ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G002695 · 1977-01-21 00:00:00 — Motion 1976/77: 695 av m. fl. om handikappersättningen vid erhållande av ålderspension Handikappersättning kan ges till den vars funktionsförmåga är nedsatt och nedsättningen väntas bestå . För att vara berättigad till handikappersättning måste man vara försäkrad, ha fyllt och ha varit handikappad . Dessutom måste handikappet vara av sådan art, att det förorsakar betydande merutgifter eller det krävs hjälp i mer omfattande utsträckning av någon annan för att den handikappade skall klara sin dagliga livsföring. Ersättningen är 60, 45 eller av basbeloppet, allt efter hjälpbehovets omfattning eller merutgifternas storlek. Blinda erhåller alltid och gravt hörselskadade i allmänhet av basbeloppet. Enligt lagen om allmän försäkring 9 kap. 3 $ upphör emellertid handikappersättningen till döva helt vid ålderspensioneringen och de blindas ersättning reduceras till av basbeloppet. Till handikappad som uppbär förtidspension utgår numera dubbelt pensionstillskott. Från och med den höjs pensionstillskotten till förtidspensionärer som uppbär hel förtidspension till av basbeloppet och kommer sedan att stiga till . Som framgår av lagen om pensionstillskott 2 S och 2 a § upphör emellertid det extra pensionstillskottet när ålderspensionen börjar utgå. För att erhålla hel förtidspension måste vederbörandes förmåga att bereda sig inkomst genom arbete vara nedsatt i sådan grad, att ingen eller endast ringa arbetsförmåga återstår. Vi finner det inte motiverat att en blind eller på annat sätt handikappad skall mista halva sin handikappersättning eller hela det extra pensionstillskottet bara för att vederbörande inträder i pensionsåldern. Deras på grund av handikappet ökade levnadskostnader minskar ju inte bara för att 65årsåldern inträder. Med stöd av det anförda hemställer vi att måtte besluta att regeringen på lämpligt sätt gör en översyn av lagen om allmän försäkring 9 kap. 3 S och lagen om pensionstillskott 2 $ och 2 a §, syftande till att förtidspensionärernas förmåner från den allmänna försäkringen skall bibehållas beloppsmässigt även efter ålderspensionens inträde. HANS NYHAGE (m) ()
mot · G002696 · 1977-01-24 00:00:00 — Motion 1976/77: 696 av herrar i och Ekinge om rätt till delpension för egenföretagare Lagen om delpensionsförsäkring trädde i kraft . Genom lagen har öppnats möjlighet för den som är anställd och är att kombinera deltidsarbete med deltidspension. Under den korta tid lagen har varit i kraft har ett stort antal personer utnyttjat förmånen. Tyvärr är denna viktiga sociala reform begränsad till enbart anställda. S. k. egenföretagare har ej möjlighet att erhålla delpension. Orsaken är att pensionen finansieras med en arbetsgivaravgift som tas ut på de anställdas lönesumma. Denna avgift har av tekniska skäl ej ansetts kunna tas ut av egenföretagare. Egenföretagare kan ha samma behov som en anställd att minska sin arbetsinsats. Ofta står egenföretagaren vid sidan av den anställde i samma arbete. Det är därför orimligt att en viktig social förmån ej kan erbjudas egenföretagarna. Rättviseskäl talar för en snabb lösning av detta problem. Administrativa svårigheter får ej hindra en likvärdig behandling av alla grupper. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om ändring av lagen om delpensionsförsäkring så att den omfattar även s. k. egenföretagare. () ()
mot · G002697 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 697 om fri medicin till långvarigt psykiskt sjuka Vissa sjukdomar, t. ex. hjärtsjukdomar, diabetes och epilepsi, berättigar patienten till fri medicin, vilket ju i någon mån bidrar till att för patienten mildra det ekonomiska trycket. Motsvarande förmån tillkommer inte psykiskt sjuka. behöver många patienter med psykiska sjukdomar inte vårdas på sluten anstalt tack vare tillgång till effektiva läkemedel. Ofta är det fråga om kroniska eller mycket långvariga sjukdomar. Det måste anses fullt berättigat att också dessa patienter får sådan medicin som inte är vanebildande utan kostnad. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om fri medicin till patienter med långvarig psykisk sjukdom. () ()
