mot · G002687 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 687 av m. fl. om fastställande av bil som tekniskt hjälpmedel för rörelsehandikappade () har klart uttalat sig för att bilen skall betraktas som ett tekniskt hjälpmedel för rörelsehandikappade. kommunisterna har hävdat asamma synpunkter och framfört dem i motionsyrkanden i , exempelvis i motion 1975:1269. F. n. gäller att ett inkomstprövat bidrag utges till förflyttningshandikappad som behöver egen bil för förvärvsarbete eller yrkesinriktad utbildning. Den begränsning som ligger häri svarar inte mot behoven för den handikappade att bryta sin isolering och att få del av det allmänna utbudet av kulturella och andra evenemang. Saknas denna möjlighet blir resultatet en passivisering som kan bidra till att vederbörande blir ett fall för långvården. Färdtjänsten hjälper handikappade så långt gällande regler om dess utnyttjande medger. Den är givetvis till värdefull hjälp för alla som inte kan utnyttja bil. Men också färdtjänsten innebär avsevärda kostnader för samhället. I ett tidningsuttalande (DN 16/9 1976) upplyser en tjänsteman på länsarbetsnämnden i , att en person som anlitar färdtjänsten för alla slags resor - arbete och fritid - kostar samhället ca . Om färdtjänsten kan anlitas för behov som enbart avser tillgodoseende av fritids- och kontaktönskemål hos den rörelsehandikappade bör medel kunna anvisas även i den form som gäller anskaffning av egen bil. Detta betraktelsesätt låg till grund för den ovan åberopade vpk-motionen såväl som uttalandet från DHR. Utskottet föreföll vid sin behandling av motionen heller inte vara främmande för en utvidgning av förmånerna om bidrag till att gälla även bilanskaffning. I dess betänkande (SoU 1975:5) heter det: Vidare anfördes att utskottet för sin del ansåg att den ekonomiska satsning som från statens sida i samband med den aktuella reformen borde göras på färdtjänstområdet borde inriktas på åtgärder som har en mera generell inriktning. Utskottet ville därmed inte utesluta att det kan vara motiverat att när effekterna av det nyinförda statsbidraget utvärderats ånyo överväga huruvida i bidragsunderlaget bör få ingå även kostnader för bilanskaffning eller om det kan vara lämpligt att på annat sätt stimulera kommunerna att tillhandahålla vissa handikappade egen bil. Beträffande utvärderingen av statsbidragsreformen anfördes i utskottsbetänkande! att den borde försiggå under en prövotid omfattande . Det är sålunda tid att utan uppskov företa den avsedda utvärderingen och utarbeta förslag om bidragssystemets utformning också för anskaffning av egen bil. Härtill bör fogas även bidrag till driftkostnaderna. När det gäller frågan om hur kostnaderna för anskaffande av bil skall täckas föreslog handikapputredningen (SOU 1970:65), att den enskilde själv står för av anskaffningskostnaderna, kommunerna för och staten för 60 96. Enligt vår mening bör även bidrag utgå för körkortsutbildningen, så att alla rörelsehandikappade, oberoende av den enskildes sysselsättning, skall kunna erhålla sådant. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar sig för att bilen erkänns som ett tekniskt hjälpmedel för rörelsehandikappade samt hos regeringen hemställer om att skyndsamt föreläggs förslag om bidragsbestämmelser i enlighet med vad i motionen anförts. (vpk) (vpk)