ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G002575 · 1977-01-21 00:00:00 — av om valdagen som allmän flaggdag här i landet är allmänna flaggdagar. Några av dessa symboliserar stora värden för delar av befolkningen. Exempel på detta är , och . Men den dag som symboliserar den viktiga värdegemenskapen mellan den överväldigande majoriteten av de svenska medborgarna är av någon anledning icke allmän flaggdag: valdagen, den , då svenska folket fritt får välja landets riksdag. Vårt land tillhör den lilla skara av verkliga demokratier där medborgarna fritt kan utnyttja yttrande- och tryckfriheten samt friheten att välja parti. Mot denna bakgrund bör den dag då vår frihet och vårt nationella oberoende manifesteras göras till allmän flaggdag. De nya bestämmelserna skulle kunna träda i kraft . Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag att valdagen vid ordinarie riksdagsval görs till allmän flaggdag.
mot · G002577 · 1977-01-24 00:00:00 — om återinförande av det tidigare ceremonielet vid öppnande Det tillämpade ceremonielet vid öppnande saknar så gott som helt det tidigare riksdagsöppnandets solennitet. Många människor anser också att det nuvarande öppnandet på är alltför enkelt. Man saknar drabanternas tramp, uniformerna, högtidsklädseln - över huvud taget allt det som av hävd hör till en så viktig händelse i statsverksamheten som öppnande. strävar efter att komma i kontakt med medborgarna och få dem intresserade av de politiska frågorna. Det saknar då inte betydelse att själva inledningen av får en sådan utformning att den väcker allmänhetens intresse. Det högtidliga öppnandet på rikssalen nådde verkligen ut till de mest skilda grupper i vårt land och gjorde, för att uttrycka sig populärt, i bästa mening reklam för . Säkerligen bidrog det också i många fall till att hos medborgarna öka intresset för vardagsarbete. Med hänvisning till det anförda hemställs att vidtar åtgärder för att undersöka möjligheterna att i stort sett återgå till tidigare ceremoniel vid öppnande och förlägga huvuddelen av ceremonierna till rikssalen.
mot · G002578 · 1977-01-25 00:00:00 — av herrar och om röstning genom bud, m. m. Sekretessen beträffande politisk tillhörighet för medborgare som så önskar är en förutsättning forén fri och fullvärdig demokrati. Så långt detta är möjligt finns ingenting att invända såvitt det gäller medborgare som själva kan utöva sin rösträtt. Detsamma gäller beträffande fullmaktsröstning för äkta maka och nära anhörig. Även om valhemligheten här inte garanteras råder dock ett så intimt förtroendeförhållande att någon ändring ej bör ifrågasättas. Beträffande den utökade möjligheten förombudsröstning,där också s. k. vårdare får ombesörja röstning för icke anhörig, har åtskillig kritik mot obehörig påverkan framförts. Efter varje val har avslöjanden gjorts som tyder på att påverkan på den röstande kan ha skett i viss riktning. Då de röstande ofta kan sägas vara i en viss beroendeställning kan ifrågasättas om det nuvarande förhållandet är tillfredsställande. En skärpning såväl av begreppet vårdare som av kontrollen beträffande ombudets påverkan är här mycket angelägen. Näst intill frågan om hur en person röstat kommer frågan om han eller hon använt sig av sin rösträtt. Också i det fall en person föredrar att ej utöva sin rösträtt bör den röstberättigade vara garanterad att detta är en hemlighet. I varje fall så långt att det inte officiellt kan bevisas att vederbörande inte röstat. Förhållandet härvidlag, där vallängden efter sammanräkningen praktiskt taget är en offentlig handling, är lång ifrån tillfredsställande. De som avstår från att rösta röjer visserligen inte direkt partitillhörighet, men