mot · G002521 · 1977-01-21 00:00:00 — av m. fl. Att trygga alla människors rätt till en god livsmiljö - i arbetet, i bostaden, - är ett övergripande mål för socialdemokratisk miljöpolitik. För socialdemokratin är varje hot mot människans livsmiljö en uppfordran till målmedvetna och kraftfulla insatser. Miljöförstörelse måste, var den än förekommer, hejdas och förstörd miljö så långt möjligt återställas. Miljön är vår gemensamma egendom. Därför angår det oss också alla hur miljön förändras och påverkas. Säkerställandet av en god livsmiljö måste bygga på solidaritet och gemensamt ansvar. Enskilt vinstintresse kan inte säkerställa miljövärden. Det är på vår vilja att ge samhället möjligheter till aktivt handlande för att förhindra miljöförstörelse som ambitionen och kraften i miljöpolitiken framträder. Men ett starkt samhälleligt engagemang förutsätter att människor tillförsäkras inflytande och medansvar i alla de avgöranden som berör utformningen av miljön. Miljöpolitik är inte en isolerad företeelse utan en del av den politik som måste föras för att vi alla skall få en bättre och rättvisare tillvaro. Miljöpolitik är i hög grad en politik för ökad jämlikhet och vidgad solidaritet. Våra naturresurser är begränsade. Om en rättvisare fördelning internationellt och nationellt skall kunna uppnås måste slöseri och förstörelse motverkas. Det kräver ett planmässigt utnyttjande av begränsade tillgångar. Hänsyn och omtanke om miljön måste vara vägledande för hushållningen och för den långsiktiga planeringen. Det kräver att planeringen sker under samhällets ledning. Ansvaret för utvecklingen kan inte överlämnas åt kortsiktiga ekonomiska intressen. Det är genom att ge samhället medel och möjligheter att påverka och leda utvecklingen som dess positiva sidor kan tas till vara och miljövärdena säkerställas. Många misströstade och kände oro när industrisamhällets miljöproblem blev uppenbara. Från socialdemokratins sida vägrade vi acceptera miljöförstörelsen som någonting oundvikligt. Ty de problem som skapats av tekniken måste också lösas med hjälp av vetenskap och teknik under samhällets ledning. Miljöfrågorna känner inga nationella gränser. Deras karaktär och omfattning, allvar och mångsidighet ger det internationella solidaritetsbegreppet en ny dimension. är problem i ett hot mot framtiden, mot kommande generationer. Socialdemokratin kräver att vårt land skall fortsätta sin aktiva medverkan i ett mellanfolkligt samarbete för att förebygga att oförnuft, bristande kunskaper och kortsiktiga ekonomiska vinstintressen föröder omistliga miljövärden. Vi kräver också att det intensiva reformarbete 1976/77: 521 som socialdemokratin i regeringställning bedrivit i vårt eget land skall fullföljas. Ty det är endast genom aktiva åtgärder under samhällets ledning som hotet mot miljövärdena kan tillbakavisas och åtgärder genomföras som tillförsäkrar människorna en livsvänlig miljö. De gångna årens reformarbete har gett påtagliga resultat. För hushållningen med mark och vatten har en landsomfattande fysisk planering påbörjats. Genom naturvårdslagen har 1 800 000 ha mark säkerställts för rekreation och friluftsliv samt för vetenskapliga och kulturella ändamål. Alla stränder som har betydelse för rekreation och friluftsliv skyddas från bebyggelse. Tillståndsplikt har införts för täkt av matjord, torv och grus. Genom särskild lagstiftning har bokskogen skyddats, och möjlighet att av naturvårdsskäl begränsa större skogsavverkningar har införts. Enligt miljöskyddslagen skall all industriell verksamhet prövas innan nyeller ombyggnad får ske. En omfattande utbyggnad av reningsanordningar för att minska utsläppen till vatten och luft har genomförts. Det har lett till en avsevärd minskning av föroreningsutsläppen. har statsbidrag beviljats till industrins utbyggnad av reningsanordningar. Ca 800 milj. kr. har utgått i sådana bidrag. Också de kommunala avloppsreningsverken har byggts ut kraftigt. 