mot · G0021294 · 1977-01-25 00:00:00 — Trots att den ekonomiska utvecklingen inte på något avgörande sätt avvikit från den som förutsattes långtidsutredning har den borgerliga regeringen i sin första budget accepterat en mycket kraftig försämring av vår utrikesbalans . Detta har också kommit till uttryck i finansplanen genom att balansen i de utrikes betalningarna inte längre ingår bland de primära målen för den ekonomiska politiken. Genom sin politik har regeringen i hög grad försvårat våra möjligheter att uppnå en jämvikt i vår utrikeshandel. Den har därigenom också försvagat våra möjligheter att långsiktigt värna den fulla sysselsättningen och vår sociala trygghet. I stället för att själv ålägga sig en nödvändig finanspolitisk restriktivitet lägger man ansvaret för den ekonomiska utvecklingen på lönekostnaderna och alltså därigenom på löntagarna och deras organisationer. Det är enligt regeringens mening de fackliga organisationernas återhållsamhet i lönekraven som skall åstadkomma den förbättring av vår internationella konkur renssituation som skall kunna medföra en förstärkning av vår utrikeshandel. I själva verket är det regeringens svaga finanspolitik med dess kraftiga likviditetspåspädning som medför risker för fortsatta snabba prisoch kostnadsstegringar i vårt land. Vi socialdemokrater tar därför bestämt avstånd från den borgerliga regeringens försök att inte själv ta ansvar för den ekonomiska politiken utan lägga över detta på löntagarna och deras organisationer. De uppskattningar som görs i finansplanen av den inhemska efterfrågans tillväxt är enligt vår mening inte realistiska. Regeringens antagande om inkomstutvecklingen har långt mera karaktären av ett programmatiskt uttalande, ett försök att styra löneutvecklingen, än det beräkningstekniska exempel som den socialdemokratiska regeringen använde i motsvarande situationer. Men detta styrningsförsök kan inte förändra den verklighet som skapas av efterfråge- och likviditetspåspädningen via finanspolitiken. En realistisk bedömning leder därför till att både den inhemska efterfrågan och kostnadsnivån i näringslivet kommer att öka snabbare än vad som anges i finansplanen, om regeringens finanspolitik genomförs. Det betyder att utvecklingen av export och import kan bli ännu ogynnsammare och underskottet i bytesbalansen ännu större än vad regeringen nu säger sig räkna med. Regeringen felbedömer emellertid marknadsförutsättningarna för vår utrikeshandel. Som utvecklats i det föregående är enligt vår mening dessa förutsättningar väsentligt gynnsammare, i vad gäller både styrkan i det internationella konjunkturuppsvinget och den svenska industrins förmåga att hävda sig på de internationella marknaderna. Vi anser således att exportens uppgång 1977 bör kunna bli större och importökningen mindre än vad regeringen utifrån sin nedvärdering av industrins konkurrensförmåga kommit fram till. Men skall dessa marknadsförutsättningar kunna utnyttjas, krävs att den ytterligare expansion av inhemsk efterfrågan och det kostnadstryck undviks, som blir en direkt följd av den alltför svaga finanspolitiken. Vi socialdemokrater hävdar därför att den ekonomiska politiken bör kännetecknas av en i jämförelse med regeringsförslaget betydligt större restriktivitet. En åtstramning av finanspolitiken är nödvändig för att bytesbalansens underskott skall kunna reduceras och styrkan i den svenska ekonomin bevaras. Endast härigenom kan vi förverkliga målet arbete åt alla, värna den sociala tryggheten och ånyo återvinna balansen i vår utrikeshandel. Huvudinriktningen av den finanspolitik vi föreslår i det följande är att skapa förutsättningar för i stort samma reala utveckling av konsumtion och investeringar inom ekonomins olika sektorer som den som anges i regeringens finansplan. ger den stramare politiken utrymme för en snabbare produktionsökning och en bättre sysselsättningsutveckling inom industrin via en gynnsammare utveckling av utrikeshandeln. kan underskottet i bytesbalansen bli . lägre än vad