de regler som ges i lotteriförordningen. Vi anser att den skärpning av straffbestämmelserna mot dobbleri i , som genomfördes , har större effekt samt polisens aktioner mot detta spel. I vad gäller det illegala spel som i mindre avancerade former kan befaras på automater om ett förbud införs bör den risken kunna begränsas genom rätten att inneha enarmade banditer och kontroll av sådant innehav. Vi förutsätter att, om statsmakterna beslutar genomföra ett förbud, åtgärder vidtas för att övervaka att förbudet efterleves. Vi finnér det föga troligt att den vanlige spelaren på enarmade banditer för sitt impulsspel söker upp illegala spelhålor. Vi anser att de farhågor som departementschefen framför för risken av illegalt spel vid ett förbud är föga troliga. Ekonomiska konskevenser av ett förbud Ett förbud mot enarmade banditer innebär självklart att en för restaurangbranschen betydande inkomstkälla försvinner. Vi är medvetna om att detta kan medföra risk för nedläggning av restauranger och friställning av personal. Att konsekvenserna blir så genomgripande som företrädare för branschen gör gällande tvivlar vi på. Från företrädare för de restauranganställda har man däremot uttryckt mindre oro för nedläggnings- och friställningsrisken. De har framhållit att spelintäkterna har lett till en osund nyetablering och fördröjt en för de anställdas trygghet nödvändig strukturomvandling för branschen. Vid beaktande av detta förhållande anser vi det vara ohållbart att i ett längre perspektiv stötta upp branschen med intäkter från enarmade banditer. Vi förutsätter att den statliga kommitté, hotell- och restaurangutredningen, vilken utreder branschens problem, i sitt ställningstagande väger in och beaktar de effekter som ett förbud mot enarmade banditer medför. Man torde kunna påstå, att övertygande belägg föreligger för att kritiken mot de enarmade banditerna är berättigad. Dels lotteriutrednings kartläggning av spelets omfattning samt vad som förevarit i , dels den allmänna debatten i övrigt samt remissyttranden över utredningens förslag, Enarmade Banditer, visar att spel på enarmade banditer orsakar betydande problem för många människor, särskilt för sådana som tillhör inkomstsvaga grupper och för dem som kommer i kontakt med spelapparaterna i sin yrkesutövning. Departementschefen uttalar i propositionen sin vilja att i största möjliga utsträckning begränsa skadeverkningar av spel och lotterier. Vi anser inte detta vara tillräckligt. Därför förordar vi ett förbud mot spel på enarmade banditer. Av den anledningen att spelet är snabbt, ca 900 drag , att det är ett impulsspel och lättillgängligt medför det att betydande penningsummor kan förloras. Risk finns för att spelare skall drabbas av ekonomisk misär. Vi anser oss ha lått belägg för detta när vi tar del av utredningen , del 2 s. 51, där representanter från uppger följande. En byrå har uppgett att det är ungefär tio socialhjälpsärenden per krets och år som otvivelaktigt orsakats av spel på enarmade banditer. Tio per krets och år skulle utslaget på 30 kretsar betyda 300 fall i . Vi anser därför det icke vara möjligt att inom ramen för den gällande lotteriförordningen med föreskrifter och riktlinjer komma till rätta med de sociala problem som spelet medför. Mot bakgrund av ovanstående hemställer vi 1. att beslutar att hos regeringen begära förslag till lag om förbud fr. o. m. mot spel på s. k. enarmade banditer och liknande spelautomater, 2. att beslutar att, intill den dag som förbudet träder i kraft, de spelbegränsande åtgärder och den förhöjda spelskatt som föreslås i propositionen skall gälla. . () i () () () () PER ()