mot · G002521 · 1977-01-21 00:00:00 — fortsätter strävan att fl till stånd internationella åtgärder för att motverka ozonförstörande föroreningsutsläpp. Som ett led i detta arbete bör dock en samlad redovisning av utsläppen göras. En särskild utredning bör tillsättas med uppgift att redovisa de utsläpp som sker i vårt land och som kan påverka ozonskiktet och klimatet. Utredningen bör också redovisa om och i så fall vilka åtgärder som vidtagits för att begränsa dessa utsläpp. Med ett sådant material som grund bör aktualisera frågan om en internationell konvention till skydd av ozonskiktet. Internationella överenskommelser om begränsning av svavelutsläpp En stor del av det svavel som faller ner över kommer från den del av som ligger norr om . 1973 beräknades de totala svaveldioxidutsläppen i till och i till . Enligt de beräkningar som gjorts kommer, om inga ytterligare motåtgärder vidtas, utsläppen av svaveldioxid att för som helhet uppgå till . Merparten av utsläppen är resultatet av förbränning av fossila bränslen, framför allt kol och olja. Svaveldioxidutsläppen leder till omfattande miljöförstörelse. och vatten försuras, byggnader och kulturföremål skadas, risken för förstörelse av åkerjord och en minskad återväxt i skogen är påtaglig liksom de effekter på folkhälsan som utsläppen har. Åtgärder är därför nödvändiga för att trappa ner svavelutsläppen. Genom de åtgärder som den socialdemokratiska regeringen initierade har fattat beslut om att svaveldioxidutsläppen i skall nedbringas. Fr. o. m. blir högsta tillåtna svavelhalt i eldningsoljan i hela upp till och . Därigenom beräknas svaveldioxidutsläppen minska med ca . Svavelhalten i den tunna eldningsoljan, den s. k. villaoljan, sänks till från . Svavelutsläppen från industriella processer skall begränsas kraftigt. Målet är att den nuvarande utsläppsmängden skall halveras . De sammanlagda svaveldioxidutsläppen över uppgår till ca . För att komma till rätta med de problem som svaveldioxidutsläppen medför räcker det emellertid inte med inhemska åtgärder. måste också i internationella sammanhang ta initiativ för att förmå andra länder att begränsa utsläppen. har drivit dessa frågor i olika internationella organisationer, främst , FN:s () och FN:s miljöprogram (). Därutöver har tagit upp bilaterala kontakter. Ett avtal har slutits med om begränsning av svavelutsläppen. har genomfört en studie om långväga transport av luftföroreningar. Den studien tillkom på svenskt initiativ. Samarbete inleddes också under den socialdemokratiska regeringens ledning med för att de bägge länderna tillsammans i olika internationella sammanhang 1976/77: 521 skulle ta upp frågan om begränsning av svavelutsläppen. Framställning om detta gjordes också av den socialdemokratiska regeringen till EG. Det är viktigt att fortsätter med kraftfulla åtgärder internationellt för en begränsning av svavelutsläppen. Ungefär hälften av svavelnedfallet över kommer utifrån. Det är därför nödvändigt att man också i andra länder genomför långtgående begränsningar av utsläppen, om inte skadeverkningarna i vårt land skall fortsätta. Vårt förslag till åtgärder Vi kräver därför att regeringen fortsätter det arbete som den socialdemokratiska regeringen påbörjade och i olika internationella organisationer tar upp kravet på begränsning av svavelutsläppen samt att regeringen genom direkta hänvändelser till de länder som svarar för de största utsläppen försöker uppnå överenskommelser om utsläppsbegränsning. Hälso- och miljöaspekter på användningen av handelsgödsel inom jord- och skogsbruk Användningen av handelsgödsel inom jordbruket har ökat mycket starkt . har kvävemängden ökat 9 gånger, fosformängden 3 gånger och kaliummängden 4 gånger. var förbrukningen av kvävegödselmedel , fosforgödselmedel och kaliumgödselmedel , allt räknat i mängd kväve, fosfor och kalium. har skogsgödsling med kvävegödselmedel kommit till användning i allt större utsträckning. 