mot · G002700 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 700 av och om information rörande biverkningar av vaccin Många läkemedel ger upphov till allergiska besvär hos vissa människor. Vacciner kan vara avdödade med formalin, ett ämne som är besvärligt för vissa allergiker. Det är så gott som omöjligt att få veta vad ett vaccin är avdödat med. Skolorna har som regel ingen förteckning över detta, på sjukhusen finns en förteckning men den kan vara omöjlig att komma åt. finns det myndighetertbland andra statens giftnämnd) som svarar på frågor om vacciner. Men dessa har kontorstid. Upplysningar är i praktiken helt omöjliga att få fram och , den tid då ungarna är mest aktiva med idrott. Med jämna mellanrum ges det ut en förteckning (inbunden!) över läkemedel och vacciner. Denna är för dyr för skolor och folkbibliotek. Dessutom blir den så gott som med en gång inaktuell. Detta innebär, att en liten gräsrot" inte kan följa med vad som händer med de vanligaste vaccinerna och på så sätt veta när en vaccinering kan ge allergiska besvär. Det här citatet är direkt taget ur ett brev till en riksdagsledamot. Uppgifterna är riktiga. Härutöver kan tilläggas att den uppgiftsskyldighet som åligger läkare beträffande biverkningar av läkemedel formellt inte kan anses gälla vacciner och att den nämnda förteckningen över läkemedel och vacciner från () kommer att kosta . kan visserligen ge upplysningar om vacciner under kontorstid och något senare, men för den enskilde måste det anses vara en onödigt omständlig procedur att ringa dit. Ett avsevärt mycket enklare förfaringssätt vore att dels ålägga all sjukvårdspersonal som har rätt att vaccinera skyldighet att informera om eventuella biverkningar av vaccin, dels uppdra åt att undersöka möjligheterna att ge ut publikationen i lösbladssystem, för att alla informationer snabbt skall kunna bytas ut och hållas dagsaktuella på sjukhus och läkarstationer, där den bör vara tillgänglig för både personal och patienter. Med hänvisning till det anförda yrkar vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om det angelägna i en lättillgänglig information till patienterna om eventuella biverkningar av vaccin. () /ENKEL (fp)
mot · G002704 · 1977-01-25 00:00:00 — av och fröken om reumatikervården Reumatism är onekligen den största folksjukdomen i . Enligt tillgänglig statistik uppgår enbart ledgångsreumatikerna till 225 000 personer. Om man tar med olika former av reumatism, såsom muskelreumatism och förslitningssjukdomar i lederna, kommer man upp till ett antal av närmare en miljon reumatikerfall. Det är således en stor grupp människor som drabbas av denna folksjukdom och där finns alla åldrar representerade. Ca 50 000 reumatiker är invalidiserade i olika grader och över 30 000 i behov av sjukhusvård. Mellan 400 och 500 barn skulle behöva specialistvård. 125 nya fall av reumatism hos barn registreras . Det är ytterst viktigt att sjukdomen kommer under behandling på ett tidigt stadium och där är den öppna dispensärvården av stort värde. plan för reumatikervården är på väsentliga punkter inaktuell på grund av ökade kunskaper om sjukdomen, vårdorganisationens funktion, sjukvårdens utbyggnad och tillgång på personal. Genom att plan varit vägledande för landstingens sjukvårdsplaner har behoven underskattats och resurserna blivit för små. Det satsas alldeles för litet på reumatologisk forskning. Av medel tillgängliga för medicinsk forskning går till reumatologin. Genom stöd från ideella organisationer och egna ansträngningar har dock lyckats insamla över 3 milj. kr. till forskning i reumatologi. Förbundets eget anslag har ökats till . Dessutom har man anslagit . till korttidsstipendier för vidareutbildning av läkare. Anslaget från statens sida till forskning på det här området är alltför blygsam. Sjukhuskostnaderna för enbart den reumatiska