slutsatsen kan dras, framför allt i vissa lägen. Det är heller inte ovanligt att personer som valt att avstå från att rösta ställs under alldeles särskild press inför nästa val. Det finns inga som helst motiv för denna öppna redovisning av vallängden efter förrättat val. Det höga valdeltagandet vi har i vårt land tål också den lilla sänkning som kan bli följden därest denna insyn inte finns. Valutslagets representativitet för folkviljan kan denna sänkning till trots ej ifrågasättas. Som ett betydelsefullt led i sekretessen kring allmänna val bör därför vallängden efter valförrättning och röstsammanräkning hemligstämplas och förvaras på för att efter hand förstöras. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs 1. att hos regeringen anhåller om utredning och förslag om skärpta bestämmelser i vad gäller s. k. ombudsröstning, 2. att beslutar att vallängd efter förrättat val skall vara skyddad för insyn. AXEL () ()
mot · G002579 · 1977-01-25 00:00:00 — av i m. fl. Offentliga utfrågningar i utskott skulle berika arbete och den offentliga debatten. Ofta samlar utskott in ny och värdefull information bl. a. genom utfrågningar av experter, statsråd, företrädare för organisationer och andra. Med hjälp av muntligheten och frågeformen kan man då få fram information som annars skulle utebli. Det är beklagligt att sådana utfrågningar, enligt nuvarande författning, endast kan ske inom stängda dörrar. Regeringen och grundlagberedningens majoritet lyckades 1973 aldrig motivera sekretessen. Påståendet att offentliga utskottssammanträden skulle försvaga allmänhetens intresse för kammardebatten är ogrundat. Enligt vår mening kommer i stället allmänhetens intresse för riksdag och politik att öka om viktiga utfrågningar i kan ske offentligt. Därmed stiger också intresset för kammardebatten i ärendet. har denna reform diskuterats inom och utom . I har krav på offentliga utskottsutfrågningar drivits från liberalt håll . har förslaget fått än större tyngd. Kraven på närdemokrati, öppenhet och insyn har växt. Mångas misstro mot politiken gör det särskilt viktigt att skapa former som ger en mer vital roll i samhällsdebatten. Statens maktutövning sväller och kräver en bättre kontroll. Det är lätt att ange en rad frågor och projekt där offentliga utskottsutfrågningar i skulle betyda mycket: 80, energipolitiken, de statliga företagens expansion, trafikpolitiken, för att bara ta några exempel. att antar följande lydelse av 4 kap. 12 § RO: 12 § Utskott skall är närvarande. Sammanträde för inhämtande av upplysningar eller yttranden som säges i 10 skall dock vara offentligt, därest detta begäres av minst en tredjedel ledamöterna i utskottet. () ()
mot · G002591 · 1977-01-25 00:00:00 — av m. fl. om sammansättningen av utskott arbetsformer är inte oviktiga från demokratisk synpunkt. Sålunda bör i representerade partier så långt möjligt kunna arbeta på likartade villkor. En viktig förutsättning härför är att varje parti ges möjlighet att delta i utskottsarbete. Utskottsarbetet är en viktig del av arbete, och det torde föreligga en allmän uppfattning att alla i representerade partier skall delta i detta. I förarbetena till utskottsreformen (prop. 1970:40) fastslogs att de ärenden som skall fatta beslut i måste vara grundligt förberedda innan de . läggs fram för avgörande och att denna beredning ombesörjs i utskott. Beredningstvånget ansågs vara en garanti för en grundlig sakbehandling. Med utgångspunkt i dåvarande utskottsorganisation, med utskott indelade i avdelningar, diskuterades också ledamotsantalet och anfördes att ett lågt antal ledamöter medför att ordinarie ledamot kan komma att saknas från parti av icke obetydlig