ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G002860 · 1977-01-25 00:00:00 — av i Glömminge om ett vindenergiaggregat på Enligt industridepartementets budgetproposition 1976/77 beriiknas medclsbehovet för energiforskning när det gäller vindenergi för /78 lill 6 milj. kr. Enligt budgeten har också expertpaneler upprättats för projektplanering för områdena teknikvärdering av vindkraft m. m. Delegationen för energiforskning anser att anslaget till vindenergiforskning har en tillräcklig nivå; det kommer att få stort värde som underlag för nästa energipolitiska beslut. Ett av de områden som i vårt land synes ha naturliga förutsättningar för vindenergi är . I synnerhet södra flacka område ger i allmänhet större vindstyrka än andra delar i landet. Planering av ett vindenergiaggregat för i första hand försök och även senare för samverkan med kraftsystemet på borde komma till stånd. När nästa energipolitiska beslut skall fattas är det värdefullt att ha vetskap om vilka områden som kan vara lämpliga för vindenergiproduktion. Med anledning av vad ovan anförts hemställes att hos regeringen anhåller om initiativ i syfte att möjliggöra uppförande av vindenergiaggregat på . () i Glömminge
mot · G002863 · 1977-01-25 00:00:00 — av om egenföretagares borgensåtagande trädde de nya reglerna om medbestämmanderätt i arbetslivet i kraft. Den nya lagstiftningen kan sägas utgöra den största förändringen i den svenska arbetsrätten genom tiderna. Många av de frågor som tas upp i lagstiftningen har överlåtits till de kollektivavtalsslutande parterna att avtala om. För en sorts arbetsgivare - de i de mindre företagen - kommer lagen att betyda ett avsevärt merarbete. Trots att de forst haft närkontakt med sina medarbetare och ofta arbetat sida vid sida med sina anställda så måste informationen nu formaliseras och förhandlingar ibland föras med utomstående fackföreningsombudsman. Den nya lagen innebär också att arbetsgivarens beslutanderätt inskränkes. Det sistnämnda kan få allvarliga konsekvenser forén arbetsgivare som är företagsägare, vilket är mycket vanligt i mindre företag. Han kan exempelvis få svårigheter att garantera avtal med kunder och leverantörer. Mot denna bakgrund kommer företagarens borgensåtagande i ett nytt läge. Företagen har ofta med hus och hem tvingats att gå i personlig borgen för att få de lån och krediter som behövs för att driva företaget. Han har vågat göra detta eftersom han planerat och tänkt sig en viss utveckling för företaget. Men med den inskränkta bestämmanderätten enligt medbestämmandelagen kommer han inte personligen att kunna ansvara för sina borgensåtaganden. I konsekvens med detta bör utredas om inte kravet på borgen i lånesammanhang bör begränsas till att gälla endast företagsinteckningar och icke som den egna företagarens personliga egendom. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om en utredning om egenföretagarens personliga borgensåtaganden enligt vad som i motionen anförts.
