mot · G102618 · 1977-01-01 00:00:00 — av m. fl. om vetorätt för facklig organisation mot nedläggning av företag, m. m. Sammanfattning: kommunisterna föreslår att lokal facklig organisation skall ges vetorätt mot arbetsköparens beslut vilka gäller köp och försäljning av företag som minskar sysselsättningen, nedläggning av företag, avsked och permittering, anställningsstopp samt personalpolitiken i företagen - detta för att ge arbetarna en möjlighet att rädda sina jobb. 1 motionen påpekas arbetsköpamas makt över produktion och samhälle i kraft av deras ägande av företagen samt att medbestämmandelagen (MBL) och lagen om anställningsskydd är helt otillräckliga för att rädda jobben. MBL:s avsaknad av konkreta maktbefogenheter för arbetarna och lagens samarbetskaraktär är lagens stora svagheter. 1 motionen föreslås därför att MBL tillförs konkreta maktbefogenheter för arbetarna för att de skall kunna rädda sina jobb. Den nuvarande kapitalistiska lågkonjunkturen och omfattande strukturproblem, bl. a. i branscher som traditionellt har ansetts som stabila, har inneburit att rapporter om nedläggningar, avskedanden och permitteringar duggat tätt. Anställningsstopp, som är mycket vanligt förekommande, är ytterligare ett sätt att minska sysselsättningstillfällena. Anställningsstopp kommer att få förödande konsekvenser för sysselsättningen. Främst drabbas kvinnor och ungdom. Miljarder kronor har satsats till de kapitalistiska företagen för att undgå en sysselsättningskatastrof. Bidrag och lån till kapitalisterna håller en del av arbetskraften kvar i företagen. På den offentliga sektorn satsas pengar på tillfälliga jobb för att lindra kapitalismens kris. Beredskapsarbeten, skyddad sysselsättning och arbetsmarknadsutbildning är de enda sysselsättningsområden som expanderar. har det inkommit varsel om uppsägning av 45 474 personer, permittering av 22 747 personer och förkortad arbetsvecka för 6 932 personer. Bidrag till företagen för utbildning av anställda, när påtaglig risk för permitteringar eller avskedanden föreligger, (25-kronan) har till haft följande omfattning: 1 885 företag har beviljats bidrag, 160 465 personer har omfattats av utbildningen, totalt har beviljats 609,7 milj. kr. Ett tillfälligt sysselsättningsbidrag har utgått till företag som har dominerande ställning på orten. Bidraget uppgår till av lönekostnaderna och de sociala avgifterna och har utgått till 26 företag med totalt 55 500 anställda. Det kapitalistiska systemets fortbestånd bygger på en ökad tillväxt för att säkra profiterna till aktieägarna. I krissituationer försöker kapitalisterna lägga hela bördan av krisen på de arbetande. Främst går det ut över jobben. Därför läggs företag ned, och tusentals drabbas av strukturrationaliseringarna. Arbetstillfällena och tillgången på arbete blir allt mindre. Därför har arbetarnas kamp varit inriktad på att rädda jobben. har sysselsättningskrisen visat att kapitalets makt är obeskuren och att den som äger produktionsmedlen också förfogar över makten i företag och samhälle. Genom sitt ägande till produktionsmedlen har kapitalisterna tvingat fram en mindre sysselsättning som den borgerliga regeringen gett dem stora bidrag och fördelaktiga lån. Men trots denna kapitalmakt kan noteras flera framgångar för kämpande arbetare och fackföreningar, som satt sig till motvärn mot denna utveckling. Denna kamp har tyvärr inte omfattat hela arbetarklassen. Den reformistiska ledningen för fackföreningsrörelsen och det gamla regeringspartiet har förhållit sig mycket passiva till den opinion som på flera platser mobiliserats för kampkrav riktade mot kapital och borgarpolitik. Klassamarbetspolitiken och taktiken har fått vara vägledande. MBL ger inget stöd Den lokala kampen för att rädda jobben har fått föras utan stöd av de lagar som har betraktats som arbetslivets förnyelse. Någon förnyelse finns inte, för det är samma gamla kapitalkrafter som lägger ned företag, avskedar, permitterar, rationaliserar och beslutar om anställningsstopp. Medbestämmandelagen (MBL) och lagen om anställningsskydd har visat sig helt odugliga när kapitalet utnyttjar sin makt. kommunisterna betecknade MBL när den infördes som en klassamarbetslag, där § 32-makten fortfarande var kvar. Utvecklingen har visat att vi hade rätt. De mest hänförda MBL-beundrarna måste nu tillstå att lagen saknar tillräckliga maktbefogenheter för lönarbetare och fackföreningar. MBL:s avsaknad av konkreta maktbefogenheter för fackföreningarna gentemot arbetsköparna är lagens svaghet. Dessutom har lagstiftningen förstärkt fredsplikten, vilket innebär att arbetarna har ännu svårare än tidigare att utnyttja sitt främsta vapen mot arbetsköparna - nämligen strejken. Dagens situation är att fackföreningar får information och förhandlingar, sedan beslutar kapitalägarna. Med MBL kan arbetsköparnas beslut fördröjas, men när kapitalägarna utnyttjar sin makt genomför de vad de vill. Avsaknaden