1965 var ca 1/3 av tätortshushållen inte anslutna till reningsverk över huvud taget. är den siffran . har den långtgående kemiska och biologiska reningen byggts ut så att 2/3 av tätortshushållen är anslutna till sådan rening. investerats i kommunala reningsverk. har utgått i form av statsbidrag. Genom utbyggnaden av reningsanordningar i industrier och kommuner har föroreningen av vattendragen minskat påtagligt. starkt nedsmutsade vattendrag kan åter användas för bad och fiske. Statsbidrag utgår också för att återställa de vattendrag som är hårdast drabbade av miljöförstörelsen. En särskild lag om hälso- och miljöfarliga varor har tillkommit. I den läggs ett stort ansvar på den som tillverkar, försäljer eller på annat sätt hanterar eller importerar kemiska varor. En grundprincip i lagstiftningen är att redan misstanke om skaderisk ger produktkontrollnämnden möjlighet att förbjuda en vara. 1 så fall skall producenten kunna bevisa att varan är ofarlig innan den får brukas. Inga bekämpningsmedel får användas utan att de registrerats och därmed tillstånd lämnats för deras användning och hantering. Genom särskild lagstiftning har svavclhalten i eldningsolja begränsats. Högsta tillåtna svavelhalt är 2,5 viktprocent. I stprstadsområdena får inte olja som innehåller mer än en viktprocent svavel användas. Fr. o. m. gäller detta för hela upp till och 1976/77: 521 Statsbidrag lämnas till kalkning av starkt försurade sjöar. För att minska bilismens luftföroreningar har bestämmelser om obligatorisk avgasrening införts på alla bilar fr. o. m. Dessa bestämmelser har skärpts ytterligare för bilar fr. o. m. Genom dessa åtgärder minskas utsläppen av kolväten, koloxid och kväveoxider påtagligt. Blyhalten i bensin har begränsats. Förbud att använda DDT och vissa andra s. k. klorerade kolväten har genomförts liksom förbud mot användning av amitrol och vissa kvicksilverföreningar. Användningen av PCB har reglerats. Särskilda bestämmelser har genomförts för omhändertagande av avfall. Kommunerna har fått ansvaret för att hushållsavfall hanteras på ett miljöriktigt sätt. Detsamma beräknas gälla också för insamlingen av miljöfarligt industriavfall. För omhändertagande av det miljöfarliga industriavfallet har ett särskilt samhällsdominerat företag - - byggts upp. Endast den som är auktoriserad för ändamålet får transportera sådant avfall. av pappersavfall från hushållen kommer att införas . Ett bättre omhändertagande av skrotbilar har beslutats. Miljöforskningen har byggts ut kraftigt. har ett anslag på ca 30 milj. kr. Totalt satsas dock drygt 60 milj. kr. har huvudansvaret för administrationen av miljövårdsinsatserna. prövar enligt miljöskyddslagen utsläppen från industrier och kommuner. Länsstyrelserna har det regionala ansvaret för miljövårdsåtgärderna. Internationellt har också aktualiserat miljöfrågorna. På svenskt initiativ kom i om den mänskliga miljön till stånd. I , , har tagit upp olika miljöproblem. Överenskommelser om gemensamma insatser har träffats med de nordiska länderna och med staterna runt . Detta är några exempel på de åtgärder som genomförts av socialdemokratin i regeringsställning. måste reformarbetet gå vidare. Påbörjade åtgärder måste fullföljas, utredningar på skilda områden drivas vidare, ställning tas till de utredningar som lämnats och remissbehandlats. Men därutöver krävs fortsatta aktiva insatser. De åtgärder som krävs i denna motion är sådana som den socialdemokratiska regeringen stod beredd att ta itu med. Luftföroreningarna från bilarna är ett stort miljöproblem framför allt i tätorterna. Ytterligare motåtgärder måste sättas in. Vi kräver därför att ett åtgärdsprogram för begränsning av bilismens luftföroreningar utformas. Den ökade användningen av handelsgödsel inom jord- och skogsbruket påverkar såväl miljö som hälsa; bl. a. hotas vattentäkter i vissa delar av landet. Vi kräver att frågan utreds och att förslag framläggs om hur an 1* 1976/77. 