1974 gödslades 167 000 ha skogsmark med totalt kvävegödselmedel. Den normala tillförseln av kväve från ogödslade markområden till ytvatten anses uppgå till i genomsnitt per ha/år. För gödslade markområden är variationerna stora. Mängder på per ha/år är dock inte ovanliga. Genom klimatpåverkan, vittring o. d. sker en ständig bildning av vattenlösliga föreningar av växtnäringsämnen i marken. Dessa ämnen transporteras genom utlakning till vattensystem från all mark antingen det är fråga om skog eller åker. Såväl yt- som grundvatten påverkas av denna näringsämnestransport. Den ökade användningen av handelsgödselmedel har lett till påverkan på såväl miljö som hälsa. Sålunda medför användningen av kvävegödselmedel att nitrat/nitrithalten i dricksvatten höjs. Detta kan ha menlig inverkan på människor och djur. a. kan framförallt hos småbarn de röda blodkropparna förstöras. I är inget fall av sådan förgiftning känd. Höga halter av nitrat/nitrit har emellertid konstaterats i framför allt enskilda grunda vattentäkter bl. a. i och . Risk för att nitrat och nitrit ombildas till cancerogena föreningar föreligger. 1976/77: 521 Från miljösynpunkt kan en ökad användning av kväve- och fosforgödselmedel inom jord- och skogsbruket leda till ökad produktion av alger i vattendragen, vilket medför ökad igenväxning av sjöar. Vissa av algerna är dessutom giftiga, vilket kan medföra att vattendragen inte kan utnyttjas som dricksvattentäkter för t. ex. djuren. Undersökningar vid visar att i ett vanligt jordbruksområde kommer av kvävet och av fosforen från åkermarken. Kvävegödsling kan som redovisas på annan plats i denna motion också påverka ozonskiktet runt jorden. Fosforgödselmedel innehåller dessutom vissa mängder tungmetaller. Framför allt bör tillförseln av kadmium uppmärksammas. Totalt tillförs svensk ca kadmium via handelsgödselmedel. Flera av de handelsgödselmedel som används verkar försurande på marken. Användningen av dessa medel är stor i bl. a. de delar av landet där svavelnedfall och nedfall av andra försurande ämnen är störst. Samverkan av dessa försurningskällor gör den redan besvärliga situationen i bl. a. västra än värre. Skyddet för grundvattnet regleras främst i vattenlagen, och skyddet av sjöar och vattendrag bl. a. i miljöskyddslagen. Lagen om hälso- och miljöfarliga varor ger dessutom möjlighet att mera i detalj reglera användningen av enskilda handelsgödselmedel. har vidare i samråd med utfärdat särskilda anvisningar för lagring, hantering och spridning av kvävegödselmedel med flyg. har meddelat bestämmelser om hantering av flytande handelsgödsel medel. I framför ailt lantbruksnämndernas regi pågår vidare en rådgivningsverksamhet i fråga om användningen av handelsgödsel. Vårt förslag till åtgärder Även om, som ovan redovisats, åtskilliga åtgärder genomfördes under den socialdemokratiska regeringens ledning för att begränsa skadeverkningarna finns anledning att nu se över hela frågan om användningen av handelsgödselmedel. Den kraftigt ökade användningen av handelsgödsel inom jordbruket och den alltmer omfattande användningen inom skogsbruket ger anledning till oro. De effekter på hälsa och miljö som i vissa delar av landet tycks bli en följd av användningen av handelsgödsel gör det nödvändigt att noggrant undersöka frågan. En särskild utredning bör tillsättas med uppgift att sammanställa dels det material som redovisats, dels det som framkommer ur undersökningar som pågår bl. a. vid , , och skogshögskolan. Utredningen bör vidare på grundval 1976/77: 521 av materialet bedöma de hälso- och miljömässiga konsekvenser som en minskad användning av handelsgödsel får. Utredningen bör också framlägga förslag om lämpliga metoder för att minska handelsgödselanvändningen. Det kan ske genom t. ex. lagstiftning, rådgivning och avgifter. Även de produktionsmässiga och ekonomiska följderna för jord- och skogsbruket av en minskad användning bör redovisas. Förslag bör vidare framläggas om ett registreringstvång för handelsgödselmedel. Utredningsarbetet bör bedrivas skyndsamt. Transport av