mot · G002241 · 1977-01-19 00:00:00 — 1976/77 241-247 av m. fl. om sänkt åldersgräns för straffrättsligt ansvar vid homosexuella handlingar Enligt beslut av justitieministern kommer sexualbrottsutredningens förslag inte att bli föremål för någon lagstiftning. Av olika skäl ansåg också justitieministern att delar av utredningens förslag inte skall brytas ut och genomföras separat. Det gäller bl. a. förslaget till lika rättsregler för heterooch homosexuella övergrepp. De homosexuella har fått vänta på denna från rättvisesynpunkt principiellt viktiga reform, och en ytterligare fördröjning måste te sig oacceptabel. En särlagstiftning som denna bidrar till att uppehålla existerande fördomar. Dessa i sin tur skapar hos många homosexuella människor självförakt och svårigheter av olika slag. Enbart detta faktum borde vara tillräckligt för en omedelbar ändring av gällande bestämmelser. framhåller i sitt betänkande (SOU 1976:9) Sexuella övergrepp, 8 kap. Behövs särskilda bestämmelser om homosexuellt umgänge? (s. 95 ff.) bl. Bakom särregleringen av homosexuella handlingar ligger uppfattningen att sådana handlingar medför större risker i psykiskt och socialt hänseende för unga människor än vad som är fallet vid heterosexuellt umgänge. Främst har det varit den s. k. förförelseteorin som influerat på ställningstagandena. Enligt denna teori, som tidigare hade talrika förespråkare inom medicinsk sakkunskap kan homosexuella upplevelser i puberteten leda till en permanent homosexuell läggning hos den unge. Personer med homosexuell inriktning utgör givetvis ingen enhetlig grupp människor. Precis som hos heterosexuella varierar sexualdriften i styrka liksom viljan och förmågan att förena sexualiteten med känslomässigt engagemang. Precis som bland heterosexuella finns en grupp med sexuellt intresse för barn och ungdom. Det anses numera att denna grupp är rätt liten. Kunskapen om homosexuellas levnadsvillkor är liten. Deras situation har dock säkerligen förbättrats . Inställningen till homosexualitet är inte lika kompakt fördömande som endast för några decennier sedan. Varje särlagstiftning om homosexuella handlingar i straffrättsligt hänseende bidrar till att försvåra de homosexuellas situation. De heterosexuella som har en fördömande inställning till homosexualitet ser i särlagstiftningen - oavsett motivet för denna - en bekräftelse på att deras inställning är riktig. De homosexuella uppfattar å andra sidan lagstiftningen som diskriminerande. Den unge homosexuelle som just upptäckt sin läggning kan inte som sina heterosexuellt inriktade jämnåriga leva i enlighet med sin driftsinställning utan att partnern och eventuellt han själv gör sig skyldig till brottsligt handlande. Vetskapen härom förstärker känslan av att vara 1 1976 1 77. 3 sami Nr 241-247 avvikande och tillhöra en icke accepterad grupp människor. Lagstiftningen försvårar därmed de homosexuellas anpassning till sin läggning och till samhället i stort. Även vuxna homosexuella som accepterat sin driftsinriktning och inte har en tanke på att företaga otillåtna homosexuella handlingar torde ofta uppfatta särlagstiftningen som ett slags prickning. Enligt sexualbrottsutredningens uppfattning är det angeläget'att de homosexuellas villkor förbättras. Kunskapen om och förståelsen för homosexualitet bör ökas bland allmänheten. Homosexuella kontakter bör kunna knytas och samlevnad etableras på ett mer öppet och naturligt sätt än vad som nu är möjligt. En särlagstiftning för homosexuella handlingar med barn och ungdom försvårar dessa strävanden. Det bör därför krävas mycket starka skäl för att en sådan särlagstiftning skall bibehållas . Detta har också betonats i direktiven till sexualbrottsutredningen. Utredningen har inte kunnat finna skäl för särbehandling föreligger och föreslår därför att samma straffrättsliga bestämmelser skall gälla för homosexuellt och heterosexuellt umgänge med barn och ungdom. Vi anser, mot bakgrund av vad som relaterats, att ,de förslag som sexualbrottsutredningen framlagt i 8 kap. när det gäller särskilda bestämmelser om homosexuellas umgänge skall brytas ut ur utredningen och genomföras. I väntan på att sexualbrottsutredningen blir föremål för överväganden och behandling inom departementet vill vi inte nu föreslå en sänkning av åldersgränsen från vad som gäller för heterosexuella utan föreslår att åldersgränsen för homosexuella handlingar sänks från nuvarande till . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär en sådan ändring i att åldersgränsen för homosexuella handlingar sänks från nuvarande till . () ()