mot · G002864 · 1977-01-24 00:00:00 — om viss utbildning av offentliga styrelseledamöter i banker I lag om bankrörelse (1955:183) har efter riksdagsbeslut (prop. 1975/76:53) gjorts en ändring som möjliggör offentliga styrelseledamöter i bankstyrelse på central, regional och lokal nivå. I de båda forsta fallen sker förordnande av regeringen. I kontorsstyrelse på lokal nivå förordnar kommunfullmäktige högst två ledamöter. Alla dessa ledamöter har till uppgift att särskilt verka för att samhällets intressen beaktas i verksamheten. Det är oerhört viktigt att dessa ledamöter är väl införsatta i frågor som handlägges i dessa styrelser. Många av frågorna är grannlaga och kräver en verklig insats av de offentliga styrelseledamöterna. Lånemarknaden har t. ex. varit föremål för kritik beroende på bankers åtagande i samband med spekulationsköp av fastigheter, där samhällsintresset förbigåtts. 1 propositionen 1975/76:53 togs aldrig frågan om utbildning och introduktion av dessa offentliga styrelseledamöter upp till behandling. Eftersom både samhället och bankerna har fördel av att få väl utbildade ledamöter i styrelserna, bör det i första hand för kommunalt nyvalda ledamöter ordnas kontinuerlig utbildning och fortbildning i hithörande frågor. Eftersom huvudmannaskapet är delat mellan stat, kommuner och berörda banker bör övervägas hur utbildningen skall organiseras och kostnaderna fördelas. Eftersom bankerna inte visat särskilt stort intresse för fortbildning av de lokala styrelseledamöterna, är det nu angeläget att samhället tar detta initiativ. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär att åtgärder vidtages, så att i motionen angiven utbildning av bankernas offentliga styrelseledamöter kommer till stånd. () ()
mot · G002865 · 1977-01-21 00:00:00 — av m. fl. om begränsad användning av belysning i skyltfönster, m. m. En effektivisering av energianvändningen i kräver en rad skilda åtgärder. Viktigast är givetvis att erforderliga investeringar görs för att åstadkomma en bättre energiekonomi i industriprocesser, fastigheter m. m. Men det är också viktigt att olika vardagliga former av energislöseri undvikes. Den andel av vår energianvändning som går åt för upplysning av skyltfönster och reklamskyltar samt för fasadbelysning och vägbelysning är i och för sig begränsad. Den totala elåtgången för dessa ändamål är dock inte obetydlig. Omfattningen av den här typen av belysning är betydligt större än vad som är motiverat av trafiksäkerhetsskäl, brottsförebyggande skäl, estetiska skäl eller rimliga kommersiella intressen. Det borde vara fullt möjligt att helt släcka reklamskyltar och fasadbelysningar t. ex. efter och begränsa belysningen av skyltfönster till vad som kan anses nödvändigt i brottsförebyggande syfte. Likaså borde det vara möjligt att begränsa belysningen på vissa vägsträckor under de timmar då trafiken är obetydlig. Sådana åtgärder skulle vara av värde inte bara genom den direkta inbesparingen av elström utan också genom sin psykologiska effekt. Det är ganska naturligt att det uppenbara slöseri som förekommer inverkar negativt på allmänhetens benägenhet att spara energi. Regeringen bör utnyttja de möjligheter som existerande lagstiftning ger att förordna om begränsningar i användningen av belysning i skyltfönster och lysande reklamskyltar samt av fasadbelysning och vägbelysning. har regeringen genom förordning föreskrivit restriktivitet när det gäller användningen av fasadbelysning och reklambelysning inom statsförvaltningen. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar att hos regeringen hemställa om åtgärder för att begränsa användningen av belysning i skyltfönster och reklamskyltar samt av fasadbelysning och vägbelysning. () ()
