mot · G002576 · 1977-01-25 00:00:00 — av herrar och om valsystemet I denna motion redovisas alternativ till det för kommunerna nu gällande valsystemet och föreslås att en samordning av valsystemet sker för de tre politiska valen till riksdag, landsting resp. kommun. I riksdagsvalet gäller f. n. ett valsystem med utjämningsmandat och en spärr mot småpartier på 4 96. I landstingsvalen gäller ett valsystem med utjämningsmandat och en spärr mot småpartier på . I kommunerna gäller ett valsystem utan utjämningsmandat och utan spärr. För alla tre valen gäller att mandatfördelningen sker efter den s. k. jämkade uddatalsmetoden med divisorn 1,4. 1 motionen föreslås ett likvärdigt system för alla tre valen och förord därvid för att i alla tre valen tillämpa det system som sedan 1970 års val använts vid riksdagsvalen, dvs. med utjämningsmandat och spärr på . Ett valsystem skall ha tre huvudfunktioner: Det skall korrekt avläsa och registrera väljaropinionen i ett val. Det skall vara så formulerat att väljarna förstår det och dess effekter. Det skall resultera i mandatfördelningar som skapar förutsättningar för ett handlingsdugligt politiskt agerande. Huvudintresset i den svenska politiska debatten har koncentrerats till den första av dessa funktioner och har därvid entydigt knutits till proportionalitetens problem. Man har axiomatiskt utgått ifrån valsystem som proportionellt fördelat mandat och inflytande och som givit både politiska majoriteter och minoriteter mandat i de beslutande församlingarna. De analyser som gjordes av författningsutredningen avsåg därför främst olika former av proportionella system. En undersökning om majoritetsval genomfördes dock. Med vårt lands traditionella flerpartisystem är det svårt att förena majoritetsval som regelmässigt favoriserar det största av kandiderande partier. Möjligheterna att - i likhet med det i tillämpade systemet - förena majoritetsval i enmansvalkretsar med proportionella fördelningar har inte tillräckligt ingående prövats i vårt land. Inte heller har närmare analyserats möjligheterna att inom proportionalitetens ram öka personvalsmöjligheterna. I denna motion antyder vi endast frågor av detta slag och koncentrerar oss på utformningen av mandatfördelningen inom det proportionella systemets ram. Fr. o. m. riksdagsval gäller för val till ett system som ger fullständig rättvisa för de partier som ligger över en andel av väljarkåren på 4 96. Rättvisa skapas av en metod med såväl fasta valkretsmandat som utjämningsmandat. Samma system tillämpas även i landstingen men med en spärr mot småpartier som satts till 3 96. Överensstämmelsen mellan väljarandelen i valet (för partier med över 4 96 av väljarkåren) och det faktiska mandatutfallet är slående: M hade 11,79 96 av de röster som tillföll partier med över 4 96 av väljarkåren val och erhöll 11,71 96 av mandaten =41 mandat C hade 20,37 96 av rösterna och fick 20,28 96 av mandaten = 71 mandat F hade 16,58 96 av rösterna och fick 16,57 96 av mandaten = 58 mandat S hade 46,38 96 av rösterna och fick 46,57 96 av mandaten = 163 VPK hade 4,86 96 av rösterna och fick 4,85 96 av mandaten = 17 mandat. M 15,86 96 röster / 15,75 96 mandat = 55 C 24,51 96 röster / 24,64 96 mandat = 86 F 11,26 96 röster / 11,17 96 mandat =39 S 43,51 96 röster / 43,55 96 mandat = 152 VPK 4,83 96 röster / 4,87 96 mandat = 17 Görs samma jämförelser med väljarandel och mandatutfall (för partier över spärren, i LT-fallet 3 96) för landstingsvalet i 1976 framkommer: M 8,47 96 röster / 8,47 96 mandat = 5 C 24,69 96 röster / 25,42 96 mandat = 15 F 12,74 96 röster / 11,86 96 = 7 S 45,88 96 röster / 45,76 96 mandat = 27 VPK 3,85 96 röster / 3,38 96 mandat = 2 KDS 4,33 96 röster / 5,08 96 mandat = 3 Förändringen av landstingsvalets valsystem innebar att ett orättvist och till sina konsekvenser orimligt valsystem ersattes av ett rättvist och med väljaropinionen