mot · G002426 · 1977-01-20 00:00:00 — Motion 1976/77: 426 av m. fl. om ändrade regler för pensionärernas kommunala bostadstillägg, m. m. De senare årens höjda hyres- och boendekostnader har i ökande grad aktualiserat frågan om en utvidgning av det samhälleliga bostadsstödet. Det gällde förutom de kommunala bostadstilläggen till pensionärer i forsta hand barnfamiljerna. Bostadsstödet gäller nu även familjer utan barn. Därefter har frågan kommit upp om att även vidga rätten till statskommunalt bostadsbidrag till att omfatta även folkpensionärer utan barn. I sammanhanget uppstår givetvis frågan om vilken utformning de olika formerna för det samhälleliga bostadsstödet har. Det är två ting som konstituerar en betydelsefull skillnad mellan å ena sidan de kommunala bostadstilläggen till folkpensionärerna, å den andra utformningen av det statliga och statskommunala bostadsstödet. För det senare finns det statliga riktningsgivande normer för stödets storlek som i stort sett tryggar enhetlighet i bidragens storlek för landet som helhet. För de kommunala bostadstilläggen finns förvisso en statlig föreskrift, men den går uteslutande i en begränsande riktning. Trots att det är kommunerna som bekostar dessa tillägg har statsmakterna utfärdat bestämmelser om att tilläggen skall reduceras vid en sidoinkomst för ensamstående pensionär . och för ett pensionärspar om sidoinkomsten överstiger . Dessa normer fastställdes och har varit oförändrade. Den andra skillnaden består däri, att medan det statliga bostadsstödet till barnfamiljer respektive familjer utan barn består av en betydelsefull statlig del, står kommunerna själva helt och hållet för de kommunala bostadstilläggen. De här beskrivna skillnaderna har medfört att förmånernas både nominella och reella storlek blivit avgjort sämre i en del kommuner jämfört med andra. Det är pensionärerna som råkat i kläm! När kommunisterna upprepade gånger föreslagit höjda avdragsfria belopp, närmare bestämt för ensamstående från . och för ett pensionärspar från . till , har åberopats att reduktionsfaktorn vid ett överskridande av dessa belopp sänkts från 50 till 33 1/. Den lindrigare reduktionen menar man skall vägas mot att i tider av prisstegringar få behålla bostadstilläggen oreducerade. Prisstegringarnas omfattning kan avläsas i förändringarna av basbeloppet. - då de^avdragsfria beloppen senast blev förändrade - var basbeloppet . hade det nått . har hyrorna ökat med , vilket är mer än prisstegringarna i övrigt. Enligt SCB steg hyrorna 1 1976 / 77. 1976/77: 426 De allmännyttiga bostadsföretagen - som är prisledande - har begärt eller avviserar om nya hyreshöjningar. I detta läge framstår höjda inkomstprövningsgränser som synnerligen starkt motiverade. Stadskommunalt bostadsbidrag för pensionärer utan barn föreslås nu i huvudtitel (bilaga 16). Det sägs i propositionen att sådant statskommunalt bostadsbidrag skall utgå om reglerna härför ger ett gynnsammare utfall än reglerna för kommunalt bostadstillägg. Varför inte reglerna för den sistnämnda förmånen föreslås bli förbättrade är en fråga som osökt inställer sig. Följande uppgifter i propositionen ger ett klart besked om att de förordade statskommunala bostadsbidragen inte överflödiggör den i denna motion föreslagna uppräkningen av de avdragsfria beloppen (inkomstprövningsgränserna). Departementschefen anger att enligt verkställda beräkningar kommer drygt 100 000 pensionärer att beröras av det förordade förslaget. Av dessa beräknas inemot 50 000 också erhålla kommunalt bostadstillägg. Sammanlagt anges 800 000 personer av landets 1 800 000 folkpensionärer i fortsättningen vara helt hänvisade till systemet med kommunalt