mot · G002844 · 1977-01-25 00:00:00 — av herrar Leuchovius och Nisser om användning av DDT-preparat inom skogsbruket har återväxten i våra skogar legat under godtagbar nivå. Inom vissa skogrika län, såsom R, S, T, W och X län, har det visat sig att av inventerad planterad areal ej uppfyller kraven på godtagbar tillväxt. På de sålunda inventerade arealerna kan av olika skäl ytterligare avgång av plantor förväntas. Tillgången på skogsråvaror är en avgörande förutsättning för vår exportoch sysselsättningsviktiga skogsindustri. Åtgärder som syftar till en intensifierad skogsproduktion är därför ytterst angelägna. Inte minst är det av stor betydelse att skogsmarken efter slutavverkning och med hjälp av effektiva kulturåtgärder åter kommer under produktion. En försenad och undermålig beståndsanläggning har flera negativa följdverkningar, dels förlorar man produktion, dels får det konkurrerande lövslyet ett försprång framför kulturplantorna. De ekonomiska konsekvenserna för den enskilde skogsägaren och skogsindustrin - och därmed samhällsekonomin - kommer att bli mycket stora. Utöver produktionsförlusten följer på försenad beståndsanläggning ökade kostnader för lövslybekämpning, hjälpplanering m. m. De ovan relaterade förhållandena inger oro för framtiden inte minst från skogsägare av olika kategorier. Inte minst har sambandet försämrade planteringsresultat och rådande förbud att använda plantor behandlade med DDT styrkt uppfattningen att skogsbruket avhänts ett medel i kampen mot den skadegörande insekt, snytbaggen, som till största del bär skulden för de senaste årens utveckling. Kraven på att inom överskådlig tid finna ersättningsmedel för det numera förbjudna DDT-preparatet är starka. Visserligen torde nu påvisade insektsangrepp kunna minskas genom exempelvis markberedning och eller genom att avstå från skogsföryngringsåtgärder till dess nuvarande insektsinvasion ebbar ut. Kvar står dock att markberedningar endast har begränsad effektivitet liksom att av skogsmarken inte kan markberedas maskinellt, och av kända skäl är inte markberedning möjlig utom på ytterst begränsade arealer. Intill dess vetenskapen kan ställa ersättningspreparat till skogsbrukets tjänst framstår det som mycket angeläget att viss användning av DDT tillåts ske genom dispensgivning. Enligt uppgift föreligger exempelvis inte sådana risker med användning av DDT att yrkeshygieniska skäl torde lägga hinder i vägen för en under några övergångsår begränsad användning av nämnda preparat. Ej heller har såvitt oss är bekant tidigare åberopade omgivnings hygieniska motiv kunnat läggas till grund för förbud mot en tidsbegränsad fortsatt användning av DDT inom skogsbruket. Enligt vår mening står mycket stora skogliga värden - och därmed också nationalekonomiska - på spel. De värden som i sammanhanget nämnts av skoglig expertis indikerar att det rör sig om miljardbelopp som går till spillo genom insektsskador. Av detta skäl kan vi inte - intill dess ersättningspreparat blir användbara - avstå från att även fortsättningsvis utnyttja DDT-preparat vid behandling av barrträdsplantor i begränsad omfattning. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller att regeringen inför dispens för användning av DDT inom skogsbruket. . NISSER (m)