ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G002678 · 1977-01-26 00:00:00 — Motion 1976/77: 678 om rätt till sjukpenning för förvärvsarbetande under 16 år Många ungdomar börjar förvärvsarbeta stadigvarande , men de kan inte få sjukpenning förrän de fyller . Detta kan vid långvarig sjukdom leda till att vissa ungdomar får ett inkomstbortfall på eller mera. 16-årsgränsen för rätt till sjukpenning fastställdes på grundval av ett förslag av socialvårdskommittén i SOU 1944:15. Kommittén ansåg att den dåvarande minimiåldern på 15 för medlemskap i sjukkassa var för låg när man skulle införa en obligatorisk försäkring. Kommittén hänvisade bl. a. till att barnbidrag utgick och att även i övrigt denna åldersgräns var vanlig inom social- coh civillagstiftning. Det kan ifrågasättas om rätten till sjukpenning bland förvärvsarbetande fortfarande bör följa en skarp 16-årsgräns. För föräldrapenningen i samband med barns födelse gäller enligt uttryckligt stadgande att man skall bortse från åldersregeln. När man en gång höjde åldern för medlemskap i sjukkassa till ville man att 15-åringar med sina urusla löner inte skulle belastas med sjukförsäkringsavgift, men detta argument är inte giltigt. Sjukförsäkringen finansieras dels genom statsbidrag, dels genom arbetsgivares och de försäkrades avgifter. När man fastställer avgiftsunderlaget för arbetsgivaravgifter ingår även lön till arbetare som inte fyllt . Arbetsgivaravgiften har nämligen en kollektiv karaktär. En viss arbetsgivares avgifter kan inte hänföras just till hans anställda på så sätt att dessas förmåner skulle bero på om arbetsgivaravgift erlagts för dem. Den försäkrades egen avgift till sjukförsäkringen tas numera ut enbart för inkomst av annat förvärvsarbete än anställning eller uppdrag. Sådan avgift skall erläggas av den som vid utgången av visst år är inskriven i allmän försäkringskassa. Den som fyller ett visst år kan således få erlägga avgift även på inkomst som förvärvats innan han fyllt . Studerande och s. k. hemmamakar har rätt att teckna frivillig sjukpenningförsäkring. Bara den som är inskriven i allmän försäkringskassa, dvs. bara den som är , kan teckna sådan frivillig försäkring. Den som är saknar alltså möjlighet till frivillig försäkring. Med stöd av vad som ovan anförts hemställer jag att hos regeringen begär sådan översyn av lagen om allmän försäkring att även förvärvsarbetande under skall kunna få del av sjukpenningförmånerna.
mot · G00268 · 1977-01-10 00:00:00 — Motion 1976/77:68 av m. fl. om utträde ur SAF SAF - - är en odemokratisk organisation. Organisationen är så uppbyggd, att ju större kapitalisterna är, desto större inflytande har de. Organisationen har alltid företrätt överheten. har den givit uttryck för starkt reaktionära uppfattningar i många samhällsfrågor. Det är inte bara så, att SAF står för kapitalet mot arbetarna. Organisationen uppträder ofta direkt utmanande mot folkflertalets intressen. skall enligt avtalet med svenska staten befordra mångsidighet och objektivitet. bör vara självständigt. Som monopolföretag över etermedia har företaget ett särskilt ansvar. är medlem i SAF. SR låter sig således företrädas av denna organisation gentemot sina anställda. De anställdas fackliga organisationer och många andra har ofta skarpt kritiserat detta förhållande. kommunisterna har i rest kravet att bör lämna SAF. Inte minst mot bakgrunden av SAF:s reaktionära utspel måste kravet resas igen. beslutar inte över . Men staten tillsätter en majoritet av . Ett riksdagsuttalande om att SR bör lämna SAF kan därför väntas få avsedd effekt. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar uttala att bör utträda ur (). (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G002680 · 1977-01-21 00:00:00 — om rätt till pension vid vistelse på alkoholistanstalt Enligt 3 kap. 15 § lagen om allmän försäkring utgår ej sjukpenning för tid då försäkrad a) fullgör värnpliktstjänstgöring eiler vapenfri tjänst b) är intagen i annat barnhem än mödrahem eller i ungdomsvårdsskola c) är häktad eller intagen i fångvårds- eller arbetsanstalt d) i annat fall än under b eller c sagts av annan orsak än sjukdom tagits om hand på det allmännas bekostnad. gällde också att sjukpenning ej utgick när den försäkrade var intagen på . Detta har ändrats så att sjukpenning utgår och minskas med /dag enligt bestämmelserna i 3:e 2:a st. för tid då man är intagen på . Man tillämpar således samma avdrag som vid sjukhusvård. Motsvarande bestämmelser för dem som är pensionsberättigade finns i AFL 10:2. Där anges att pensionen minskas för månad den pensionsberättigade är intagen i fångvårdsanstalt eller är häktad eller eljest är på starens bekostnad intagen i anstalt. I det sista inbegrips också . Detta innebär att vistelse på sådan anstalt jämställs med sjukhusvård om man uppbär sjukpenning men om man däremot uppbär pension jämställs detta icke med sjukhusvård, vilket får till följd att den pensionsberättigade får vidkännas ett mycket högt avdrag på pensionen. Enligt AFL 10:2 får pensionen inte utgå med högre belopp än regeringen bestämmer. Detta belopp är /mån. Den som uppbär hel folkpension har . (Inkl. pensionstillskott). Konsekvenserna av att inte vistelsen på alkoholistanstalt jämställs med sjukhusvård för den som har pension blir ofta förödande. I de flesta fall är det omöjligt att behålla sin bostad och klara andra löpande utgifter när man endast får behålla /mån. En ytterligare konsekvens i samband med intagningen är att det kommunala bostadstillägget upphör. har införts vidgade möjligheter att erhålla förtidspension på grund av alkoholmissbruk. Detta leder troligen till att antalet intagna på som har pension kommer att öka. De skäl som låg bakom att man jämställde vård på alkoholistanstalt med sjukhusvård för dem som uppbär sjukpenning äger samma giltighet för dem som uppbär pension. Strävandena att skapa möjligheter för alkoholmissbrukare att få en någorlunda dräglig social standard motverkas av att de förlorar större delen av sin inkomst och därmed också möjligheterna att behålla bostad m. m. Med hänvisning till ovanstående hemställes att hos regeringen anhåller om förslag till ändring i AFL 10:2 så att vård på jämställs med sjukhusvård.
mot · G002682 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 682 av och om rätten till vårdbidrag Enligt lag om allmän försäkring, 9 kap. 4 §, äger försäkrad förälder för vård av barn som ej fyllt rätt till vårdbidrag om barnet, på grund av sjukdom, psykisk utvecklingsstörning eller annat handikapp, för avsevärd tid och i avsevärd omfattning är i behov av särskild tillsyn och vård. Genom beslut av riksdag har, med verkan fr. o. m. , införts väsentligt gynnsammare regler i fråga om rätten till vårdbidrag. Men även denna förmånligare utformning av bestämmelserna leder i vissa fall till konsekvenser som enligt vår mening inte kan accepteras, och detta sammanhänger med att vårdbidraget betraktas som en tilläggsförmån till folkpension. Vi avser härvid kravet på svenskt medborgarskap för att den som vårdar handikappat barn skall kunna få vårdbidrag. En familj där fadern och barnet är svenska medborgare och modern av utländsk nationalitet, med rätt enligt lagen om allmän försäkring 1 kap. 3 och 5 SS att vara försäkrad och inskriven hos allmän försäkringskassa, äger icke rätt till vårdbidrag då makarnas barn på grund av handikapp vårdas av modern. I samband med barnets födelse äger såväl modern som fadern rätt till föräldraförsäkring, vid arbetsoförmåga rätt till sjukpenning osv. När utländsk