storlek. Detta påpekande kan anses vara uttryck för en strävan att de olika partierna bör beredas möjligheter att medverka i utskottens arbete. Samma synsätt bör kunna anföras på nuvarande utskottsorganisation. I utskottens beredningsarbete ingår också specialföredragningar, uppvaktningar, studiebesök, resor etc. som viktiga inslag. Även detta talar för att samtliga partier bör vara företrädda i utskotten för att ha likvärdiga arbetsmöjligheter. Vid behandlingen av förslaget till ny grundlag (prop. 1973:90) yrkade vpk i en motion bl. a. att varje partigrupp, vilken motsvarade parti som vid valet till fått av rösterna i riket, skulle äga rätt att besätta en plats i varje utskott. Den ordning som tillämpades från den nya enkammarriksdagens början, med fördelning av utskottsplatserna efter ett procentuellt system, syftande till att alla i företrädda partier skulle beredas möjligheter att delta i utskottsarbetet. Detta innebar att vpk med 17 riksdagsmandat erhöll 11 ordinarie utskottsplatser. När vpk val ökade till 19 ledamöter erhöll partiet 13 ordinarie utskottsplatser. Dessutom har partiet innehaft suppleantplatser i ett par utskott där ordinarie ledamot saknats. En svaghet, som kom till uttryck val, har varit att denna ordning inte baserats på av fastställda regler utan endast byggt på förhandlingar partierna emellan. Detta ledde också till att efter det senaste valet frångicks det system som tillämpats under två mandatperioder, vilket som bekant medförde att vpk med 17 riksdagsmandat f. n. står utanför utskottsarbetet. Detta inverkar negativt på utskottens beredning av ären dena, försvårar arbete och, framfor allt, försämrar förutsättningarna för ett parti i riksdagsarbetet. Enligt vår mening talar den uppkomna situationen för att fastställer regler för partiernas representation i utskotten. Lämpligen bör utredningen om arbetsformer ges i uppdrag att utarbeta erforderliga förslag. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar ge utredningen om arbetsformer i uppdrag att snabbt framlägga förslag om ändring i riksdagsordningen med innebörden att alla i representerade partier skall ha rätt att delta i utskottsarbete. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G002593 · 1977-01-25 00:00:00 — om ökad information rörande arbete Massmedias bevakning av arbete får betecknas som tämligen god. Det är emellertid ett faktum att endast vissa inlägg, och ibland de mest kuriösa, får större publicitet. Alla anföranden kan ju inte heller vara av riksintresse. Det kan ändå vara många frågor som kunde vara av intresse för allmänheten när det gäller att ta del av debatten. Det kan gälla frågor rörande ett visst län, en viss intressegrupp osv. bör därför finna lämpliga vägar att ge allt fler medborgare förbättrade möjligheter att följa riksdagsdebatterna. Detta kan tänkas ske på flera sätt. En möjlighet vore att inrätta ett direkttelefonnummer till kammarens högtalaranläggning, varigenom debatten skulle kunna följas per telefon av vem som helst i landet med tillgång till telefon. En automatisk telefonsvarare skulle före plenum kunna redogöra för dagens ärenden och talarlista. En annan möjlighet att sprida kännedom om arbete skulle kunna vara att på försök anordna sändningar från plena medelst kabel-TV till olika platser i . T. ex. till , till ett antal skyltfönster i de närmaste kvarteren, kanske några tunnelbanestationer, på etc. Därigenom skulle mer information kunna spridas om samhällsfrågornas behandling i på ett intresseväckande sätt. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar utreda möjligheterna att sprida ökad information om arbete med beaktande av de förslag som framförts i motionen.