artriten uppskattas till 300 milj. kr. Då tillkommer för övriga sjukdomar inom minst något hundratal milj. kr. Uppskattningsvis en femtedel av samtliga sjukskrivningsdagar omfattande perioder över fyra dagars längd faller på skelettets och rörelseorganens sjukdomar. Härtill kommer kostnaden för förtidspensioner. Det bör således utöver de rent mänskliga vinsterna även vara samhällsekonomiskt lönsamt att satsa mer på forskningen för att lösa reumatismens gåta. De mest optimistiska forskarna anser intensivstudier tillräckliga för att få sjukdomen under kontroll i den meningen att resultatgivande behandlingsmetoder skapas. Läkarutbildningen i reumatologi är högst otillräcklig både i vad gäller grundutbildning och specialistutbildning. Enligt mot reumatism är det dagsaktuella minimibehovet av specialistkompetenta reumato logerta 150 personer. Dådet f. n. bara finns 30 utbildade läkare inom denna specialitet är bristsituationen uppenbar. saknas reumatologisk undervisningsklinik vid i . Med hänsyn till att allmänläkare i sin framtida tjänstgöring i stor utsträckning kommer att ägna sig åt reumatologiska problem är det önskvärt med tjänstgöring på reumatologisk klinik som sidoutbildning. Sådan är också önskvärd för internmedicinare, långvårdsläkare och ortopeder. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att ny plan för reumatikervården utarbetas. /ENKEL (fp)
mot · G002705 · 1977-01-25 00:00:00 — av i och om information rörande läkemedels biverkningar, m. m. Genom den utbyggda konsumentupplysningen har konsumenten en större valfrihet när det gäller köp av kapital- och dagligvaror. Dess värre har konsumenten inte samma valfrihet när det gäller så livsviktiga varor som läkemedel och andra apotekspreparat. Den information som medföljer vissa utländska förpackningar når aldrig den svenska konsumenten. För att veta vad preparatet innehåller är man som konsument hänvisad till etiketterna på förpackningen av in- och utländska läkemedel. Och är man inte fackman blir man just inte klokare av det! Det är känt att vissa ämnen som ingår i läkemedel förorsakar biverkningar av vissa slag. Sådana ämnen ingår t. ex. även i ej receptbelagda varor. Men möjligheterna att bedöma riskerna av ett visst ämne i preparaten är ringa, om man inte har tillgång till den information innehållsdeklarationen ger på ett språk som konsumenten begriper. Den för lekmannen obegripliga informationen kanske till fackmannen innehåller varningen "risk för njurskador kan ej uteslutas. För att förbättra konsumenternas valmöjligheter när det gäller receptfria apoteksvaror måste innehållsdeklarationerna vara skrivna på svenska. Varningar för vissa i preparatet ingående ämnen skall vara skrivna i klartext på förpackningarna eller medfölja skriftligt i separat information. När det gäller receptbelagda varor bör man även här som konsument ha samma rätt till upplysning om preparatens innehåll och effekter. Valsituationerna är ofta svårare då man kanske måste utsätta sig för vissa risker och obehag för att häva större risker och obehag. Man måste här ha tillgång till läkarens information och kunna rådgöra med denne. Men valet måste sedan bli patientens och inte läkarens om det inte gäller en akut situation. Man måste som patient ha en lagstadgad rätt att få objektiv upplysning av läkaren om de preparat man blir ordinerad, få diskutera alternativ och följder. får man själv ta konsekvenserna av sin medicinering utan att ha haft en rimlig chans att förutse dem. Man har som konsument svårt att hävda sig inför läkaren, och denne uppfattar ofta patientens oroliga frågor om eventuella biverkningar av de ordinerade medicinerna som personliga förolämpningar eller ifrågasättande av hans yrkeskunnighet. Med hänvisning till vad som anlorts hemställs att beslutar hos regeringen anhålla om sådana åtgärder som syftar till att såväl receptfria som receptbelagda läkemedel åtföljs av en innehållsdeklaration på svenska samt information i klartext om ingående ämnens effekter och eventuella biverkningar.
