mot · G10256 · 1977-11-16 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:30 om skyddat arbete och yrkesinriktad rehabilitering m. m. I propositionen föreslås ett ändrat huvudmannaskap för skyddat arbete. handhas verksamheten av kommuner och landsting, och förslaget innebär att den skall tas över av regionala stiftelser. I samband med detta föreslås att staten skall ta över kostnadsansvaret. Förslaget innebar också bildandet av en av regeringen tillsatt central stiftelse, vars mest preciserade uppgift skall vara att övervaka kostnadsutvecklingen för det skyddade arbetet. När det gäller den yrkesinriktade rehabiliteringen föreslås likaså att staten skall överta huvudmannaskapet och kostnaderna. Innebörden i detta förslag kommer emellertid att klargöras senare, eftersom sysselsättningsutredningen har i uppdrag att utarbeta närmare förslag till organisation, vilket kommer att föreläggas . Vi kommer därför här att framförallt uppehålla oss vid det skyddade arbetet. I propositionen konstateras att den strukturomvandling som det svenska näringslivet har genomgått bl. a. inneburit successivt ökade svårigheter för de arbetshandikappade på arbetsmarknaden. Man pekar också på de ökade arbetsmarknadspolitiska insatserna för de arbetshandikappade. Detta gör man emellertid utan att redovisa några resultat av dessa åtgärder, vilket gör att man i propositionen skapar en falsk bild av att åtgärderna skulle vara framgångsrika. Det är de inte. Antalet människor som slås ut från den reguljära arbetsmarknaden ökar ständigt. Däremot ligger antalet som man genom olika arbetsvårdande insatser lyckas placera på den reguljära arbetsmarknaden stilla. En siffra som ständigt ökar är antalet förtidspensionerade. har det tillkommit ca 8 000 förtidspensionärer. Till detta är det rimligt att lägga ökningen av antalet sjukbidrag, som var nära 5 000. Det totala antalet förtidspensionerade är nu 212 000 och totala antalet sjukbidrag 44 000. En övervägande majoritet av dessa skulle kunna utföra förvärvsarbete om samhället förmådde erbjuda sysselsättning under lämpliga former. Arbetsmarknadsministern konstaterar också i propositionen att många arbetshandikappade under överskådlig framtid kommer att vara utestängda från den reguljära arbetsmarknaden. 1 hans liberala föreställningsvärld finns det således en tro på en förändring som skulle kunna leda till att rätten till arbete förverkligas - dock inte under överskådlig framtid - genom anställning på den reguljära arbetsmarknaden. Vpk anser det nödvändigt att klargöra, att en av de avgörande orsakerna till 1 1977/78. utslagningen på arbetsmarknaden är kapitalägarnas ständiga strävan att utvinna mer och mer arbete av varje anställd. De som inte är tillräckligt effektiva eller anpassningsbara i jobbet är inte lönsamma från företagens synpunkt, utan de slås ut. Det är denna verklighet som måste vara utgångspunkten för åtgärderna när det gäller att trygga de arbetshandikappades rätt till arbete. Som det nu är bekänner man i ord att allas rätt till arbete även gäller de arbetshandikappade, men man är inte beredd att vidta de åtgärder som fordras för att denna rätt skall kunna förverkligas. Ett godkännande av den nu föreliggande propositionen skulle också innebära ett godkännande av nuvarande inriktning av det skyddade arbetet. Det skulle som konsekvens också innebära ett godkännande av fortsatt mycket hög arbetslöshet bland de arbetshandikappade. Det konkreta förslaget till omorganisation betyder att man låser fast nuvarande inriktning för det skyddade arbetet , och detta finnér vpk oacceptabelt. Vi yrkar således avslag på propositionen i den del det gäller det skyddade arbetet, eftersom vi anser att frågan om huvudmannaskapet och dess organisation måste anpassas efter formerna och inriktningen av det skyddade arbetet och eftersom vi inte kan godkänna nuvarande förhållanden. Vpk har under en följd av år, senast i motionen 1976/77:905, lagt fram förslag i om de arbetshandikappades villkor. Vi har gjort det mot bakgrund av att den skyddade verksamheten utvecklats till en