farligt gods har transporterna av farligt gods ökat kraftigt. Vid skilda tillfällen har svåra olyckstillbud inträffat. Både miljö och människor kan i samband med olyckor av detta slag skadas. De bestämmelser som reglerar transporter av farligt gods finns i flera lagar, författningar och tillämpningsföreskrifter. Dels finns de i förordningen (1949:341) om explosiva varor, förordningen (1961:568) om brandfarliga varor, läkemedelsförordningen (1962:701), lagen (1973:329) om hälso- och miljöfarliga varor, strålskyddslagen (1958:110) och atomenergilagen (1959:306), dels i tillämpningsföreskrifter som meddelas av regeringen eller av vederbörande centrala förvaltningsmyndighet. Författningsbestämmelserna är i regel allmänt hållna. För järvägs-, sjö- och lufttransport av farligt gods finns dessutom särskilda föreskrifter som har meddelats av resp. centrala förvaltningsmyndighet. För transport av explosiv vara krävs ibland tillstånd av polisen. Dessutom skall varan vara märkt. Länsstyrelserna är kontrollorgan tillsammans med polisen. För transport av brandfarliga varor finns också särskilda säkerhetsbestämmelser. a. skall tankbil eller annat fordon vara utrustad för att klara transporten utan att säkerheten eftersätts. Myndigheter är industriverket och sprängämnesinspektionen. Tillsynen över läkemedelstransporter utövas av . Transporter av farliga kemikalier regleras genomgenom lagen om hälsooch miljöfarliga varor. Vissa sådana transporter kräver särskilt tillstånd. och arbetarskvddsstyrelsen är ansvariga myndigheter. Transport av radioaktivt ämne får endast ske efter tillstånd. Järnvägs- och lufttransporter följer internationella avtal liksom sjötransporter. 1976/77: 521 Vårt förslag till åtgärder Som framgår av det anförda är det en mängd lagar och författningar som reglerar transporten av farligt gods. Även myndighetsansvaret är starkt splittrat. Det är i högsta grad angeläget för både människan och miljön att säkerheten vid transporten av farligt gods förbättras. transporteras stora mängder av sådana varor i vårt land. Därför är det nödvändigt att olika åtgärder vidtas för att förbättra de nuvarande förhållandena. Inte minst väsentligt är att arbetarskyddsfrågorna uppmärksammas. Självfallet kan inte ensidigt samordna den aktuella lagstiftningen. Detta måste i första hand ske på det internationella planet. Det kan dock finnas anledning att se över våra interna transportbestämmelser och så långt möjligt samordna dessa. Gemensamma lösningar på säkerhetsfrågor för lika transportslag och för skilda varukategorier borde vara möjliga att uppnå. En möjlighet är att i större utsträckning samla dessa frågor under lagen om hälso- och miljöfarliga varor. En utredning bör tillsättas med uppgift att undersöka möjligheten att samordna de gällande bestämmelserna för transport av farligt gods samt i erforderliga delar komplettera lagstiftningen mot bakgrund av de erfarenheter som vunnits , då efter förslag från den socialdemokratiska regeringen beslöt att en rådgivande skulle knytas till industriverket. I fråga om miljöfarligt avfall krävs särskild auktorisation för transportören. En liknande ordning bör eftersträvas också för transport av farligt gods. Utredningen bör också ges i uppdrag att utvärdera den organisation som beslöts 1973. Allt talar för att en större del av myndighetsansvaret bör samlas på en myndighet. En koncentration av myndighetsansvaret bör leda till att risken för bristfällig tillsyn minskas. Utredningen bör också lägga fram förslag om förbättrad information till allmänhet och företag i fråga om transporter av farligt gods samt i fråga om utbildning av den personal som hanterar och transporterar de farliga varorna. Vi föreslår att hos regeringen begär att en utredning i enlighet med vad som ovan föreslagits tillsätts. fick regeringens uppdrag att utreda frågan om en restaurering av . Sedan verket redovisat sina förslag gav regeringen i uppdrag att genomföra kompletterande undersökningar, i första hand beräkningar av markskadornas omfattning, en jordbruksekonomisk bedömning samt en redovisning av det aktuella kostnadsläget för genomförandet av en restaurering. redovisade resultatet av detta arbete. 