överensstämmande. I en undersökning som utfördes av på kommundepartementets uppdrag redovisades mandatfördelningen i landstingen val och med tillämpning av ett system med utjämningsmandat och spärr. efter 1973-års landstingsval om ut jämningsmandat och 3 96 spärr använts Från undersökning finns också anledning citera valresultatet i . Där fick ett (1) mandat i 1973-års landstingsval. Om man vid detta val i stället tillämpat en metod med utjämningsmandat och spärr på hade där fått 5 mandat. När nu såväl riksdagsvalen som landstingsvalen fått valsystem som geren korrekt avläsning av folkviljan bör även kommunerna erhålla ett sådant system. Där kvarstår orättvisorna, och risk finns för en mandatfördelning som inte överensstämmer med väljarnas opinion. I kommunalvalen gäller t. v. ett valsystem utan utjämningsmandat, varvid kommunernas indelning i valkretsar blir avgörande för mandatfördelningen. Systemet är orättvist mot småpartier, eftersom det enligt detta system kan uppkomma situationer då spärren mot småpartier blir något högre än vad som gäller riksdags- och landstingsval. Som exempel kan noteras att i de sex valkretsarna i vid kommunfullmäktigeval hade behövts följande väljarandel för att få ett (1) enda mandat: Valkrets I 4,03 96 Konsekvenserna av en valkretsindelning med fa mandat per valkrets kunde tidigare bli mycket kännbara för riktigt små partier. redovisade undersökningen (: Valstatistisk studie, publicerad av kommundepartementet, DS Kn. 1975:2) kan man utläsa vilka orimligt hårda spärrar som det tidigare valsystemet i landstingen innebar. I läns sjunde valkrets hade t. ex. 8,6 96 och moderata samlingspartiet 6,5 96 av rösterna, men inget av partierna fick mandat! Vid just det valet och med den politiska struktur som fanns i den valkretsen låg den faktiska valspärren mot småpartier på 9,2 96. I landstingsvalen är de här problemen lösta genom det nu genomförda, rättvisa, systemet med utjämningsmandat och en fixerad småpartispärr på 3 96.1 kommunerna kvarstår problemen, men en lagändring års val har minskat de värsta konsekvenserna. beslöt nämligen att öka minimiantalet mandat till 15 i varje valkrets. Den i systemet inbyggda spärren blir därmed betydligt lägre. Till denna motion fogar vi en redovisning från kommun, gällande kommunfullmäktigevalet . Av exemplet framgår att valresultatet kan komma att bli ett och mandatfördelningen en annan. En uttalad och klar majoritet för ett block räknat i röster och väljarandel får inte sin motsvarighet i kommunfullmäktigemandat. Vi drar en självklar slutsats av det - och andra exempel det nu gällande valsystemet för valen till kommunfullmäktige är inte rättvist och bör ändras. Vi föreslår att valen till kommunfullmäktige genomförs efter det valsystem som gäller i riksdags- och landstingsval och att spärren mot småpartier i alla tre valen sätts till samma nivå, 4 96. I kommunfullmäktigevalet i kommun blev valresultatet i röster, procent och mandat: Den politiska majoriteten överflyttades från m-c-fp till s-vpk trots att m-c-fp hade 548 röster fler än s-vpk. Valsystemet gynnade på ett orimligt sätt det stora socialdemokratiska partiet. Om det av oss i denna motion föreslagna valsystemet tillämpats i kommun hade väljarnas i valet uttalade mening också blivit valresultat. Övervikten i röster för m-c-fp hade fått en motsvarighet i mandat. Enligt vårt valsystem (som är helt rättvist och en direkt avläsning av väljaropinionen) hade m fått 11 mandat, c 12, fp 8, s hade fått 25 och vpk 5. m-c-fp hade tillsammans fatt 26 mandat och (med väljarnas stöd och med 548 rösters flertal i valmanskåren) bevarad majoritet. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till lag för valen till kommunfullmäktige, likvärdigt med det system som gäller för val till riksdag och landsting och med en för alla tre valen gemensam höjd på mandatspärren, som sätts till .