mot · G0021422 · 1977-03-09 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:73 om förlängd tid för särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag infördes bestämmelser om särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag för investeringar i maskiner och andra inventarier. Avdraget, som görs i samband med taxeringen till statlig inkomstskatt för det beskattningsår under vilket leverans eller tillverkning skett, uppgick ursprungligen till av anskaffnings- eller tillverkningskostnaden. höjdes denna procentsats till . Bidraget, som är skattefritt, utgick först av anskaffnings- eller tillverkningskostnaden, men höjdes våren . Bidragen utgår till samma näringsidkare som får göra avdragen, dvs. till dem som driver rörelse jordbruk eller skogsbruk, men bara då dessa av skattemässiga skäl inte till fullo kan utnyttja avdragen. Kapitalägarna får därigenom dubbel säkerhet för att inte mista någon favör. Kan inte avdraget fullt utnyttjas, täcks detta med ett bidrag. Ingen löntagare har någonsin fått njuta en sådan förmånssäkerhet. kommunisterna var motståndare till investeringsavdragen och investeringsbidragen när de infördes. De medel som statskassan på detta sätt icke får in, respektive betalar ut, skulle kunna ges en ur såväl samhällsekonomisk som sysselsättningspolitisk synvinkel bättra användning. Med dessa avdrag och bidrag följer inga som helst krav.om produktionens eller investeringarnas inriktning. Deras effekt är att kapitalägarna kan fortsätta att bestämma ekonomins inriktning, produktionens och arbetets villkor, detta till billigare kapitalkostnad än eljest. Det bör anmärkas att kapitalet är grundvalen och medlet för kapitalägarnas övermakt i samhället. Bidragen och avdragen har en begränsad sysselsättningspolitisk effekt. I det långa loppet torde deras verkan i bästa fall vara neutral - med utgångspunkt i det kapitalistiska systemets egen utvecklingslogik. På lång sikt är dock sysselsättningseffekten långt sämre än om medlen användes i en direkt statlig industripolitisk satsning. Skälen till detta ligger i att kapitalistisk produktion sker för att det enskilda kapitalet skall ge profit. Kapitalisterna genomför därför bara de investeringar som de tror kan vara företagsekonomiskt lönsamma. De överinvesterar sannolikt bara i ringa omfattning om deras kapital förbilligas. Resultatet av avdrag och bidrag kan möjligen vara en viss tidigareläggning av investeringar som i huvudsak ändå skulle göras. Eftersom den kris som kapitalismen successivt drar ekonomin allt längre in i - trots tillfälliga konjunkturförändringar-snarare är långsiktig och strukturell än enbart kortsiktig och konjunkturbetingad, är även dessa eventuella tidigareläggningar bara en förskjutning i tiden av sysselsättningsoch andra problem, som nu synes fördjupas. bör mot denna bakgrund avslå förslagen i propositionen 1976/ 77:73 om förlängd tid för särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag. Dessa medel bor i stället användas i en planerad och medveten statlig industrisatsning och till andra åtgärder för förbättrad sysselsättning och för att möta de strukturella problem kapitalismens nuvarande utveckling ger upphov till i vårt land. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att avslå propositionen 1976/77:73 om förlängd tid för särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) GOTAB 53440 Slockholm 1977