regeringens politik leder till. De förslag som framläggs om inkomstförstärkningar och besparingar i statens budget minskar budgetunderskottet med ca . Det av oss framlagda budgetförslaget ger även samhället de resurser som behövs, om den ekonomiska utvecklingen mot förmodan skulle bli svagare än vad regeringen förutsett i sin finansplan. Genom den allmänna försvagning av statsfinanserna som regeringsförslaget innebär står man sämre inför en sådan situation än vad som är fallet med den allmänna inriktning som vi förordar. Genom socialdemokraternas ekonomiska politik kommer goda möjligheter att skapas för att vårt land även fortsättningsvis kommer att ha en stark ekonomi. Den stramare ekonomiska politiken bör göra det möjligt för oss att undvika en statlig upplåning utomlands. Vår politik lägger grunden för en ekonomi som även på skapar arbete och trygghet åt alla - en ekonomi som kan stå emot de påfrestningar som internationella kriser och en hårdnande utländsk konkurrens medför. Regeringens bedömningar av utrikeshandelns utveckling bygger på förutsättningen om en fortsatt internationell konjunkturuppgång. Marknadstillväxten för export av bearbetade varor (exkl. fartyg) till OECD-området väntas bli 9 96 i volym. Såsom vi tidigare framhållit har emellertid regeringen vid utarbetandet av sin prognos på detta område inte tagit hänsyn till den omläggning av den ekonomiska politiken i mera expansiv riktning som skett eller väntas ske i flera viktiga . Det finns därför anledning att se ännu något mer positivt på den ekonomiska utvecklingen i vår omvärld än vad regeringen själv har gjort. En viss uppjustering av prognosen för den svenska marknadstillväxten framstår därför som motiverad. Av ännu större betydelse för regeringens bedömning av exportens utveckling är emellertid den förutsättning man lagt in om att vi skall fortsätta att förlora marknadsandelar. Som tidigare framhållits är det vår uppfattning att det beräkningsunderlag som ligger till grund för denna bedömning kan tolkas på flera olika sätt. Intill dess säkrare underlag föreligger har vi inte funnit anledning att acceptera den kraftiga nedjustering av den svenska exportutvecklingen som de av regeringen förutsatta marknadsandelsförlusterna skulle innebära. Enligt vår bedömning bör det vara möjligt att uppnå en tillväxt i exportvolymen som ligger på 9 å 10 96. De siffror som presenteras i finansplan och nationalbudget vid bedömningen av importens utveckling är osedvanligt höga mot bakgrund av den ekonomiska utvecklingen i övrigt. värt snabb med hänsyn till att så mycket av den inhemska expansionen ligger på den offentliga sektorn och på byggnadsinvesteringarna. Särskilt anmärkningsvärt är att denna stora importökning inträffar trots att man räknar med vikande lagerinvesteringar . Men även här har regeringen tydligen ansett att vår svenska hemmamarknadsindustri kommer att förlora marknadsandelar till den utifrån kommande konkurrensen. Även på denna punkt är det vår uppfattning att underlaget för de dragna slutsatserna är otillfredsställande. Om den mera restriktiva finanspolitik som vi föreslagit genomförs och om hänsyn tas till den annorlunda uppfattning som vi har om det svenska näringslivets konkurrenskraft, bör importprognosen nedjusteras med ca 1 1 /i förhållande till regeringens bedömningar. Enbart dessa två förändringar i bedömningen av den svenska utrikeshandeln leder till en relativt betydande förbättring av vår bytesbalans. Tar man dessutom även hänsyn till den, i järfr/orelse med regeringens prognos, något bättre bedömning av den internationella prisutvecklingen på olje- och råvaruområdet som kan göras, så bör man kunna uppnå en förbättring av utrikesbalansen i förhållande till regeringens beräkning som ligger på 3 å . Detta skulle visserligen innebära att vi ligger kvar med ett relativt stort underskott , men det skulle dock innebära att vi brutit den trend mot ökande underskott som regeringens finansplan innebär. En viktig förutsättning för att denna förbättring