mot · G102157 · 1977-11-25 00:00:00 — med anledning av propositionen 1977/78:40 om åtgärder för att främja de mindre och medelstora företagens utveckling Propositionen 1977/78:40 ang. de mindre och medelstora företagen innehåller många värdefulla förändringar som kan bidra till att framtidstron återkommer hos många småföretagare. Det är dock angeläget att ytterligare förbättringar görs på ett pär punkter. Tantiemavsättningar, bil. 3, s. 45-47 Enligt RFV:s anvisningar godtas tantiemavsättningar som resultatreglerande post i ett bokslut under förutsättning att källskatt på beloppet inbetalas under den uppbördstermin som infaller närmast efter räkenskapsårets utgång. Eftersom troligen av alla aktuella företag har bokslut per 30/4, 30/6,31/8 eller 31 /12, dvs. i nya bokföringslagen tillåtna bokslutsdatum, blir fristen för fastställandet av tantiemets storlek endast . Departementschefen anser att är tillräcklig, eftersom man genom regelbunden resultatuppföljning och preliminärt bokslut skall kunna bestämma tantiemets storlek inom den aktuella tiden. Dessutom menar han att det finns andra resultatkorrigerande åtgärder som går att använda. Mot detta resonemang vill jag invända följande. Det största antalet av de småföretag som propositionen är avsedd att hjälpa har ej sådan löpande resultatredovisning och resultatuppföljning att de efter räkenskapsårets utgång kan avgöra tantiemets storlek. För alla de företag som arbetar inom tjänstesektorn, t. ex. arkitekter, ingenjörsbyråer, hantverkare m. fl. som i sin rörelse ej har något nämnvärt varulager, är tantiemavsättningen den enda reella resultatutjämningspost de kan ha nytta av. Ett mycket stort antal av de berörda småföretagarna har ej sådan insikt i bokförings- och skattefrågor att de själva kan göra de sammanställningar som skall ligga till grund för beslutet om tantiemets storlek. Med den koncentration av bokslutstidpunkter till 30/4, 30/6, 31/8 och 31/12 som följer av bokföringslagen, har småföretagarna mycket små möjligheter att få sakkunnig hjälp med sammanställningarna inom de som står till förfogande. För att propositionen i denna del skall få någon reell effekt bör reglerna ändras så att gottskrivning av tantiem godtas i företagets bokslut under förutsättning att på tantiemet belöpande källskatt inbetalats senast efter räkenskapsårets utgång och att tantiemet tas upp till beskatt ning hos den som gottgjorts beloppet vid samma års taxering som prövar företagets avdrag för tantiemavsättningen. Bilförmån, bil. I propositionen föreslås en generell regel innebärande att den skattskyldige presumeras köra 1 . Denna regel gäller alltså för såväl fåmansbolagsdelägare som för andra skattskyldiga. Därigenom blir den tidigare särbehandlingen av fåmansbolagsägama utsuddad. Däremot bibehålls bestämmelsen att företagsledare i fåmansbolag, som disponerat en enligt taxeringsmyndigheten dyrare bil än som erfordras för verksamheten, skall taxeras för skillnaden mellan de faktiska kostnaderna för bilens användning i verksamheten och för de för verksamheten erforderliga kostnaderna. Tre mycket allvarliga invändningar kan riktas mot denna regel, som föreslås ingå i tillägget till anvisningarna till KL 42 § (bil. 3 s. 59-60). Regeln riktar sig enbart mot fåmansbolagsdelägare. En företagare som efter en försäljning av sitt företag sitter kvar som chef och behåller samma för dyra bil i företaget får som anställd ett lägre förmånsvärde för bilen än vad han hade när han ägde företaget. Antingen bör regeln rikta sig mot alla anställda som har bilförmån eller också bör den helt tas bort. Det ankommer på skattemyndigheterna att avgöra vilken bil som är erforderlig med hänsyn till företagets verksamhet. Erfarenheter av regelns praktiska tillämpning vid taxering inger oro för den framtida utvecklingen. Det har t. ex. förekommit att en företagare som har en gammal större blivit beskattad för ett förmånsvärde av . överstiger det värde som tillämpas för andra skattskyldiga som nyttjar en liknande bil. I de aktuella företagets fall är kostnaden för lägre, än vad det skulle kosta företaget att ha en i taxeringsmyndighetens ögon godtagbar . Eftersom det torde ta minst ett till innan länsskatterättens beslut i ärendet föreligger, vet den skattskyldige ej om han skall ha kvar den för företaget billiga bilen eller om man skall nödgas lägga ut pengar för att skaffa en bil som accepteras av skattemyndigheterna. En företagare har alltid en mängd överväganden att ta ställning till när det gäller driften av företaget. Det gäller t. ex. avvägningar mellan olika säljfrämjande åtgärder. De flesta företagare torde då även ha större kompetens än skattemyndigheterna att avgöra den bilstorlek som är erforderlig i fåmansbolaget. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar 1. att gottskrivning av tantiem godtas i företagets bokslut under förutsättning att på tantiemet belöpande källskatt inbetalats senast efter räkenskapsårets utgång och att tantiemet tas upp till beskattning hos den som gottgjorts beloppet vid samma års taxering som prövar företagets avdrag för tantiemavsättningen, 2. att beskattningsregeln om dyrare bil i fåmansbolag avskaffas.