1976/77: 521 Förslaget innebär att vattenståndet i skall höjas med 1,5-2 m och att röjning och bottenbehandling skall göras i ett stort vattenområde. Genom restaureringen skapas ett sjöområde . Därigenom skulle, säger , sjöns fortsatta existens som fungerande sjösystem och fågelsjö garanteras . För att begränsa de skadeverkningar som blir en följd av vattenståndshöjningen föreslås att skyddsvallar byggs på sex olika platser. Även om en sådan invailning genomförs, kommer dock 230 ha åker att bli mer eller mindre obrukbar. beräknar att kostnaderna för restaureringen skall uppgå till 25,9 milj. kr. har också undersökt möjligheten att bygga en vall tvärs över sjön mellan Almö och Orenabb. Detta alternativ innebär en begränsad restaurering. Vattenståndet höjs endast i den norra delen av sjöområdet, medan den södra delen behåller det nuvarande utseendet. Den restaurerade sjöns yta skulle genom en sådan åtgärd minska till 24 km2. 100 ha åker beräknas bli skadad. Kostnaden uppskattas till 22,7 milj. kr. avvisar för sin del detta restaureringsalternativ och förordar att en fullständig restaurering genomförs. Som skäl för sitt ställningstagande framhåller bl. a. att våtmarker av den typ och storlek som skulle skapas i sjöns södra del vid en fullständig restaurering är ovanliga i . Varje tillskott av sådana områden är därför av stort värde. finns upptagen på den internationella våtmarkskonventionens lista över särskilt värdefulla områden. anser att alternativet med en tvärvall inte heller från jordbrukssynpunkt är överlägset det andra alternativet. Därför menar verket att de fördelar från naturvårdssynpunkt som finns vid en fullständig restaurering gör att det alternativet bör väljas, trots den något högre kostnaden. Kammarkollegiet, , i , och vattenrättsinnehavarna i Flyan, som yttrat sig över förslaget, delar uppfattning, medan och förordar alternativet med en tvärvall. För den höjning av vattenståndet som är en förutsättning för restaureringen krävs tillstånd av vattendomstol. Innan en ansökan kan lämnas in till behövs enligt ytterligare detaljutredningar av bl. a. markskadorna på de enskilda fastigheterna. Den totala kostnaden för utredningsarbetet beräknas till 1,5 milj. kr. Utredningstiden beräknas till . Vårt förslag till åtgärder Det är från såväl svensk som internationell synpunkt viktigt att den värdefulla fågelsjön vid Hornborga räddas. Det är också angeläget att arbetena med restaureringen inte ytterligare fördröjs. Det är därför enligt vår upp 1976/77: 521 fattning angeläget att ett principbeslut redan nu fattas om ett genomförande av den restaurering av som föreslagit. Om ett sådant beslut fattas , bör ha lättare att lägga upp sitt arbete såväl med avseende på de utredningar som krävs för att talan skall kunna föras hos som beträffande planeringen av den slutgiltiga restaureringen. Vi föreslår därför att fattar ett sådant principbeslut och att ges i uppdrag att förbereda framställan till om tillstånd att genomföra en sådan restaurering. gav tillstånd att reglera vattenavrinningen från sjön i . Tappningsplanen, som har benämningen F 66, började gälla från . Tappningen av vatten enligt F 66 har emellertid lett till svåra skadeverkningar på sjön . Vattenståndet har sjunkit långt under det beräknade. Ett från naturvårdssynpunkt helt oacceptabelt förhållande har uppstått. För att kartlägga den påverkan på sjön som blivit en följd av tappningsdomen tillsatte den socialdemokratiska regeringen en arbetsgrupp för sjön . Gruppen lade fram ett förslag till jämkning av den gällande vattendomen. Genom beslut av har jämkningsförslaget genomförts. Tappningen sker enligt detta fr. o. m. juni månad 1976. lät arbetsgruppen genomföra vetenskapliga undersökningar av förhållandena i och omkring sjön. Enligt dessa behövs långtgående förändringar