ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G10226 · 1977-10-28 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:12 om ändrade bestämmelser om barns tillträde till biografföreställningar I propositionen 1977/78:12 föreslås ytterligare en åldersgräns som möjliggör att man skall kunna gå ner ytterligare i åldrarna när det gäller att godkänna filmer för visning för barn. Den nya gränsen föreslås till . Förslaget innebär vidare att nuvarande bestämmelser, som föreskriver förbud att lämna barn , vilka inte är i sällskap med vuxen, tillträde till biografföreställning som slutar senare än , skall upphöra att gälla. Regeringen har funnit dessa förändringar så angelägna att man vill påskynda deras ikraftträdande till att gälla redan från . Brådskan har dessutom varit så stor att regeringen inte ens genomfört en tillfredsställande remissbehandling av dessa frågor utan nöjt sig med att utan att citera - hänvisa till barnfilmnämndens verksamhetsberättelse samt en framställning från biografägare, som av naturliga skäl endast har att bevaka sina egna kommersiella intressen. Varken sociala myndigheter eller skolmyndigheter, inte heller . Barnfilmrådet, folkrörelser, folkbildningsorganisationer eller organisationer som företräder lärare och föräldrar har beretts tillfälle att anlägga synpunkter. De föreslagna förändringarna torde vara av speciellt intresse för myndigheter och organisationer av detta slag. Handläggningen av detta ärende framstår som ännu märkligare när man känner till det omfattande utredningsarbete som pågått och alltjämt pågår beträffande den s. k. vuxencensuren. Det är därför minst sagt uppseendeväckande att den proposition som föreligger på så lösa grunder kan presenteras riksdag. Några fullgoda skäl till att just denna delfråga skall specialbehandlas utan tillfredsställande remissbehandling lämnas inte i propositionen. Med hänvisning till att det föreligger ett alltför bristfälligt beslutsunderlag hemställs att beslutar avslå propositionen 1977/78:12.
mot · G1023 · 1977-10-11 00:00:00 — med anledning av förvaltningsstyrelses förslag (1977/ 78:5) om lokalfrågor på m. m. föreslår att arbetet med - dvs. återflyttning - får fortsätta. Den huvudsakliga motiveringen är att det blir billigare på och att expansionsmöjligheterna är större. har låtit utföra en årskostnadsberäkning som redovisar årskostnaden för såväl som . Enligt utredningen blir den totala årskostnaden vid 30,7 milj. kr., vid 37,4 milj. kr. Det framhålls också i förslaget att expansionsmöjligheterna är vida större på . lokalbehov fram har bedömts uppgå till ca la. När det gäller dessa delar av argumentationen för en återflyttning bör följande framhållas: Det råder stor tveksamhet om de i förslaget framlagda kostnadskalkylerna är riktiga. Från kommuns sida har framförts att kostnaden vid , 37 milj. kr., nog kan vara riktig men att årskostnaden vid blir hela 66 milj. kr. När det gäller expansionsmöjligheterna står det klart att sådana finns i båda fallen, också i nära anslutning till . Det måste dock i sammanhanget sägas att målsättningen bör vara att i görligaste mån bekämpa byråkratins ansvällning och inte utgå från en ohämmad expansion. Vår bestämda uppfattning är att en nödvändig upprustning av det gamla och nödvändiga om- och tillbyggnader kommer att bli orimligt dyr, långt utöver det siffermaterial som lagts fram. Om inte slår till bromsarna nu kan svenska folket få uppleva att de folkvalda ordnat till en "operakällar-skandal i mammutformat. Vår mening är självfallet inte att det gamla skall rivas och jämnas med marken. Det kan även fylla en uppgift som kongresscentrum, användas för olika kulturella ändamål och i viss omfattning stå till förfogande för utrednings- och kommittéväsende och administrativa ändamål. Den nuvarande byggnaden vid fyller mycket väl behov. Där finns moderna och väl fungerande lokaliteter i hjärtat av . Vi har svårt att föreställa oss att det gamla , även efter moderniseringar, kan bli lika funktionsdugligt. Från arbetsmässig synpunkt fungerar det nuvarande bra, och