av utrikesbalansen skall komma till stånd är dock att den inhemska efterfrågeutvecklingen blir förhållandevis dämpad. De prognoser för volymtillväxten av konsumtion och investeringar som redovisas i finansplanen skulle i och för sig vara förenliga med de av oss gjorda bedömningarna av utrikeshandelns och bytesbalansens utveckling. Men dessa prognoser är enligt vår mening inte realistiska mot bakgrund av den ekonomiska politik regeringen vill föra. Antagandet om att den totala löneökningen inkl. löneglidning skulle stanna på är knappast förenligt med den mycket expansiva finanspolitiken och prognosen om en fortsatt hög sysselsättning. Det förefaller oundvikligt att pris- och kostnadsstegringen blir större vid ett förverkligande av den av regeringen föreslagna inriktningen av den ekonomiska politiken. Detta kan dock komma att motvägas av att den internationella prisstegringen på vissa viktiga råvaruområden blir lägre än vad regeringen förutsatt i sina kalkyler. Sammantaget leder dessa olika faktorer till slutsatsen att, med den av regeringen föreslagna politiken, uppgången 1977 av såväl hushållens disponibla inkomster som den privata konsumtionen blir större än vad som anges i finansplanen. Den åtstramning av finanspolitiken som vi föreslår syftar till att skapa förutsättningar för att den volymmässiga tillväxten av inhemsk efterfrågan skall bli av ungefärden storleksordning som anges i finansplanen. Vi anser sålunda att en real konsumtionsökning med 2-2,bör accepteras mot bakgrunden av de krav på fortsatt standardökning som reses från olika grupper av befolkningen. Vi har därvid räknat med en uppgång av hushållens reala disponibla inkomster i ungefär samma takt som anges i finansplanen. Detta innebär att de höjda skatter och avgifter, som vi föreslår utöver vad regeringen föreslagit, enligt vår uppfattning inte bör föranleda någon nämndvärd revidering av finansplanens prisprognos. Den kombination av antaganden om löner, priser och produktion, som görs i finansplanen måste leda till en mycket kraftig vinstökning för företagen. Även om den faktiska löneökningen skulle bli något större, anser vi att de höjda avgifter och skatter vi föreslår i huvudsak bör kunna rymmas inom de förbättrade vinstmarginaler som uppstår vid en uppgång av den inhemska prisnivån . De direkta effekterna av våra förslag på konsumentpriserna blir även utan denna förutsättning mindre än en halv procentenhet, räknat på helår. Det är i detta sammanhang också av stor betydelse att vår åtstramning av finanspolitiken främst åstadkommes genom en höjning av arbetsgivaravgifterna. Deras samband med lönekostnadsökningarna i övrigt gör att de fördelningspolitiska effekterna kan bedömas långt säkrare och därmed lättare passas in i lönepolitiken än om andra indirekta skatter höjs i motsvarande mån. Den offentliga konsumtionen och även kommunernas investeringar ökar enligt finansplanen kraftigt . I ett mera långsiktigt perspektiv måste dessa ökningstal nedbringas för att stå i bättre överensstämmelse med kraven på en balanserad utveckling. Men även på denna punkt vill vi ifrågasätta om inte regeringen har gjort sig skyldig till en underskattning av utvecklingen. Den kommunala sektorns utomordentligt kraftiga lividitetsförbättring pekar på att ökningstalen där kan komma att bli större än vad som förutsatts. Mot bakgrund av läget på arbetsmarknaden kan en sådan situation i så fall leda till risker för en överhettning på denna del av arbetsmarknaden med en därtill hörande ökad löneglidning. Den mera restriktiva finanspolitik som vi föreslår bör få vissa effekter på den offentliga sektorns tillväxttakt. Den offentliga konsumtionen kommer i reala termer att ligga något lägre med det budgetalternativ som vi presenterar. Sammanfattningsvis innebär vårt budgetalternativ en ökning av efterfrågan inom landet som endast i begränsad utsträckning understiger den volymutveckling som finansplanens försörjningsbalans för den svenska ekonomin bygger på. Ökningen är däremot väsentligt