mot · G002592 · 1977-01-25 00:00:00 — av i m. fl. fattade med 167 röster mot 149 ett principbeslut om återflyttning till från . Voteringssiffrorna antyder de delade meningar som då rådde och ännu råder om framtida lokalisering. Den minoritet som röstade mot principbeslutet ansåg att flera viktiga frågor behövde en bättre belysning innan de avgjordes. Det gällde t. ex. det förväntade expansionsbehovet på och de viktiga stadsbildsfrågor som uppkommer vid en återflyttning, berörande bl. a. Riksplan, Strömparterren och . De framtagna kostnadsberäkningarna sattes också under utskottsbehandlingen starkt i fråga. Även de som stödde principbeslutet om återflyttning och därvid utpekade det s. k. alt. H 2 som det mest lovande och utvecklingsbara var inte starkare i tron än att de uttryckligen förutsatte att också andra Helgeandsholmsförslag skulle kunna närmare övervägas. "Återflyttarna var i betydande omfattning påverkade av känslomässiga skäl, t. ex. traditionellt och representativt läge_ Att dessa känslor var vanligare bland äldre än bland yngre ledamöter är inte överraskande. Klart är emellertid att många och omfattande utredningar ytterligare måste till, innan eventuella ombyggnader på sätter i gång. De tre viktigaste frågorna att beakta i sammanhanget är a) funktionskraven, även på lång sikt, b) kostnaderna för olika alternativ samt c) stadsbilds- och miljöfrågorna. Beträffande funktionsdugligheten hos olika alternativ är problemen kanske inte så stora på kort sikt. Det är svårare att avgöra vad som kan krävas t. ex. vid eller . Det är framför allt här som bedömningarna skiljer sig. Belysande för hur lätt det är att ta fel är att , , tagit i anspråk lika mycket utrymme som en utredning ansåg att skulle behöva först omkring . Den knappa majoritet i som tog principbeslutet om återflyttning till tog därmed en väldig risk att försätta i svåra lokalproblem. Att just expansionsvolymen behöver fortsatt analys är uppenbart. Eljest kan man komma att binda sig för lösningar som fungerar dåligt och innebär oacceptabla arbetsförhållanden för såväl riksdagsledamöter som personal. Det är ingen betjänt av. Även om skulle ta i anspråk gamla , 1* 1976/77. tidigare hus, kanslihuset och kanslihusannexet, skulle inte få större lokaler än . Möjligheterna för att expandera torde vara långt större kring än kring . a. finns möjligheter att hyra en del av av . Kostnaderna för olika alternativ har bedömts mycket olika. Alternativet fungerar allmänt omvittnat bra och kräver på kort sikt ingen dyrbarare expansion. På finns inga analyser gjorda. Eftersom på kortare sikt inga ombyggnader beräknats, står man beträffande detta alternativ på relativt säker grund. Osäkerheten blir däremot betydande när det gäller och alt. H 2, dels därför att kanslihusfunktionerna då på helt annat sätt dras med i sammanhanget, dels därför att omfattande om- och tillbyggnader skall ske både för och kanslihusets behov till kostnader som är svårberäknade. De jämförelser som finns redovisade i utlåtande avseende 1968,1972 och utredningar är oroande och kan innebära att Helgeandsholmsalternativet ställer sig avsevärt dyrare. Kostnaderna för torgs-alternativet är väl kända. Kostnaderna för stiger för varje ny utredning. När det gäller riksbyggnaderna och stadsbilden kan utan överdrift sägas att nästan alla tänkbara möjligheter till misstag tillvaratagits. Det började , när planerna på ett nytt riksdagshus började ta form. Vad resultatet blir för stadsbilden genom de planer som bearbetas vet vi inte mer än delvis. Den återflyttade plenisal skall läggas in i det tidigare riksbankshuset, vilket kräver en avsevärd påbyggnad. Vidare skall det bli en klimatskyddad gångpassage från nuvarande kanslihuset över till den nya plenisalen. Den föreslagna "viadukten i två våningar över stallkanalen skulle verka som en ridå och har av en nästan enig kritik ansetts oacceptabel. Att gå ner under bron, som finns där, blir både svårt, opraktiskt och dyrt. Närmast till ligger nu att bygga ett slags rörpost i riksdagsmannaformat i brons höjdläge. För stadsbilden blir det ingen uppbygglig syn men ändå kanske mer uthärdlig än "viadukten. Följderna av en flyttning skulle också bli att en ännu större del av statsdepartementen flyttas till nedre Norrmalmt- som därigenom förvandlas till en regeringsbunker, helt död . ligger praktiskt vid . I ett modernt kontorshus, nära till alla kommunikationer. I ett folkstyre av svenskt slag är det en fördel att framträder utan alltför stora arkitektoniska åthävor och ligger på en central plats, där inte enbart samhällets vackraste sidor framträder. Den unga generationen svenskar upplever vid som den naturliga hemvisten för riksdag. För oss som är nyvalda är det svårt att förstå argumenten för en återflyttning. Det finns, som framgår av det sagda, många frågetecken i avgörande delar av riksdagshusproblemet. Åtskilligt behöver en grundligare analys. Det vore olyckligt om en av riksdagsbeslutet självpålagd tidtabell skulle förhindra en bredare och mera fördjupad bearbetning av frågekomplexet. Mot den bakgrunden bör hela frågan om flyttning till omprövas . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar avbryta arbetet på en flyttning till och upptar förhandlingar med om lämplig form för kvarstannande i nuvarande, provisoriska . () () () ()