av konkreta rättigheter, strejkrätt och vetorätt för fackföreningen, när förhandlingar inte leder till överenskommelse, gör MBL till ett otillräckligt vapen för arbetarna när de kämpar för att rädda jobben och försvara sina rättigheter. Lagen om anställningsskydd skulle begränsa arbetsköparnas makt att anta och avskeda och i stället ge arbetarna ett anställningsskydd. Regler finns för permittering, avsked och återanställning. Det skall föreligga saklig grund för avskedande. Men trots detta kan arbetsköpama avskeda den misshaglige. Arbetsköparna kan dömas till skadestånd, men arbetsdomstolen kan inte döma till återanställning. Hur stöder då lagen om anställningsskydd de arbetande när arbetsköparna avser att avskeda, permittera och lägga ned företag och därvid åberopar sig på arbetsbrist? Motiveringarna i lagen säger: Ytterst måste det emellertid vara arbetsgivarens bedömning av behovet av att genomföra driftsinskränkning och dennas återverkningar på arbetsstyrkan, som får bli avgörande för huruvida arbetsbrist skall anses föreligga Tydligare än så kan det inte uttryckas att det är kapitalet som avskedar, permitterar och lägger ned efter sitt behov. Facklig kamp för att rädda jobben Det är hela styrkan av arbetarklassen och dess förbundna som kan utveckla en framgångsrik kamp för att rädda jobben. Det innebär att klassamarbetspolitiken måste läggas åt sidan. Samförståndspolitiken ger bara kapitalisterna möjligheter att fortsätta lägga bördorna på arbetarna. I de aktioner som förekommit för att rädda jobben har det varit kampen mot kapitalintressena som varit det vägledande. Dessa positiva företeelser bör vara riktningsgivande för hela fackföreningsrörelsen och arbetarrörelsen. En stridbar fackföreningsrörelse kommer att rädda sysselsättningen. Huvudkraften för att rädda jobben är fackföreningsrörelsens egen styrka och stridbarhet. Men lagar på arbetsmarknaden spelar en stor roll. Dagens lagstiftning ger ett minimalt stöd, och därför bör den ändras så att den i krislägen som , när arbetarnas sysselsättning och försörjning sätts på spel, skall kunna utnyttjas för att förhindra arbetsköparnas åtgärder. Vetorätt för den lokala fackföreningen Vpk föreslog när MBL genomfördes att fackföreningarna skulle få vetorätt mot arbetsköparnas beslut på flera områden, bl. a. vid nedläggningar av företag, avsked och personalpolitik. Kraven på vetorätt upprepades även i . Utvecklingen på arbetsmarknaden visar att dessa krav är berättigade. Förutom strejkrätten är vetorätten för fackföreningen den åtgärd som kan förhindra för arbetarna negativa åtgärder. Därför bör 38 § MBL ändras så att den lokala fackföreningen tillerkänns vetorätt mot arbetsköpares beslut vid - köp och försäljning av företag varvid sysselsättningen kan minska - avskedanden och permittering Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar att i medbestämmandelagen införa bestämmelser som innebär att lokal facklig organisation tillerkänns vetorätt mot arbetsköpares beslut i följande frågor: - köp och försäljning av företag - nedläggning av företag - avsked och permittering 2. att i enlighet med punkten 1 beslutar anta bilagda förslag till Lag om ändring i lagen om medbestämmande i arbetslivet, 38 §, samt att 39 och 40 §§ skall utgå ur lagen med ikraftträdande . Innan arbetsgivare beslutar att Idta någon utföra visst arbete för hans räkning eller i hans verksamhet utan att denne därvid skall vara arbetstagare hos honom, skall han på eget initiativ förhandla med arbetstagarorganisation iförhållande till vilken han är bunden av kollektivavtal för sådant arbete. Första stycket gäller ej, om arbetet är av kortvarig och tillfällig natur eller kräver särskild sakkunskap och ej heller om den tilltänkta åtgärden i allt väsentligt motsvarar åtgärd som har godtagits av arbetstagarorganisationen. Om organisationen i särskilt fall Beslutar och verkställer arbetsgivare eller avser att verkställa beslut, vilka strider mot grundläggande fackliga intressen, har facklig organisation rätt att förhindra eller avbryta genomförandet av beslut genom vetorätt mot arbetsivarens åtgärder i följande frågor: - vid köp och försäljning av företag, - vid nedläggning av företag, - vid avsked och permittering, - vid anställningsstopp, '6 Nuvarande lydelse '5 påkallar det, är arbetsgivaren dock '6 skyldig att förhandla innan han fattar '7 eller verkställer beslut. '8 Om synnerliga skäl föranleder det, '9 får arbetsgivaren fatta och verkställa 0 beslut innan han har fullgjort sin 1 förhandlingsskyldighet enligt första 3 andra stycket, är arbetsgivaren icke 4 skyldig att uppskjuta beslutet eller 5 verkställigheten till dess forhandlings 6 skyldigheten har fullgjorts, om särskil 7 da skäl föreligger mot uppskov. 8 om förhandling enligt första och andra 9 styckena äger 14 # motsvarande till 5 (vpk) (vpk) 7 (vpk) 9 (vpk) 1 (vpk) 3 (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)