lägre än vad som enligt vår bedömning skulle följa om regeringens ekonomiska politik genomfördes. I vår bedömning av regeringens politik ingår att den kommer att leda till en snabbare inkomstökning i samhället än vad regeringen själv anger i finansplanen. Det skulle också innebära att statsinkomsterna växer snabbare än vad regeringen förutsatt i sitt budgetförslag och att detta kan medföra ett mindre underskott i statsbudgeten. Denna utveckling av statsfinanserna är emellertid endast ett uttryck för att den inhemska efterfrågetillväxten är för snabb och att underskottet i bytesbalansen riskerar att bli ännu större än vad regeringen räknat med. Det kan sålunda inte tas till intäkt för att behovet av restriktiva åtgärder därmed blivit mindre. När det gäller produktion och sysselsättning leder vårt alternativ till en något snabbare produktionsstegring och därmed också en något bättre sysselsättningsutveckling än den som regeringen angivit. Detta är i första hand en konsekvens av de annorlunda bedömningar som gjorts av exportens och importens utveckling. BNP bör enligt våra bedömningar kunna öka med 2-2,. Den kraftiga minskning av industrisysselsättningen som regeringen accepterat i sin ekonomiska bedömning bör enligt vår mening motverkas för att stå i bättre överensstämmelse med de långsiktiga målen för vår sysselsättningsstruktur. Vid ett genomförande av den av oss föreslagna ekonomiska politiken kommer enligt våra bedömningar industriproduktionen att öka med 2^t % mer än vad regeringen angivit. Detta bör kunna begränsa den kraftiga nedgång i industrisysselsättningen som regeringen förutsatt. En politik med vår inriktning ger en bättre anpassning till en trolig konjunkturutveckling och bör skapa goda förutsättningar för en långsiktig balans i vår ekonomi. Socialdemokraternas budgetförslag för /78 Mot bakgrund av vad som tidigare anförts om den ekonomiska politikens inriktning redovisas i det följande de förändringar i regeringens budgetförslag som föreslås av den socialdemokratiska riksdagsgruppen. Generellt sett präglas regeringens utgiftsprogram av en otillräcklig kontroll över utgiftsutvecklingen. Budgetgranskningen av utgifterna borde således ha varit väsentligt stramare, varvid budgetunderskottet hade kunnat begränsas i motsvarande mån. Vi föreslår således besparingar i regeringens utgiftsförslag på sammanlagt . föreslår vi ökade utgifter på statsbudgeten med sammanlagt ca 470 milj. kr. Dessa ökade utgifter avser främst de tre områden där regeringens budgetförslag enligt vår mening inte ens i rådande budgetläge uppfyller rimliga sociala reformambitioner. Således föreslår vi ökade insatser inom familjepolitiken, barnomsorgen och långtidssjukvården. Vidare föreslår vi ökade närings- och arbetsmarknadsinsatser. Slutligen föreslår vi en rad inkomstförstärkningar på sammanlagt . i syfte att begränsa det stora budgetunderskott som redovisas i regeringens budgetförslag. Totalt sett innebär således våra förslag att underskottet i regeringens budgetförslag kan reduceras med i runt tal . I syfte att förstärka budgeten för nästa budgetår bör socialförsäkringsavgiften till folkpensioneringen höjas i enlighet med den socialdemokratiska regeringens tidigare skatteförslag, dvs. med 1,utöver vad på den borgerliga regeringens förslag beslutat om. Vi vill erinra om att den socialdemokratiska regeringen hade överenskommit med LO och TCO att genomföra en höjning av denna omfattning, vilken de förklarat sig beredda att beakta vid årets löneförhandlingar. Uppbördstekniskt bör en sådan höjning kunna ske genom att avgiften t. o. m. 197712-31 höjs av avgiftsunderlaget, vilket motsvarar på helår räknat. Förtiden fr. o. m. bör förhöjningen således vara . Inkomstförstärkningen under /78 kan beräknas till . Vidare bör avgiftsunderlaget för socialavgiften till barnomsorgen fr. o. m. utvidgas till att avse även egenföretagare. Bakgrunden till detta förslag är att det inte finns något skäl att egenföretagarna skall undantas från barnomsorgsavgiften, eftersom