mot · G102211 · 1977-12-15 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:69 om ändring i 6 kap. I regeringens proposition 1977/78:69 föreslås, att bestämmelserna i 6 kap. om otukt med ungdom och förförelse av ungdom ändras så, att samma åldersgränser kommer att gälla för homosexuella och heterosexuella förbindelser. Förslaget bygger på de resultat som sexualbrottsutredningen kommit fram till och presenterat i sitt betänkande Sexuella övergrepp (SOU 1976:9). Bakom den nuvarande särlagstiftningen ligger uppfattningen att homosexuella erfarenheter medför större risker i psykiskt och socialt hänseende än vad som är fallet vid heterosexuella förbindelser. Homosexuella erfarenheter i puberteten skulle kunna resultera i en varaktig homosexuell driftinställning, i varje fall om det homosexuella umgänget initierats av en vuxen. Önskan att skydda den unge för en utveckling i sådan riktning måste givetvis ses mot bakgrund av insikten om de svårigheter i psykiskt och socialt hänseende som är förknippade med en homosexuell läggning. 1 lagrådets yttrande över förslaget heter det bl. Frågan huruvida det finns anledning att behålla ett särskilt skydd för ungdom mot homosexuella beteenden är enligt vår mening i första hand beroende av om det numera kan anses fastslaget, att sådana beteenden ej medför större faror för ungdomar i de åldersgrupper som det här gäller än heterosexuella handlingar. Det remitterade förslaget vilar på uppfattningen att det saknas grund för antagande att homosexuella upplevelser hos ungdomar i dessa åldersgrupper ens i någon mån påverkar deras driftsinriktning. Detta innebär att man inom den medicinska och socialmedicinska vetenskapen numera skulle ha övergivit förförelseteorin. Det material som i sexualbrottsutredningens betänkande och sexualbrottskommitténs promemoria åberopas till stöd för denna uppfattning synes dock icke entydigt. Vidare heter det i lagrådsyttrandet: När det gäller frågan om den nuvarande lagstiftningens betydelse i kampen mot homosexuell prostitution anföres det i remissen att det ej synes finnas belägg för att homosexuella upplevelser under de levnadsår det här gäller annat än i undantagsfall leder till homosexuell prostitution. Någon närmare utredning härom finns dock inte. Trots dessa påpekanden finnér lagrådet ej anledning till erinran mot förslaget att upphäva den nuvarande särlagstiftningen. Lagrådets uppfattning om bristande entydighet i det material som sexualbrottsutredningen åberopar hänför sig troligen till expertutlåtandets hänvisning till psykologen , som själv var homosexuell. räkna med att homosexuell initiation kan vara av betydelse för inriktningen av det overta sexuella beteendet /' homosexuell riktning. Enligt vår uppfattning ger underlaget för bedömningen av den aktuella åldersgränsen inte tillräckligt stöd för den föreslagna sänkningen av densamma. Ärkebiskopen tar i sitt yttrande upp en annan aspekt på frågan: Den direkta fråga man ställer sig efter att ha tagit del av utredningens principiella överväganden och konkreta förslag är denna: kan ett ur sociala synpunkter önskvärt och riktigt beteende i längden upprätthållas utan något stöd i gällande lagstiftning och rättsordning? Med andra ord: kan man helt bortse från lagstiftningens normbildande betydelse och nöja sig med att låta den avspegla helt enkelt gällande rättsuppfattning inom ett folk? Frågan blir aktuell och ofrånkomlig, närdet gäller utredningens ställningstagande till och konkreta förslag angående homosexuella och incestuösa beteenden. Enligt ett remissyttrande av medicinska fakulteten vid bör ungdomen skyddas mot homosexuella handlingar med tanke på den stora omställning avseende den sexuella identiteten som sker just i åldrarna . Vi anser att varken utredningsbetänkandet eller propositionen i sina förslag tagit tillräcklig hänsyn till riskerna för den mellangrupp av tonåringar som kan utvecklas i både heterosexuell och homosexuell riktning. Med hänvisning till det anförda hemställs, att avslår propositionen 1977/78:69. () ()