mot · G102128 · 1977-11-24 00:00:00 — av i Orebro m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:40 om åtgärder för att främja de mindre och medelstora företagens utveckling I propositionen 1977/78:40 föreslås en rad åtgärder för att förbättra de mindre och medelstora företagens situation. Propositionen är det första samlade resultatet av regeringens ansträngningar att förbättra de mindre och medelstora företagens utvecklingsbetingelser. Den utveckling som har lett till att de mindre och medelstora företagen har hamnat i en alltmer bekymmersam situation skall vändas. Förbättrade villkor för de mindre företagen kan på ett avgörande sätt medverka till att kommer ur den rådande ekonomiska krisen. Regeringens åtgärdsprogram måste därför hälsas med tillfredsställelse, och flertalet av de föreslagna insatserna kommer sannolikt att verksamt bidra till en posivit utveckling. Det är emellertid angeläget att understryka att de förslag som föreligger i propositionen inte kan lösa småföretagens alla problem. En fortsatt uppmärksamhet måste ägnas åt dessa frågor, och regeringen måste vara beredd att vidta de åtgärder som erfordras. Helhetsbilden av propositionen är således positiv, och flertalet av de föreslagna åtgärderna är väl ägnade att förbättra småföretagens situation. Vissa punkter fordrar emellertid en fortsatt diskussion. Förslaget på kapitalskattesidan är provisoriskt i avvaktan på företagsskatteberedningens slutbetänkande. De förändrade beräkningsprinciper som föreslås för förmögenhets- och arvsskatterna reducerar kraftigt de medelstora familjeföretagens problem. Behovet av för företagen förödande löneutbetalningar för att täcka företagsägarnas kapitalskatter elimineras till stor del för denna företagsgrupp. Förslaget berör emellertid endast företag med ett substansvärde på upp till ca 4 milj. kr. De mest framgångsrika och expansiva familjeföretagen har ofta ett substansvärde som överstiger detta belopp. För dessa företag innebär propositionens förslag ingen förändring i skattebelastningen. Det framstår som önskvärt att även dessa företags situation beaktas . Förmögenhetsskattebelastningen på denna företagsgrupp uppskattas till ca 50 milj. kr. Beloppen är således förhållandevis begränsade, men de drabbar en för sysselsättning och expansion särskilt vital del av familjeföretagandet. Det kan uppskattas att de företag som inte berörs av de nya bestämmelserna sammanlagt sysselsätter mellan 50 000 och 100 000 anställda. Även om det är ett begränsat antal företag det rör sig om, är det fråga om en betydelsefull del av det svenska näringslivet. Helt naturligt är det förenat med betydande svårigheter att lösa dessa företags problem i ett samhällsekonomiskt och statsfinansiellt ansträngt läge. Det bör emellertid vara en angelägen uppgift att i samband med ett framtida fortsatt reformarbete på företagsskatteområdet även beakta dessa företags problem. En annan angelägen fråga som bör ges fortsatt uppmärksamhet är inflationens konsekvenser för skattebelastningen. Eftersom förmögenhetsskatteskalorna f. n. inte är indexreglerade, innebär den fortlöpande upptaxering av företagsvärdena som förorsakas av inflationen en successiv skatteskärpning. Detta problem måste uppmärksammas, så att nuvarande orimliga skattebelastning på de medelstora familjeföretagen inte återinförs genom den av inflationen automatiskt förorsakade skatteskärpningen. De regionala utvecklingsfondernas styrelser En mycket betydelsefull del av regeringens proposition behandlar den framtida verksamheten vid företagarföreningarna, som föreslås bli ombildade till regionala utvecklingsfonder. Förslaget att ge de regionala utvecklingsfonderna vidgade uppgifter och ökade resurser måste hälsas med tillfredsställelse. För att på ett riktigt sätt kunna anpassa utvecklingsfondernas verksamhet efter företagens behov är det angeläget att det fortlöpande finns goda kontaktvägar mellan företagsamheten och utvecklingsfondernas ledning. Denna kontakt kan arrangeras på ett naturligt sätt genom utvecklingsfondernas styrelser. I propositionen föreslås att landstingen skall utse utvecklingsfondernas styrelser. Det av flertalet remissinstanser förordade förslaget från företagareföreningsutredningen innebar att skulle utse styrelse efter förslag från näringslivets och löntagarnas organisationer. I propositionen har detta viktiga förbehåll för landstingens möjligheter att utse styrelseledamöter strukits. Detta medför en betydande risk att landstingen i stället för att utse personer med förankring hos företagsamheten väljer på landstingsplanet politiskt aktiva personer. Detta skulle innebära risker för en försämrad kontakt mellan fondernas styrelse och den regionalt verksamma företagsamheten. Statsrådet framhåller att styrelsen bör bestå av personer med praktisk erfarenhet från främst industriell verksamhet eller bank- och kreditväsen. Styrelseledamöterna bör vara väl förtrogna med länets näringsliv, dess problem och utvecklingsmöjligheter. Statsrådet förefaller vara väl medveten om att denna målsättning sannolikt inte kan upprätthållas om den i propositionen angivna metoden att utse styrelse genomförs. I propositionen finns nämligen också ett förslag som innebär att en beredningsgrupp skall 1* 1977/78. kunna knytas till utvecklingsfondernas kansli och verkställande direktören. Beredningsgruppen