1976/77: 521 vändningen av handelsgödsel kan begränsas. Ozonskiktet runt jorden skyddar oss mot den utltravioletta solstrålningen. Utsläppen av olika kväveföreningar från förbränning av olja och kol, från överljudsplan, från användningen av handelsgödsel m. m. hotar detta ozonskikt. Vi kräver att en utredning redovisar de utsläpp som hotar ozonskiktet samt att fortsätter att internationellt verka för en begränsning av dessa utsläpp. De påbörjade försöken att få internationella överenskommelser om begränsning av svavelutsläppen måste fortsätta. De bestämmelser som reglerar transporterna av farligt gods är starkt splittrade liksom myndighetsansvaret. Vi kräver att en utredning skall se över möjligheterna att samordna detta för att därmed öka säkerheten. och sjön i är två hotade sjöar. Vi kräver att principbeslut nu fattas om detta. Åsnen tappas på vatten för bl. a. skogsindustriella ändamål. Avtappningen är för kraftig. Vi kräver en snar omprövning av vattendomen. Vi kräver också att en inventering görs av våra våtmarker och att frågan om en förstärkning av skyddet för dem utreds. Anslaget till miljöforskning behöver öka utöver regeringens förslag liksom de medel som anslås till kontrollen av miljöfarliga varor. Utsläppen av föroreningar från motorfordon är större än den totala mängden föroreningar som släpps ut i luften från industrier, lokaluppvärmning, elproduktion och avfallsförbränning. uppgick sålunda utsläppen av koloxid från bensindrivna bilar till 1 , utsläppen av kolväten till och utsläppen av kväveoxider till . I bilavgasutsläppen finns därutöver tusentals kemiska föroreningar. Till detta kommer de fasta partiklar, som rivs upp från vägbeläggningen, bromsbanden, däcken osv. Antalet personbilar, lastbilar och bussar i uppgår f. n. till ca 2,8 miljoner . av dessa fordon är bensindrivna. kommer på femte plats i världen i vad gäller biltäthet räknat per person. Enligt bilprognos 1972-1985 kommer enbart personbilarna att vara drygt 3,2 miljoner och 1985 drygt 3,7 miljoner. Föroreningarna från motorfordon är alltså ett växande miljöproblem särskilt i tätorterna, där det dock framför allt är bostadsuppvärmningen och trafiken som svarar för luftföroreningarna. Genom de åtgärder socialdemokratin i regeringsställning genomförde - bl. a. övergång till lågsvavliga eldningsoljor och utbyggnad av fjärrvärme - minskar emellertid föroreningarna från bostadsuppvärmningen snabbt. Däremot kommer trots de åtgärder som vidtagits för att begränsa föroreningsutsläppen från motorfordon dessa också framöver att vara betydande. Hälso- och miljöeffekterna av föroreningarna 1976/77: 521 från motorfordonen är påtagliga. Det gäller i fråga om lukt, nedsmutsning, akuta toxiska effekter och effekter som uppenbarar sig först . Det finns sålunda anledning misstänka att biltrafikens utsläpp av cancerframkallande ämnen (polycykliska aromatiska kolväten) svarar för en stor del av de miljöbetingade cancerfallen. Även utsläppen av koloxid och kväveoxider kan ge upphov till betydande hälsoeffekter. Som exempel på detta kan nämnas att när avgasutsläppen minskade i i samband med oljekrisen minskade också dödligheten i hjärt- och lungsjukdomar på motsvarande sätt. Kunskaperna om bilavgasutsläppens hälsoeffekter är dock fortfarande ofullständiga. En bidragande orsak till detta är att tätortsbilismen ännu är av ganska ungt datum. Den första generationen människor som utsätts för bilavgaser består av dem som just nu är tätortsbor. Man vet därför inte exakt hur kroppen reagerar när den utsatts för bilavgaser . Det är därför nödvändigt att fortsatta experimentella och epidemiologiska undersökningar med förfinad försöksmetodik genomförs. I finns ännu inte några gränsvärden för den högsta tillåtna halten bilavgasföroreningar i utomhusluften. Sådana värden har emellertid fastställts på olika håll utomlands. Detta gäller bl. a. i , och . Gränsvärden förekommer för bl. a. koloxid, kolväten, kväveoxid och bly. Mätvärdena från svenska tätorter överskrider ofta de mer långtgående av dessa gränsvärden, t. ex. de som gäller i och . De samlade utsläppen från bilar och andra