mot · G002280 · 1977-01-18 00:00:00 — 1976/77: 280 av i m. fl. om vidgad lärarutbildning inom sjukgymnastsektorn Under en lång följd av år har det rått brist på sjukgymnaster, vilket i forsta hand har drabbat den offentliga hälso- och sjukvården. Utbildningen har heller inte till sitt innehåll motsvarat yrkeskraven. begärde därför (motion 1971:385. 847, 868, UbU 1971:26, rskr 1971:274) utredning om sjukgymnastutbildningen. Maj:t uppdrog åt utbildningsutredning (U 68) att utreda sjukgymnastutbildningens innehåll och omfattning. Maj:ts uppdrag att undersöka förutsättningarna att öka intagningen till sjukgymnastutbildningen. fattade beslut om att sjukgymnastutbildning skulle få startas även i och . utbildas sjukgymnaster vid fyra skolor, sjukgymnastinstitutet i , sydsvenska sjukgymnastinstitutet i , och sjukgymnaster i och vårdskolan i . Utbildningen i och bedrivs som specialkurser inom gymnasieskolan. Utbildningstiden är vid vårdskolan i fem terminer medan den vid övriga är fyra terminer. Vid samtliga utbildningsorter har man en intagning per termin. Utbildningen i startade . Vad gäller utbildningen i , som på grund av lärarbrist fick avbrytas , finns enligt inga planer på att starta den igen. Den i planerade utbildningen kommer ej att kunna påbörjas förrän lärarfrågan lösts. Enligt uppgift från SÖ tas in vid de fyra utbildningsanstalterna ca 160 elever varje termin. Detta antal understiger det planerade beroende dels på svårigheter att finna lämpliga praktikplatser, dels på den stora brist på lärare som f. n. råder inom detta område. Intagningskapaciteten är otillräcklig. Antalet behöriga sökande är mångdubbelt större, och behovet av utbildade sjukgymnaster kommer att öka väsentligt, eftersom samtliga landsting i sina utbyggnadsplaner prioriterar framför allt långtidsvården. Det har rått en betydande enighet om att en utbyggnad av sjukgymnastutbildningen är angelägen. En rad enskilda landsting har - mot bakgrund av en besvärande brist på sjukgymnaster inom sina resp. områden - begärt att få starta utbildning. Utredningar har genomförts i , , , och läns landsting. De har visat att de tekniska förutsättningarna finns för att starta utbildning och bereda eleverna övningstillfällen. I samtliga fall förutom i läns landsting har lärarfrågan varit den faktor som inte kunnat lösas. Det beror i sin tur på att sjukgymnastutbildningen ansetts kräva utomordentligt välmeriterade läkare bl. a. för undervisning i anatomi, fysiologi och medicinsk rehabilitering. Vi saknar emellertid i vårt land rehabiliteringsspecialister i den omfattning och med den meritering som sjukgymnastutbildningen ansetts kräva. Det fåtal specialister som finns är koncentrerade till universitetskliniker och vissa regionsjukhus. Förutom den efterfrågan som framgår av sjukvårdshuvudmännens långsiktsplanering kan erinras om att U 68 beräknade en nära nog fördubblad kapacitet för sjukgymnastutbildning . av sjukgymnasttjänsterna inom offentlig vård är f. n. vakanta. Tillgången på länpliga lärare förhindrar en fortsatt utbyggnad av sjukgymnastutbildningen. Läkare utnyttjas f. n. i stor omfattning som lärare som det i riket finns ett mycket begränsat antal läkare med den kompetens som efterfrågas. I annan vårdutbildning på samma stadium och med jämförbar längd - t. ex. sjuksköterskeutbildningen - bedrivs utbildningen huvudsakligen av vårdlärare med grundutbildning inom området, yrkeserfarenhet, ämnesfördjupning och pedagogisk överbyggnad. Samma system borde med samma framgång kunna användas i betydligt större omfattning inom sjukgymnastutbildningen. Därigenom skulle läkarna kunna avlastas och enbart användas i de moment där deras specialutbildning är oundgängligen nödvändig, och möjligheter skulle skapas för att starta sjukgymnastutbildning även på orter utanför de stora universitetsorterna, men där resurser för den kliniska utbildningen ändå finns. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att begär att regeringen skyndsamt kommer med förslag till vidgning av lärarutbildningen inom sjukgymnastsektorn.