ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G002819 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:819 av om åtgärder för att underlätta handikappades järnvägsresor Rörelsehindrade har mycket stora svårigheter att kunna färdas med svenska tåg. Många rullstolsbundna anser det helt omöjligt att åka tåg utan att ha någon hjälpare med. Det finns hopfällbara transporterstolar vid stationer, men erfarenheten är att kunskapen om hur dessa används tycks vara dålig. Tåget får vänta medan man söker fatt på denna stol. På mindre stationer finns den inte alls. Transportstolen har handtag i fotändan och huvudändan och huvudändan så att två personer kan få upp den handikappade genom vagnens trapp. Stolen kan sedan rullas inne i vagnen. måste strävan vara att konstruera järnvägsvagnar som är bättre anpassade till handikappades behov. En provisorisk lösning bör vara att inte ha transportstolar endast på vissa stationer utan även med varje personförande tåg. Det underlättar avstigandet, och man blir alltså inte lika beroende av stationspersonalen. Finns transportstolar både på tåget och vid stationen kan i varje enskilt fall det bästa alternativet väljas. Transportstol på tåget innebär också att den handikappade kan förflyttas inom tåget. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att SJ:s tåg skall utrustas med trasnportstol för handikappade.
mot · G00282 · 1977-01-13 00:00:00 — av i m. fl. om beskattningen av fonderade medel inom radhussamfällighet Ägare till radhus har i många fall för förvaltning av viss gemensam egendom bildat samfällighet. Den gemensamma egendomen som skall underhållas och förvaltas består oftast av undercentral för mottagande och distribution av värme från fjärrvärmeverk, gemensamma antenner med förstärkaranordningar för radio- och televisionsmottagning, gemensamma kulvertar och ledningar för värme, varmvatten, källvatten, elektricitet, radioTV, avlopp, dagvattenbrunnar samt gemensamt skydd mot grundvatten, gemensamma garagebyggnader, gemensamma uppställningsplatser för fordon, gemensamt underhåll av ytterväggar och yttertak på till anslutna tomträtter hörande byggnader samt gemensamma gårdsutrymmen på förbindelsetomterna inom kvarteret med grönytor, planteringar, vägar, gångstråk, lekplatser och piskställningar. Den gemensamma egendomen kräver underhåll och reparationer, varför fastighetsägarna debiteras viss periodisk avgift. Eftersom samfälligheten vid exempelvis en större skada på rörledningssystemet, yttertaken eller någon annan del av den mer kostnadskrävande egendomen drabbas av stora ekonomiska svårigheter om medel ej finns fonderade, skulle det vara av stort värde för fastighetsägarna om samfälligheten för oförutsedda utbetalningar kunde få möjlighet att fondera medel skattefritt upp till ett visst belopp, förslagsvis . Regeringsrätten har avgjort ett ärende av detta slag. I beslutet fastslogs att samfälligheten självständigt bedriver ekonomisk verksamhet. Denna verksamhet måste därför enligt regeringsrättens beslut i skattehänseende anses hänförlig till rörelse. Alternativet är alltså att samfälligheten tar ut så låga avgifter av fastighetsägarna att något överskott ej uppstår. måste fastighetsägarna då vara beredda på att en stor summa måste utdebiteras, om samfälligheten drabbas av en större reparationskostnad. Detta förhållande inger en känsla av ekonomisk otrygghet. Med hänvisning till det anförda föreslås att hemställer hos regeringen om prövning av förutsättningarna för sådan ändring av skattebestämmelserna att viss skattefri föndering av medel kan få företagas av samfällighet som ovan avses. . () i