mot · G002594 · 1977-01-25 00:00:00 — av i Glömminge om den statliga upphandlingen 1 det rådande bekymmersamma läget bör alla möjligheter att stödja det inhemska näringslivet och den svenska industrin tillvaratas. Detta är nödvändigt, om vi skall kunna upprätthålla en full sysselsättning och minska vårt importberoende. Enligt min mening bör därför de statliga verken i så stor utsträckning som möjligt lägga sina beställningar på materiel hos den svenska industrin. Sådana beställningar bör också kunna ses som ett medel att stödja regioner med brist på arbetstillfällen och sålunda utgöra ett instrument i en aktiv regional- och sysselsättningspolitik. Exempelvis har statensjärnvägar i årets budgetproposition erhållit ett investeringsanslag för ombyggnad av rullande materiel, vilket skulle kunna utnyttjas på ett sådant sätt att det ger en regional sysselsättningseffekt. Med anledning av vad som anförts hemställs att anhåller hos regeringen om initiativ i syfte att möjliggöra en ökad upphandling inom svenskt näringsliv från de affärsdrivande verken. () i Glömminge
mot · G002595 · 1977-01-25 00:00:00 — av m. fl. om förbättrad betalningsbalansstatistik, m. m. Utvecklingen av bytes- och betalningsbalansen är av central betydelse för den ekonomiska politikens uppläggning. Särskilt med hänsyn till den situation som f. n. råder på bytesbalansens område, är det av synnerlig vikt att statistiken över de betalningar och transaktioner som sker med omvärlden är rättvisande och tillförlitlig. Betydande brister finns emellertid f. n. i den svenska betalningsbalansstatistiken. Den s. k. restposten i betalningsbalansen, vilken fångar upp skillnaderna mellan valutareservens registrerade förändringar och övriga kända poster på betalningsbalansen, har från en jämförelsevis obetydlig nivå successivt ökat till ansenliga belopp. Under de båda uppgår den till . Detta måste innebära att betydande penningströmmar går vid sidan av de som statistiskt registreras med nuvarande system. framlade en lång rad förslag till förbättringar av betalningsbalansstatistiken. En del av dessa har genomförts, andra har överlämnats till betalningsbalansdelegationen för närmare övervägande. Denna delegation består av representanter från ekonomidepartementet, och . Den nu föreliggande situationen kräver emellertid att effektiva åtgärder sätts in för att förbättra statistikens kvalitet på detta område. Den allvarligaste bristen i vårt nuvarande system synes sammanhänga med att valutaanmälan inte behöver lämnas i samband med betalningar från utlandet som avser varuexportlikvider. Detta förhållande har medfört att anmälningar i en förmodligen betydande utsträckning inte heller lämnas i samband med betalningar från utlandet avseende andra typer av transaktioner. En nära till hands liggande anledning till detta är att bankerna inte känner till vad en inflytande betalning avser och därför har svårt att avgöra om valutaanmälan måste ske. Det är sannolikt att de bortfall i registreringen som detta förhållande medför förklarar en betydande del av den restpost som observerats . Det är därför angeläget att man vidtar effektiva åtgärder för att förbättra betalningsbalansstatistiken. Det nuvarande systemet medför risker för att man allvarligt kan felbedöma betalningsbalanssituation. Det medför även risker för en urholkning av våra möjligheter att bedriva en effektiv valutapolitik. Det arbete som varit på gång inom ansvariga myndigheter för att förbättra främst den statistiska informationen måste därför fullföljas så snabbt som möjligt, inte minst för att skall vara i stånd att bedöma den ekonomiska situationen landet befinner sig i och den finanspolitik som regeringen föreslår. Innan ett fullgott material föreligger är det också nödvändigt att regeringen i sin bedömning av forhållandena ger sin uppfattning till känna hur restposten kan tänkas vara sammansatt. Med hänvisning till vad som anförts föreslår vi 1. att beslutar dels att hos regeringen och fullmäktige i hemställa om att arbetet med en förbättring av betalningsbalansstatistiken fullföljs, dels 2. att hos regeringen anhåller att regeringen i varje finansplan ger sin bedömning av den s. k. restpostens sammansättning och inverkan på de utrikes betalningarna.