föroreningskällor i ett storstadsområde kan vid vissa väderleksbetingelser, när det är dåliga ventilationsförhållanden, ge upphov till höga halter av föroreningar i luften. Om solinstrålningen vid sådana tillfällen är tillräckligt hög, finns det risk för att s. k. fotokemisk smog uppstår, dvs. kolväten och kväveoxider reagerar med varandra och bildar nya typer av föroreningar med värre effekter än de ursprungliga ämnenas. De nya ämnena är starkt slemhinneretande, vilket gör att det svider i ögonen och känns tjockt i halsen. De är vidare starkt giftiga och påverkar bl. a. växter och annat material. Fotokemisk smog, som ser ut som , förekommer regelbundet i många av världens storstäder. Mätvärden som visar på fotokemiska smogreaktioner föreligger också från och . Det är bl. a. av detta skäl angeläget att utsläppen av kolväten och kväveoxider i tätortsområdena minskas. Nuvarande bestämmelser för att minska avgasutsläppen I har genom de åtgärder socialdemokratin i regeringsställning vidtog lagstiftning för att begränsa avgasutsläppen från bilar stegvis införts. Bestämmelserna finns samlade i den s. k. bilavgaskungörelsen (1972:596). De svenska bestämmelserna är de mest långtgående i . Åtgärderna har koncentrerats till en begränsning av avgasutsläppen. Enligt bilavgaskungörelsen får man inte använda en bensindriven bil om den inte är försedd 1976/77: 521 Förbudet gäller däremot inte för motorcyklar, dieseldrivna bilar och bilar vars totalvikt överstiger . Kraven på avgasrening gäller personbilar fr. o. m. Genom avgasreningen på bilar fr. o. m. modell beräknas utsläppen av koloxider och kolväten minska med 40 96 i förhållande till bil utan åtgärd. modeller blir motsvarande minskning för koloxid och kolväten och för kväveoxider 45 96. Ägaren till bil som inte uppfyller dessa krav kan dömas till böter med högst . svarar för tillsynen av bestämmelserna. skall också typbesiktiga nya bilar enligt bestämmelserna i fordonskungörelsen. Verket kan ge inhemsk tillverkare och generalagent för utländsk tillverkare rätt att utfärda typintyg. Sådant intyg utfärdas i så fall utan att fordonet i fråga har besiktigats. Man har med andra ord inte kontrollerat att fordonet uppfyller gällande normer för utsläpp av föroreningar i avgaserna. har genomfört en stickprovundersökning av personbilar av modell för att följa upp hur avgasbestämmelserna för dessa fordon efterlevs. I den rapport framlagt redovisas att av 236 stickprovsvis utvalda personbilar av modell överskred inte ett eller flera av de angivna värdena. Av undersökningen kan den slutsatsen dras att de bilar som lämnas till typbesiktning av nya modeller klarar proven väl, medan de som säljs på marknaden inte på samma sätt uppfyller de ställda kraven. Möjligheterna att få fabrikant att åtgärda felaktiga fordon är små. Inte heller de bestämmelser som gäller för bilar fr. o. m. modeller efterlevs på ett tillfredsställande sätt. Vårt förslag till åtgärder Föroreningarna från trafiken måste minskas. De i motionen redovisade hälso- och miljöproblemen nödvändiggör detta. Vi föreslår därför att ett åtgärdsprogram mot föroreningarna från trafiken upprättas. Genomförandet av åtgärdsprogrammet bör kunna påbörjas . Ett sådan åtgärdsprogram bör bl. a. innehålla /örstog om skärpt avgaskontroll av såväl tiva som äldre bilar, gränsvärden för avgas/öroreningar i luften, åtgärder på trafikplaneringens område, ökad satsning på kollektivtrafiken samt sänkt blyhalt i bensinen. Den typbesiktning som f. n. sker är inte tillräcklig. En mer omfattande kontroll måste sättas in. Ansvaret för att nya bilar håller de angivna normerna bör läggas på biltillverkarna resp. importörerna. Avgasutsläppen bör kontrolleras i samband med produktionen av bilar. En viss andel av de nya bilarna bör prövas i så tidigt skede som möjligt, dvs. redan vid sammansättningsbanden. Resultatet bör få direkta återverkningar på produktionen. Utländska bilar bör stickprovsvis kontrolleras i samband med import och 1976/77: 521 