mot · G002820 · 1977-01-21 00:00:00 — av m. fl. om SJ:s taxepolitik för malmtransporter Det är ett känt faktum att SJ tar in omkring 75 milj. kr. i ren övervinst på frakterna av LKAB-malm från till . Det är en vinst långt utöver det som kan anses företagsekonomiskt motiverat. är en guldgruva för SJ, men det statliga verkets frakttaxa på malmtransporten är lika klart ekonomisk utplundring av och . kostade en gång i världen 23 milj. kr. Dess avkastning torde tillfredsställa även de mest långtgående kapitalistiska lönsamhetskrav. SJ:s fraktpolitik har lika hårt drabbat Norrbotrens , som allvarligt diskuterade lastbilstransport som ett billigare alternativ. Både NJA och befinner sig i en ekonomiskt pressad situation. För det sistnämnda företaget aviseras en höjning som innebär att kostnaderna för malmfrakten kommer att öka med ytterligare 40 milj. kr. Den ökningen kommer också att bli inräknad i det pris som NJA betalar för LKAB-malmen, och detta företag drabbas följaktligen lika hårt. Den frakttaxehöjning som SJ nu har fått klarsignal för kommer, som nämnts, att innebära en kostnadsökning för med minst 40 milj. kr. Mot bakgrund av de båda nämnda statliga företagens akuta bekymmer, länets allvarliga situation och de många miljoner i övervinster som SJ sugit ut ur kan detta inte anses rimligt. Det finns för övrigt ali anledning att tar initiativ till en översyn av den diskuterade frågan om SJ:s taxor för malmfrakten. Det kan inte vara riktigt att det ena statliga företaget använder sin monopolställning för utsugning av de andra. Med stöd av det anförda hemställs 1. att hos regeringen hemställer att måtte undantas från SJ:s taxehöjning , 2. att hos regeringen hemställer om en förutsättningslös översyn av SJ:s taxepolitik för malmtransporter. (vpk) (vpk)
mot · G002821 · 1977-01-21 00:00:00 — av och om anslag till förbättringar av från Palala mot byggdes till vissa delar i slutet av förra sekler och till stora delar strax efter det forsta världskriget. Underhållsarbeten och viss breddning har skett, men vägen är fortfarande en krokig grusväg. är den allt som oftast ofarbar med bil och avstängs varje vår för allmän trafik. På vissa vägkartor anges att vägen är mindre lämpad för genomfart. Detta gör att turister undviker att färdas den vägen på sina resor i kalottområdet. För ortsbefolkningen har den rådande situationen givetvis än större olägenheter. Det område som vägen går igenom saknar helt industriell verksamhet. En förklaring till detta kan vara de dåliga vägförbindelserna. Eftersom detta är den enda förbindelseleden mellan kommuns norra delar och kommuncentrat så vore en upprustning av vägen givetvis till gagn ur såväl kommunikations- som sysselsättningssynpunkt. Svårigheterna att ordna sysselsättning i kommun är väl kända. Det är därför av största vikt att statsmakterna gör sitt för att genom snabba åtgärder få nämnda vägsträckning i tidsenligt skick. Med hänvisning till det anförda föreslås att med hänvisning till behovet av arbetstillfällen i kommun och nödvändigheten av förbättrade komminikationer i dess norra kommundelar beslutar om omedelbara anslag till förbättringar av mellan och . (vpk) (vpk)
mot · G002822 · 1977-01-24 00:00:00 — av och om igångsättning av vägbygget 1 alla tider ha kommunikationer länder emellan betraktats som positiva villkor för goda grannförbindelser. Mellanriksvägar är i det avseendet väsentliga. Opinionen i har länge stått för en sådan bedömning och är uppslutningen bakom kravet om en vägförbindelse till något som delas av stora delar av befolkningen, oavsett partitillhörighet. Bedömningen om vägens fördelar delas också av majoritet och skrivningen i budgetpropositionens bilaga 9 kan också tolkas som eli stöd för kravet om att vägen bör byggas. Där heter det: "Beträffande mellanriksvägen uttalade trafikutskottet all. så snart de praktiska förutsättningarna föreligger, det enligt utskottets uppfattning är angeläget att arbetena på vägen igångsätts samt att erforderliga medel ställs till förfogande. Arbetsplanen för anläggning av