mot · G002599 · 1977-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om en ökad upplåning för finansiering av arbetsmarknadspolitiska åtgärder Under de nedgångar i sysselsättningen, som samhället drabbas av vid skilda tillfällen, får olika sysselsättningsstimulerande åtgärder vidtas: dels stimulansåtgärder för industri- och näringsliv, dels beredskapsarbete. När det gäller beredskapsarbeten har kommunerna medverkat och planerat samt genomfört dessa med ett betydande antal arbetstillfällen. Till dessa kommunala beredskapsarbeten utgår statsbidrag av kostnaden, medan den övriga delen finansieras av kommunerna. Den totala kostnaden för dessa beredskapsarbeten uppgick för kommunerna under /76 för hela landet till 781,3 milj. kr., varav statsbidragen utgjorde 320,2 miljoner och kommunernas andel var 461,1 miljoner. För landstingens del var den totala kostnaden för liknande beredskapsarbeten 52,4 milj. kr., varav statsbidragen var 23,6 milj. kr. och landstingens kostnader 28,8 miljoner. Dessa beredskapsarbeten är av en utomordentlig betydelse vid en vikande sysselsättning men bereder också kommunerna svårigheter med finansieringen. I kommunernas ekonomiska långtidsplanering tar man inte normalt upp kostnader för beredskapsarbeten . Ej heller sker detta i årsbudgeten för arbeten av detta slag som från sysselsättningssynpunkt kan bli nödvändiga att genomföra under budgetåret. Sannolikt är det så att kommunerna till en viss del i sin budget har ett utrymme för beredskapsarbeten men inte av den storleksordningen att det täcker kommunernas andel av finansieringen. Risk föreligger då att kommunerna uppskjuter andra planerade arbetsuppgifter för att fullfölja beredskapsarbetena, och då åstadkommer man ju inte effekten av en ökad sysselsättning, som ju är meningen med beredskapsarbeten. Det förhållandet att kommunerna saknar tillgängliga medel för utförande av beredskapsarbeten orsakar också störningar i länsarbetsnämndernas sysselsättningsplanering. Möjligheter måste skapas för att underlätta för kommunerna att uppta lån för finansiering av sysselsättningsobjekt av angiven karaktär. 1 1976/77. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att hos regeringen hemställa att vidta lämpliga åtgärder för att öka kommunernas möjligheter till lån för finansiering av arbetsmarknadspolitiska åtgärder.
mot · G002601 · 1977-01-24 00:00:00 — Motion 1976/77: 601 om principerna för fordonsbeskattningen Många av samhällets kostnader för bilismen och allmänhetens olägenheter av vägtrafiken står i proportion till trafikens omfattning. Ju längre sträcka ett fordon färdas desto mer förorenar det miljön med avgaser och bullerstörningar, desto mer sliter det på gator och vägar och desto större fara för trafiksäkerheten utgör det. Det finns alltså logiska argument för att minimera alla fordons körsträckor. Dagens skattesystem uppmuntrar emellertid inte i tillräckligt hög grad bilisterna till att minimera den årliga körlängden. Fordonsskatten, som tas ut av samtliga fordon i samma viktklass oberoende av om fordonet stått stilla eller varit i trafik, gör att det per mil räknat blir billigare att köra så långt som möjligt. Denna effekt kan också illustreras med följande typexempel. För en , vikt , bränsleåtgång 0,8 l/mil fördelar sig kostnaderna enligt nedanstående tabell, beroende på körsträcka. Årlig körsträcka 1 500 mil Man kan också anföra rättviseargument i frågan. Den bilist som kör en kortare årlig sträcka och alltså ligger samhället mindre till last får betala mer för sina körda mil än den bilist som kör långt. De hushåll som har en andrabil, som inte kör så långt , finnér också att andrabilen kostar mer än förstabilen, per mil räknat. Det finns, som jag ser det, anledning att se över beskattningssystemet för motorfordon. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att måtte besluta om att hos regeringen begära en utredning i syfte att pröva frågan om en omläggning av de årliga bilskatterna så att skatteuttaget sätts i relation till bränsleförbrukningen.