moder till svenskt barn uppburit lagenlig föräldraföräskring förnekas hon på grund av medborgarskap rätt till vårdbidrag. Detta upplevs med rätta som diskriminerande. En ändring av nuvarande lagstiftning skulle innebära att de synpunkter familjepolitiska kommittén anförde i sitt betänkande, om angelägenheten av att man i lagstiftningen undanröjer alla de fall där i riket bosatta utländska medborgare icke får samma förmåner som svenska medborgare, beaktas. I socialförsäkringsutskottets betänkande 1975/76:30 anförs att pensionskommittén fått i uppdrag att se över vissa frågor rörande bl. a. pensionsförmåner för invandrare. Utskottet delade uppfattningen att nuvarande bestämmelser i vissa falll leder till konsekvenser som inte kan accepteras, men avstod från att ta ställning i avvaktan på resultatet av pensionskommitténs arbete. Frågan togs upp första gången i form av interpellation; i motion berördes den men ännu har ingenting hänt. Detta måste anses som högst otillfredsställande. Då vi vet att pensionskommittén har stora principiella frågor att utreda är det icke förvånansvärt att denna fråga kommer i efterhand. Vi menar att genom en enkel ändring av nuvarande lagstiftning så att vårdbidraget icke betraktas som en tilläggsförmån till folkpension skulle nuvarande olägehheter undanröjas. att hos regeringen anhåller om att pensionskommittén för i uppdrag att skyndsamt inkomma med förslag till lagtext i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()
mot · G002683 · 1977-01-25 00:00:00 — 1976/77 683-693 Motion 1976/77:683 av m. fl. om vidgad rätt till änkepension Enligt lagen om allmän försäkring 8 kap. 1 § utgår folkpension i form av änkepension, om kvinnan har vårdnaden av barn eller om kvinnan vid makens död fyllt och varit gift med honom . Enligt 14 kap. 2 S äger kvinnan rätt till ATP i form av änkepension, om äktenskapet varat och ingåtts senast den dag då den försäkrade fyllde . Kravet på att äktenskapet skal! ha varat upphör, om den försäkrade efterlämnar barn som även är barn till änkan. Denna snäva lagstiftning kan i många fall innebära icke förutsedda ekonomiska konsekvenser för änkan, vilket framgår av följande exempel: äktenskap upplevde kvinnan en från psykisk synpunkt uppslitande skilsmässa. Hon sammanbodde därefter med en man och ingick de äktenskap. och avled maken, och detta innebar, att då äktenskapet inte varat , ägde kvinnan inte rätt till änkepension efter den försäkrade, varken folkpension eller tilläggspension. Om man och kvinna sammanbor utan att vara gifta, äger kvinnan rätt till änkepension om hon har eller har haft barn med honom. Vi anser det vara riktigt att sammanboende i detta fall i fråga om rätt till änkepension jämställes med gifta. Vi önskar emellertid att sammanboendet i det citerade fallet också skulle ge laglig rätt till änkepension. I exmeplet var kvinnan utan yrkesutbildning. Oron för ekonomi och framtiden har inneburit att hon två gånger tvingats avbryta en utbildning som eventuellt skulle ge henne möjligheter på arbetsmarknaden. Denna grupp kvinnor bör beredas möjlighet till änkepension, och vi menar att en skyndsam översyn av nuvarande lagstiftning bör ske. att hos regeringen anhåller att nuvarande lagstiftning beträffande rätt till änkepension blir föremål för skyndsam översyn och lagändring i enlighet med vad i motionen anförts. 1 1976/77. () ()
