mot · G002719 · 1977-01-21 00:00:00 — 1976/77 719-725 1976/77: 719 av m. fl. om smärtlindring vid förlossning Under rubriken kunde man i 17/1 1977 läsa bl. a. följande apropå möjlighet att få smärtlindring vid förlossning: "I få fall har väl nonchalansen och ointresset för kvinnornas situation visats så öppet ...Det är sant. föder 250 kvinnor barn med s. k. "outhärdlig smärta", som den medicinska termen lyder. Insändaren frågar vidare: "Hur skulle det kännas när man vet att det finns effektiv bedövning som man inte får?" 1971 fattade beslutet att alla kvinnor som önskade smärtlindring också skulle få det. är det 1977 och är det nästan omöjligt för de flesta kvinnor att få effektiv lindring. Den metod som anses ge den bästa smärtlindringen, epiduralblockaden (ryggradsbedövning), ges bara till av kvinnorna. Paracervikalblockaden(livmoderhalsbedövning)ges till . Pudendusblockaden (bäckenbottenbedövning) ges till , men denna metod hjälper bara i sista slutskedet av förlossningen, och smärtlindring behövs under större delen av det aktiva förlossningsarbetet. Att kvinnor verkligen behöver smärtlindring vittnar en mängd undersökningar om. av kvinnorna skulle behöva effektiv smärtlindring. Eftersom en starkt smärtpåverkad mamma negativt påverkar förlossningen, och detta medför stora risker för både henne själv och barnet, är siffrorna alarmerande. Den effektivaste metoden, epiduralbedövningen, får av kvinnorna och skulle kanske behöva den. Frågan om smärtlindring vid förlossning är inte ny i . Vpk har motionerat och krävt ett förverkligande av riksdagsbeslutet. I senaste betänkandet från socialutskottet /77:6 säger att: "smärtstillande medel i kombination med lustgas och pudendusblockad kan ge en fullgod smärtlindring." Men detta påstående är felaktigt om man skall tro på vad de vetenskapliga undersökningarna redovisar och vad kvinnorna själva säger. Med denna inställning hos den ansvariga myndigheten kan man starkt befara att kvinnorna aldrig kommer att få den hjälp de behöver. Förutom att det över huvud taget är svårt för kvinnor att få den smärtlindring de behöver så är det om möjligt ännu svårare att få smärtlindring . Enligt saknas det på flertalet förlossningsavdelningar jourhavande läkare för förlossningsverksamhet dygnet runt. Möjlighet att ge smärtlindring med avancerade metoder finns bara vid de stora kvinnoklinikerna, dvs. vid de nio regionsjukhusen. Det finns ingen smärtlindringsmetod som generellt passar alla kvinnor och ingen metod kan ges rutinmässigt. har den s. k. psykoprofylaxmetoden uppmärksammats. Denna metod, som bygger på avslappning och andningsövningar, borde regelmässigt erbjudas alla gravida kvinnor inom ramen för mödrahälsovården, eftersom metoden kan ge en bra psykologisk smärtlindring. Men denna metod består av många osäkra moment och kan därför inte ses som ett alternativ till övriga avancerade smärtlindringsmetoder utan som ett komplement till dessa. Mer resurser måste anslås till forskning för att utveckla och utvärdera nya metoder. Sålunda bör Cardiff-metoden och TSN-metoden utvärderas. Cardiff-metoden innebär i korthet att man kan tidsplanera förlossningarna. En tidsplanerad dagförlossning har många fördelar, bl. a. slipper kvinnorna komma till BB eller då de mest behöver vila och sömn. Utvilade kvinnor orkar bättre med förlossningsarbetet och deras smärttröskel ligger högre. Genom planerade dagtidsförlossningar är möjligheterna större att fl effektiv smärtlindring, eftersom det finns mer personal att tillgå. TSN, som betyder transkutal nervstimulering, går ut på att med elektriska impulser till ryggmärgen bryta värksmärtorna. Denna metod är ett komplement till främst psykoprofylax och pudendusblockad. Bristen på läkare och annan förlossningspersonal är en av orsakerna till att riksdagsbeslutet inte har förverkligats. Därför måste denna brist försvinna och alla kategorier av personal finnas tillgänglig dygnet runt på förlossningsavdelningarna. Vid tilldelning av läkartjänster måste denna del inom sjukvården få de resurser som är nödvändiga om fattade beslut angående smärtlindring skall kunna förverkligas. Enligt gällande läroplan för barnmorskor heter det att barnmorskorna skall ha kunskap om och kunnighet i olika metoder för smärtlindring. Enligt uppfattning bör de barnmorskor som utbildats efter läroplanen ha bra förutsättningar att ge och administrera smärtlindring. Det föreligger inga formella hinder för att barnmorskorna skall få utföra dessa arbetsmoment enligt MF 1969/69. Men läkarnas benägenhet att låta barnmorskorna i praktiken utföra och medverka i dessa metoder varierar i högsta grad. De barnmorskor som behärskar de effektiva smärtlindringsmetoderna borde också i praktiken få använda sin kunskap på detta område. De barnmorskor som utbildats tidigare måste få möjlighet till en fortbildning i detta avseende. Att låta barnmorskorna få administrera och ge smärtlindring blir nödvändigt så länge tillräckligt med adekvat utbildade läkare saknas på förlossningsavdelningarna. I socialutskottets betänkande heter det att "en rad åtgärder vidtagits i syfte att riksdagsbeslut ska fl effekt". Detta måste vara ett felaktigt påstående, eftersom fortfarande av de kvinnor som skulle behöva effektiv smärtlindring får det. Denna siffra vittnar däremot om att en rad åtgärder måste vidtas om riksdagsbeslutet skall kunna bli verklighet. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att läkare med adekvat utbildning skall finnas tillgänglig runt, 2. att åtgärder vidtas så att de banrmorskor som behärskar de metoder som leder till effektiv smärtlindring ges reell möjlighet att utöva dessa, 3. att läkarna på förlossningsavdelningarna får skyldighet att fortlöpande praktiskt handleda barnmorskorna i dessa metoder, 4. att tidigare utbildade barnmorskor erhåller kompletterande utbildning i detta avseende, 5. att planläggning skall ske för paracervikal-, epiduraf och pudendusblockadens införande vid kvinnoklinikerna, 6. att samtliga gravida kvinnor genom mödrahälsovården får genomgå kurs i psykoprofylax, 7. att utvärdering av TSN-metoden och Cardiff-metoden sker, 8. att en samlad översyn företas över erforderliga initiativ för att principbeslut skall kunna förverkligas. INGA (vpk) (vpk) (vpk) C.-H.