mot · G00257 · 1977-01-10 00:00:00 — Motion 1976/77: 57 av m. fl. Den misär och det förtryck som råder i är omvittnat och bestyrkt av allt fler källor. vid makten har juntan inte på något område kunnat förbättra folkets levnadsvillkor. Lågt räknat har inflationen hållit sig på ungefär 200 V Arbetslösheten är enligt juntans egna beräkningar. BNP minskade med 15 "> och är lägre än . Undernäringen har tilltagit katastrofalt, och spädbarnsdödligheten är nu lika hög som i , osv. Det politiska förtrycket har permanentats, fast formerna kan växla. Militärjuntan är känslig för påtryckningar utifrån och har därför låtit frigiva många politiska fångar. "Men det är ett fruktlöst försök av ulven som försöker bedra genom att ikläda sig fårakläder", som sade vid en mässa förde politiska fångarna i som hölls i i annandag . Hon är en av de 300 politiska langar som frigavs . Juntan uppgav då att det därefter bara skulle återstå 18 övriga politiska fångar. Vad som händer är att kända koncentrationsläger som Tres Alamos och Chacabucox stängs. I stället öppnas nya läger, och privata lägenheter tas i bruk såsom tortyrcentra, tills de blir avslöjade. Då byter man på nytt. Allt fler personer bara försvinner, och familjerna får aldrig ens veta vad de är anklagade för. Det politiska förtrycket utgör förutsättningen för den ekonomiska svältpolitik som bedrivs eller som det uttrycks i den antagna om de mänskliga rättigheterna i : ",.. endast hårt repressivt förtryck förhindrar att oppositionen växer till en explosiv protest". Mot detta står emellertid ett växande motstånd. Vänsterpartier, fackföreningar och progressiva organisationer enar sig alltmer. Ett konkret uttryck för detta är bl. a. bildandet av en ledning för Unidad Popular-partierna vid ett möte i , vars uppgift är att samordna motslåndskampen. är inget unikt fall av ekonomiskt och politiskt förtryck i . , m. fl. länder har kanske ett ännu mer "välutvecklat förtryckarsystem. Det är från dessa länder som Chilejuntan lär sig tortyrmetoder, rapporteringssystem osv. Den militära samordningen i södra är ett faktum och har tagit sig konkreta uttryck i militärkonferenser, chilenska poliser bland chilenska flyktingar i osv. Orsaken till förtrycket i hela är imperialismen och dess behov av billiga råvaror och arbetskraft. Arbetskraft som dessutom skall vara tyst och passiv. Den största imperialistiska staten är , men fiera europeiska stater har helt accepterat den exploatering som deras privata företag bedriver i . Svenska investeringar i är stora och inkomstgivande. medger att stora lån beviljas till . I är den svenska företagsamheten inte lika stor, men ökande, och importen är avsevärd. Några som helst restriktioner från svenska staten förekommer inte. Ekonomiska bojkottåtgärder är inte alltid verksamma för att åstadkomma förändringar hos förtryckarregimer. Det är bredden och styrkan hos den folkliga kampen som är avgörande för framgången mot förtryckarna. När det gäller militärjuntan i finns det emellertid viktiga faktorer som tyder på att bojkottaktioner på ett påtagligt sätt kan medverka till juntans fall. Detta är också den samlade chilenska motståndsrörelsens uppfattning. Från vpk:s sida har vi tidigare i hänvisat till den chilenska landsorganisationens, CUT, plattform för solidaritet med det chilenska folkets motståndskamp. Det finns anledning att här upprepa CUT:s krav: Öppet tillbakavisande av juntans representanter, varhelst de uppträder. - Nej till allt samarbete med diktaturens administrativa, akademiska eller politiska institutioner. - Nej till varje regerings- eller bankhjälp eller -lån till diktaturen. - Vägran att ingå på några som helst förhandlingar om juntans utrikesskuid. - Nej till allt tekniskt bistånd till juntan. - Total bojkott av all lastning av vapen och ammunition till juntan. - Tidsbegränsade bojkotter, med konkreta målsättningar, av juntans utrikeshandel, både export och import, t. ex. av koppar." Unidad Popular-partierna har anslutit sig till denna plattform. Man har från politiska företrädare för den chilenska motståndsrörelsen deklarerat att "den bojkott vi eftersträvar är en total ekonomisk, politisk, diplomatisk och kulturell bojkott av juntan". Under Allendetiden gjordes stora ansträngningar att bygga upp ett inhemskt näringsliv, bl. a. genom nationalisering av den utlandsägda råvaruutvinningen, och stora insatser för att bygga upp en mångsidig statlig industriverksamhet. Denna politik utgjorde grunden för sociala och ekonomiska framsteg. Militärjuntan har återlämnat de nationaliserade företagen till de utländska gamla ägarna och har dessutom betalt ut "kompensationer" på mer än till de fyra USA-företag det främst gällde. Denna politik försätter snabbt i rollen som ett råvaruproducerande land, beroende av de imperialistiska ländernas ekonomi och teknik. Och det är uppenbarligen också juntans syfte och en viktig beståndsdel i den "medicin" som svältekonomen har ordinerat för landel. har för övrigt bytt ekonomiminister. Enligt kommentarer i den 30/12 1976 kommer den nye ekonomiministern, , att fortsätta arbeta efter den Friedmanska modellen. Den under juntan alltmer ensidiga inriktningen av utrikeshandel på export av koppar och frukt, i förening med en ständig försämring av landets ekonomi, gör det mycket känsligt för bojkottåtgärder även från enskilda länder. Juntan har dessutom skaffat sig ett grundmurat rykte som en terrorregim av värsta slag, vilket inte rubbas av enträgna försök att dölja de värsta övergreppen mot det chilenska folket. Det gör att arbetare världen över vill visa sin solidaritet i handling och ge sitt bidrag till störtandet av juntan. En svensk bojkott av Chilejuntan skulle därför bli ett exempel för arbetare i andra länder och leda till påtryckningar för att få dessa länder att följa efter. Det är självfallet så att ju bredare internationell uppslutning som kan uppnås för bojkottaktioner, desto större effekt får de. Därför bör man från svensk sida ta initiativ för att samordna bojkotten mot Chilejuntan. Detta får emellertid inte hindra enskilda aktioner från svensk sida, eftersom även sådana, i den speciella situation som Chilejuntan befinner sig i, kan ha betydelsefulla effekter. Det har i vårt land utvecklats en massiv opinion mot militärregimen i och det förtryck som den utövar. Beslut om bojkottåtgärder skulle därför kunna stödja sig på ett brett folkligt stöd och kunna fattas i förvissningen om en omfattande uppslutning. Med hänvisning till det anförda föreslås att hemställer hos regeringen 1. att ta initiativ till bojkott av Chilejuntan på alla plan, 2. att i internationella sammanhang aktivt verka för att inga krediter, lån eller några former av bistånd kommer Chilejuntan till godo, 3. att inom den s. k. verka för att inte beviljas några skuldlättnader, 4. att framlägga förslag som stoppar svenska företags kapitalexport till , 5. att i alla internationella sammanhang verka för en total bojkott av fascistjuntan i enligt de rekommendationer som finns utarbetade i den chilenska landsorganisationen solidaritetsplattform. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i