mot · G002971 · 1977-01-25 00:00:00 — av m. fl. om vissa åtgärder för att främja effektivare användning av personbilar använde samfärdselsektorn , vilket utgör av den totala energiförbrukningen. Härav svarade personbilstrafiken för , dvs. av denna sektors energikonsumtion, vilken ökade mer än genomsnittet. En särskilt oroande tendens visar personbilarnas bensinförbrukning. Denna ökade under 1970-1975 med genomsnittligen men med . Personbilarnas andel av oljekonsumtionen gick därmed upp från till . Jämsides med er. fortsatt ökad satsning på den kollektiva trafiken torde det finnas utrymme för ytterligare insatser i syfte att minska vårt importberoende av olja. En sådan åtgärd är att skapa förutsättningar för ett effektivare utnyttjande av bilen som transportmedel. Forskare har uppskattat pendlingens - dvs. resor till och från arbetsplatsen - andel av personbilstrafikens energiförbrukning till (). Bilarna utnyttjas bara till . Medelbeläggningen under rusningstid är 1,2-1,4 personer per bil. En höjning av beläggningen från 1,3 (13 personer på 10 bilar) till 1,7 personer (13 personer på 8 bilar), vilket t. ex. , , och en forskningsgrupp på anser vara en rimlig målsättning, skulle innebära en bränslebesparing på av personbilarnas totala energiförbrukning. Med andra ord skulle stora effekter i energibesparande syfte kunna uppnås genom en ökad samåkning vid arbetsresor. Samåkning innebär alltså att man tillvaratar den överkapacitet som finns i biltrafiksystemet genom att bilarnas genomsnittliga personbeläggning inte är högre än vad som ovan angivits vid arbetsresor. Erfarenheterna i vårt land av samåkning i mera organiserad form är mycket begränsade och hänför sig i stort till den period under 1973-1974 då ransonering av oljeprodukter rådde i vårt land. Under oljekrisen blev vi plötsligt medvetna om hur känsligt vårt nuvarande transportsystem är för yttre störningar i bränsletillförseln. Biltrafiken i minskade , luftföroreningarna reducerades och antalet olycksfall sjönk med . Liknande iakttagelser har gjorts i andra länder, bl. a. i . Erfarenheterna från energikrisen visar med all önskvärd tydlighet att det finns fördelar utöver de rent energimässiga att vinna med en ökad satsning på samåkning. Mindre biltrafik innebär minskade luftföroreningar. 1 1976/77. en utredning gjord av naturvårdsenheten i bidrar bilar och bussar inom länet av luftföroreningarna i ton mätt. En minskning av arbetsresorna med bil resulterar sannolikt också i större trafiksäkerhet, bättre parkeringsförhållanden och minskade investeringsbehov i trafikanläggningar. Proposition 1976/77:100, bilaga 17, innehåller under avsnittet Energiforskning bl. a. en redogörelse för olika energiforskningsprogram, av vilka program 2 innefattar Energianvändning för transporter och samfärdsel. Det är ytterst angeläget att i delprogrammet Transportsystemets utveckling forskning om samåkningens möjligheter ges högsta prioritet. En forskargrupp vid är sysselsatt med ett projekt som just syftar till att undersöka möjligheterna att öka graden av samåkning vid resor till och från arbetsplatsen. Anslag har erhållits för projektets första etapp. Vi vill understryka vikten av att också projektets andra etapp utan dröjsmål erhåller ekonomiska garantier. För att uppnå mera påtagliga effekter av samåkning erfordras en översyn av vissa institutionella förhållanden. Det gäller främst en översyn av gällande skatte- och vägtrafiklagstiftning. Vi vill föreslå att en sådan översyn kommer till stånd. Ett förhållande som i detta sammanhang bör uppmärksammas är utvecklingen av leasingsystemet. Juridiska personer svarade enligt SCB för av antalet nyregistrerade bilar (290 700). Enligt tillhör härav kategorin leasingbilar, vilka enligt samma källa utgör en ständigt stigande andel av vår bilpark. Leasingsystemet inbjuder med nuvarande utformning knappast till minskad bensinförbrukning. Systemet innebär också orättvisor genom de förmånligare villkor som gäller vid inköp i form av rabatter, avdragsrätt för moms och särskilda regler för avdrag vid beskattningen för den som begagnar sig av leasingbil. En översyn av leasingsystemet bör enligt vår mening därför komma till stånd. Vad gäller vägtrafiklagstiftningen är det främst nuvarande regler för trafiktillstånd enligt YTF och försäkringsfrågor som bör ses över. En ökad samåkning får inte innebära att utbyggnaden av kollektivtrafiken försvåras. 1 förutsättningarna för ovannämnda forskningsprojekt ingår bl. a. att undersöka möjligheterna att integrera dessa trafikslag så att man uppnår optimal standard för den enskilde trafikanten som kommunens resursförbrukning minimeras". De erfarenheter som kan vinnas från projekt av det här slaget kan också utgöra ett värdefullt underlag vid utarbetande av en beredskapsplan för samåkning i händelse av en ny oljekris. Det är av största vikt att arbetet med att undersöka möjligheterna till organiserad samåkning med bil vid arbetsresor kan bedrivas skyndsamt, så att erfarenheterna kan ligga till grund för åtgärder i samband med det energipolitiska beslut som har att fatta . Med hänvisning till ovanstående hemställs1 1. att hos regeringen begär att pågående forskning angående samåkning får fortsatt stöd, 2. att hos regeringen begär översyn av vägtrafiklagstiftningen i syfte att främja en effektivare användning av bilen som transportmedel i enlighet med vad som i motionen anförts. HANS () i '(Se även motionerna 1976/77:972 och 973)