väg har fastställts. Beslutet har dock ännu inte vunnit laga kraft. Frågan om medel för vägbyggandet bör därför inte tas upp i detta sammanhang." I propositionen görs alltså ingen utfästelse om anslag till start av vägprojektet . Del kan naturligtvis sägas att det inte är avgörande om vägens tillkomst dateras 1977 eller 1978. Men ur en synpunkt - och en väsentlig sådan - har frågan stor betydelse. drabbas nämligen, på samma sätt som många andra orter, av den kapitalistiska konjunkturnedgången. Samhällets helt dominerande företag - - har avsättningssvårigheter. Statsmakterna utlovar visserligen medel lill att starta uppförandet av ett kulsinterverk, vilket i och för sig betyder en ljusning, såväl för och dess anställda, som för ett antal mindre företag i . Men för åtskilliga andra företag i kommunen kvarstår problemen att hålla personalstyrkan sysselsatt. Dessa företag har sett starten av som en lösning. När osäkerheten beträffande anslag inte skingrats i budgetpropositionen har de redan utfärdade varslen om uppsägning av viss personal blivit allvarliga realiteter. Med tanke på kommunens allvarliga situation beträffande möjligheter all bereda annan sysselsättning är det således ytterst nödvändigt att projekterade arbetstillfällen verkligen kommer till stånd. är prövat ur alla synpunkter. Det enda som saknas är erforderliga ekonomiska anslag. I 1976/77. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att anslå erforderliga medel för igångsättning av vägprojektet . (vpk) (vpk)
mot · G002823 · 1977-01-25 00:00:00 — av m. fl. Den lokala aktivitet som uppstått kring kravet om bevarande vittnar inte minst om den betydelse den tillmäts i de bygder den berör. Där har t. ex. växt upp aktionsgrupper som har stöd från stora befolkningsgrupper - i de politiska partierna, i skolorna, i fackföreningarna, bland kommunalmännen, bland köpmännen. En facklig kommitté för banans bevarande har bildats bland järnvägsmännen, den s. k. för . Representanter för kommunerna från i söder till i norr har diskuterat vad som kan göras för att på ett bättre sätt utnyttja banan. har kravet rests allt högre på en trafikpolitik som tar hänsyn till möjligheterna att tillgodose regionalpolitiska och sociala behov. Järnvägstrafiken bör ses i ett totalekonomiskt sammanhang och dess lönsamhet beräknas med beaktande av dess samhällsekonomiska fördelar. Starka regionalpolitiska satsningar är givetvis nödvändiga för att vända befolkningsutvecklingen i positiv riktning. Endast genom statliga industrisatsningar kan detta ske och det är säkert också vad befolkningen förväntar sig. Men goda kommunikationer är också nödvändiga för att en positivare utveckling skall kunna åstadkommas. har i det sammanhanget en viktig funktion. Rätt utnyttjad utgör den en ryggrad i det ekonomiska och kulturella livet i det norrländska inlandet. Detta gäller såväl själva som dess tvärbanor. Den aktivitet som utvecklats bland befolkningen längs och den nyare syn på trafikpolitiken som alltmer blivit vedertagen har utan tvekan bidragit till den syn som i utvecklats beträffande upprustning av . Detsamma gäller också insikten om betydelse i en regionalpolitisk satsning. har påtalat vikten av att åtgärder för upprustning av vidtas i avvaktan på resultat från den trafikpolitiska utredningen. SJ har för ändamålet under föregående budgetår erhållit . Man framhåller nu från SJ-s sida att en upprustning av fordrar investeringar i såväl fasta anläggningar som rullande materiel. För fortsättning av den inledda upprustningen beräknar SJ ett medelsbehov för /78 av . Departementschefen yrkar på samma belopp som föregående år. Enligt vår mening utgör beslut om upprustning av en viktig åtgärd för ett utvecklande av inland. 1* IV76I77. bakgrunden är det angeläget att upprustningen kan ske i snabbast möjliga takt. Ett avvisande av SJ-s anslagsäskande rimmar dåligt med intentioner när beslutet om upprustningen fattades. Med hänvisning tili ovanstående föreslås att beslutar att anslaget under C (Ny och ombyggnad av järnvägslinjer) i bilaga 9 höjes med . (vpk) (vpk)