mot · G002602 · 1977-01-25 00:00:00 — om lättnader i beskattningen av rörelse under företagsformen enskild firma 1973 beslutade om en höjning av minimibeloppet för aktiekapitalet i aktiebolag från . till , vilket betyder att åtskilliga mindre företag, som förr drevs i aktiebolagsform, före utgången av måste höja sitt aktiekapital eller övergå till handelsbolagsformen eller till att driva rörelsen som enskild firma. För att utjämna de olikheter som råder mellan aktiebolagsformen och övriga företagsformer har vissa åtgärder vidtagits. Som exempel kan nämnas slopandet av sambeskattning av äkta makar som arbetar i enskild firma samt nya skatteregler för fåmansföretag. Men ännu återstår många skattemässiga nackdelar med att driva sin rörelse under företagsformen enskild firma. Ett exempel på detta är beskattningen vid försäljning av enskild firma. Ett annat är följande. Om en och samma ägare innehar två eller flera rörelser bedrivna som enskild firma och det i någon av dessa uppstår underskott så dras detta av i deklarationen som underskott i förvärvskälla. Men trots att detta påverkar ägarens nettoresultat är han tvungen att erlägga egenavgifter på det vinstgivande företagets resultat. I stället borde avgifterna räknas på den sammanräknade inkomsten. Med stöd av ovan hemställs att hos regeringen anhåller om sådana ändringar i skattelagstiftningen att rörelseidkare som bedriver två eller flera rörelser under företagsformen enskild firma endast skall betala egenavgifter på den sammanräknade inkomsten. () ()
mot · G002603 · 1977-01-20 00:00:00 — av m. fl. om avdragsrätten för markanläggningar vid jordbruksbeskattningen I lagen om jordbruksbeskattning får avdrag göras för andra markanläggningar än täckdikningar med årlig avskrivning om av ett belopp som motsvarar tre fjärdedelar av anskaffningskostnaden. Enligt vår mening finns inte anledning att ha andra avdragsregler för övriga markanläggningar än för täckdikning. En investering i sådana markanläggningar som nyodling, stenbrytning och bortsprängning av sten på åker, skogs- och markvägar, brunnar etc. avser att förbättra fastighetens avkastning, vilken avkastning upptas till beskattning i sin helhet. I konsekvens därmed bör anläggningskostnaden vara helt avdragsgill. En jämförelse med markanläggningar i rörelse utvisar att jordbrukets markanläggningar i regel är av större omfattning och har en betydande inverkan på det ekonomiska resultatet. Med stöd av vad som ovan sagts hemställs att hos regeringen anhåller om förslag om 1. att avskrivningsunderlag för övriga markanläggningar i likhet med vad som gäller för täckdikning beräknas på den totala anskaffningskostnaden, 2. att värdeminskning får göras enligt avskrivningsplan (m) AXEL () L. () i . NISSER (m) (m) i () i Holmgården () i Öskevik . () i Vrångebäck () i Stenkyrka
mot · G002605 · 1977-01-24 00:00:00 — 1976/77 605-613 1976/77: 605 om redovisning av kostnadsersättningar på kontrolluppgifter till inkomsttaxeringen Inom offentlig förvaltning och i större företag förekommer ett utbrett system med schablonmässiga s. k. kostnadsersättningar. När det gäller statliga och kommunala myndigheter redovisas dessa inte alls på de kontrolluppgifter som lämnas till taxeringsmyndigheterna. Många större företag har av skattechef på motsvarande sätt befriats från uppgiftsskyldighet för vissa grupper av anställda. Beträffande kostnadsersättningar av typ traktamenten och reseersättningar avlämnade traktamentsbeskattningsutredningen ett omfattande betänkande (SOU 1974:45), som belyste de statliga traktaments- och reseersättningsbestämmelserna, både från skattesynpunkt och från rättsvisesynpunkt, i förhållande till de bestämmelser som gäller för privatanställda och egna företagare. Betänkandet har inte remissbehandlats och synes inte komma att leda till något resultat i form av proposition till . De skatteutredningar som är i arbete torde inte heller komma att behandla kostnadsersättningarna i de fall dessa är resultat av förhandlingar eller beslut av statlig eller myndighet och för vilka uppgiftsskyldighet till taxeringsmyndighet inte föreligger. Då ifrågavarande kostnadsersättningar i många fall överstiger mottagarens verkliga utlägg förekommer enligt min mening en betydande skatteflykt på detta omfråde. Med modern datateknik borde även statliga och kommunala myndigheter ganska lätt kunna redovisa de kostnadsersättningar som betalas ut till anställda och förtroendevalda. Den nuvarande principen om schablonmässig kvittning med motsvarande avdrag skulle i regel kunna bibehållas. Men taxeringsmyndigheten skulle få möjlighet att bedöma det rimliga i en sådan kvittning, vilket framför allt är önskvärt i de fall då ersättningen inte är knuten till statliga resereglementet utan fastställd på annat sätt, t. ex. genom beslut av statlig eller myndighet. Med hänvisning till det ovan anförda föreslår jag att hos regeringen hemställer om förslag till ändrade bestämmelser så att kostnadsersättningar utan undantag redovisas på kontrolluppgift från arbetsgivare. 1 1976/77.