det måste vara det viktigaste. Diskussionen om återflyttning till det gamla är omvärvd av gamma] nostalgi. Många av de äldre går tydligen omkring och saknar dens. k. atmosfären i det gamla . De konservativa ser den pompösa stilen i byggnaden vid som ett nödvändigt attribut för ett riksdagshus. Andra anser att miljön vid inte är den rätta, medan vi i stället menar att det kan vara till nytta för ledamöter att konfronteras med de problem som detta samhälle själv har skapat. Vi anser att de nostalgiska och konservativa strömningar som finns invävda i debatten om återflyttning inte kan få dirigera beslutsfattandet i denna fråga. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar 1. att arbetet med avbryts, 2. att fortsatt utredningsarbete utgår från att skall ligga kvar vid . (-) (-)
mot · G1024 · 1977-10-18 00:00:00 — 1977/78 4-9 med anledning av propositionen 1977/78:5 om flygvädertjänstens system och organisation m. m. I propositionen 1977/78:5 om flygvädertjänstens system och organisation föreslås att särskilda regioncentraler inrättas för den civila flygvädertjänsten på , , och /flygplatser. Den föreslagna organisationen för flygvädertjänsten innebär att övre inte kan ges samma fullgoda service till reguljärt flyg och allmänflyg som övriga delar av landet. Statskontoret har i sitt remissyttrande över organisationsutredningens förslag bl. pekat på det orimliga i att låta halva landet vara utan sådan service som en regioncentral kan ge. Enligt vår mening bör en regioncentral för flygvädertjänsten inrättas också i , så att även Kallax flygplats kan lämna samma service som de övriga fyra föreslagna regioncentralerna. Utöver flygets behov av en bättre service föreligger i stor efterfrågan av allmän vädertjänst från lokalradions, regional TV:s, företagens och kommunernas sida i övre . För Luleås del planerar flygvapnet att bygga en regional vädercentral. Därför vore det naturligt att få till stånd en samordning mellan den civila och militära flygvädercentralen. 1 det här sammanhanget bör erinras om att beslutat att luftfartsverkets kontrollcentral för norra flyginformationsregionen skall förläggas till . Även arbetet vid kontrollcentralen skulle underlättas om vore en regional vädertjänstcentral. Med stöd av vad som anförts i motionen hemställes att beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en regional vädertjänstcentral i . () () 1 1977/78.
mot · G1028 · 1977-10-19 00:00:00 — av och med anledning av propositionen 1977/78:9 om spel på s. k. enarmade banditer I propositionen 1977/78:9 om spel på enarmade banditer framhålls bl. a. att en total bedömning av spel- och lotterikomplexet bör ske i anslutning till att lotteriutredning avlämnar sitt slutbetänkande. Regeringen anser det dock påkallat att redan nu vidta åtgärder i syfte att sanera automatspelet och därigenom försöka eliminera de avarter och olägenheter som uppkommit i samband med detta . a. föreslås skattehöjningar, utökad kontroll av spelverksamheten och restriktivare tillståndsgivning för innehav av automater. har på förslag av näringsutskottet tidigare uttalat i anledning av bl. a. motionen 1975:610 av m. fl. (c) att starka skäl talar för att automatspelet förbjuds. Utskottet var emellertid inte berett att lägga förslag om förbud mot spelautomater. Utskottets betänkande överlämnades till lotteriutredningen av regeringen som uppdrog åt denna att utreda frågan om förbud mot automatspel. Utredningen lämnade ett delbetänkande angående spel på enarmade banditer. Utredningen konstaterade att det sätt på vilket spelet bedrivs inger starka betänkligheter från social synpunkt. Vidare understryker utredningen att det är otillfredsställande och stötande att allmänhetens spelbenägenhet får utnyttjas i enskilt vinstsyfte på det sätt och i den omfattning som nuvarande regler medger. Det är också ohållbart att motivera ett fortsatt spel med restaurangbranschens behov av intäkter från enarmade banditer, framhåller utredningen. Många remissinstanser ställer sig positiva till ett förbud mot spel på s. k. enarmade