i de nu gällande vattenregleringsbestämmelserna om skador på sjöns ekosystem och andra olägenheter från miljösynpunkt skall kunna undvikas . Arbetsgruppen fick den socialdemokratiska regeringens uppdrag att bearbeta undersökningsmaterialet för att se vilka konsekvenser ett genomförande av de där beräknade vattennivåerna skulle få. Vårt förslag till åtgärder gav den socialdemokratiska regeringen kammarkollegiet i uppdrag att ansöka hos om omprövning av de i vattenöverdomstolens dom av meddelade vattenhushållningsbestämmelserna för sjön . Kammarkollegiet skulle enligt regeringsbeslutet föra talan på grundval av det förslag som den för Åsnen tillsatta arbetsgruppen senare skulle framlägga. Arbetsgruppens förslag beräknades föreligga . Den socialdemokratiska regeringen avsåg också att förbehålla sig den slutliga prövningen av ärendet. Det är viktigt att de åtgärder som initierades av den socialdemokratiska 1976/77: 521 regeringen för att komma til! rätta med förhållandena i sjön möjligt genomförs. Varje tidsförskjutning kan få ytterligt katastrofala följder för sjön. De väsentliga miljövärden som sjön representerar får inte förstöras. Vi kräver därför att hos regeringen hemställer om att den av den socialdemokratiska regeringen initierade omprövningen av vattendomen för sjön kommer till stånd. Våtmarker är den samlande beteckningen för myrar, kärr, mossar, träsk, sumpmarker, flyt, strandängar m. m. Våtmarkerna är en naturresurs av stort vetenskapligt, kulturellt, rekreativt och ekonomiskt värde. Våtmarksmiljöerna är oftast biologiskt högproduktiva delar av landskapet. Genom dem garanteras en uthålligare och jämnare vattenföring i vattendragen. Våtmarkerna är som regel värdefulla viltmiljöer och har vanligtvis rikt växt- och djurliv. De grunda vattnen svarar ofta för stor produktion av fisk. Många av människans verksamheter har inneburit bestående ingrepp i våtmarkerna. Torrläggning eller dränering för uppodling eller skogsodling har påverkat stora arealer värdefull våtmark. Våtmarkerna har också ofta använts som soptippar. Genom oplanerade ingrepp har betydande våtmarksområden ödelagts. Hotet mot våtmarkerna är också ett internationellt problem. beslöt därför om en våtmarkskampanj . Genom kampanjen ville man öka förståelsen för våtmarkernas betydelse. undertecknade en internationell överenskommelse för skydd av våtmarker. Genom den har vi förbundit oss att genomföra särskilda åtgärder till skydd för våtmarkerna. I den särskilda lista som presenteras finns bl. a. och upptagna. Vårt förslag till åtgärder Skyddet av våtmarkerna sker huvudsakligen med stöd av naturvårdslagen. Vattenlagen är tillämplig för att skydda våtmarker mot torrläggningsföretag. Däremot är skyddet mot dikningsföretag otillräckligt. Länsstyrelsernas möjlighet att med stöd av naturvårdslagens 20 S ingripa är begränsade och otillräckliga. Mot bakgrund av intresset att utnyttja våtmarker för skogsodling som ett led i strävan att öka tillgången på skogsråvara och mot bakgrund av de diskussioner som förts om plantering av s. k. energiskog på våtmarker är det nödvändigt att vi får en bättre bild av omfattningen av de svenska våtmarkerna än vi f. n. har. Vi föreslår därför att får i uppdrag att genomföra en inventering av de befintliga våtmarkerna. Det är emellertid också nödvändigt att möjligheterna att skydda våra våtmarker förstärks. bör därför ges i uppdrag att framlägga förslag om detta. Eft led i ett sådant förstärkt skydd är att införa tillståndsplikt för dikningsföretag i likhet med vad som gäller för täkter 1976/77: 521 av olika slag. Vägrat tillstånd till dikningsföretag bör dock inte medföra ersättningsrätt för markägare. Möjlighet att förbättra skogs- och genom dikning eller annan torrläggningsåtgärd bör nämligen inte ses som en rättighet utan i stället som en möjlighet som en markägare kan utnyttja om företaget är lämpligt från allmän synpunkt. Ett prövnings- och tillsynssystem bör tillskapas som svarar mot moderna miljökontrollkrav. Det