andra rangens arbetsmarknad och att denna endast i marginell utsträckning tillgodoser de arbetshandikappades rättmätiga krav på meningsfullt arbete. Vpk föreslår en helt ny företagsorganisation, som skall uppfylla två målsättningar, nämligen dels vara inriktad på en från samhällets synpunkt meningsfull produktion, dels ge arbete åt människor med olika slag av handikapp. Detta ställer stora krav på mångsidighet hos produktionen, när det gäller både produkter och produktionsprocesser. Produktionen måste anpassas efter de arbetandes förmåga när det gäller funktionsbegränsningar, snabbhet och uthållighet, och härvidlag är det naturligtvis nödvändigt att använda de olika möjligheter till avancerad teknik som står till buds. För att uppnå tillräcklig mångsidighet är det sannolikt också så, att icke handikappade måste anställas inom olika delar av företagsorganisationen. Detta borde emellertid ligga väl i linje med ett av syftena, nämligen att motverka den segregering som uppstått på arbetsmarknaden. Självfallet måste det då vara så, att handikappade och icke handikappade anställs på likartade villkor, främst lönemässigt. Det förefaller naturligt att en företagsorganisation som den som vi föreslår byggs upp under statligt huvudmannaskap, exempelvis som en del av . De främsta orsakerna är att det fordras produktions- och kapitalinsatser av en storleksordning som enskilda kommuner knappast klarar. Dessutom fordras en samordning av verksamheten vid olika produktionsenheter, som inte är genomförbar inom en kommun. nadsskedet förutsätts att den nuvarande skyddade verksamheten kvarstår för att sedan successivt avvecklas. Den här föreslagna företagsorganisationen tänker vi oss uppbyggd som ett eller flera huvudföretag med produktionsavdelningar runt om i landet. Delar av produktionen kan med fördel drivas i mindre enheter, medan andra delar fordrar större enheter. Eftersom företagets syfte är att ge arbete åt handikappade, kommer detta i viss mån att styra organisationens utformning, eftersom vissa typer av produktion kan komma att kräva större enheter än normalt på grund av långt driven uppdelning av tillverkning i små moment. Detta kan vålla problem framför allt i glesbygder, men dit måste man räkna med att lokalisera sådan tillverkning som kan drivas i små enheter eller producerar delfabrikat, som utan alltför stora olägenheter kan fraktas mellan tillverkningsställena. Vpk:s förslag innebär också att de förslag partiet fört fram när det gäller arbetsmiljö och de anställdas bestämmanderätt på arbetsplatserna skall tillämpas inom företagsorganisationen. När det gäller frågan om yrkesinriktad rehabilitering motsätter sig inte vpk förslaget till ändrat huvudmannaskap. Men eftersom man också här i propositionen tagit upp frågan om verksamhetens utformning och inriktning, finns det anledning att efterlysa underlag för bedömningar av verksamhetens resultat. Det finns en utbredd och uppenbarligen befogad oro hos dem som genomgår rehabiliteringen, liksom hos eleverna inom AMU-verksamheten, för att de efter träning och utbildning ändå inte kommer att få något arbete. Detta måste ju betraktas som synnerligen otillfredsställande och blir inte mindre otillfredsställande för att man avstår från att ta reda på hur verkligheten ser ut. Vpk föreslår därför att uppdrar åt regeringen att se till att en grundlig utvärdering av den yrkesinriktade rehabiliteringen genomförs. Under hänvisning till ovanstående och med godkännande av propositionen 1977/78:30 i övrigt föreslås 1. att avslår propositionen i vad gäller ändrat huvudmannaskap för skyddat arbete, 2. att hos regeringen hemställer om förslag på grundval av en principiellt ny inriktning av arbetsmarknadspolitiken, i vad gäller att tillförsäkra de arbetshandikappade rätt till ett meningsfullt arbete, i enlighet med vad som anförs i motionen, 3. att hos regeringen hemställer om en utvärdering av den yrkesinriktade rehabiliteringen, att föreläggas i samband med den följdbehandling av organisationen som aviserats . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)