mot · G002868 · 1977-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om typhus för industriell verksamhet Ett nödvändigt komplement i en förstärkning av sysselsättningen är att åstadkomma ändamålsenliga industrilokaler. Detta sker f. n. i form av att enskilda företag eller kommuner projekterar och bygger lokaler som de anser uppfyller aktuella krav loren god arbetsmiljö samt Tordén typ av verksamhet som planerats. Det finns många bevis för att nyuppförda fabrikslokaler i form av hantverks- eller industrihus i samband med en utökning av verksamheten eller vid övergång till annan verksamhet varit felkonstruerade och att det krävs omfattande åtgärder för att tillgodose framtida krav. Staten borde engagera sig mera i frågan och i samråd med berörda myndigheter arbeta fram industriella typhus som skulle kunna rekommenderas vid nyetablering och projektering av industrilokaler för mindre industriföretag. Med beaktande av vad ovan anförts hemställs att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om statlig projektering av typhus för industriell verksamhet. () () () ()
mot · G002869 · 1977-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om förbud mot import och försäljning av krigsleksaker Krig är fruktansvärt. Hem, byar, städer och hela länder skövlas och ödeläggs. Människoliv förintas eller förstörs. Krigets skador sträcker sig ofta generationer framåt i tiden. Med de mest avancerade förintelsevapnen kanske hela mänskligheten förintas. Därför får inte krig vara någon lek. Krig måste tas på allvar. Mot den bakgrunden måste krigsleksaker kritiseras och fördömas hårt. Av den anledningen är det allvarligt att krigsleksaker för ges till barnen. En stor del av de krigsleksaker som - särskilt under julkommersen översvämmar skyltfönster och varuhus, passiviserar barnen, hämmar deras spontaneitet och skaparlust samt befäster reaktionära värderingar och traditionella roller. För att få vinster utnyttjar den kommersiella leksaksindustrin och leksakshandeln barns behov av aktivitet och spänning på ett upprörande och Medvetet bygger man vidare på en fördomsfull bild av människan: Konflikter löses med aggressivitet och strid. Den starke har rätt att hävda sig på den svages bekostnad. Att människor lemlästas och slaktas är ett förnekande av människans förnuft och känslor. för i alla sammanhang en hård kamp för att mellanfolkliga problem och konflikter skall lösas med fredliga medel, men bågnar leksaksdiskarna under stridsvagnar, stridsflygplan, krigsfartyg och superhjältar. Med hjälp av smart reklam och PR förs den här enfaldigt förenklade och negativa människosynen ut. skapar man behov av krigsleksaker och vidmakthåller efterfrågan. Inte minst Unga Örnar har genom bl. a. kampanjer sökt rikta uppmärksamheten på att barn utnyttjas och indoktrineras på ett allvarligt sätt. Krigsleksaker är visserligen vinstgivande för fabrikanter och försäljare, men de har inget som helst positivt värde för barnen. Vi måste alla reagera mot det utbud av krigsleksaker som förekommer, som vi måste kräva andra pedagogiskt riktiga leksaker, som gör krigsleksakerna överflödiga i barnens behov av aktiviteter och spänning. Vinstintressena är för starka för att föräldrar, organisationer eller samhälle skall nå gehör genom vädjanden till importörer, tillverkare eller försäljare av krigsleksaker. Det enda som kan förhindra en fortsatt verksamhet är ett import- och försäljningsförbud. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att måtte besluta att hos regeringen anhålla om torsia om förbud för import och försäljning av krigsleksaker. () (s)
mot · G002870 · 1977-01-25 00:00:00 — av och om registrering vid inköp av premieobligationer Svenska statens premieobligationer kan inköpas fritt utan att de blir föremål för någon registrering. Det är sålunda möjligt att placera avsevärda belopp i obligationer, låsa in dem i bankfack och undvika att betala skatt på såväl förmögenhet som vinst. Det finns anledning att förmoda att ganska många människor använder sig av denna metod för att smita från skatt. När det däremot gäller inköp av aktier registreras numera dessa i allt större utsträckning genom värdepapperscentralen (VPC). Därigenom har möjligheten att placera förmögenheter i aktier och underlåta att deklarera dem blivit mindre. Det finns uppenbarligen inga bärande skäl till varför inte även inköp av premieobligationer skulle kunna registreras av VPC. Genom att införa bestämmelser om registrering av premieobligationer i VPC uppnår man likställighet i detta avseende, oavsett om det gäller kapitalplacering i aktier eller obligationer, och en möjlighet till undanhållande av förmögenhet skulle kunna undanröjas. Beträffande redan utgivna premieobligationer bör dessa under förslagsvis en femårsperiod bytas ut mot nya. vilka vid utbytestillfället blir föremål för registrering. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande registrering av premieobligationer, 2. att hos regeringen begär en utredning om registrering vid inköp av premieobligationer. () ()
