mot · G0021627 · 1977-05-03 00:00:00 — 1976/77 1627-1628 av herrar Hagel och Lövenborg med anledning av propositionen 1976/77:139 om vissa varvsfrågor I propositionen och analysgruppens rapport utgår man från att den svenska varvsproduktionen så gott som uteslutande skall anpassa sig till den existerande kapitalistiska marknaden. Kommunisterna accepterar inte det synsättet, eftersom det finns ett klart alternativ till denna passiva näringspolitik, vilket uppvisas i utredningsarbetet. Konsekvenserna av det förhärskande synsättet i utredningen är slutsatsen att 5 300 jobb måste försvinna i och minst lika många till på övriga varvsorter och hos underleverantörer. Eventuella nedbantningsåtgärder inom den internationella varvsindustrin måste baseras på icke-diskriminerande ömsesidiga avtal. Några sådana avtal finns inte mellan berörda fartygsproducerande länder resp. varvsindustrier. Den föreslagna nedbantningen i åtföljs inte av motsvarande nedgång i andra länder. För att göra näringen fullt konkurrenskraftig bör samhället ingripa till dess stöd. Näringen bör då också vara samhällsägd. Privata skeppsvarv som regelmässigt bygger fartyg på över bör övertagas av staten. Enligt vår uppfattning måste större insatser än vad som planerats sättas in för att upprusta och rationalisera varven. Dessutom måste väsentligt större krediter ställas till förfogande. Krediterna måste dessutom rikta in sig på att söka utveckla marknader genom långsiktiga avtal för totala varvs-, fartygsoch fraktprojekt med och socialistiska länder. Med en sådan inriktning vidgas fartygsmarknaden och ökar orderstorleken. Det finns flera exempel på projekt som faller under denna särskilda kategori av ny marknad. Sedan varvsmotionen om väsentligt större krediter för satsning på och socialistiska länders fartygsbehov lades har företrädare för och hört av sig till regeringen och företag i om leveranser av fartyg och uppbyggnad av större industriprojekt. har föreslagit i ett projekt att en serie gasfartyg och tillhörande hamn- och industriutrustning kommer till stånd för att komplettera produktionen. har förklarat sig berett att ge anbud på flytande fabriker, som utnyttjar mindre gasfyndigheter till havs för industriproduktion. Intresset från de privatägda rederiernas sida att beställa fartyg i är alltjämt obetydligt, trots erbjudande om frikostigt finansieringsstöd. Ett statligt rederi måst byggas upp där det finns ett ansvar för fartygsbeställningar vid svenska varv och utnyttjande av hamnservicen. Projektet måste förverkligas. 1 1976/77. Vi finner i väsentliga stycken brister i det framlagda förslaget till reformer för att tillvarata landets intressen inom varvsnäringen. Förutsättningar finns att bereda de anställda vid varven och hos underleverantörerna fortsatt sysselsättning. Det kan inte anses tillräckligt att staten övertar resterande aktier i och att ge kreditgarantier till svenska rederier, som beställer fartyg i . Ytterligare åtgärder måste till för att trygga jobben och utveckla näringen. Varvsnäringen måste i större utsträckning än bli föremål för långsiktig och planerad verksamhet. Näringen måste bindas fastare samman med Samhälleliga intressen. Dess beroende av de internationella spekulationssträvandena från kapitalistiska intressen måste brytas. För att svensk varvsnäring skall kunna utvecklas bör kontakterna med de socialistiska ländernas industrier och rederier successivt förstärkas. Här kan en ökad marknad erhållas mot att långsiktiga åtaganden sker. Det bör uppmärksammas att den fackliga kommittén vid varven i hade längre gående krav än vad som tillmötesgåtts i propositionen. Även har allvarliga invändningar mot den hårda nedbantnings politiken. Med stöd av det anförda föreslås 1. att uttalar sig för förstatligande av den avgörande delen av den svenska varvs- och rederinäringen, 2. att hos regeringen begär utredning av u-ländemas och de socialistiska ländernas tonnagebehov samt att förslag till långfristiga krediter för fartygsexport till dessa länder utarbetas.