försäljning i stället för vid tillverkningen. Kostnaderna för kontrollen bör betalas av tillverkarna resp. importörerna. bör ges ansvaret för kontrollen av såväl svensktillverkade som importerade bilar. Om provet visar att bilarna inte uppfyller kraven, bör den aktuella bilmodellens produktion stoppas till dess att korrigerande åtgärder satts in. Dessa prov bör kompletteras med en utvidgning av den s. k. efterkontrollen - en kontrollåtgärd som sätts in när bilen körts ett antal mil - som genomförs av . Också kontrollen av avgasutsläppen från äldre bilar bör skärpas. kontrolleras vid den årliga kontrollbesiktningen bara koloxidutsläppet vid tomgång. Detta är inte tillräckligt, eftersom det inte speglar utsläppsmängden vid normal körning. En mer omfattande avgaskontroll vid den årliga kontrollbesiktningen är därför erforderlig, även om den medför en höjning av besiktningsavgifterna. Genom en noggrannare kontroll kan avgasutsläppen minskas som bensin sparas genom att motorerna underhålls bättre. Det bör vidare övervägas om inte avgasbestämmelser bör införas också för dieseldrivna fordon, småbilar och andra fordon som inte omfattas av dessa. I finns, som tidigare nämnts, inga gränsvärden för bilavgasföroreningar i utomhusluften. Det är angeläget att ett utvecklingsarbete igångsätts för utarbetandet av sådana gränsvärden. bör ges i uppdrag att genomföra ett sådant utvecklingsarbete samt tilldelas resurser för ändamålet. Åtgärderna för att begränsa avgasutsläppen måste kombineras med åtgärder på trafikplaneringens och trafikregleringens område. I många kommuner pågår omfattande trafiksaneringar vilkas syfte bl. a. äratt minska biltrafikens luftföroreningar. Avsaknaden av enkla prognosmetoder för bilavgaser i gatuluft gör dock att kommunerna saknar möjlighet att från luftvårdssynpunkt utvärdera effekter av olika trafiksanerande och trafikreglerande åtgärder. , och har gemensamt initierat utvecklingen av en bilavgasmodell. En särskild projektgrupp finns för ändamålet. Det är angeläget att detta arbete påskyndas och att det ges tillräckliga resurser. Det bör undersökas om lagstiftning erfordras för att påskynda trafikplanerings- och saneringsåtgärder i alla utsatta områden över hela landet. Olika åtgärder för att begränsa biltrafiken i tätorternas centrum är nödvändiga. Ett led i denna strävan bör vara att kraftigt satsa på kollektivtrafiken. En ökad framkomlighet för kollektivtrafiken bör eftersträvas. Det kräver i sin tur en motsvarande minskning av privatbilismen. Det bör klargöras vilka åtgärder som erfordras för den nämnda stimulansen av kollektivtrafiken. Åtgärder bör också vidtas för att utveckla avgasrena motorfordon och motorbränslen. Normer bör införas för bensinförbrukningen hos bilar. Bensinförbrukningen ökar f. n. med . Det är inte minst 1976/77: 521 från energisynpunkt nödvändigt att nedbringa den ökningstakten. Också i det sammanhanget bör en utbyggnad av kollektivtrafiken spela en betydelsefull roll. Det billigaste sättet att framställa den högoktaniga bensin som många av dagens bilmotorer fordrar är att tillsätta bly. Det går emellertid att med andra metoder höja oktantalen även om det blir dyrare. Den högsta tillåtna blyhalten i bensin är f. n. har haft en blyhalt på . Kostnadsmässigt har det betytt en höjning av bensinpriset med något öre per liter. De miljömässiga värdena av att minska blyhalten i bensinen är så stora, att åtgärder omgående bör vidtas för att också i minska den högsta tillåtna blyhalten till . Några hinder för ett snabbt beslut i frågan finns inte. Enligt lagen om hälso- och miljöfarliga varor har produktkontrollnämnden möjlighet att vidta en sådan åtgärd. Nämnden bör uppmanas att ta ett sådant beslut. Målet bör vara att endast blyfri bensin får användas. Administrativt bör ges hela ansvaret för tillämpningen av bilavgasbestämmelserna. är ansvaret splittrat på flera myndigheter. De olägenheter detta medför bör alltså motverkas genom att ansvaret också för kontrollfunktionerna läggs på . Själva utförandet av kontrollprogrammet bör däremot, som tidigare nämnts, läggas på . bör ha ett nära samarbete med trafiksäkerhetsverket i frågan. Vi föreslår att ett åtgärdsprogram upprättas i enlighet med de i motionen redovisade förslagen. En särskild utredning bör ges i uppdrag att utforma programmet. Ozongasen, som finns på en höjd av mellan , fungerar som ett skydd mot den ultravioletta strålningen från solen. Utan det skyddande ozonskiktet är inget biologiskt liv på jorden möjligt. Ozonhalten bestäms av en balans mellan ozonbildande och ozonförstörande kemiska processer i luften. Kväveoxider och klorgaser är ämnen som påskyndar de ozonförstörande reaktionerna och bidrar därmed till att minska ozonhalten. Kväveoxider kommer ut i luften bl. a. från överljudsplanens avgaser, från atombombsexplosioner, från förbränningen av olja och kol, i samband med användningen av handelsgödsel - klor bl. a. vid användningen av klorfluorkol (Freon) som drivgas i sprayflaskor. Föroreningarna uppehåller sig länge i atmosfären. De hinner därför spridas över stora delar av jorden. Det innebär att deras påverkan på ozonskiktet inte är begränsad till de områden på jorden där utsläppen äger rum utan berör hela jordklotet. Det är således fråga om ett i verklig mening globalt miljöproblem. I en amerikansk forskarrapport (), som publicerades 1976/77: 521 1975, konstateras bl. a. att den klorfluorkol som släppts ut i luften har medfört en minskning av ozonhalten med omkring 1 96 och att även om inga fler utsläpp äger rum kommer ozonhalten sjunka med upp till 3 96. Om utsläppen tillåts fortsätta på dagens nivå, kommer ozonhalten efter några årtionden att minska med ca 7 96. I rapporten sägs vidare att det är troligt att den ökade mängd ultraviolett strålning som genom de minskade ozonhalterna når jorden leder till en ökning av hudcancerfrekvensen. Även klimatet kan påverkas. publicerades en ny och ännu mer omfattande rapport (). Den bekräftar de resultat som redovisades i . har också framhållit allvaret i de problem som utsläppen av klorfluorkol medför. Speciellt understryker den klimatpåverkan som uppkommer. Klorfluorkol påverkar liksom koldioxiden luftlagren så att utstrålningen från jordytan minskar, vilket kan leda till att medeltemperaturen stiger. Vid förbränning av olja och kol förorenas också luften med koldioxid och olika kväveföreningar utöver de betydande utsläppen av svaveldioxid. Med en övergång till högre förbränningstemperaturer ökar utsläppen av kväveoxider. Valet av energikälla är därför av stor betydelse också när det gäller påverkan av ozonskiktet. Förbränningen av olja och kol bör också av detta skäl minska. Även dessa miljöproblem måste beaktas vid energipolitiska beslut. Dikväveoxid i atmosfären är den faktor som framför allt påverkar ozonhalten. Dikväveoxid uppkommer i samband med den s. k. denitrifikationsprocessen. Denna process är en följd av bl. a. användningen av handelsgödsel. Tillgängliga beräkningar visaratt om inga begränsningar införs kommer användningen av handelsgödsel inom jord- och skogsbruket att öka kraftigt. F. n. produceras ca 50 Tg kväve för gödsling. Vissa prognoser räknar med en årlig tillförsel av 200 Tg kväve omkring . Detta skulle minska ozonmängden med några procent omkring och i slutet av nästa århundrande, vilket i sin tur skulle medföra en 30procentig ökning av den ultravioletta strålningsintensiteten. Till detta kommer utsläppen från flyget, och då speciellt överljudsflyget. Utsläppen från flyget är speciellt allvarliga därför att de sker på hög höjd och därmed i tämligen outspädd form påverkar ozonskiktet. Vårt förslag till åtgärder Någon total bild av de utsläpp som påverkar ozonskikten och klimatet finns inte. Allt talar dock för att denna påverkan är så stor att den kan bli ett hot mot mänskligheten. Den socialdemokratiska regeringen tog upp hotet mot ozonskiktet i . Beslut har fattats om ett internationellt möte i frågan. Det är viktigt att man från svensk sida 1976/77: 521