banditer, bl. a. på grund av risken för sociala skadeverkningar. I propositionen understryks också att det är angeläget att begränsa de sociala vådorna av spel och lotterier, och föredraganden instämmer i uppfattningen att restaurangbranschens ekonomiska beroende inte får utgöra ett skäl mot förbud om de sociala konsekvenserna av spelet är oacceptabla. Enligt vår mening ger utredningens undersökningar och remissinstansernas överväganden tillräckligt underlag för att omgående genomföra ett förbud för spel på s. k. enarmade banditer. De sociala missförhållanden ett dylikt spel kan medföra för enskilda människor är belagda och av sådan art att det ej finns något rimligt skäl att vänta med genomförande av ett förbud. Ett spel som - för att citera en av remissinstanserna - utgör en form av mekaniserat bedrägeri saknar enligt vår mening helt berättigande. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utforma lämplig lagtext. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att med anledning av propositionen 1977/78:9 om spel på s. k. enarmade banditer beslutar om förbud för spel på s. k. enarmade banditer. () ()
mot · G102103 · 1977-11-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:29 om flygplatsfrågan i , m. m. Den dåvarande socialdemokratiska regeringen beslöt 1975 att allt inrikesflyg skulle flyttas från . Därmed tillmötesgick man en omfattande opinion inom , som hade krävt en avveckling av flygplatsen. Bland de politiska partierna i har denna opinion kommit till uttryck, då har behandlats i flera sammanhang. Sålunda beslöt en majoritet i kommunfullmäktige bestående av socialdemokrater, centerpartister och kommunister att som svar på den s. k. klart uttala sig för nedläggning av . Det är bl. a. mot denna bakgrund märkligt att den borgerliga regeringen tillsatte en ny utredning och föreslår att även behålls för kombinerat inrikes- och allmänflyg. Frågan var redan tidigare tillräckligt utredd, och det som återstod var att fullfölja fattade beslut om inrikesflygets flyttning till . Därutöver borde även beslut ha fattats om allmänflygets avveckling så att flygfältet kan frigöras för bostads-, rekreations- och arbetsplatsändamål, vilket är viktigt av bl. a. samhällsekonomiska skäl. kommunisterna står fast vid tidigare ståndpunkt att flyget på bör avvecklas möjligt. Varje uppskov eller försening måste undvikas. Främst starka miljöskäl men även säkerhetsskäl talar för detta. Tiotusentals människor i de berörda delarna av upplever flygbullret som en plåga. Flygsäkerheten, säkerheten för flygpersonal och passagerare liksom säkerheten för de människor som bor nära en flygplats måste tillmätas en mycket stor betydelse. Det är inte lämpligt att behålla en flygplats, som hör till de mest trafikerade i , mitt inne i så tätbefolkade områden som de kring . i har exempelvis beräknat att antalet människor i västra , som bor i ett stråk där inrikesplanen till går ner för landning, uppgår till omkring 140 000. Vi anser det inte motiverat att ytterligare utreda frågan om som inrikesflygplats utan menar att ett klart ställningstagande nu måste göras för en definitiv utlokalisering till . En avveckling av flygverksamheten på i enlighet med tidigare planer är synnerligen välmotiverad av miljö-, säkerhets- och samhällsekonomiska skäl. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att beslutar avslå propositionen 1977/78:29 om flygplatsfrågan i , m. m., 2. att uttalar att en avveckling av bör ske i enlighet med tidigare planer, 3. att ger regeringen till känna att nödvändiga ekonomiska medel härför bör anvisas på tilläggsbudget I till statsbudgeten /78. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G102104 · 1977-11-22 00:00:00 — Motion 1977/78:104 av Hans Nyhage med anledning av propositionen 1977/78:36 om vuxenutbildning I propositionen 1977/78:36 lägger utbildningsministern fram vissa förslag rörande den kommunala vuxenutbildningen. Förslagen är betingade dels av SVUX betänkande Utbildning för vuxna, dels av ett förslag från om linje- och ämneskonstruktion inom vuxenutbildning. Utbildningsministern föreslår bl. a. att den av föreslagna linje- och ämneskonstruktionen med etappindelning med vissa begränsningar skall få bedrivas som försöksverksamhet i ett antal kommuner . Vidare föreslås att kurser inom vuxenutbildning i vissa fall skall få startas med lägre deltagarantal än normalt - nu gällande tvååriga förordning härom skall ersättas med permanenta bestämmelser med motsvarande innehåll. Båda dessa förslag berör i mycket hög utsträckning områden som är föremål för utredning genom folkbildningsutredningen. Det är därför enligt min mening naturligt att denna utrednings slutbetänkande inväntas, innan konkreta åtgärder av detta slag vidtas. Utbildningsministern aviserar också att en särskild kommitté tillsätts med uppdrag att göra en översyn av den kommunala vuxenutbildningen. Eftersom folkbildningsutredningen - till vilken numera knutits en företrädare för den kommunala vuxenutbildningen - i hög grad arbetar med frågor som berör KOMVUX, är det naturligt att denna kommitté ej tillsätts förrän utredningens slutbetänkande föreligger och de åtgärder, som där aktualiseras, kan bedömas. Mot bakgrund av det anförda hemställer jag 1. att avslår förslaget om linje- och ämneskonstruktion med etappindelning, 2. att avslår förslaget om lägre deltagarantal än normalt i kurser inom vuxenutbildning, 3. att uttalar att den aviserade kommittén för översyn av den kommunala vuxenutbildningen ej tillsätts i avvaktan på folkbildningsutredningens slutbetänkande. HANS NYHAGE (m)
mot · G102106 · 1977-11-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:46 om fortsatt giltighet av lagen (1975:1360) om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall Spaningslagen är en efterträdare till terroristlagen. Det är en lag som är helt unik och som har en principiellt annan uppbyggnad än övriga lagar. Den medger repressalier vid en mycket lägre grad av bevisning. Det behövs varken syfte eller förberedelse för att drabbas av den. Det krävs inte att man tidigare begått brott, visat syfte eller deltagit i förberedelse. Lagens preventiva verkan är helt knuten till myndigheters subjektiva bedömning av vad en människa kan tänkas göra i en framtida situation. Terroristlagen eller spaningslagens försvarsadvokater försöker göra gällande att man frångått principen om indirekt skuld. Det sägs att terroristlagen numera skall tillämpas på det sättet att man skall ha en individuell anknytning och ett individuellt samband mellan brott och anklagad eller misstänkt. Så är inte fallet. gäller principen om indirekt skuld. Det räcker med att man har ett helt irrelevant personligt samband med en människa, som i sin tur misstänks för att vara terrorist, för att man själv skall drabbas. Vidare har hävdats att den anklagade har rätt att ta del av och bemöta anklagelser. Detta är felaktigt. Hemliga uppgifter från polisspioner - som har haft betydelse för målets utgång - har aldrig redovisats för utlänningen. Dålig bevisföring, okontrollerbara uppgifter som falska och konstruerade bevis leder i verkligheten inte till att brott kan bättre bekämpas. Det leder i stället till motsatsen. Oskyldiga drabbas, medan de få, verkliga terrorister som finns kan slippa ut ur nätet under skydd av olaglighetemas dimridåer. Därför bör spaningslagen mönstras bort. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår propositionen 1977/78:46 om fortsatt giltighet av lagen (1975:1360) om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G102107 · 1977-11-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:14 om utbildning på musikområdet Föredraganden konstaterar i sin inledning att beslutade att en reform av den högre musikutbildningen skulle genomföras successivt med början /72. Beslutet omfattade vissa förhållandevis utförliga riktlinjer för utbildningens struktur och innehåll, uppdelning på utbildningslinjer och studietid för olika utbildningar. Som en följd av riksdagsbeslutet tillsattes organisationskommittén (U 1970:60) för högre musikutbildning, förkortad OMUS. I riksdagsbeslutet