mot · G10283 · 1977-11-18 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:19 om nya riktlinjer för jordbrukspolitiken, m. m. Utvecklingen inom jordbrukets område har präglats av en snabb strukturomvandling. riksdagsbeslut har medverkat till att denna utveckling i stor utsträckning inriktats på storleksrationalisering. Härvidlag innebär de nya riktlinjer som regeringen föreslår, med betoning av familjejordbrukets betydelse, en välkommen förändring. påpekar i sitt betänkande att inom såväl svin-, äggsom broilerproduktionen har en förskjutning skett från mindre till större företag samt från skogs- och mellanbygder till slättbygderna. har produktionen av svin vid enheter med mer än 3 000 slaktsvin i stort sett fördubblats. Utredningen gör därför den bedömningen att en styrning av utbyggnaden inom framför allt svinproduktionen, men även inom äggproduktionen, kan vara motiverad och anvisar även en rad medel för denna styrning. Satsningen på familjelantbruket måste innebära att det begränsade expansionsutrymme som står till buds måste förbehållas denna driftform. Det är inte minst viktigt att i skogs- och mellanbygder kunna komplettera mindre jordbruksföretag med animalieproduktion. Den rådande utvecklingen med koncentration av svin-, ägg- och broilerproduktionen till stora enheter, ofta helt utanför jordbruket och företrädesvis på slättbygderna, motverkar den målsättning regeringen nu föreslår i vad gäller satsningen på familjejordbruket och jordbruksnäringens inlemmande i regionalpolitiken. De miljömässiga problemen i samband med animalieproduktion i stor skala är väl kända, särskilt vad beträffar lukt och gödsel. Från veterinärt håll har upprepade gånger påpekats den ökade sjukdomsfrekvensen i större svinbesättningar. Det tycks trots stora veterinära insatser inte vara möjligt att hålla hälsotillståndet på samma höga nivå som i mindre besättningar. I sitt remissvar på jordbruksutredningen delar /SR utredningens uppfattning att en styrning är nödvändig och anför därvid som skäl djurhälsovårdsoch djurskyddssynpunkter. Ökad sjukdomsfrekvens förorsakar naturligtvis producenterna stora förluster men innebär dessutom nationalekonomiskt att produktionskapaciteten inte utnyttjas på bästa sätt. Medicinering av slaktdjur och skador på slaktkroppar är i vårt land underkastade en noggrann veterinärkontroll. Trots detta måste man anse en ökad användning av medicin, t. ex. antibiotika, och ökade sjukdomsskador på slaktdjur som oroande från konsument- och folkhälsosynpunkt. Föredragande statsrådet instämmer i propositionen i behovet av att i vissa avseenden styra animalieproduktionen och föreslår att när pristryckande överskott föreligger inom fläsk- och äggproduktionen bör de större producenterna stå för en större del av exportkostnaderna genom en differentierad avgift. Ej heller skall investeringsstöd utgå till större enheter. Föredraganden förutsätter att med dessa åtgärder bör en önskad produktionsstruktur kunna uppnås inom animalieproduktionen. Det är vår förhoppning att så skall kunna ske, men vi vill ändå påpeka att de föreslagna styrmedlen i vissa lägen har sina begränsningar. Genom investeringsstödet har man endast möjlighet att styra den etablering som är beroende av sådant stöd. Den som kan ordna kapitalfrågan på annat sätt berörs ej. Då det gäller differentierade avgifter i samband med pristryckande överskott bör påpekas att detta medel inte är verkningsfullt i ett läge då sådant överskott ej föreligger, en situation som ej kan uteslutas . De areella näringarnas betydelse har under industrialiseringsprocessen successivt avtagit. En växande världsbefolkning, en efter hand alltmer begränsad tillgång på lagerresurser och ökade krav på en jämnare global resursfördelning kan emellertid ha en motsatt inverkan på dessa näringar. Om ett nytt avsättnings- och produktionsutrymme skulle uppkomma, uppfattar vi att det är regeringens mening att detta skall tillfalla familjejordbruket, varför man då bör vara beredd att införa nödvändiga styrmedel. Vi vill understryka betydelsen av att prövningen enligt miljöskyddskungörelsen av större anläggningar för animalieproduktion blir restriktiv. Den veterinärmedicinska bedömningen och de stora kostnader för samhället som föredraganden påtalar i samband med smittsamma husdjurssjukdomar borde även vägas in i denna prövning. En etableringskontroll skulle enligt utredningen medföra de bästa förutsättningarna att styra slaktsvinsproduktionens utbyggnad. Enligt propositionen anses dock nackdelarna med en sådan särskild etableringskontroll överväga fördelarna. Vi förutsätter dock, med tanke på propositionens viljeinriktning, att inte heller detta styrmedel är uteslutet, om utvecklingen skulle visa att andra åtgärder är otillräckliga. Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om styrning av animalieproduktionens utbyggnad.