mot · G10290 · 1977-11-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:19 om nya riktlinjer för jordbrukspolitiken, m. m. Konsumentintresset bör tillmätas större vikt än i den svenska jordbrukspolitiken. Det är därför värdefullt att det i propositionen 1977/78:19 framhålls att jordbrukspolitiken bör ha till mål att tillgodose konsumenternas berättigade krav på säker tillgång till livsmedel av hög kvalitet och till rimliga priser. Även i övrigt innebär propositionens förslag till nya riktlinjer för jordbrukspolitiken positiva förändringar från konsumentsynpunkt. Med avseende på den framtida prispolitiken och den samhälleliga styrningen av animalieproduktionens utbyggnad bör dock en ytterligare markering av konsumentintresset ske i förhållande till propositionens förslag. Den ökande medvetenheten om vikten av en rätt sammansatt kost och den betydelse kosten har i friskvård och sjukvård måste få genomslag också i jordbrukspolitiken. Från många håll betonas att det är angeläget att de svenska kostvanorna ändras och att kosten blir mer fiberrik och mindre fettrik. Den utveckling som skett av kostvanorna har emellertid gått i negativ riktning så till vida att det konsumeras allt mindre spannmål, bröd och potatis, och i stället ökar konsumtionen av socker och fett. Även om en önskvärd kostomläggning inte kan åstadkommas enbart genom prispolitiska åtgärder bör prispolitiken bedrivas på ett sådant sätt att den ligger i linje med strävandena att förbättra kostvanorna. I vart fall bör prispolitiken inte motverka detta syfte. 1 sitt remissvar över jordbruksutredningen framhåller den stora betydelse det har för folkhälsan att förändra den svenska kosten. Det främsta skälet till en anpassning av produktionsinriktningen till förändringar av kostvanorna är den vetenskapligt dokumenterade nödvändigheten av att den svenska kosten ändras i vissa hänseenden. När det gäller ekonomiskt och socialt svaga konsumentgrupper accentueras kostproblemet med att valet mellan olika livsmedel främst styrs av priset. I låginkomstutredningens material finns en rapport om den vuxna befolkningens kostvanor som visar att de svaga gruppernas kost är olämpligt sammansatt. anser att de ekonomiskt och socialt svagaste konsumentgruppernas behov och möjligheter bör vara vägledande vid prissättningen på livsmedel. Prispolitiken styr produktionen och därmed också urvalet av livsmedel och konsumentpriser. Information och rådgivning från hälsosynpunkt kommer sannolikt inte att nå och påverka de svaga konsumentgrupperna. Även anser att upplysning och information visserligen är viktiga åtgärder, men generellt sett är dessa instrument inte effektiva nog. Betydligt effektivare påverkan kan åstadkommas genom ändringar i prissättningen, påpekar i sitt remissvar. Enligt vår mening måste dessa synpunkter väga tungt. Vid den framtida subventioneringen och prissättningen av jordbruksprodukter bör en ökad hänsyn tas till kostsynpunkterna. Prispolitiken måste verka i de breda folkgruppernas intresse och ge alla människor möjlighet att få en väl sammansatt kost. Detta bör uttala vid sin behandling av de prispolitiska frågorna. I propositionen föreslås att storanläggningar för animalieproduktion inte skall erhålla statligt investeringsstöd. Vid en överskottssituation skall de kunna påföras en högre slaktdjursavgift än andra jordbruksföretag. Ett kontrollinstrument som finns är prövningen av anläggning enligt miljöskyddslagstiftningen. Till detta instrument skall nu enligt propositionens förslag fogas ett instrument som innebär minskad ekonomisk stimulans till storskalighet. Det kan ifrågasättas om de medel som föreslås för att begränsa utbyggnaden av nya storanläggningar, av typ fläskfabrik, är tillräckligt effektiva. Som framhålls i propositionen är ett skäl som talar emot koncentration av animalieproduktionen till alltför stora anläggningar de svårigheter det innebär att i dessa bekämpa smittsamma sjukdomar och de stora kostnader detta för med sig för samhället. Allmänna djurhälsovårdsaspekter talar inte för att en fortsatt utbyggnad av storanläggningar skall accepteras. Den fabriksmässiga hanteringen av djuren och de lönsamhetsberäkningar som ligger till grund för bl. a. inriktningen av avelsarbetet för med sig konsekvenser som är svåröverskådliga. I synnerhet i ett längre perspektiv är den utveckling som innebär omfattande genetiska förändringar i djurstammarna och som skapar nya beteenden och sämre reproduktionsförmåga oroande. som ekologisk balans kommit att bli ett övergripande mål i miljöoch jordbrukspolitik tillåts inom den storskaliga animalieproduktionen en av renodlade lönsamhetsskäl betingad djurhållning, vilken innebär en långtgående och nedbrytande anpassning av djuren till en ensidigt produktionsinriktad livsmiljö. De berättigade krav som måste ställas på livsmedel av god kvalitet till rimliga priser innebärsjälvfallet också krav på kvalitet i djurhållningen. Det är därför ett konsumentintresse att djurhållningen sker i vettiga former. På föreligger i detta avseende inte någon konflikt mellan konsumentintresse å den ena sidan och djurhälso- och djurskyddsintresse å den andra sidan. På samma sätt som konsumenten möter respekt för sin miljömedvetenhet har konsumenten rätt att möta förståelse för kraven på att animalieproduktionen inte enbart skall betingas av lönsamhetsaspekter. Formerna för den fortsatta animalieproduktionen måste följas med stor uppmärksamhet, och särskild vaksamhet är nödvändig i fråga om animalieproduktionens utbyggnad. Skulle - trots den fastlagda inriktningen för den framtida jordbrukspolitiken - en tendens fortfarande finnas till inriktning på storskalighet och etablering av storanläggningar för animalieproduktion, måste effektivare åtgärder än de nu föreslagna sättas in. En åtgärd som bör studeras närmare och kan visa sig nödvändig att tillgripa är en form av etableringskontroll som möjliggör en samlad jordbrukspolitisk bedömning och ökar samhällets möjligheter att förhindra olämpliga former av animalieproduktion. Med stöd av det anförda hemställer vi 1. att uttalar att ökad hänsyn bör tas till kostsynpunkterna i subventioneringen och prissättningen av jordbruksprodukter i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om åtgärder för att begränsa en fortsatt övergång till storskalighet och storanläggningar för animalieproduktion. () ()