angavs att OMUS skulle utgå från att högre musikutbildning skulle anordnas, förutom vid de statliga musikhögskolorna, också vid Folkliga , och musikpedagogiska institut, under förutsättning att godtagbara överenskommelser kunde träffas med huvudmännen för dessa skolor. OMUS skulle också avge förslag beträffande utbildningen vid Svenska (prop. 1970:25, SU 1970:108, rskr 1970:274). Regeringen utfärdade nya riktlinjer för arbetet med musikutbildningen. OMUS skulle enligt tilläggsdirektiv utarbeta ett principförslag som sammanfattade reformkraven för hela utbildningsområdet. I OMUS utredningsuppdrag ingick alltså att utgå från att högre musikutbildning skulle anordnas vid musikpedagogiska institut samt att avge förslag beträffande utbildningen vid Svenska . OMUS har såväl i sitt principbetänkande Musiken-människan-samhället (SOU 1976:33) som i sitt förslag till dimensionering och lokalisering av den högre musikutbildningen (DSU 1977:15) föreslagit att musiklärarlinje skall inrättas i (musikpedagogiska institut). Dessutom har OMUS i sin anslagsframställning för /79 för att reformera musikutbildningen i högskolan föreslagit statsbidrag till musikpedagogiska institut. OMUS har fullgjort sitt uppdrag enligt direktiven, och regeringen föreslår i propositionen att bemyndiga regeringen att besluta om organisationen av musiklärarlinjerna i , , och . musikpedagogiska institut har utbildat musikpedagoger som kommit hela landet till godo. Studerande kommer från hela landet för att erhålla utbildning i . Institutet är den enda skola av dem som berörs av reformen som ej har statsbidrag för verksamheten. Propositionen anger ej någon tidpunkt för musiklärarlinjens inrättande i och ej heller något om medelstilldelning. För att reformen ej skall äventyras och för att musikpedagogiska institut skall kunna fullgöra föreslagna utbildningsuppgifter måste institutet ingå i det reformerade utbildningssystemet fr. o. m. /79 och erhålla statsbidrag för den del av verksamheten som omfattas av reformen. Regeringen bör ta upp förhandlingar med huvudmännen för musikpedagogiska institut i syfte att nå en överenskommelse om de ekonomiska villkoren. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar att musiklärarutbildning skall förläggas till fr. o. m. , samt 2. att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förhandlingar angående de ekonomiska villkoren. () () () () ()
mot · G102108 · 1977-11-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:14 om utbildning på musikområdet beslutade att en reform av den högre musikutbildningen skulle genomföras successivt med början /72. Beslutet omfattade vissa förhållandevis utförliga riktlinjer för utbildningens struktur och innehåll, uppdelning på utbildningslinjer och studietid för olika utbildningar. Som en följd av riksdagsbeslutet tillsattes organisationskommittén (U 1970:60) för högre musikutbildning, förkortad OMUS. I riksdagsbeslutet angavs att OMUS skulle utgå från att högre musikutbildning skulle anordnas, förutom vid de statliga musikhögskolorna, också vid Folkliga , och musikpedagogiska institut, under förutsättning att godtagbara överenskommelser kunde träffas med huvudmännen för dessa skolor. OMUS skulle också avge förslag beträffande utbildningen vid Svenska . Regeringen utfärdade nya riktlinjer för arbetet med musikutbildningen. OMUS skulle enligt tilläggsdirektiv utarbeta ett principförslag som sammanfattade reformkraven för hela utbildningsområdet. 