mot · G002685 · 1977-01-25 00:00:00 — 1976/77: 685 av m. fl. om sjukpenningklass för arbetslösa m. fl. Arbetsmarknadsutbildningen betyder oerhört mycket för dem som saknar yrkesutbildning eller på grund av sjukdom eller arbetslöshet måste utbilda sig för att kunna hävda sig på arbetsmarknaden. Genom de senaste årens reformer på detta område har de, som genomgår arbetsmarknadsutbildning, en jämförelsevis bra ekonomisk ersättning. Men eftersom vissa av dem som genomgår arbetsmarknadsutbildning har bl. a. yrkesskador, som de åsamkats i sitt tidigare arbetsliv, exempelvis ryggskador, kan det inträffa att de blir sjukskrivna , och då inträder sjukersättning från . Enligt gällande bestämmelser äger bl. a. den som blir arbetslös och söker arbete på arbetsförmedlingen eller genomgår arbetsmarknadsutbildning kvarstå i den sjukpenningklass vederbörande var placerad i när han eller hon arbetade. För framför allt dem som genomgår längre utbildning kan skillnaden mellan utbildningsbidraget och sjukersättningen därigenom uppgå till /dag. Från samhällsekonomiska synpunkter är inte detta någon stor fråga, men för den enskilda människans ekonomi kan det vara förödande. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av reglerna om sjukpenningklassplaceringen för dem som genomgår arbetsmarknadsutbildning eller är arbetslösa. () ()
mot · G002686 · 1977-01-21 00:00:00 — Motion 1976/77: 686 av och om rätt till studiemedel i vissa fall Kursverksamheten vid har gett kurser i ämnen som ingår i jur. kand.-examen. Undervisningen har successivt byggts ut och omfattårnu samtliga ämnen i denna examen. Utbildningen är upplagd som heltidsundervisning och följs varje termin av omkring 300^*00 studerande. berövades dessa juridikstuderande sin rätt till studiemedel. Det är högst otillfredsställande att de som av sociala eller arbetsmässiga skäl vill studera juridik i går miste om en förmån som tillkommit för att ge rättvisa och ökade möjligheter till studier för alla, även för de ekonomiskt mindre välbeställda. Det är anmärkningsvärt att någon ändring inte kommit till stånd under det socialdemokratiska regeringsinnehavet trots upprepade framställningar från olika håll. Ett förslag till lösning av detta problem skulle kunna vara att anta följande princip för rätt till studiemedel för högre utbildning i något av de erkända studieförbundens regi, nämligen att det skulle röra sig om en s. k. universitetscirkel som är studieplansbunden, dvs. följer en av UKÄ fastställd studieplan. Vidare skulle erfordras att examination sker i enlighet med universitetens krav eller att examinationen formellt sker genom ett universitet. Slutligen skulle lärarna vara anvisade av ett universitet. Med dessa strikta krav skulle centrala inte behöva riskera att ett otal studiecirkeldeltagare skulle bli berättigade till studiemedel och därigenom överskrida nämndens budget. Tvärtom skulle bara ett fåtal personer utöver de nu studiemedelsberättigade därigenom erhålla denna rätt. Enligt muntliga uppgifter från centrala skulle det röra sig om totalt högst 500 personer inkl. de 300^00 som läser juridik i . Med hänvisning till vad sålunda anförts hemställes att uttalar att rätt till studiemedel skall tillkomma alla som deltar i undervisning som bedrivs av de erkända studieförbunden i form av studieplansbundna universitetscirklar med av universitet anvisade lärare och efter fastställt examinationsförfa rande. () ()
mot · G002689 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:689 av i och om ferievårdbidrag för handikappade barn Föräldrar till handikappade barn på institution har rätt till ferievårdbidrag per kvartal om barnet vistas i hemmet. Kontakten föräldrar-barn har bedömts som så värdefull att denna bör stimuleras och uppmuntras. Då barnet fyllt och vårdnadshavaren erhåller handikappersättning upphör emellertid detta ferievårdbidrag. Kontakten med föräldrar eller andra anhöriga är dock lika värdefull även för handikappade som fyllt , varför detta bidrag borde utgå i samma utsträckning även sedan de nått denna ålder. Med hänvisning till ovanstående hemställes att hos regeringen begär en översyn av bestämmelserna gällande handikappade barn på institution, så att samma förmåner gäller även sedan barnet fyllt . () ()
