mot · G0021137 · 1977-01-24 00:00:00 — Motion 1976/77: 1137 av m. fl. om stöd till skönlitteratur som i utges på svenska I den svenska litteraturhistorien utgör de i bosatta svenskspråkiga författarna ett utomordentligt viktigt inslag. Många av dem har kommit att spela en stor roll som banbrytare och satt djupa spår i den svenska litteraturens utveckling och i den rikssvenska litterära debatten. första hälft kan nämnas namn som , , , och . I den yngre generationen återfinns t. ex. , (som tilldelats 1977), , bröderna samt . har genom sina underfundiga berättelser för barn och vuxna skapat sig en internationell författarposition av samma tyngd som . Dessa namn, något godtyckligt valda, är blott få bland många. De finlandssvenska författarna arbetar regelmässigt under besvärliga förhållanden. Den folkgrupp i som har svenska till modersmål minskar relativt, och den uppgår f. n. till blott ca 330 000 personer. Den litterära aktiviteten är emellertid omfattande. har det utkommit ca 50 skönlitterära arbeten på svenska . Med hänsyn till befolkningsunderlaget är siffran avsevärt högre än i . Upplagorna per titel är emellertid som regel små, och svårigheterna är betydande för såväl författarna som förläggarna. Det har påpekats att det är nära nog omöjligt att marknadsföra dansk och norsk skönlitteratur i original i och att köpmotståndet tilltagit efter . Det har sagts att detta hänger samman med att språktröskeln är för hög att forcera, att svenskar har alltför svårt att läsa danska och norska. Erfarenheterna visar emellertid att det är lika svårt att i lansera finlandssvensk litteratur trots att det där inte finns någon läshämmande språktröskel. Köpmotståndet måste ha annan bakgrund. Till icke ringa del kan det hänga samman med i och för sig komplicerade svårigheter att marknadsföra grannlandslitteratur i . Den finlandssvenska litteraturen publiceras i allt väsentligt på och i . I vissa fall utkommer delupplagor av det finländska verket på rikssvenska förlag. Dessa är då tryckta i men åsätta särskilt ISBN-nummer och kan, vad delutgåvan angår, betraktas som rikssvenska verk. Det har emellertid alltid varit svårt att få rikssvenska delutgåvor; 1976 lyckades de två nämnda finlandssvenska förlagen få tillsammans åtta finlandssvenska verk lanserade på rikssvenska förlag. Situationen är otillfredsställande. Den finlandssvenska litteraturen är en naturlig och viktig del av den svenska litteraturen. Det är en rikssvensk kulturpolitisk angelägenhet att se till att den finlandssvenska litteraturen sprids också i . Detsamma gäller givetvis den i till svenska översatta och utgivna finska skönlitteraturen. Rikssvensk delutgåva av finlandssvenska verk kan under vissa villkor åtnjuta statligt stöd enligt de regler som gäller för ny svensk skönlitteratur. Stödordningen är emellertid inte utformad med hänsyn till de förhållanden som gäller för den finlandssvenska utgivningen. Särskilt utgåvorna i av finlandssvenska diktsamlingar är upplagemässigt för små för att kunna passas in i stödordningen. En särskild stödordning behöver konstrueras för rikssvensk utgivning av i publicerad svensk skönlitteratur. Den bör även omfatta i utgiven till svenska tolkad finsk skönlitteratur. En sådan stödordning kan utan tvivel tillskapas - i vart fall försöksvis - utan omfattande utredningar och med ledning av nu tillgängliga fakta. kan lämpligen åläggas att utan dröjsmål lägga fram förslag om erforderliga åtgärder. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär att ges i uppdrag att lämna förslag beträffande svenskt stöd till rikssvensk utgivning av dels i publicerad svensk skönlitteratur, dels i utgiven till svenska tolkad finsk skönlitteratur. P. O. () () ()