bostadstillägg. Mot bakgrund av denna uppgift understryks ytterligare det berättigade i en uppräkning av de avdragsfria beloppen. Propositionen förordar att handläggningen av de statskommunala bostadsbidragen skall läggas på försäkringskassorna. Detta är säkerligen ändamålsenligt. Däremot vänder vi oss bestämt mot förslaget om att kommunen skall svara för av kostnaden för de statskommunala bostadsbidragen och i efterskott betala för sin andel av utgivna bidrag. Kommunen skall själv besluta om bidragsmöjligheten enligt propositionens förslag skall införas också för pensionärerna. Förslaget är enligt vår mening fullkomligt bakvänt - i stället för att ett steg skulle tas för att avlasta det ekonomiska trycket på kommunerna för utgivande av bostadstillägg till pensionärerna genom minskad andel vill regeringen öka denna. Kommunerna betalar 2 300 milj. kr för kommunala bostadstillägg - inför en beräknad kostnad per helt år av 110 milj. kr. anser sig regeringen böra pålägga kommunerna ytterligare 31 milj. kr. Förslaget i denna del bör helt avslås. Statligt grundbidrag till kommunerna för utgivande av kommunalt bostadstillägg är ett förslag som kommunisterna upprepade riksdagar framställt, liksom flera motionärer från andra partigrupper. Det har även aktualiserats 1976/77: 426 Ett sådant grundbidrag lättar kommunernas börda med de kommunala pensionstilläggen och bör - särskilt om de förbindes med krav om viss bostads- och ut rym messtandard - främja en utjämning av tilläggens storlek i standardhöjande riktning. Beträffande storleken av sådant grundbidrag bör . till kommun som utger kommunalt bostadstillägg vara ett minimum. Detta jämte befrielse från andel i kostnaden för statskommunalt bostadsbidrag är enligt vår mening ett steg på vägen att nå fram till helt statligt kostnadsansvar för denna del av kostnaderna för pensionsförmånerna. Jämförelsen med kommunernas kostnadsandel för bostadsbidrag till övriga hushåll är inte relevant. I motsats till dessa föreligger helt statligt kostnadsansvar för pensionsförmånerna för uppehälle m. m. och kommunerna svarar helt för de kommunala bostadstilläggen. Jämför 2 300 milj. kr. för detta ändamål mot beräknade 110 milj. kr. i hel årskostnad för de statskommunala bostadsbidragen, vilket påvisades i det föregående! Yrkandet i propositionen om delat kostnadsansvar bör därför avslås av . Tidpunkten för reformens ikraftträdande /76 uttalade sig för de statskommunal bostadsbidragens införande för pensionärer utan barn till . Uttalandet blev bekant i vida kretsar av pensionärer som givetvis förväntade sig att riksdagsuttlandet skuile bli förverkligat. Detta särskilt som det hade anförts att ett omfattande utredningsmaterial ansågs finnas som grund för ett förslag i frågan. Departementschefen anför emellertid att förberedelsetid i tillräcklig grad möjliggör ett genomförande av reformen först från . Vi tar för vår del fasta på uttalandena om att tillgängligt utredningsmaterial föreligger för att förslag kan framläggas. 1 alla händelser bör det vara möjligt att tiden för ikraftträdandet utsätts till . Med stöd av det anförda och i anledning av förslag i bilaga 16, budgetpropositionen, om statskommunala bostadsbidrag till folkpensionärer föreslås1 1. att beslutar uttala a. att i fråga om statskommunalt bostadsbidrag till folkpensionärer förslaget om kommunalt kostnadsansvar avslås, b. att tidpunkten för rätt för pensionärer utan barn att erhålla statskommunalt bostadsbidrag fastställs till , 1* 1976177. 1976/77: 426 2. att hos regeringen hemställer om att förslag enligt punkten b utarbetas och föreläggs för beslut. INGA (vpk) (vpk) i '(Seäven motion 1976/77:465) (vpk) i