de ju också utnyttjar barnomsorgen. Helårseffekten av detta förslag kan beräknas till 130 milj. kr. och merintäkten /78 till 65 milj. kr. Vidare föreslås vissa ändringar av reglerna för beskattning av familjeföretag fr. o. m. , vilket ger en merintäkt /78 på 50 milj. kr. Innebörden av de föreslagna ändringarna är en återgång till vad beslutade . Sammantaget innebär detta att inkomsttiteln inkomst och förmögenhet samt socialförsäkringsavgifter m. m. bör räknas upp med 3 . till 47 635 000 000. Skogsvärdsavgiften bör räknas upp från f. n. 0,09 96 till 0,2 96 fr. o. m. Genom den kraftiga höjning av rotpriset som ägt rum har skogsägarnas inkomster ökat kraftigt. Det är därför skäligt att skogsägarna direkt medverkar till finansieringen av de produktionsbefrämjande skogsvårdsinsatser som föreslås under jordbrukshuvudtiteln. Inkomsttiteln bör räknas upp från . I regeringens budgetförslag aviseras en höjning av fordonsskatten för personbilar och motorcyklar med 75 96. Däremot föreslås ingen höjning för traktorer, lastbilar och övriga skattepliktiga fordon. Vidare föreslås ingen ändring av beskattningen av drivmedel. Enligt vår mening bör en skattehöjning omfatta alla fordonsslag och således inte begränsas till enbart personbilar och motorcyklar. Någon anledning att nu frångå den avvägning av beskattningen mellan personbilar, motorcyklar och övriga fordon som tidigare gjorts har inte redovisats av regeringen och finns enligt vår mening heller inte. Däremot anser vi en höjning av fordonsskatten med 75 96 vara alltför kraftigt tilltagen. Den drabbar också på ett oskäligt sätt de fordonsägare som brukar sitt fordon i endast begränsad Höjningen av fordonsskatten bör därför enligt vår mening begränsas till . Genom att skatteunderlaget utvidgas blir intäkten lika stor som i regeringens förslag. Inkomsttiteln bör därför föras upp med samma belopp som i budgetförslaget. I vad gäller inkomsttiteln arbetsgivaravgift föreslår vi att det avgiftsfria avgiftsunderlaget för egenavgifter sänks från . fr. o. m. Härigenom ökar inkomsterna under titeln med 75 milj. kr. Helårseffekten uppgår till 150 milj. kr. Vidare bör den tillfälliga sänkningen till av arbetsgivaravgiften i inre stödområdet upphöra . Härigenom ökar inkomsterna nästa budgetår med 125 milj. kr. Inkomsttiteln bör således föras upp med ett med 200 milj. kr. förhöjt belopp, eller med 7 . Under inkomsttiteln föreslår vi att den nuvarande avgiften på dryckesförpackningar höjs huvudsakligen i enlighet med de förslag som framlagts i betänkandet Dryckesförpackningar och miljö (SOU 1976:35) och som stöddes av såväl socialdemokraterna som och . Dessa förslag bör genomföras . Härigenom ökar inkomsterna under titeln med 50 milj. kr. I regeringens budgetförslag aviseras en höjning av energiskatten pd elkraft , dvs. Skattehöjningen drabbar, i likhet med regeringens övriga skatteförslag, främst hushållen, eftersom industrin undantagits från skattehöjningen. Regeringen aviserar också en något skärpt tilllämpning av gällande dispensregler för energiintensiv industri. Härigenom utsätts denna industri för en ökad press att spara energi. Det är emellertid angeläget att den stimulans till energisparande som skattehöjningen, resp. den skärpta dispensgivningen, utgör även kommer att avse övrig industri. Mot denna bakgrund bör energiskattens höjning omfatta all f. n. skattepliktig elförbrukning. Genom dispensreglernas utformning kommer denna höjning inte att drabba de speciellt energikrävande industrierna, såsom pappers- och massaindustrin eller järn- och stålindustrin. Vi beräknar de ökade statsinkomsterna /78 av detta förslag till 100 milj. kr. Utöver de åtgärder som redovisats för fordonsbeskattningen bör av energipolitiska och finanspolitiska skäl också energiskatten på bensin höjas med fr. o. m. Vi beräknar de ökade statsinkomsterna /78 till 230 milj. kr. Innebörden av våra förslag på fordonsbeskattningens område är att beskattningen för den vanlige bilisten stiger något mindre än enligt regeringens