innebär att t. ex. större företag bör föregås av obligatorisk förprövning, medan mindre företag bör åläggas skyldighet att anmäla planerad åtgärd till . bör sedan ha möjlighet att förbjuda företag som inte är lämpliga från allmän synpunkt. Vi föreslåratt ges i uppdrag att genomföra en inventering av våtmarkerna och att naturvårdskommittén i tilläggsdirektiv ges i uppdrag att framlägga förslag om ökat skydd av våtmarkerna. Anslaget till miljövårdsforskning används företrädesvis till målinriktad miljövårdsforskning. Från anslaget lämnas medel till forskning om luft, vatten, natur, buller, vilt samt miljögifter. har en särskild forskningsnämnd som fördelar anslaget. 1968/69 uppgick anslaget till 15 milj. kr. Innevarande budgetår är anslaget ca 30,5 milj. kr. Anslaget har alltså mer än fördubblats . Åtskilliga forskningsprojekt sträcker sig , varför en del av anslaget är intecknat på förhand. Det är emellertid nödvändigt med nya satsningar för att belysa aktuella miljöproblem. har tidigare uttalat sig för att bl. a. frågorna kring försurningen av mark och vatten kräver ökade forskningsinsatser. har fått i uppdrag att lägga fram ett särskilt program på området. Som anfört i sitt anslagsäskande är det också nödvändigt att intensifiera bullerforskningen. Ökade insatser erfordras också för att klarlägga verkningarna av de s. k. miljögifterna. Till forskning rörande miljöskydd och produktkontroll beräknar att 32,2 milj. kr. erfordras kommande budgetår. Vårt förslag till åtgärder Vi har i denna motion pekat på en rad områden där det är nödvändigt med ökade kunskaper och bättre vetande om de motåtgärder som kan sättas in mot förstörelsen. Fortsatta forskningsinsatser rörande bilarnas avgasutsläpp är nödvändiga. Detsamma gäller frågan om skadeverkningarna av handelsgödsel samt de problem som olika föroreningsutsläpp vållar när det gäller hotet mot ozonskiktet runt jorden. Ytterligare insatser erfordras också för att belysa följderna av olika dikningsföretag för våra våtmarker. Den av regeringen föreslagna anslagsökningen till miljövårdsforskning 1976/77: 521 Denna anslagsuppräkning åtgår i stort sett till att täcka ökade pris- och lönekostnader. Om fortsatta aktiva forskningsinsatser skall kunna göras på miljövårdsområdet, erfordras därför ytterligare medel. Vi kräver från socialdemokratiskt håll att anslaget till miljövårdsforskning räknas upp med . utöver det av regeringen förordade beloppet. Därmed skulle anslaget till miljövårdsforskning för /78 uppgå till . Anslaget Undersökningar av hälso- och miljöfarliga varor Anslaget står till produktkontrollnämndens förfogande för att täcka de kostnader nämnden har för särskilda undersökningar rörande hälso- och miljöfarliga varor. Det viktiga arbete som produktkontrollnämnden bedriver med att klarlägga olika kemiska ämnens skadeverkningar måste fortsätta. Undersökningar pågår bl. a. beträffande fenoxisyrornas omvandling i naturen samt i fråga om bly, kadmium och kvicksilver. framhåller i sitt anslagsäskande att man under budgetåret vill utvärdera bl. a. toxiska metallers flöden i samhället och dess växelverkan på människor och miljö samt klassificera olika varor med hänsyn till hälsofarlighet. Också ekologiska effekter skall studeras. begär därför att anslaget för /78 skall öka med 1 milj. kr. till 2,5 milj. kr. Regeringen har föreslagit en anslagsökning med . Vårt förslag till åtgärder Vi kräver att anslaget Undersökning av hälso- och miljöfarliga varor för /78 utöver regeringens förslag räknas upp med . till 2,5 milj. kr. i enlighet med anslagsäskande. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar 1. att hos regeringen begära att ett åtgärdsprogram för begränsning av luftföroreningar från motorfordon i enlighet med vad som anförts i motionen skyndsamt utarbetas, 2. att hos regeringen begära en kartläggning av de utsläpp som kan påverka ozonskiktet och klimatet samt anhålla att regeringen i olika internationella sammanhang aktualiserar en begränsning av dessa utsläpp,