skall utses av landstingen och bestå av personer som utses efter förslag från de anställdas och företagens organisationer. Gruppen skall enligt förslaget fortlöpande delta i kansliets beredning av de ärenden som skall behandlas i styrelsen. Konstruktionen med två organ med i stort sett identiska uppgifter, men med skilda befogenheter och skild sammansättning, förefaller vara mindre väl genomtänkt. Den innebär en onödig tillväxt i den administrativa apparaten. Detta kan undvikas om styrelsen kommer att innehålla företrädare för näringsliv resp. arbetstagare. Vi föreslår därför att får till uppgift att utse styrelsen för de regionala utvecklingsfonderna i enlighet med vad som föreslås i propositionen men att två ledamöter skall utses pä förslag av näringslivets organisationer och tvä ledamöter pä förslag av löntagarnas organisationer. För att förstärka kontaktvägarna mellan regeringen och småföretagsamheten avser regeringen att tillkalla en särskild småföretagsdelegation. Huvuduppgiften för delegationen skall vara att fortlöpande följa och bevaka utvecklingen på småföretagsområdet samt initiera olika åtgärder och i övrigt lämna synpunkter och råd rörande samhällets småföretagspolitik. Delegationen skall drivas direkt under regeringen och skall innehålla representanter för bl. a. företagens och de anställdas organisationer, landstingen samt vissa myndigheter och organ inom det näringspolitiska området. De uppgifter och den verksamhet som den föreslagna delegationen skall få är inte närmare preciserade än vad som refererats ovan. De föreslagna uppgifterna förefaller emellertid till en betydande del sammanfalla med de uppgifter som faller på rådet för mindre och medelstora företag. Rådet för mindre och medelstora företag är utsett av regeringen men administrativt knutet till industriverket. I rådet finns företrädare för bl. a. näringslivets och löntagarnas organisationer samt myndigheter på det näringspolitiska området. Frågan om relationerna mellan rådets och den föreslagna delegationens uppgifter och sammansättning behandlas ej i propositionen. Liksom då det gäller utvecklingsfondernas föreslagna styrelser och beredningsgrupper finns det i detta sammanhang en risk att en onödig, dubbel administration tillskapas. I samband med att landstingen blir huvudmän för de nybildade regionala utvecklingsfonderna kan det vara naturligt att dessa får säte i det centrala organ som behandlar de mindre och medelstora företagens frågor. Det kan också vara naturligt att i samband med de ökade satsningarna på småföretagen vidga de befogenheter som rådet för mindre och medelstora företag har. Det kan även övervägas huruvida rådet skall administrativt knytas till industriverket eller industridepartementet. Genom sådana administrativa förändringar bör behovet av en särskild delegation kunna undvikas. I propositionen föreslås att verksamheten vid statens utvecklingsfond uppdelas på de 24 regionala utvecklingsfonderna. Genom detta riskerar många goda projekt som har finansierats av utvecklingsfonden att aldrig kunna genomföras. Utvecklingsfonden har en god överblick över det tekniska området och besitter en kompetens som sannolikt inte kan uppnås inom ramen för var och en av de 24 regionala fonderna. I flertalet län är antalet utvecklingsprojekt otillräckligt för att man skall kunna erbjuda lockande arbetsuppgifter för en person som har den kompetens i industriella utvecklingsfrågor som behövs för att företagare och enskilda innovatörer skall kunna fä en kontakt som stimulerar till ökade satsningar på teknisk utveckling. Det kan ifrågasättas huruvida en regionalisering av verksamheten vid statens utvecklingsfond leder till att en för samhällets tekniska utveckling betydelsefull teknisk resurs går till spillo. Behovet av stöd för tekniska utvecklingsinsatser är stort, särskilt med tanke på att det är genom en satsning på tekniskt avancerad produktion som har en möjlighet att bibehålla nuvarande höga levnadsstandard. Det finns vidare mot bakgrund av de regionala utvecklingsfondernas uppgifter på det regionalpolitiska planet betydande risker för att projekt som inte kan genomföras inom det egna länet helt hamnar vid sidan av systemet, liksom att en satsning sker på flera likartade projekt i olika län. Förslaget i propositionen om nedläggning av statens utvecklingsfond förefaller mot bakgrund av vad som anförts ej vara ägnat att främja exploateringen av tekniska utvecklingsprojekt. Verksamheten vid statens utvecklingsfond bör därför fortsätta som . Behovet av regionala insatser till stöd för innovationsverksamhet och tekniskt utvecklingsarbete bör tillgodoses genom att de nya stiftelserna får - som företagareföreningsutredningen föreslagit - rätt att bevilja produktutvecklingslån på . Det bör ske inom de låneramar som anges i propositionen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att i de regionala utvecklingsfondernas styrelser skall ingå representanter för näringslivet och löntagarnas organisationer i enlighet med företagareföreningsutredningens förslag, 2. att avslår regeringens förslag till omorganisation av den nuvarande verksamheten vid statens utvecklingsfond, 3. att beslutar att ge de regionala utvecklingsfonderna rätt att bevilja produktutvecklingslån på maximalt . inom de låneramar som anges i propositionen. . () i () () () () ()