mot · G002707 · 1977-01-25 00:00:00 — av herrar och Häll om längre semester för gruvarbetare under jord Gruvarbete under jord har ansetts och får fortfarande anses vara ett av de tyngsta och mest pressande arbeten som finns i vårt arbetsliv. Stora insatser har gjorts för att minska olycksfallsrisken och förbättra arbetsmiljön men det är svårare i gruvorna än på andra arbetsplatser att komma till rätta med problemen. En ökad mekanisering har skett här liksom på andra områden för att underlätta arbetsmomenten, arbetarskyddet har förstärkts osv. Detta till trots är denna yrkesgrupp alltjämt särskilt utsatt i sitt tunga och hälsofarliga arbete i fukt och mörker. Svåra olyckor inträffar alltför ofta genom ras och vid sprängningar. Insättandet av stora dieseldrivna maskiner medför olje- och dieselgaser som är ett hot mot gruvarbetarnas hälsa. Arbetet med de stora och tunga maskinerna sker ofta på svårtillgängliga arbetsställen i orter och stigschakt. Rationaliseringen inom gruvindustrin har också lett tili att allt större laddningar bringas att detonera, vilket ökar risken för avgaser och ras. Trots de faror och hälsorisker som är förknippade med arbetet i gruvorna upplever ändå många gruvarbetet positivt genom det självständiga arbete som detta innebär. Till detta har också tidigare bidragit de särskilda sociala villkoren i fråga om kortare arbetstid, längre semester och lägre pensionsålder som kommit gruvarbetarna till del. har dessa förmåner försvunnit då andra grupper genom lagstiftning uppnått samma villkor. Den kortare arbetstiden gäller alla grupper på arbetsmarknaden, pensionsåldern har sänkts och undan för undan har även semestertidens längd ökat. Denna utveckling är positiv i sig själv, men inför en ytterligare allmän förlängning av semestern vill vi ifrågasätta om inte gruvarbete underjord borde berättiga till en semester . Många gruvarbetare har utnyttjat möjligheten till tidigare pension, vilket vi tilkar som att gruvarbetet upplevs som synnerligen pressande i högre åldrar. Det är helt enkelt så att många inte orkar gå kvar i gruvan till uppnådd normal pensionsålder. De hälsofarliga gaserna i förening med den fuktbemängda gruvluften sätter ned krafterna, och det i övrigt tunga arbetet med både vibrationer och buller leder om inte annat till förstörda ryggar och leder. Om gruvarbetarna lick en längre sammanhängande semesterperiod skulle detta upplevas som synnerligen positivt för de 5 000-6 000 gruvarbetarnas hälsa och leda till mindre sjukdomsbesvär. Vi anser därför det vara ett berättigat krav med sex veckors semester för arbetare under jord. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att i skrivelse till regeringen hemställer om förslag om sex veckors lagstadgad semester för gruvarbetare under jord.