mot · G002824 · 1977-01-24 00:00:00 — om befrielse för handikappad från erläggande av vissa avgifter för mobiltelefon Personer med grava rörelsehinder kan under vissa förutsättningar erhålla olika slag av bidrag från samhället för att möjliggöra inköp och drift av bil. kriterier för erhållande av bidrag är bl. a. anställning i någon form eller målinriktade studier. Från den kan bilägare, som uppfyller något av ovannämnda krav samt har stora förflyttningssvårigheter, erhålla full kostnadstäckning för installation av mobiltelefon. Genom system för mobiltelefon finns tekniska förutsättningar att inom större delen av landet erbjuda bilister med rörelsehinder detta kommunikationshjälpmedel. Därmed tillgodoses såväl trafiksäkerhelssynpunkten som bilistens trygghet och möjligheter att fungera socialt. För driften av mobiltelefon utgår tre olika avgifter: inträdesavgift f. n. kvartalsavgift f. n. samtalsavgift f. n. Enligt ovanstående redovisning uppgår driftkostnaderna för den enskilde trafikanten till betydande belopp, . Det är också den mest rörelsehindrade, som i övrigt har betydande kostnader för sitt handikapp, som får de största kostnaderna. Med nuvarande avgifter till blir det så betungande för många bilister att de i vissa fall icke anser sig kunna anskaffa utrustningen trots klart föreliggande behov. Bilen utan telefonutrustning blir för den rörelsehindrade inte ett komplett hjälpmedel. Alt komma fram till en angiven adress räcker inte. Kontakt måste också kunna etableras. Mobiltelefonen blir då det kompletterande hjälpmedel som möjliggör en kontakt utan att föraren måste lämna bilen. Kostnaden för telefonen måste dock vara så anpassad att trafikanten kan utnyttja hjälpmedlet i erforderlig omfattning. Förde bilister som icke uppfyller krav förbidrag till utrustningen bör landstingen, som har det egentliga ansvaret för handikappades hjälpmedelsförsörjning, tillhandahålla mobiltelefon enligt samma grunder som AMS. Inträdes- och abonnemangskostnader bör täckas i samma ordning som för dem vilka erhåller utrustningen genom AMS. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar om befrielse för handikappad person att erlägga inträdes- och kvartalsavgifter för mobiltelefon.
mot · G002825 · 1977-01-24 00:00:00 — av och i om teletaxorna Vid beräkning av avgifter för telefontrafiken begagnar sig av ett system med tre olika slag av samtal. Avgift för lokalsamtal debiteras på sådant sätt att en samtalsmarkcring erhålls lör varje samtal oberoende av dettas längd. Avgiften för lokalsamtal är sålunda lika med markeringsavgiften, vilken utgör . Lokalsamtal är begränsat till det stationsområde inom vilket telefonapparaten är installerad. I Slockholm, och omfattar dock lokalsamtalsområdet hela riktnummerområdena. Avgift för närsamtal debiteras med f. n. en samtalsmarkcring på för varje påbörjad tidsperiod . Närsamtal tillämpas inom vederbörande taxeområde. För helautomatiskt kopplade rikssamtal uttages avgift genom registrering av samtalsmarkeringar på f. n. Antalet markeringar är beroende av avståndet. Det finns fem avståndsklasser och markeringsintervallen varierar mellan 45 och . För manuellt kopplade rikssamtal tillämpas speciella avgiftsberäkningar. Starka skäl talar för en utjämning av telefontaxorna. Den nuvarande konstruktionen missgynnar dem som bor i landsdelar med långa avstånd. Det är därför ett väsentligt led i regionalpolitiken att avlägsna skillnaderna i telefonavgifterna. Som ett första steg bör enligt vår mening åtgärder vidtagas i syfte att utvidga området för närtaxa. Denna gäller som nämnts inom ett s. k. taxeområde. Varje