mot · G002871 · 1977-01-24 00:00:00 — om ökad möjlighet att erhålla energisparlån Energisparlån kan utgå till den som vidtar vissa energibesparande åtgärder, t. ex. isolerar sin bostad (SFS:791). Utvecklingen på energisparområdet har emellertid nu gått så långt att många människor överväger att i egen regi eller tillsammans med andra fastighetsägare bygga helt nya energibesparande anläggningar, framför allt solfångarc för uppvärmning av bostadshus och vindkraftverk för belysnings- och uppvärmningsändamål. Oljeuppvärmningar visserligen billigare än uppvärmning via solfångare, men oljan kommer att bli dyrare. Och inom inte alltför finns det inte längre någon olja att få. Solvärmen däremot tar aldrig slut. Framstående forskare på området försäkrar också att solvärmen redan nu i allt väsentligt mera är en politisk fråga än en forskningsuppgift. Även beslutsfattarna i många mindre samhällen har börjat tänka i dessa banor. En ändring av bestämmelserna om statligt stöd till energibesparande åtgärder synes därför vara starkt motiverad. har alla planer på uppförande av vindkraftverk och anläggande av solfångare grundats på enskilda människors eller samhällens satsningar, men tycks tiden vara inne för staten att hjälpa till att omsätta sådana energisparplaner i praktisk handling. Vindkraftverken bör också kunna bli till stort samhälleligt gagn, eftersom strömmen från dem kan användas för både belysnings- och uppvärmningsändamål. som de gör oss mindre beroende av kapaciteten hos vattenmagasin, kraftbolag och kraftledningar. Med hänvisning lill det anförda hemställs att hos regeringen begär tillsättande av en utredning med uppgift att närmare undersöka förhållandena på energisparområdet med sikte på en ändring av gällande bestämmelser, så att statliga energisparlån kan utgå även för uppförande i enskild eller kollektiv regi av solfångare, vindkraftverk och liknande.
mot · G002872 · 1977-01-25 00:00:00 — av m. fl. om prissättningen inom den textila beklädnadshandeln Prissättningen inom elen textila beklädnadshandeln sker efter i huvudsak enhetliga principer. Gemensamt för såväl fackhandel som varuhus är tilllämpningen av procentuella pålägg som gör handelsntarginalerna i kronor proportionella mot inköpspriserna. Det förhållandet att textildetaljhandeln tillämpar fasta procentuella pålägg som leverantörspriserna stiger drabbar i första hand konsumenterna. Även tekoindustrin drabbas emellertid. Genom denna metod för prissättning blir handelns pålägg i kronor och ören på svensktillverkade varor större än för importerade varor. De svenska varorna blir därigenom svårare att sälja än de importerade. Detta sker som tekoindustrin haft en besvärande utveckling och på grund härav blivit föremål för statliga stödåtgärder. Att genom prisstopp söka nå en för svensk textilindustri och konsumenterna gynnsam prissättning i textil beklädnadshandel är inte möjligt. Ett prisstopp i beklädnadshandeln skulle få en förhållandevis kort varaktighet, då prisstoppet enligt nuvarande lag endast skulle omfatta varor som fanns på marknaden vid prisstoppst i 11 flil let och således inte inkludera nya varor. Större delen av beklädnadsbranschens varusortiment förnyas minst , för vissa varuslag ännu oftare. En möjlighet att genom en reglering nå en från svensk textilindustris och konsumenternas synpunkt gynnsammare prissättning i beklädnadshandeln är att inom denna del av detaljhandeln införa ett påläggsstopp och inom ramen för detta påläggsstopp möjliggöra justeringar av tillämpade pålägg. Den nuvarande prislagstiftningen ger dock inga möjligheter till ingripanden av denna typ. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen hemställa att kommittén för utvärdering av prispolitiken får i uppdrag att göra en utvärdering av påslagen i den textila beklädnadshandeln och komma, om så erfordras, med förslag om ändring av prislagstiftningen.
