mot · G0021152 · 1977-01-24 00:00:00 — Motion 1976/77:1152 av m. fl. om vuxenutbildningens sociala utjämningseffekt Fr. o. m. genomför () på uppdrag av återkommande undersökningar av levnadsförhållandena. Undersökningarna omfattade levnadsnivåkomponenterna hälsa, sysselsättning, boende, utbildning och ekonomi. Uppgifterna har i huvudsak insamlats i form av personliga intervjuer med ett urval av befolkning i åldrarna . undersökning baseras på ca 5 000 intervjuer. Rapport nr 4 Utbildning och studiedeltagande från SCB:s undersökning av levnadsförhållanden () blev färdig och visar en del synnerligen intressanta förhållanden. Ca 44 96 av den vuxna befolkningen har högst 8-årig förgymnasial utbildning medan ca 12 96 har någon form av eftergymnasial utbildning. Befolkningens utbildning har förbättrats avsevärt. Bland personer i åldrarna har således endast erhållit någon eftergymnasial utbildning mot i åldrarna . Kvinnorna har något lägre utbildning än männen. Totalt har ca 13 96 av männen och av kvinnorna erhållit eftergymnasial utbildning. I är det ca 21 96 av männen och 20 96 av kvinnorna som har eftergymnasial utbildning. Männen har dock oftare längre eftergymnasial utbildning motsvarande akademisk grundexamen. I är det således av männen och ca 8 96 av kvinnorna som har denna längre eftergymnasiala utbildning. Föräldrarnas utbildning fortfarande betydelsefull Föräldrarnas skolutbildning har fortfarande ett påtagligt samband med individens egen utbildning. Av ungdomar med kortutbildade föräldrar har således endast ca 6 96 erhållit eftergymnasial utbildning mot ca 21 96 bland dem vars föräldrar är högutbildade (= med skolutbildning utöver folkskola). Andelen med eftergymnasial utbildning har bland dem med kortutbildade föräldrar ökat från ca 5 "6 i till ca 12 96 i . För motsvarande åldersgrupper är andelarna med eftergymnasial utbildning bland dem med högutbildade föräldrar ca 37 96 respektive 51 96. Detta innebär att andelen med eftergymnasial utbildning gott och väl 1976/77: 1152 fördubblats bland dem med kortutbildade föräldrar från åldersklassen till åldersklassen . Denna ökning - ca 7 96 - är emellertid endast häflten så stor som ökningen bland dem med högutbildade föräldrar - ca De ökade utbildningsmöjligheterna har således i större utsträckning utnyttjats av dem med högutbildade föräldrar. Vuxenutbildningen - når främst de redan högutbildade Totalt är det av den vuxna befolkningen som deltagit i någon form av studier . Kvinnorna deltog i något större utsträckning än männen. av männen resp. av kvinnorna som deltagit uppgav att deras studiedeltagande var ett led i yrkesutbildningen. Kvinnorna deltar i större utsträckning i hobbyinriktade kurser. Andelen studiedeltagare är genomgående högre bland de högutbildade. Studiedeltagandet varierar också mellan olika socioekonomiska grupper. Utbildningens betydelse på arbetsmarknaden Sambandet mellan individens utbildningsnivå och yrkets kvalifkationsgrad är mycket påtagligt. Även vid samma utbildningsnivå tycks emellertid heltidsanställda kvinnor i mindre utsträckning än männen erhålla mer kvalificerade arbeten. Inkomsten (för anställda och heltidsarbetande) varierar beroende på utbildning. Exempelvis är medianinkomsten (brutto) för heltidsanställda män i åldern ca . större för dem som har eftergymnasial utbildning än för dem med enbart förgymnasial utbildning. Vid samma utbildningsnivå har vidare heltidsanställda kvinnor genomgående lägre arbetsinkomster än männen. Vid förgymnasial, gymnasial resp. eftergymnasial utbildning uppgår således inkomstskillnaderna mellan könen till ca 650, 890 resp. . (medianinkomst, brutto). Slutligen kan även nämnas att andelen av de förvärvsarbetande som varit arbetslös är lägre bland dem med eftergymnasial utbildning än i övriga utbildningsgrupper. Det är tydligt att bostadsortens storlek och geografiska läge har stor betydelse för möjligheterna till utbildning. Personer som växt upp på landsbygden har lägre utbildning än de som växt upp i städer. Även i åldrarna tycks det finnas skillnader i detta avseende. 1976/77: 1152 Det är tydligt att samhällets alla insatser på utbildningsområdet inte haft den sociala utjämningseffekt som man hoppats på. Ytterligare insatser är alltså nödvändiga särskilt inom vuxenutbildningen. SVUX och FÖVUX liksom andra utredningar och FoU-arbetet på området har redan visat på vägar till bättre spridning av utbildningsresurserna. Takten bestämmes av tillgången på pengar inte bara hos statliga myndigheter utan också hos kommunala. Kravet på en likartad utbildningsnivå oavsett i vilken kommun utbildningen sker (krav i ) måste betyda att staten hjälper till att stödja ekonomiskt svaga kommuner. Skälet till att personer som växt upp på landsbygden har en sämre utbildning än de som växt upp i städer kan bl. a. vara att små landskommuner haft ekonomiska svårigheter att tillfredsställande ordna sin utbildning. Dessa bekymmer får icke kvarstå i då satsningen måste inriktas på vuxenutbildningen. Det finns alltså all anledning att på olika områden ge den kommunala vuxenutbildningen samma ekonomiska fördelar som och gymnasieskolan. Av budgetpropositionen framgår att så inte sker. Även om det är troligt att det i stora kommuner finns skollokaler dimensionerade också för vuxenutbildningens behov så får man inte blunda för att vissa kommuner och speciellt mindre sådana i glesbygd inre har denna tänkta reserv. Vuxenutbildningen kommer alltså i likhet med specialundervisning tidigare att hänvisas till provisoriska lokaler med dålig eller ingen utrustning. SCB:s Rapport 4 visar ju också att vissa regionala skillnader förekommer i vuxenutbildningen. / den norra glesbygden samt i mindre kommuner är deltagandet för männens del lägre än i övriga regioner. Tyvärr ser det också ut som om specialundervisningen inom vuxenutbildningen skulle råka ut för samma diskriminering beträffande skolledningens poängsättning som tidigare gällde för invandrarundervisning och samordnad specialundervisning i . Är det nödvändigt att spara på småsummor för att det gäller utbildning av de sämst utrustade i landet? I budgetpropositionen (s. 408) vägrar nu föredraganden att bifalla SÖ:s förslag om att poängen för s. k. grundläggande undervisning för vuxna (grundundervisning/alfabetiseringsundervisning) skall inräknas i skolenhetens poängunderlag. Det här är fråga om en särskild undervisning, som för vissa skolenheter faktiskt kan utgöra av den totala verksamheten (t. ex.: Vuxengymnasium IV i , Norra Reals Vuxengymnasium i etc.). 1976/77: 1152 Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära sådana statsbidragsregler att kvarblivande diskriminering av vuxenutbildningen i förhållande till ungdomsskolan elimineras i enlighet med vad i motionen anförts beträffande statsbidrag till lokaler och utrustning samt poängsättningen för alfabetiseringsundervisningen. HANS () i GOTAB 77 53040 1977