mot · G0021446 · 1977-03-18 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:85 om åtgärder för Försörjningsberedskapen på skoområdet I propositionen 1976/77:85 har regeringen lagt fram förslag om vissa åtgärder för att uppnå en erforderlig försörjningsuthållighet och -standard på skoområdet. De konkreta förslagen innebär - liksom i vad gäller för övriga propositioner på det näringspolitiska området från regeringen - att man undviker att med fast hand gripa sig an strukturproblemen utan i stället förlitar sig på en generös bidragsgivning till enskilda företag. Att upprätthålla en god försörjningsberedskap när det gäller beklädnad, livsmedel, energi m. m. är nödvändigt för trovärdigheten i vår säkerhetspolitik. har förutsättningarna härför försämrats när det gäller skoområdet. Statliga åtgärder har satts in. Med anledning av propositionen 1975/76:57 har statens industriverk och överstyrelsen för ekonomiskt försvar låtit utreda branschens problem. Den företagna utredningen (Mc ) visar att mer betydande produktivitets- och effektivitetsvinster endast kan nås genom en genomgripande och planmässig omstrukturering av den svenska läderskotillverkningen. I en sådan process krävs med nödvändighet aktiva samhälleliga insatser. Föredraganden sätter i propositionen sin lit till att man genom statliga bidrag i olika former skall uppnå den erforderliga strukturomvandlingen och avserätt tillkalla en delegation med uppgift att fram till nästa års utgång bl. a. förhandla med företagen om dessa stödformer. Han avvisar däremot tanken på ett direkt statligt ägarengagemang. En framtida skoindustri måste enligt de fackliga organisationernas mening byggas upp kring vad man i Mc kallar hörnstensföretag. Vi delar denna uppfattning. Det är inte sannolikt att man kan åstadkomma den behövliga strukturomvandlingen med hjälp av en insatt bidragsgivning till enskilda och företag. Branschen arbetar med betydande kapitalproblem och andra problem. Det är ovisst om det inom branschen finns vilja och förmåga till övertagande av företag etc. enligt tankegångarna i propositionen. Ett betydligt mer aktivt engagemang från samhällets sida behövs om man skall nå det nämnda målet. Man kan därvid inte av doktrinära skäl utesluta ett samhälleligt ägarengagemang. Enligt vår mening bör ett sådant engagemang i stället sättas in i all den utsträckning som är nödvändig för att etablera s. k. hörnstensföretag oavsett om det är fråga om helt statliga företag eller statligt delägarengagemang. Vidare talar sannolika skäl för att behovet av samhälleliga stödinsatser som bl. a. statens industriverk påpekat - kommer att bli av tämligen långvarig och omfattande natur. Även detta - i förening med den relativt sett mycket höga stödnivån - utgör ett starkt skäl för att samhället också skall få ett direkt ägarinflytande i branschen. Det förhållandet att det här rör sig om ett för totalförsvaret väsentligt område är också ett skäl för ett aktivt samhällsengagemang. Vi vill också framhålla att både och anser att den enda praktiska lösningen i allt fler företag är ett statligt engagemang. Även LO har denna uppfattning. Med en sådan inriktning av näringspolitiken kan man också ge den föreslagna delegationen den aktiva roll i strukturomvandlingen som bl. a. industriverket efterlyst. Vi förordar således att tar ställning för att ett samhälleligt ägarengagemang bör aktualiseras i all den utsträckning som behövs för att upprätta s. k. hörnstensföretag i den omfattning som är nödvändig för att klara vår försörjningsberedskap. Vid bedömningen av vilka företag som skall ingå i denna grupp måste givetvis stor hänsyn tas till regional- och sysselsättningspolitiska förhållanden. Enligt vår mening är frågan om vilka instrument samhället kommer att nyttja avgörande för de praktiska möjligheterna att upprätthålla en önskad försörjningsberedskap på främst läderskoområdet. Får inte de avsedda insatserna praktiska resultat, kan man snabbt passera möjligheten att upprätthålla den produktionskapacitet om 2 milj. par läderskor som föredraganden anser bör säkerställas. Enligt vår uppfattning bör delegationen få till uppgift att vid en produktion om 2-2,5 milj. par komma fram till vilken kapacitet som behövs för att få en väl avvägd struktur för branschen, även med avseende på de regionalpolitiska målen. Inom ramen för ett system med ökat samhälleligt ägande bör det vara möjligt att tillämpa de olika stödformer som föreslagits i propositionen. Om staten emellertid till privata företag ger s. k. skostrukturlån om av köpeskillingen är det rimligt att samhället erhåller en direkt insyn genom styrelserepresentation. De angivna stödformerna bör vidare utgå endast till företag som finns med i omstruktureringsprocessen,om inte synnerliga skäl talar för att stöd trots allt skall utgå. Ett sådant skäl kan vara stöd till produktion som är absolut nödvändig av försörjningsberedskapsskäl. 1 propositionen anför föredraganden vidare att han vid ett bifall till regeringens förslag avser att föreslå ett upphävande av importrestriktionerna för skor . Enligt vår mening är det betydelsefullt att den av oss förordade omstruktureringen underlättas av ett visst importskydd under genomförandefasen. Regeringens förslag i denna del bör därför genomföras först sedan de föreslagna åtgärderna fått den avsedda effekten. Ju aktivare insatser som görs för omstruktureringen desto snabbare kan den förväntas bli genomförd och därmed förutsättningarna för en avveckling av importrestriktionen föreligga. Regeringens förslag skapar inte dessa möjligheter. I propositionen redovisar föredraganden sin inställning till framställningen från om detaljhandelns prissättningsmetoder för tekoområdet. Några särskilda insatser är man från regeringens sida inte beredd att göra. Prissättningsfrågan är av utomordentligt stor betydelse för de aktuella industrierna. liksom pris- och kartellnämnden har i olika sammanhang påvisat hur nuvarande metoder missgynnar svenska produkter till förmån för utländska. som produktionsledet har arbetat under stora svårigheter, har pris- och kartellnämnden kunnat konstatera en stigande avkastning på kapitalet inom textildetaljhandeln. Det är enligt vår mening angeläget att man löser här angivet problem, vilket har ett betydande samband med den av oss önskade omstruktureringen av tekobranschen. har de förhandlingar som ägt rum visat sig bli resultatlösa. Enligt vår mening är det därför nödvändigt att utnyttja lagstiftningsinstrumentet för att nå det avsedda syftet. bör hos regeringen begära förslag om lagstiftning om den textila beklädnadshandelns prissättningsmetoder enligt följande riktlinjer, vilka bör träda i kraft . Av naturliga skäl bör lagstiftningen få en tämligen generell karaktär och syfta till en omfördelning i påläggets storlek mellan inhemsk och utländsk produktion. En övergång till i huvudsak krontalspåslag bör därvid vara riktningsgivande. Det bör ankomma på pris- och kartellnämnden att genom fortsatt skärpt priskontroll kontrollera efterlevnaden. I lagstiftningen bör även innefattas behövliga sanktioner. Vad föredraganden i övrigt anfört om t. ex. försörjningsuthållighet och exportfrämjande åtgärder föranleder inga invändningar från vår sida. Vi biträder också begärda anslag. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att , med avslag på propositionen i denna del, godkänner de åtgärder för försörjningsberedskapen på skoområdet som förordats i motionen, 2. att hos regeringen anhåller om förslag om lagstiftning rörande detaljhandelns prissättningsmetoder i vad avser textilbeklädnadshandel. () () () ()