mot · G002708 · 1977-01-25 00:00:00 — av m. fl. om beräkningen av statsbidraget till vissa särskolor Enligt författning utgår statsbidrag till lärarlöner inom skolväsendet. Statsbidrag utgår på skilda grunder. Således utgår statsbidrag för hela lönekostnaden inklusive kallortstillägg för lärarlöner i gymnasieskolan. För gäller i princip samma bestämmelser med undantag för en s. k. kommunandel, som uppgår till . Även vid ingår löneförmån i förm av kallortstillägg i den statsbidragsberättigade lönesumman. För särskolorna gäller uppenbarligen andra bestämmelser. För dessa skolor stadgas om "lönebidrag på 95 °i> av lönesumman. I denna lönesumma inräknas inte, enligt tolkning, något kallortstilllägg. Det förhållandet innebär att statsbidraget för landsting inom kallortsområden kraftigt reduceras i förhållande till andra landsting. Som exempel kan anföras att denna tolkning av gällande bestämmelser för inneburit en kostnad av ca . för /76. Med stöd av det anförda hemställes att beslutar att hos regeringen anhålla att ges i uppgift att utarbeta sådana regler som innebär att kallortstillägg inräknas i det statsbidragsberättigade löneunderlaget vid landstingens särskolor. KARL-ER1K HÄLL (s) () ()
mot · G002709 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 709 av och om beviljande av bosättningslån 100 (bilaga 7) vid 1975/föreslögs riktlinjer och grunder för den fortsatta bosättningslåneverksamheten, vilka antogS av . Från gäller således delvis nya regler för långivningen. De innebär bl. a. ett ökat socialt hänsynstagande vid långivningen och en vidgning av den personkrets som kan,.få lån. handläggning av bosättningslånen sker också numera i samarbete med kommunens sociala organ. Det är kommunernas socialförvaltningar som gör de grundläggande utredningarna när det gäller lånebehov m. m. Av tillämpningsföreskrifter (1976:264) framgår att det för beviljande av bosättningslån förutsätts att låntagare har förmåga att återbetala lånet. Det framhålls dock att med hänsyn till bosättningslånegivningens sociala inriktning skall prövningen av återbetalningsförmågan göras mera generöst än vid sedvanlig bankmässig prövning. I synnerhet skall detta gälla då den avsedda bosättningen rör också vårdnaden av minderårigt barn. Det anges bl. a. att målinriktad yrkesutbildning (vid yrkesskolor, högskolor, arbetsmarknadsutbildning) i allmänhet leder till inkomster och därigenom redan nu möjliggör lån. Detta torde stå i god samklang med fjolårets riksdagsbeslut. Det har dock kommit till vår kännedom att i praktiken knappast tillämpar ett ökat socialt hänsynstagande i enlighet med riksdagsbeslutet och de egna tillämpningsföreskrifterna. a. étt ärende där den sökande antagits till arbetsmarknadsutbildning, erhöll änkepension med ca . och barnpension med ca . ansåg att det förelåg starka sociala skäl för tillstyrkan. Den sökande hade återvänt som änka från utlandet och bostadsfrågan liksom utbildningen hade lösts genom socialförvaltningen. Genom ett bosättningslån skulle möjligheterna för familjen att ordna sin bosättning ytterligare underlättas. Den sökande överklagade beslutet men besvären lämnades utan bifall. Detta är endast ett exempel på att det knappast sker ett socialt hänsynstagande från sida. De sociala myndigheterna i kommunerna har dock kännedom om flera liknande fall och från flera håll har man ifrågasatt om inte fortfarande gör samma bankmässiga prövning för beviljande av bosättningslån som man gjorde före . Vi anser på grundval av de fall vi känner till att det föreligger stor risk att det ökade sociala hänsynstagande som beslutat om inte kom I 1976/77. mer till stånd vid prövning av låneärendena. Det är beklagligt om inte den mera generösa prövningen av återbetalnirtgslormågan kommer att tillämpas utan det blir praxis med en hårdare prövning än vad som avsågs vid riksdagsbeslutet. att uttalar att dek bör ske en generös prövning av återbetalningsförmågan och ett socialt hänsynstagande vid prövning av bosättningslåneärenden i enlighet med riksdagsbeslut. () ()
mot · G00271 · 1977-01-12 00:00:00 — om ytterligare bestämmelser om folkomröstning Folkomröstning är en form av direkt demokrati. Genom folkomröstning får medborgarna möjlighet att ange hur en konkret fråga bör lösas. Folkomröstningar har förekommit endast i vårt land. Möjligheten att anordna folkomröstning finns dock kvar även i den nya författningen, och det kan således bli aktuellt med folkomröstningar även . Det är som har att besluta om folkomröstningar. Enligt regeringsformen 8 kap. 4 S skall föreskrifter om rådgivande folkomröstning i hela riket meddelas genom lag. Bestämmelsen syftar enligt förarbetena på skilda typer av föreskrifter om folkomröstning. Såväl generella bestämmelser om rösträtt och förfarande vid omröstningen som de specifika föreskrifterna om en särskild folkomröstning skall således fastställas genom lag. Grundlagberedningen förutsatte att grundlagsbestämmelsen skulle följas upp antingen genom en särskild lag eller genom ett särskilt kapitel om folkomröstning i vallagen. Beredningen lade också fram ett utkast till bestämmelser (SOU 1972:16). Någon lag om folkomröstningar har dock inte antagits av . Vallagen gäller enbart valen till riksdag, landsting och fullmäktige. Vilka bestämmelser som skall gälla vid folkomröstning är således inte fastlagt. Detta är enligt min mening inte tillfredsställande. Om en folkomröstning skulle bli aktuell, bör det på förhand vara klart enligt vilka regler omröstningen skall ske. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar att hos regeringen begära förslag om lag med generella bestämmelser om folkomröstning.
