mot · G002529 · 1977-01-20 00:00:00 — av i m. fl. Svensk stålindustri står vid en skiljeväg. Den utveckling som väljs avgör i hög grad sysselsättningen, energiförbrukningen och regionalpolitiken i hela landet. Beslutet blir direkt avgörande för Bergslagens framtid. Bergslagen drabbas hårt genom den internationella konjunkturkris och de betydande strukturproblem som järn- och stålindustrin står inför. Det är inte bara stålindustrin utan också gruvbrytningen som drabbas av liknande problem. Storfinansen utnyttjar nu strukturproblemen och krisen till att "städa" bort mindre lönsamma delar av järn- och gruvindustrin som kraftiga bortrationaliseringar av arbetskraft genomförs. Arbetarna får genom färre sysselsättningstillfällen och sämre arbetsförhållanden betala kapitalismens kris och strukturproblem. Den nuvarande strukturomvandlingen hotar många både större och mindre orter i Bergslagen, vilka har sin grund i gruv- och stålindustri. , och är tre stora bolag som vidtagit drastiska åtgärder, vilka ställer hela bygders framtid på spel. Wikmanshytte bruk skall läggas ned, och bara för en del av arbetsstyrkan är jobb ordnade. Drastiska nedskärningar i Domnarvets järnverk medför betydande problem för Borlängebygden och nedskärningen av brytningen i Grängesgruvan betyder ett hot mot som bygd. Personalrationaliseringarna inom Uddeholmsbolaget får liknande konsekvenser för flera orter, och de övriga personalnedskärningarna inom gruv- och stålindustrin med bl. a. anställningsstopp och minskning av arbetsstyrkan genom s. k. naturlig avgång skapar nya problem för en mängd orter. Storfinansen visar inget socialt ansvar. Den genomför åtgärder under hänvisning till lönsamheten. Profitintresset får gå före arbetarnas möjlighet till arbete. Man har heller inte planerat någon ny verksamhet vid företag som skall läggas ned eller minska sysselsättningen. Det naturliga vore att någon annan verksamhet kom till dessa orter innan nedläggningar eller inskränkningar vidtogs. Men den omfattande exporten av kapital och skapandet av förädlingsindustrier utomlands försämrar möjligheterna att utveckla förädlingsindustrier inom landet. Detta nödvändiggör att gruvindustrin samt järn- och stålindustrin slår in på en helt ny utvecklingsväg. Branscherna bör i sin helhet nationaliseras, vilket vpk föreslår i annan motion till . Deras utveckling bör nära sammankopplas med ett statligt program för uppbyggnad av nya Högre förädling ger mindre konjunkturkänslighet och tryggare export. Det är också lättare att koppla en sådan utbyggnad till en planmässig ökning av den inre marknaden. Högre förädling ger dessutom fler arbetstillfällen som lättare kan decentraliseras. På detta sätt kan sysselsättningen i Bergslagen räddas. Med en nationaliserad gruv- och stålindustri som utgångspunkt måste ett statligt program för förädlingsindustrier till hotade orter i Berglagen göras upp. Detta program för högt driven förädling, manufaktur, verkstadsindustri m. m. skall ge till resultat - i statlig regi - basinvesteringar på berörda orter i Bergslagen med stöd av AP-fondsmedel. Storfinansen, som har försummat Bergslagens näringsliv, visar ett mycket litet socialt ansvar för utvecklingen. Därför bör den åläggas att inte göra några minskningar i antalet sysselsättningstillfällen förrän nya arbetstillfällen är ordnade. De berörda bolagen bör åläggas att ordna sysselsättning åt alla - tills nya statliga förädlingsindustrier har kommit till stånd. Bergslagens framtid ligger i att strukturomvandlingen sker planmässigt. De som varit leverantörer av malm, stålämnen och halvfabrikat måste övergå till en mer högförädlad ståltillverkning och manufakturering. Storfinansen har sugit ut Bergslagen på råvaror och arbetskraft. Den har förverkat alla möjligheter till verksamhet i Bergslagen. Utvecklingen måste ske i statlig regi genom en nationaliserad gruv- och stålindustri samt genom att staten genomför ett omfattande investeringsprogram med högförädlade produkter. På detta sätt kan Bergslagen leva vidare och alla kan få rätten till ett jobb. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hela järn- och stålindustrin nationaliseras, 2. att hela gruvindustrin nationaliseras, 3. att ett program för högt driven förädling (manufaktur, verkstadsindustri etc.) läggs upp och en plan för framtida lokalisering av förädlingsindustrier till hotade och drabbade orter i Bergslagen, 4. att AP-fondsmedel ställs till förfogande för investeringar i förädlingsindustrier i Bergslagen, 5. att företag inom gruv- och stålindustrin i Bergslagen inte får minska antalet sysselsatta eller vidta permitteringar och att de åläggs att svara för sysselsättningsmöjligheter. (vpk) i (vpk) (vpk)