mot · G002879 · 1977-01-24 00:00:00 — av m. fl. om förstatligande av viss byggnadsmaterialindustri kommunisterna har riktat uppmärksamheten på den privatkapitalistiska dominansen inom byggnadsmaterialbranschen och speciellt inom den tunga cementindustrin. har koncentrationen inom byggmaterialbranschen ständigt ökat. och är i princip alla viktigare delar monopoliserade både beträffande tillverkning och distribution. En illustration till detta var när Cementa köpte in Gullhögen. Då fullbordade man en nära nog hundraprocentig koncentration inom cementvaruproduktionen till ett mäktigt monopol, jättekoncernen . Många olika utredningar och undersökningar, bl. a. koncentrationsutredningen, har visat på det centraliserade ägandet och det stora antalet karteller och prisöverenskommelser i denna bransch. Dessa förhållanden har för länge sedan satt konkurrensen ur spel, och de stora företagen inom byggmatetialindustrin kan i stort sett själva kontrollera prissättningen på sina produkter. De kan ta ut monopolpriser utan offentlig insyn. De kan också, som fallet visade, i sin jakt efter maximala profiter äventyra hela samhällens existens genom att lägga ned fabriker. Andra exempel på nedläggningar och inskränkningar i spåren av byggkapitalets koncentrationsprocess är , , och Siporexfabriken i , som lagts ned verksamhet. Byggnadsmaterialkostnaderna utgör en stor del av det som konstituerar boendekostnaderna, kostnaderna för byggande av skolor, sjukhus, serviceinrättningar, gator och vägar osv. De stora prishöjningarna och de stora vinster som byggmaterialbranschen gjort har verksamt bidragit till de allt högre hyreskostnaderna. Det är hög tid att jämsides med andra åtgärder, i syfte att stoppa hyreshöjningarna och pressa ned boendekostnaderna, ingripa även mot dessa profitintressen, som oftast är lierade med andra mark-, bygg- och bankintressen som opererar på bostadsmarknaden. kommunisterna upprepar därför tidigare ställda krav om förstatligande av den tunga materialindustrin, den helt monopoliserade delen av byggnadsmaterialindustrin. Även då det gäller andra byggnadsmaterial, som kanske inte räknas till de tunga delarna, råder i stort sett samma förhållanden. Här har monopolisering och kartellöverenskommelser gått långt och drivit upp prisnivån. Det gäller exempelvis stålprodukter, sågade trävaror. träfiberplattor, järnhandelsvaror, högisolerande material, glas m. m., där prisstegringarna ofta varit ännu kraftigare än på de tunga delarna. Klart är att ett förstatligande av byggmaterialsektorn, ett statligt övertagande av byggmaterialproduktionen, skulle kunna fa stor betydelse i kampen för lägre hyror och priser och innebära mindre profiter till storfinansen. Det måste anses vara mycket angeläget att bryta storfinansens makt över denna industrisektor och att ersätta dess monopolprissättning med en icke spekulativ produktions- och prispolitik. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar sig för ett förstatligande av de monopoliserade delarna av byggnadsmaterialindustrin och hos regeringen hemställer om förslag i sådant syfte. (vpk) (vpk) (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk)
mot · G002885 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 885 av m. fl. beslöt 1976 efter lottning att företagarföreningarnas verksamhet skall omfatta inte bara tillverkande företag utan även serviceföretag. Härigenom ökas föreningarnas verksamhet avsevärt - en fördubbling har nämnts. Att i detta läge dra ner anslaget till företagarföreningarnas administration är verkligen inte välbetänkt. Under rubriken till företagarföreningarnas administration har industriverket begärt 29 milj. kr. I budgetpropositionen har emellertid föreslagits att endast 25,7 milj. kr. Företagarföreningarnas verksamhet har mer och mer inriktats på utbildning och företagsservice, medan olika institut tillkommit för statlig utlåningsverksamhet till företag. Administration av föreningarnas nuvarande låneförmedling kräver den kapacitet som finns att tillgå. I budgetpropositionen har dock föreslagits en ökning under IV: 14 Statens hantverks- och industrilånefond. har föreslagit 50 milj. kr. men i budgetpropositionen föreslås 90 milj. kr. Garantiramen har höjts med 1/3 från . Det motiverar en höjning av anslaget, men mot bakgrunden av företagarföreningarnas nytillkomna uppgifter, deras personalläge och industriverkets bedömning torde en höjning till 80 milj. kr. Under anslaget B 4 Bidrag till kursverksamhet m. m. har industriverket föreslagit 12,198 milj. kr. 1 budgetpropositionen föreslås 10,7 milj. kr. Inte minst flödet av nya lagar och förordningar, som inte lär avta, gör behovet av kursverksamhet för företagare större. En ny form av kursverksamhet inom KOMVUX ram bör byggas ut. Därför tål anslaget ingen prutning. att anslaget B 4 Bidrag till kursverksamhet m. m. skall vara , att anslaget C 3 Bidrag till företagarföreningarnas administration skall vara , att anslaget IV: 14 Statens hantverks- och industrilånefond skall vara . () ()