förslag. Utformningen av våra förslag har vidare, i motsats till regeringens, en energipolitisk profil. Sammantaget bör således inkomsttiteln räknas upp med 330 milj. kr. En höjning av den särskilda kilometerskatten motsvarande höjningen av energiskatten på bensin bör också ske. Höjningen av den särskilda kilometerskatten bör då fastställas till 15 96. Intäkten härav kan beräknas till 30 under /78. Inkomsttiteln vägtrafikskatt bör således höjas till . Vidare föreslår vi en ökad täckningsgrad för lantbruksnämndernas taxebelagda verksamhet. Härigenom kan inkomsttiteln vid lantbruksnämnderna höjas med 0,8 milj. kr. till 7,7 milj. kr. Av statsfinansiella skäl bör slutligen avgiften för samtalsmarkering,som varit oförändrad , höjas . bör hemställa hos regeringen om en sådan höjning. I samband härmed bör avskrivningarna inom fond avseende Teleanläggningar m. m. föras upp med 600 milj. kr. utöver regeringens förslag eller med 1 444 milj. kr. Härigenom blir investeringsbemyndigande negativt eller - . Därvid blir i investeringsplanen avskrivningen inom fonderna 3 . och investeringsbemyndigandena 4 . Posten Lånemedel i kapitalbudgeten bör då föras upp med 4 . Innebörden av detta förslag är en budgetförstärkning med 600 milj. kr. Våra förslag till inkomstförstärkningar har sammanfattats i Tabell 1. Föreslagna ändringar i regeringens budgetförslag avseende inkomstsidan (1 000tal kr.) Inkomsttitel Åtgärd 1977/78 Skatt på inkomst och förmögenhet samt socialförsäkringsavgifter m. m. 44 520 000 + 3 115 000 a) Höjning av socialförsäkringsavgiften till folkpensioneringen 197712-31 och med 1,för tiden därefter b) Socialavgiften till barnomsorgen utvidgas till att avse även egenföretagare c) Ändring av reglerna för beskattning av familjeföretag Höjning av skogsvårdsavgiften från 0,9 till 2 %, (+ 50 000) 19 200 + 11 700 (+ 3 000 000) (+ 65 000) A I 2 b. Vägtrafikskatt Höjningen av fordonsskatten 3 110 000 +-0 begränsas till men utvidgas till att avse alla fordonsslag A I 3. 7 075 000 + 200 000 Det avgiftsfria avgiftsunderlaget för egenavgifter Budget- Vårt förslaget förslag Höjning av arbetsgivaravgiften i inre stödområdet till (+ 75 000) (+ 125 000) A I 4 c. Höjning av avgift på vissa dryckesförpackningar m. m. enl. förslag i SOU 1976:35 A 1 4 k. Energiskatt a) Höjning av energiskatten på bensin med b) Höjningen av energiskatten på elkraft utvidgas att gälla även industri (1 582 000) (+230 000) (1 498 000) (+ 100 000) A 1 4 m. A 11 34 Inkomster vid Höjning av den särskilda kilometerskatten Ökad täckningsgrad för den B I Avskrivningsmedel: Teleanläggningar m. m. inom fonden Okade avskrivningar (höjning av telemarkeringsavgiften med ) + 600 000 + 4 337 500 Våra förslag avser såväl utgiftsminskningar som utgiftsökningar. Först redovisas de av oss föreslagna utgiftsminskningarna. Under föreslår föredraganden att regeringen skall få ett eget forskningsanslag på 7,5 milj. kr. Detta strider mot principerna om forskningens frihet, och förslaget bör därför avslås. Vi beräknar motsvarande medel jämte viss ytterligare höjning under forskningsrådsanslagen, eftersom råden inte ens fått kompensation för pris- och löneökningar. Vidare anser vi att, med hänsyn till pågående översyn av statsbidragen till privatskolor, bidrag ej bör utgå till studie- och yrkesorientering i dessa skolor. Härigenom kan ifrågavarande anslag räknas ned med . I fråga om huvudtitel har en ingående granskning anslag för anslag genomförts. Denna granskning har lett till att en rad besparingar föreslås. Sammantaget uppgärde till drygt 33 milj. kr. De föreslagna förändringarna i huvudtitel redovisas utförligt i en särskild motion av socialdemokraterna i jordbruksutskottet, vilken vi hänvisar till. Under huvudtitel föreslår vi att arbetarskyddsfondens verksamhet fr. o. m. skall finansieras med en arbetsgivaravgift på . Härigenom kan statsbidraget till fonden räknas ned med 45 milj. kr. Under huvudtiteln begär regeringen ett anslag på 4 000 milj. kr. utan att närmare precisera ändamålet.