mot · G10298 · 1977-11-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:19 om nya riktlinjer för jordbrukspolitiken, m. m. Vpk har genom sin representant jordbruksutredning ställt sig bakom de yttranden och förslag som utredningen framfört. Propositionen 1977/78:19, som bygger på utredningsförslaget, kan därför i huvudsak godtas av partiet, men i vissa viktiga frågeställningar har vpk en avvikande mening. Dessa synpunkter har tidigare redovisats i det särskilda yttrande till jordbruksutredningen som avgivits av vpk. Vpk delar den uppfattning som framförs i propositionen att det är nödvändigt att vi i vårt land upprätthåller en jordbruksproduktion anpassad till de behov och de förutsättningar som finns. Detta innebär att nuvarande åkerareal i stort sett bibehålies. Ökad uppmärksamhet måste i det sammanhanget ägnas åt att bevaka de ekonomiska intressen som vill exploatera delar av vår bästa åkerjord för annat ändamål än jordbruk. kommer inom överskådlig tid att vara beroende av ett eget jordbruk för sin huvudsakliga försörjning. Inte minst beredskapsskäl talar för att en rationell och väl avvägd livsmedelsproduktion kan upprätthållas. Vpk har i denna fråga i annat sammanhang förordat att ökade resurser skall ges åt livsmedelsberedskapen på bekostnad av de militära rustningarna. Även sett ur internationellt perspektiv framstår en inhemsk livsmedelsproduktion som nödvändig. I en värld med växande befolkning och allt knappare resurser är det närmast en självklarhet att vi skall klara vår egen försörjning med livsmedel och även bidra till att lindra svält för andra folk. Det sagda får inte betyda att den svenska jordbruksproduktionen blir ett självändamål. Huvudsyftet kan aldrig vara att tillförsäkra näringsgrenen en ställning som favoriserar den i jämförelse med andra. Tankegångar om att vi bör upprätthålla en hög livsmedelsproduktion, vars överskott skall användas som någon form av u-hjälp, måste avvisas. De överskott som uppstår i den svenska produktionen beror på en hög produktivitet som till stor del upprätthålles av import från just länder i tredje världen. Den importen omfattar såväl rent protein - fodermedel - som handelsgödsel och, inte minst, olja för den stora maskinparken. Vi utnyttjar således produkter från för att driva upp vår egen produktion. Dessa länder har ett egenintresse att få öka sin export av egna jordbruksprodukter till bl. En uppenbar risk föreligger att andelen av importerade livsmedel, t. ex. socker, kommer att minska på den svenska marknaden. Utvecklingen måste därför noga följas och åtgärder sättas in för att säkra importkvot. Jordbruksjord har med nuvarande penningvärdeförsämring blivit ett placeringsobjekt med spekulation i realvärdestegring. Jordbruket kan inte förränta de skyhöga spekulativa priserna på jordbruksmark. Det nödvändiggör en social markpolitik som aktivt ingriper mot spekulationen. Det kan inte få förbli så, att kapitalinnehav i stället för kunskaper och lämplighet skall vara utslagsgivande vid förvärv av jordbruksföretag. Stoppas inte spekulationen i jordbruksfastigheter effektivt och tillämpas inte den i propositionen föreslagna nya långivningen på ett riktigt sätt, finns det risk för att åtgärden blir ett slag i luften. Åtgärder kan sättas in på två olika vägar. Dels kan samhället via en jordfond lösa in alltmera jordbruksmark som får stanna i samhällets ägo och upplåtas till jordbrukare på för dem godtagbara villkor. Dels kan samhället genom en ny jordförvärvslagstiftning, där släktförvärvet inte kan få förbli avgörande, se till att bara lämpliga jordbrukare, som är beredda att bosätta sig vid och själva bruka jorden, får förvärva jordbruksjord. 1 detta sammanhang vill vpk framhålla att familjejordbruket inte kan få vara den enda form av jordbruksföretag som samhället skall stödja. Samverkansföretag, också på basplanet, måste främjas. En ordentlig information måste ges om stödmöjligheterna. I samverkansföretag underlättas möjligheterna att ge jordbrukarna en mera reglerad arbetstid och tillgång till avbytare vid sjukdom och semester. Kontroll av företag inom produktionsmedels- och livsmedelsindustri Jordbrukets kostnader för inköp av produktionsmedel får en direkt inverkan på konsumentpriserna för livsmedel. har visat att andelen köpta produktionsmedel till jordbruket har ökat och blivit en tung post. Samhället måste därför skaffa sig insyn i prissättningen på dessa produkter. Utredningen har också framhållit behovet av insyn i förädlingsledet. Här måste de multinationella livsmedelsföretagens verksamhet i uppmärksammas. Visar det sig nödvändigt att samhället går in och övertar dessa företag eller delar av dem för att säkerställa lägre priser bör ett sådant övertagande ske. Höj livsmedelssubventionerna så att det motsvarar en slopad moms 1 propositionen föreslås att den nuvarande mellanprislinjen bibehålles. Det innebär att nuvarande livsmedelssubventioner blir kvar. Vpk krävde, redan långt före införandet av de nuvarande livsmedelssubventionerna, prisstopp på livsmedel och borttagande av matmomsen. Införandet av prisstopp på vissa baslivsmedel kombinerat med subventioner innebar en framgång för vpk:s livsmedelspolitiska linje. Partiet har alternativt krävt borttagande av momsen eller en höjning av subventionerna i motsvarande grad. Den senare metoden har, som jordbruksutredningen visat, vissa fördelar från fördelnings- och näringspolitisk synpunkt. Så länge momsen finns kvar kräver vpk att livsmedelssubventionerna höjs till en nivå som motsvarar den belastning som momsen utgör för konsumenterna. () har i sitt remissyttrande över jordbruksutredningen föreslagit en annan lösning än utredningen. SSR konstaterar att prisjämförelser mellan å ena sidan nöt- och fårkött och å andra sidan renkött inte kan göras då det gäller förändringar av stödformer. De konstaterar därför att rennäringen på detta sätt ställs beroende av förhandlingar, vilka samerna inte har någon möjlighet att taga del i, än mindre påverka. Den nu framlagda propositionen innebär inte någon egentlig förändring i vad gäller prisstödet till rennäringen. Det måste ses som väsentligt och nödvändigt att frågan om prisstöd till rennäringen tas upp på det sätt som SSR i sitt remissyttrande har redovisat. Med hänsyn till vad som anförs i motionen och med godkännande av propositionen 1977/78:19 i övrigt föreslås 1. att hos regeringen hemställer om förslag till kontrollåtgärder avseende produktionsmedels- och livsmedelsindustri, 2. att hos regeringen hemställer om förslag till borttagande av matmomsen, alternativt en höjning av livsmedelssubventionerna i motsvarande grad, 3. att uttalar sig för att någon minskning av importkvot på den svenska livsmedelsmarknaden inte bör ske, 4. att som sin mening uttalar att jordfonden byggs ut, så att den kan finansiera framtida samhälleliga jordförvärv, i avsikt att behålla den förvärvade jorden i samhällets ägo, 5. att som sin mening uttalar att inte enbart familjeföretag utan också samverkansföretag inom jordbruket skall främjas, 6. att som sin mening uttalar att stödet till rennäringen får den utformning som föreslagits i SSR:s remissyttrande över jordbruksutredningen. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)