mot · G002690 · 1977-01-25 00:00:00 — av herrar i och om resekostnader för gymnasieelever m. fl. En av grundidéerna i vår skola är att även de som bor på landsbygden skall ha möjlighet till högre utbildning. Vi har därför infört olika former av studiestöd för att underlätta för elever att gå i gymnasium. Ett av dessa stöd är resebidrag till elever som gör dagliga resor mellan hemmet och skolan. Resebidragets storlek bestäms genom att centrala studiemedelsnämnden har fastställt vissa zoner för stödet. Om elever utnyttjar allmänna kommunikationsmedel blir de beroende av den zonindelning som SJ fastställt. Dessa två verk har tydligen inte haft något som helst samarbete när det gäller utformningen av bidraget och kostnaderna för resan. Detta framgår av följande tabeller. Till elever i gymnasieskola som ej fyllt utgår studiehjälp av olika slag. Ett av bidragen - resetillägg - utgår vid färdväg. Vid fastställande av bidraget finns olika zoner fastställda av , nämligen: För elever som använder sig av allmänt kommunikationsmedel - SJ finns också zoner fastställda som bestämmer priset på terminsbiljetten, zonerna är: På grund av att zonerna är fastställda av två olika statliga myndigheter och ej korresponderar kan avsevärda orättvisor uppstå eftersom bidraget ej uppgår till kostnaden för resorna. Som exempel på dessa bestämmelsers olikhet kan man ta följande exempel. En elev bor på ett avstånd från skolan av . Denna elev erhåller i resebidrag per termin . vilket innebär att eleven själv får betala . En annan elev bor på ett avstånd av , för . och eleven själv får betala . Skillnaden kan synas bagatellartad men är svårbegriplig för berörda målsmän. Nog skall två statliga myndigheter kunna samordna sina bestämmelser så att icke olikheter uppstår av denna art. att hos regeringen anhåller att regeringen gemensamt med och SJ samordnar olika zongränser så att resekostnaderna för elever vid gymnasium och annan högre utbildning blir likartade.
mot · G002691 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:691 av och om statsbidrag till flygresor för handikappade Vid många sjukhem och även i hemmen vårdas både yngre och äldre sängbundna handikappade. Det har naturligtvis för dessa människor stor betydelse att få miljöombyte och rekreation. Det kan exempelvis ges vid något rekreationshem, där man kan ta emot denna grupp handikappade. För handikappade, som måste utnyttja det snabba transportmedel, som flyget utgör, blir det fråga om så höga resekostnader, att miljöombytet vid ett rekreationshem inte kan bli verklighet. För handikappade som har så svag fysisk status att de inte kan färdas sittande under en flygresa, blir det avsevärda merkostnader. en bår kunna tas in i ett ordinarie plan behöver flera platser tas i anspråk, eventuellt nedmonteras. F. n. finns inget samhälleligt stöd för rekreationsresor. De rehabiliteringsresor, som landstingen bekostar, är uteslutande för patienter, som kräver någon form av behandling, t. ex. reumatiker eller diabetiker. För rena rekreationsresor finns dock vissa möjligheter att få medel från privata fonder och stiftelser av typ Norrbackafonden. Bidrag kan då fås för de merkostnader, som den handikappade åsamkas för, t. ex. nödvändig medföljare på resan. Sådant stöd är i allmänhet behovsprövat. Vi anser, att den som drabbats av ett handikapp inte skall sättas på undantag och vara beroende av allmosor från olika håll, utan samhället bör känna sitt ansvar och exempelvis över kompensera merkostnader vid flygresor för sängbundna handikappade, så att välbehövliga rekreationsresor för dessa kan genomföras utan orimliga ekonomiska uppoffringar. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen anhåller om prövning av frågan om möjligheten till flygresor för sängbundna handikappade. () ()
