mot · G00244 · 1977-01-10 00:00:00 — om tillstånd och kontroll vid viss låneverksamhet Bankerna är som bekant underkastade mycket långt gående kontrollbestämmelser från både bankinspektionens och sida. ålägger banker bl. a. likviditetskvoter inom vilka de är tvungna att hålla sig när det gäller låneverksamheten. Bankinspektionen utövaren synnerligen sträng kontroll över bankernas verksamheter. då hård kreditåtstramning måste tillämpas förekommer en ockerverksamhet på lånemarknaden där mindre nogräknade personer under lockande annonser lovar snabba lån. Räntorna för dessa lån överstiger högt de räntor som tas ut på banker och andra kreditinrättningar. Med jämna mellanrum kan man i tidningar ta del av annonser bakom vilka uppenbarligen döljer sig personer som hänsynslöst utnyttjar enskilda människors behov av pengar. I en nödsituation frestas dessa att betala nära nog vad som helst för att komma över den summa pengar de behöver, men inte har möjligheter få låna på bank. har gång efter annan avslagit motioner med krav om ingående utredning på detta område. Motiveringen att man genom utredning inte skulle kunna komma till rätta med problemet synes mig helt oacceptabel. Detta inte minst med hänsyn till att en rad remissinstanser ställt sig positiva till förslaget om sådan utredning. Vidare är det också bekant att skattemyndigheterna har uppmärksamheten riktad på problemet. Självfallet bör en sådan utredning endast undersöka sådana fall där uppenbar misstanke om ockerräntor föreligger. Det kan av naturliga skäl aldrig bli fråga om all privat låneverksamhet. Emedan det emellertid är så uppenbart att det bedrivs en utlåningsverksamhet i klart kommersiellt syfte - med skyhöga räntor på kapitalet - synes det angeläget att komma till rätta med denna verksamhet. Svårigheter kan här liksom på så många andra områden uppstå genom att det förmodligen i dessa sammanhang sällan förekommer några skriftliga eller andra klara bevis. Detta anser jag dock inte får lägga hinder i vägen för att utreda verksamheten. Offentlig insyn förekommer på olika sektorer inom samhället, framför allt där oegentligheter kan befaras föreligga. Det krävs enligt min mening krafttag för att motverka denna osunda kreditverksamhet vars sociala skadeverkningar för många enskilda människor är omvittnade. En utväg vore att man från samhällets sida ställde som villkor att den som bedriver låneverksamhet genom t. ex. annonsering måste ha tillstånd att bedriva denna verksamhet i likhet med vad som krävs av banker och andra kreditinrättningar. Den utannonserade låneverksamheten borde därmed också stå under offentlig kontroll, exempelvis av bankinspektionen. Särskilt med hänsyn till att den skumma låneverksamheten tenderar att öka i omfattning är det angeläget att åtgärder nu vidtas som kan åtminstone försvåra möjligheterna för mindre nogräknade personer att syssla med detta slag av verksamhet. Genom auktorisering och offentlig kontroll i den form jag ovan angivit kunde förvisso en hel del av dessa företeelser omöjliggöras. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om utredning angående tillståndsgivning för bedrivande av privat låneverksamhet - där misstankar föreligger att denna verksamhet bedrivs i klart kommersiellt syfte - i enlighet med vad i motionen anförts.