mot · G002714 · 1977-01-24 00:00:00 — Motion 1976/77: 714 av i m. fl. om sambandet mellan miljöfaktorer och cancer har allt fler forskningsarbeten lagts fram som tyder på ett samband mellan miljöfaktorer och cancersjukdomar. () stöder uppfattningen att av alla cancerfall är orsakade av miljöfaktorer. Det innebär att den allra största delen av cancersjukdomarna skulle kunna vara orsakade av människan själv. Hur orsakerna i detalj är fördelade har man föga kunskap om. De hänför sig sannolikt till både den yttre miljön, arbetsmiljön, tobaksrökning och t. ex. kosten. De uppskattningar av kvantitativa samband som kan göras är självfallet mycket grova och kan inte hundraprocentigt bevisas. Men det finns ändå anledning att uppmärksamma de farhågor som finns. I har man ca 18 000 dödsfall i cancer vilket innebär att ungefär vart femte dödsfall har något med cancer att göra. Det är ungefär en fördubbling . Denna utveckling kan delvis förklaras bl. a. med att andra dödsfallsorsaker minskat och medellivslängden ökat. Men visar statistiska undersökningar att de cancertyper som ökat mest är de som hänger samman med kroppens reningsorgan (lever, njure osv.) Kunskapen ökar om enskilda ämnens cancerogena och genetiska effekter. Det gäller t. ex. luftföroreningar från olje- och kolförbränning och från bilar som tidigare berörts. Det gäller också en rad tekniska ämnen i arbetsmiljön och tobaksrökning. Men fortfarande saknas en samlad bild av samband mellan cancer och miljön. Det är angeläget att den kunskap som finns om dessa samband såväl internationellt som i kartläggs och sammanställs. Vi anser att en utredning bör tillsättas med uppgift att företaga en sådan kartläggning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en utredning med uppgift att undersöka sambandet mellan miljöfaktorer och uppkomsten av cancer. () () GOTAB 52957 Slockholm 1977
mot · G002717 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 717 om huvudmannaskapet för undervisningen av psykiskt utvecklingsstörda barn De utvecklingsstördas förhållanden har genomgått stora förändringar. som omsorgslagen varit i kraft har huvudmännen gjort betydande insatser för att leva upp till de höga krav som enligt lag ställs på dem. Särskolan integreras i allt snabbare takt i den kommunala . På grund härav blir det allt svårare att såväl organisatoriskt som administrativt särskilja och fä uppgörelser om det ekonomiska kostnadsansvaret. Särskoleeleverna upplever sig stå utanför gemenskapen på grund av den stämpel de anser sig ha fått genom att tillhöra en annan grupp än de övriga barnen i . Dessutom är det svårt att dra en gräns mellan särskoleelever och specialklasselever. Tillgängliga skolresurser - såväl personellt som lokalmässigt - borde kunna utnyttjas bäst om huvudmannaskapet för all undervisning vore detsamma. Den väsentliga målsättningen bör vara att varje barn skall kunna få den undervisning det behöver och kan tillgodogöra sig. Det gemensamma huvudmannaskapet skulle enligt vår uppfattning underlätta denna målsättning. Den allmänna målsättningen för alla omsorger för utvecklingsstörda är normaliseringsprincipen, och som ett led i detta bör utvecklingsstörda barn underställas samma skolorganisation som övriga barn. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en omprövning av huvudmannaskapet för undervisningen av utvecklingsstörda barn från landstingskommunerna till primärkommunerna.