1 OMUS utredningsuppdrag ingick alltså att utgå från att högre musikutbildning skulle anordnas vid ÖMI samt att ange förslag beträffande utbildningen vid Svenska . OMUS har såväl i sitt principbetänkande Musiken-människan-samhället (SOU 1976:33) som i sitt förslag till dimensionering och lokalisering av den högre musikutbildningen (DSU 1977:15) föreslagit att musiklärarlinje skall inrättas i (musikpedagogiska institut - ÖMI). Dessutom har OMUS i sin framställning om anslag för /79 för att reformera musikutbildningen i högskolan föreslagit statsbidrag för ÖMI. OMUS har fullgjort sitt uppdrag enligt direktiven, och regeringen föreslår i propositionen att bemyndigar regeringen att besluta om organisationen av musiklärarlinjerna i , , och . musikpedagogiska institut har utbildat musikpedagoger som kommit hela landet till godo. Studerande kommer från hela landet för att erhålla utbildning i . Institutet är den enda skola av dem som berörs av reformen som ej har statsbidrag för verksamheten. Propositionen anger ej någon tidpunkt för musiklärarlinjens inrättande i och ej heller något om medelstilldelning. För att reformen ej skall äventyras och för att skall kunna fullgöra föreslagna utbildningsuppgifter måste i samband med behandlingen av regeringens proposition besluta att institutet ingår i det reformerade utbildningssystemet fr. o. m. /79 och erhåller statsbidrag för den del av verksamheten som omfattas av reformen. Regeringen bör ta upp förhandlingar med huvudmännen för musikpedagogiska institut i syfte att nå en överenskommelse om de ekonomiska villkoren. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar att musiklärarutbildning skall förläggas till fr. o. m. , 2. att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förhandlingar angående de ekonomiska villkoren. . () i PER-ER1C RINGABY (m) ()
mot · G102109 · 1977-11-22 00:00:00 — av Per-OIof m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:14 om utbildning på musikområdet I propositionen 1977/78:14 med förslag till utbildning på musikområdet föreslås att musiklärarutbildning skall lokaliseras till , , , , och . Däremot är föredraganden inte beredd att föreslå musiklärarutbildning på ytterligare en ort och frångår därmed det förslag om utbildning även i , vilket föreslogs av organisationskommittén för högre musikutbildning (OMUS). Utredningen anförde bl. a.: F. n. saknar helt grundläggande högre musikutbildning. En lokalisering dit är starkt motiverad både av regionalpolitiska och kulturpolitiska skäl. Förslaget i propositionen innebär, att vi även får en i förhållande till behovet av musiklärare underdimensionerad utbildning. har möjlighet att erbjuda lokaler exempelvis för en tvåämnesutbildning, och detta har också framförts till utbildningsministern vid en uppvaktning från bl. a. kommunen, universitet, organisationskommittén för högskoleregion och . Flera möjligheter förefinns lokalmässigt för såväl musiklärarutbildningen som kombinationsämnet, i synnerhet som klasslärarutbildningen i minskats. kommer att kunna erbjuda förstklassiga lokaler genom det beslut som fattats om uppförande av ett nytt konserthus. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar att musiklärarutbildning skall anordnas även i i enlighet med förslag från organisationskommittén för högre musikutbildning. () () () (vpk)
mot · G102111 · 1977-11-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:40 om åtgärder för att främja de mindre och medelstora företagens utveckling Sysselsättningsläget och den långsiktiga utvecklingen t. ex. på befolkningssidan motiverar att särskilda insatser inom näringspolitiken vidtas i sydöstra och då inte minst inom län. Detta område är i stort behov av regionalpolitiska insatser. Inte minst angeläget är att med utgångspunkt i den befintliga småföretagarstrukturen skapa möjlighet till utveckling av befintliga verksamheter. 1 propositionen 1977/78:40 föreslås en utveckling av SVETAB:s etableringsfrämjande insatser. Enligt vår mening finns goda skäl att med utgångspunkt från SVETAB skapa ett investmentbolag för sydöstra och främst län. Härigenom skulle en betydande stimulans för det lokala näringslivet komma till stånd till gagn för sysselsättning och produktion. Det är enligt vår uppfattning nödvändigt att samhället snabbt går in och skapar förutsättningar för en positiv utveckling i län. En förstärkning av etableringsverksamheten utifrån den småföretagartradition som finns måste då vara ett av de mest effektiva medlen. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att ett särskilt investmentbolag, helägt av SVETAB, etableras i sydöstra och i län. () () () () ()