mot · G002853 · 1977-01-24 00:00:00 — 1976/77: 853 av i m. fl. om tillförande av medel till jordfonden Grunden för den statliga rationaliseringen (s. k. yttre rationalisering) på jordbrukets område är jordfonden. Denna fond skapades i samband med riksdagsbeslut rörande bestridande av kostnader för lantbruksnämndernas förvärv av fastigheter. Lantbruksnämndernas inköps- och försäljningsverksamhet är av stor vikt för jordbrukets rationalisering. För att belysa detta kan nämnas att lantbruksnämnderna under /76 inköpte 5 000 ha åker och 22 700 ha skog samt sålde 5 500 ha åker och 23 300 ha skog. Vid slutet av budgetåret uppgick lantbruksnämndernas ägoinnehav (rationaliseringsreserven) till 13 700 ha åker och 102 900 ha skogsmark. Från rationaliseringssynpunkt är det angeläget att verksamheten kan hållas vid en hög nivå. Omsättningshastigheten av lantbruksnämndernas ägoinnehav är beroende av dels rådande markpriser, dels av hur stor den odisponerade kassabehållningen i fonden är. Då nu denna odisponerade kassabehållning av olika orsaker sjunkit föreslås i budgetpropositionen att fonden skall tillföras 15 milj. kr. av budgetmedel i form av investeringsansiag /78. Angelägenheten härav ifrågasätter vi inte. Emellertid finner vi det angeläget att pröva möjligheten att tillföra jordfonden medel från domänfonden, dvs. att i praktiken ta en del av statens markinnehav i anspråk för rationaliseringsändamål. Således skall en medveten minskning av det allmännas ägoinnehav ske. Behovet av budgetmedel skulle på så sätt kunna begränsas. Rent tekniskt anser vi det möjligt att domänverket överlåter mark till lantbruksnämnderna och att en avräkning mellan domänfonden och jordfonden sker årsvis i efterhand. Härvid bör övervägas om jordfondens behov av tillgångar skall beräknas i antal ha eller i en fastställd summa pengar. De arealer som inom överskådlig tid kan komma i fråga torde vara rent marginella i förhållande till domänverkets totala markinnehav. Likaså torde domänverkets möjligheter till rationellt skogsbruk inte nämnvärt påverkas härav. Vi anser sålunda att det ur skogsbrukssynpunkt inte spelar någon roll om ett domänrevir omfattar 50 000 ha eller 48 000 ha. Men det är av utomordentlig betydelse om exempelvis 2 000 ha skogsmark kan utnyttjas till rationaliseringsverksamhet inom ett län. Oaktat att vi ur principiell politisk synvinkel hävdar det enskilda ägandets fördelar framför ett omfattande samhällsägande önskar vi framhålla att ovan redovisade förslag endast i andra hand representerar en skillnad i synsätt i ämnet ökad privatisering kontra ökad socialisering. I första hand avser förslaget ett praktiskt sätt att tillföra rationaliseringsverksamheten de arealer som oundgängligen behövs för att denna verksamhet skall fortgå i önskad omfattning. Vi vill i detta sammanhang peka på samhällets ökande ägoinnehav och domänverkets del i denna ökning. Några enstaka förvärv från domänverkets sida har under gångna år inte betraktats som en medveten socialisering. Lika lite kan nu föreslagen försäljning ses som någon nämnvärd privatisering. Enligt vår mening vore en målsättning innebärande en ökad privatisering av landets marktillgångar önskvärd, men sådana överväganden bör ske i ett annat sammanhang och inte i samband med ovan föreslagen marginell överföring av samhällsägd mark i enskild ägo. De ytterligare fördelar, förutom de rena budget besparingarna, som kan åstadkommas är en ökad takt på rationaliseringsverksamheten jämte en beskattning av tillgångar som tidigare till stor del varit undantagna beskattning. Avkastningskraven på den direkt samhällsägda marken har varit mycket blygsamma vad gäller både inkomster genom beskattning och ränta på nedlagt kapital. Trots detta har staten, bl. a. genom domänverket, ökat sin efterfrågan på jord- och skogsfastigheter och därmed bidragit till en nivå på fastighetspriserna som är allmänt kritiserad. Inom överskådlig tid torde en fortsatt rationaliseringsverksamhet vara nödvändig. Kapitalbehovet för denna verksamhet kommer med stor sannolikhet att kvarstå eller öka. Att även tillgodose detta behov med uteslutande budgetmedel kan inte vara riktigt med hänsyn till att statens markinnehav är betydande. Vi anser det angeläget att den av oss föreslagna ordningen med överföringar av medel från domänfonden till jordfonden skyndsamt utredes. Om möjligt bör de överväganden som måste göras med hänsyn till gällande lag, instruktioner för lantbruksstyrelsen och domänverket m. m. ske skilt från övriga nu pågående utredningar. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att hos regeringen begär förslag om att jordfonden skall tillföras medel från domänfonden i enlighet med vad i motionen anförts. HANS () i L. () i (m) i . tm) i Vrångebäck . NISSER (m)