mot · G002692 · 1977-01-21 00:00:00 — Motion 1976/77:692 av om hävande av förtida pensionsuttag Lagen om allmän försäkring medger möjligheter för de försäkrade att om de så önskar göra förtida uttag av folkpension och ATP. Sådant uttag kan numera göras redan vid 60-årsålderns inträde. som när uttaget görs återstår till den lagstadgade pensionsåldern medför en livsvarig reduktion av pensionen med 0,5 96, alltså maximalt 5 x 12 x 0,5 = 30 96. Uttaget kan emellertid hävas av den som uppbär det. Den livsvariga pensionsreduktionen minskas då när vederbörande åter börjar lyfta pension. Däremot återbetalar kassan ingenting för den pensionstid som förflutit med för hög reduktion. Om t. ex. en person av något skäl gör förtida uttag före den gängse pensionsåldern, erhåller vederbörande 76 96 av full folkpension och ATP. Låt oss anta att den försäkrade häver uttaget och t. ex. återgår i förvärvsarbete. När pensionsåldern sedermera inträder utgår sedan helt korrekt livsvarigt 88 96 av folkpensionen och ATP. Men det förtida uttaget varit aktuellt utgjorde reduktionen 24 96 fast den borde egentligen ha utgjort 12 96 då också. Problemet är givetvis att inte kan dra några slutsatser om den saken förrän den försäkrade uppnått den gängse pensionsåldern. Emellertid torde rättvisa kunna skipas i efterhand dvs. när de som här är i fråga fyller . Jag anser att denna fråga bör prövas av regeringen. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att hos regeringen begär prövning av frågan huruvida ersättning kan utgå i efterhand till försäkrade som uppburit men avbrutit förtida uttag av pensionen enligt lagen om allmän försäkring för den tid pensionsreduktionen varit högre än den reduktion som kan fastställas när den lagstadgade pensionsåldern inträder.
mot · G002694 · 1977-01-21 00:00:00 — 1976/77 694-701 1976/77: 694 av m. fl. om värdesäkring av vissa livräntor Som framgår av socialförsäkringsutskottets betänkande 1976/77:9 kommer en uppräkning av äldre yrkesskadelivräntor att föreslås av regeringen . har även statstjänstemännens pensioner värdesäkrats genom anknytning till basbeloppet. Vi finnér detta myckel tillfredsställande, men tyvärr är alla tjänstelivräntor inom det statliga pensionssystemet fortfarande inte värdesäkrade. De har inte ens varit föremål för någon uppräkning. Det finns exempel på sådana livräntor som stått oförändrade . Det kan inte anses rimligt att de gamla statstjänarna skall vara de enda som inte får kompensation för inflationen. Det framstår också som djupt orättvist att just de statstjänstemän som av olika skäl varit tvungna att sluta sin tjänst och före pensionsåldern skall vara de enda som inte får värdesäkrade tjänstelivräntor. Dessa livräntor utgår ofta som kompletteringspension till den allmänna socialförsäkringen. Enligt gällande samordningsbestämmelser reduceras då tjänstelivräntan = kompletteringspensionen i samma grad som den allmänna pensionen höjs. Tjänstelivräntan neutraliserar på så sätt värdesäkringen av den allmänna pensionen. Detta kan självklart inte vara godtagbart. Enligt tillgängliga uppgifter är antalet icke värdesäkrade tjänstelivräntor för tidigare statsanställda bara omkring 8 850. Det är således en liten grupp som råkat ut för denna orättvisa, och det är därför också en ringa kostnad att genomföra en värdesäkring av dessa äldre tjänstelivräntor. Motsvarigheten till här nämnda olägenheter förekommer ävenledes inom den kommunala pensioneringen. Med stöd av vad som ovan anförts hemställes att beslutar att regeringen på lämpligt sätt skall låta pröva möjligheten att värdesäkra äldre livräntor för före detta offentliganställda. HANS NYHAGE (m) () 1 1976/77.