taxeområde består av ett eller flera riktnummerområden. För dem som bor vid gränsen av ett taxeområde/riktnumnierområde innebär det system som tillämpas ofta betydande nackdelar eftersom deras telefonkontakter i stor utsträckning går över gränssen till angränsande taxeområde/riklnummerområde. För samtal mellan närliggande stationer på ömse sidor om en taxeområdesgräns tillämpas visserligen samma taxa som för närsamtal, s. k. bufferttaxa. men detta är ofta otillräckligt för att eliminera gränsproblemen. Ytterligare åtgärder mäste därför vidtas för att man skall komma till rätta med kvarstående orättvisor. Det bör ske genom att närsamtalstaxan kommer att tillämpas, förutom inom abonnentens eget riktnummerområde, även inom de riktnummerområden som omger detta. Med en sådan reform borde gränsproblem av den art sorn här åsyftas försvinna och ett väsentligt steg mot en mera långtgående taxeutjämning vara taget. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen begär att i samband med den ändring av teletaxorna som är förestående närsamtalstaxeområdet utvidgas att omfatta abonnentens samtliga angränsande riktnummerområden. () (e)
mot · G002826 · 1977-01-24 00:00:00 — av fröken m. fl. om skyldighet för gångtrafikant att i mörker bära reflexanordning eller lykta inträffar ett stort antal trafikolyckor vid vilka gångtrafikanter påkörs av motorfordon. Orsaken är att fordonsföraren på grund av mörker ej uppmärksammat den gående. Med rätta har det därför från många håll - bl. a. av en arbetsgrupp inom trafiksäkerhetsverket hävdats att fotgängarna själva genom att använda reflex eller lykta kunde aktivt bidra till en ökad trafiksäkerhet. Förslag i denna riktning har i motioner framlagts för , som dock nöjt sig med en s. k. välvillig skrivning bl. a. med hänvisning till att frågan var föremål för samnordisk uppmärksamhet och att en gemensam nordisk lagstiftning borde avvaktas. Ingenting har alltså hänt, och mörkerdöden fortfar att härja på våra vägar. Då situationen uppenbart visar att information till allmänheten om betydelsen av reflex och lykta inte har tillräcklig genomslagskraft återstår endast att genom lagstiftning göra bruket av reflex eller lykta obligatoriskt för gående, som trafikerar väg där särskild gångbana saknas. Ytterligare dröjsmål med en sådan åtgärd kommer att kräva ännu flera människoliv och vålla samhället allt större kostnader. Att i detta läge avvakta en nordisk lagstiftning synes helt ohållbart, då liv kan räddas genom en snabb samhällsinsats. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lag om skyldighet för gångtrafikant på väg som saknar gångbana att i mörker vara försedd med refiexanordning eller lykta. () ()
mot · G002827 · 1977-01-23 00:00:00 — av herrar Raneskog och Polstam om viss sjukvårdsutbildning för bilförare Frekvensen av olyckor på vägarna håller sig tämligen . Åtgärder har vidtagits i stor utsträckning för att minska olycksfrekvensen. Bilbältet kom ju till för att förhindra eller åtminstone lindra de svåraste skadorna. Trots detta inträffar under alla årstider komplicerade kollisioner med stora personskador som följd. Bilen användes av oss medborgare med stor variation. En hel del av oss nödgas på grund av yrke tillbringa en stor del av sitt liv på landsvägarna. Dit hör långtradarchaufförer, handelsresande m. fl. har dessa motorförare känt behov av någon form av utbildning för att på något sätt kunna bistå vid inträffad olycka. Även om polis och ambulans är snabba och i hast kan komma till en olycksplats föreligger det behov av en första hjälp. Spontant har det nu framförts ett yrkande från den kategori chaufförer, som vistas en stor del av dygnet på landsvägarna och som får vara med om och se de flesta av de olyckor som inträffar, att de vill ha någon form av utbildning i sjukvård. De som då och då ser