mot · G002886 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 886 av i Glömminge m. fl. om en statlig i uppsägningsärenden Tolkningen av lagen om anställningsskydd vållar fortfarande stora bekymmer för företagarna. Det gäller framfor allt i de mindre företagen och i de företag som står utanför arbetsmarknadens organisationer. Det största problemet är bedömningen av vad som kan anses vara saklig grund för uppsägning (S 6). Bland företagare finns en oro över lagens generella utformning, särskilt då när det gäller vad som kan anses vara saklig grund" för uppsägning. För trots att lagen varit i kraft har någon mer allmän praxis inte kunnat utvecklas. Felaktiga tolkningar görs, vilka leder till att företagen avkrävs stora skadeståndsbelopp från facket och den enskilde anställdes sida eller får den följden att företagarna tvekar om att vidta åtgärder som de anser vara berättigade, inför risken att åsamkas skadestånd. Mot denna bakgrund vore det intressant om undersökningar gjordes om möjligheterna att inrätta en statlig nämnd som kan lämna förhandsbesked i uppsägningsärenden vilka faller inom ramen för lagen om anställningsskydd. I en sådan nämnd bör då lämpligen ingå representanter för samhällsintresset och arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en utredning om möjligheterna att inrätta en statlig i uppsägningsärenden. () i Glömminge () . NISSER (m)
mot · G002888 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 888 av m. fl. om kommunel styrelserepresentation i vissa företag I antogs en lag om styrelserepresentation för samhället i aktiebolag, ekonomiska föreningar och stiftelser. Denna lag gäller till utgången av . I propositionen 1975/76:166, som föregick beslutet, anser departementschefen att offentlig styrelserepresentation är en ändamålsenlig form för samarbete och informationsutbyte mellan samhälle och företag. Beträffande den kommunala representationen finns det skäl att ytterligare överväga frågan om omfattningen av och formerna för representation. Som skäl anges bl. a. att kommunerna regelmässigt får ta del av det i propositionen föreslagna rapportsystemets primäruppgifter. Det påpekas också att företagen måste anpassa sin verksamhet både till den utvidgade styrelserepresentationen för de anställda och till lagstiftningen om medbestämmande i arbetslivet. Rapportsystemet får inte ses som ett alternativ till förslaget om representation utan som ett komplement till detta. Det är angeläget att understryka vikten av att kommunerna får bättre möjligheter att i sin planering utgå från realistiska bedömningar av näringslivsutvecklingen. Felaktiga bedömningar kan medföra att samhällskapitalet utnyttjas mindre effektivt. Brist på information kan få till följd långvariga och allvarliga bostadssociala störningar i kommunen. Kommunernas ökade ansvar för utveckling och samhällsservice för med sig att sysselsättnings- och näringslivsfrågorna får en alltmer framträdande plats i kommunalpolitiken. Regionalpolitiken är ett viktigt medel att skapa bättre balans mellan olika regioner beträffande arbetsmarknad och sysselsättning. Betydande ekonomiska resurser ställs till företagens förfogande genom lokaliseringsmedel i form av lån och bidrag m. m. För att bibehålla sysselsättningen har också många kommuner gett ekonomiskt stöd genom bl. a. borgensåtaganden. För att förbättra kommunernas möjligheter att mera direkt få upplysningar om de olika lokala företagens planer är representation ett verksamt medel. Ett första steg är att ge kommunerna rätt till styrelserepresentation i de företag som fått lokaliseringsmedel eller borgen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att styrelserepresentation införs i företag som får lokaliseringsmedel, 2. att hos regeringen begär att förslag skyndsamt föreläggs om styrelserepresentation i företag som får lokaliseringsmedel. () () () () () ()