mot · G10211 · 1977-10-19 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:8 om åtgärder på distributionsområdet I propositionen 1977/78:8 behandlas medborgarnas tillgång till viktiga varor utifrån det förslag som presenterats av distributionsutredningen. Utvecklingen inom dagiigvaruhandeln kännetecknas av en koncentration till färre och större enheter. Antalet butiker har kraftigt minskat och då särskilt små butiksenheter. Butikskoncentrationen kan innebära fördelar för konsumenterna. De får fler varugrupper i en och samma butik. Stordriften kan innebära möjligheter till kostnadssänkande rationalisering, som kommer konsumenten till godo. Handelns strukturomvandling har emellertid även ogynnsamma verkningar. Särskilt när strukturomvandlingen medför nedläggningar som innebär längre avstånd till inköpsstället uppstår svårigheter för det enskilda hushållet. När den personliga servicen alltmer försämras ökar anspråken på insatser från hushållens sida. Inköpen blir mer tidskrävande. För att de skall kunna ske rationellt behövs ökade planerings-, transport- och lagringsresurser i hemmen. För vissa konsumentgrupper uppstår särskilt stora svårigheter; det gäller i första hand åldringar och handikappade samt människor i glesbygd, men även barnfamiljer kan bli drabbade om inte bil finns tillgänglig. Den strukturomvandling som skett kan inte fortsätta om särskilt glesbygdsmänniskors tillgång till varor skall kunna tillgodoses. En målsättning måste vara att alla människor oberoende av bostadsort skall ha tillgång till en nöjaktig dagligvaruförsörjning. Skall butiksnedläggningar i glesbygden förhindras krävs ytterligare stödåtgärder utöver vad som föreslås i propositionen. Butiker i glesbygd som har ett svagt underlag behöver driftsbidrag så att inte människors tillgång till dagligvaror försämras. Kommunerna måste få i uppdrag att upprätta varuförsörjningsplaner. Dessa planer bör ange kommunernas målsättning samt hushållens servicebehov med hänsyn till bl. a. sådana faktorer som ålderssammansättning, tillgång till bil, avstånd till butik och ekonomiska resurser. Med utgångspunkt i varuförsörjningsplanerna måste ett statligt driftsstöd utgå till butiker i glesbygd. Driftsstödet måste betraktas som en normal bidragsform i dessa områden och restriktiviteten får inte vara stor, även försäljningsställen för drivmedel bör få komma i fråga. Kommer inte ett sådant driftsstöd till stånd, som bättre än propositionen svarar mot behoven, finns en uppenbar risk att ett stort antal glesbygdsaffarer kommer att läggas ner. Detta skulle få stora negativa konsekvenser för den drabbade befolkningen och direkt motverka de strävanden till likvärdighet mellan skilda delar av landet som drivits. Vi motionärer delar den uppfattning som kommit till uttryck i en rad remissvar, bl. a. från , att driftsstödet inte bör utgå på omsättningen. Vår uppfattning är den att då skulle de omsättningssvagaste butikerna, som otvivelaktigt har största stödbehovet, få det minsta stödet. I stället bör försöksverksamhet kunna bedrivas där alternativa stödformer prövas, varvid stor hänsyn tas till kommunernas varuförsörjningsplaner när stödet skall beviljas. Den alternativa modell för driftsstödet som skisseras av i synes betydligt mera realistisk än utredningens förslag. bör hos regeringen begära en kraftig uppräkning av det i propositionen föreslagna driftsstödet på , som synes helt otillräckligt. Medlen skulle kunna användas såväl till stöd av dagligvarubutik som till försäljningsställe för motorbränsle. Besluten om driftsstöd bör kunna decentraliseras till länsstyrelserna, som efter de av central myndighet utarbetade direktiven snabbt skall kunna handlägga ärendena med hänsyn tagen till kommunernas varuförsörjningsplaner. Det investeringsstöd som utgår är till stor nytta för många affärer. Sedan nu erfarenhet nåtts av den bidragsgivningen bör beslut om bidrag i fortsättningen kunna decentraliseras till länsstyrelserna. Detta är angeläget för att få så snabba beslut som möjligt eftersom krav ställs på snabba åtgärder när investeringar skall göras, t. ex. när kyl- och frysanläggningar måste förnyas eller drivmedelstankar behöver bytas. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att uttalar att verksamheten måtte få försökskaraktär, där särskild hänsyn tas till de omsättningssvagaste butikerna, att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om behovet av driftsstöd, att uttalar att driftsstöd även skall kunna utgå till drivmedelsanläggningar i anslutning till livsmedelsbutiker, att uttalar att drifts- och investeringsstöd skall beslutas av länsstyrelserna. () () () AXEL () () () ()