efter olyckor lemlästade människor och ser andras iver att hjälpa dem är fullt medvetna om att man även med en välvillig men oförståndig behandling kan göra mer skada än nytta. Vi sysslar f. n. mycket med vuxenutbildning men torde i all utbildningsivern ha glömt bort denna kategori människorsom nödgas se olyckstragedierna under sin yrkesutövning. "Utbildning i någon form" kan också uttryckas med en första hjälp och behöver inte bli alltför kostnadskrävande. Med anledning av körkortsinnehavares behov av någon sorts olycksfallsutbildning föreslås följande åtgärder. Någon form av obligatorisk sjukvårdsutbildning och undervisning om första hjälp bör ingå i körkortsutbildningen. Särskild utbildning i första hjälp bör ges åt personer som erhåller trafikkort. Särskild utbildning bör alla bilförare få som kör mer än 3 . Detta bör bevakas av den anställande, vilket företag det än gäller. Det skall ske oavsett om det gäller lastbil, buss eller personbil, eller om det sker i privat eller offentlig tjänst. Det är längden av körsträckan som är avgörande för utbildningen. Sjukvårdsutbildningen för bilförare bör omfatta minst . Ansvaret för utbildningen kan anförtros Röda korset. Den utbildande organisationen åligger att till bilregistret meddela kursgenomgång Det enda frivilliga i detta obligatorium bör vara valmöjligheten av kurstid för körkortsinnehavaren. Med hänvisning lill det anförda hemställes att hos regeringen begär förslag om utbildning i sjukvård och första hjälp för trafikanter i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()
mot · G002828 · 1977-01-24 00:00:00 — av om SJ-trafiken i län SJ:s preliminära beslut att fr. o. m. vidtaga vissa indragningar av vagnslast- och styckegodstrafik inom län har mottagits med oro av såväl näringslivet som politiskt ansvariga inom länet. I propositionen 1976/77:100 bilaga 9. , står inledningsvis att liisa: "Målet för den statliga trafikpolitiken är alt erbjuda medborgarna och näringslivet i alla delar av landet en tillfredsställande trafikförsörjning. Fördelningen av transportarbetet mellan olika transportmedel skall ske med utgångspunkt i de samhällsekonomiska kostnaderna." Som motivering till indragningar av vagnslast- och styckegodstrafik vid inte mindre än 18 järnvägsstationer i län har SJ framhållit den ringa omfattning trafiken f. n. har och som inte enligt SJ står i relation till de kostnader man har för att upprätthålla trafiken. Fem av länets kommuner har avlämnat besvärsskrivelser gällande 16 av de 18 föreslagna indragningarna av ovan nämnda trafik. Utan att här i detalj granska de enskilda förslagen till nedläggningar kan man konstatera att dessa rimmar illa med skrivningen i propositionen 1976/77:100 bilaga 9. Ett län och dess kommuners förutsättningar att kunna utvecklas beror till mycket stor del på möjligheterna att kunna hävda sig i konkurrensen om sysselsättningstillfällena. En av näringslivets grundstenar är kommunikationerna. län har inte utvecklats i takt med övriga landet. Befolkningsmässigt har länet stått stilla . Invånarantalet i länet verkar fastlåst vid omkring 240 000. För att bryta denna negativa utveckling, som jämfört med landet i övrigt innebär en tillbakagång, måste krafttag till för län. Vi förväntar oss statsmakternas positiva inställning till i första hand kommunikationsproblemen. En fortsatt negativ utveckling i detta avseende kan bara innebära att man medverkar till skapandet av större problem för vårt län sysselsättningsmässigt sett. 1 ett läge där man har för avsikt att se över vår trafikpolitik i sin helhet måste det anses olämpligt att nu acceptera de här av SJ föreslagna nedläggningarna. Med hänvisning till det i motionen anförda hemställes att hos regeringen begär att SJ i avvaktan på kommande trafikpolitiska proposition icke vidtager några indragningar av trafiken i län.