mot · G10242 · 1977-11-14 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1977/78:49 om infiationsskydd för inkomstskatteskalan, m. m. I motionen kritiseras regeringens skattepolitik som innebär skattelättnader framfor allt för de burgna grupperna i samhället, som indirekta skatter såsom mervärdeskatten höjts, vilka hårdast drabbar de lägre inkomsttagarna och barnfamiljerna. Regeringens proposition 1977/78:49 har samma fördelningspolitiska slagsida till fördel för de höga inkomsttagarna. För stora grupper kommer lättnaden på statsskatten att helt eller till avgörande del ätas upp av höjda landstings- och kommunalskatter. som kommunisterna framför kravet på en genomgripande skattereform hävdas att de skattepolitiska åtgärderna främst bör inriktas på en sänkning av de indirekta skatterna och av kommunalskatterna. Avslag yrkas på regeringspropositionen och i stället krävs: Slopande av mervärdeskatten på livsmedel. Slopande av höjning av mervärdeskatten. Slopande av den allmänna arbetsgivaravgiften för kommuner och landsting. Ytterligare till kommuner och landsting. Skärpt beskattning av höga inkomster. Skärpt beskattning av stora förmögenheter, arv och gåvor samt realisationsvinster. Den borgerliga regeringens och riksdagsmajoritetens skattepolitik karakteriseras av att man genomfört skattelättnader för framför allt de burgna grupperna i samhället och höjt indirekta skatter såsom mervärdeskatten m. m., vilka hårdast drabbar de lägre inkomsttagarna och barnfamiljerna. Förslaget om indexreglering av skatteskalorna har likaså effekten att vara av större betydelse för de högre inkomsttagarna än för låginkomstgrupperna. Regeringens politik gentemot landsting och kommuner har bidragit till att pressa upp landstings- och kommunalskatterna, vilket hårdast drabbar de lägre inkomsttagarna. Regeringens proposition 1977/78:49 har samma fördelningspolitiska slagsida till fördel för de höga inkomsttagarna. Den skall ge en lättnad på 1 1977/78. 3 sami Nr 42-43 för den som har en taxerad inkomst av . i skattelättnad för den som har en taxerad inkomst av . Inkomstbortfallet för statskassan beräknas till 5 500 milj. kr. vet vi att lättnaden på statsskatten helt eller delvis kommer att ätas upp av höjda landstings- och kommunalskatter. Förhållandet mellan skatter uttagna enligt en progressiv skatteskala och skatter uttagna enligt en proportionell skatteskala förskjuts ännu mera mot större tyngd för de . Det innebär allmänt sett lättnader för de högre inkomsttagarna och ökad belastning för de lägre inkomsttagarna. Regeringens proposition 1977/78:54 har också ett skattepolitiskt innehåll. Där föreslås en avveckling av den allmänna arbetsgivaravgiften fr. o. m. inom det inre stödområdet och en nedsättning av densamma från till i övriga delar av landet. Avgiftsuttaget blir ca 4 000 milj. kr. mindre än med oförändrade regler. Även i regeringens proposition 1977/78:40 föreslås vissa ändringar i skattepolitiken. Kapitalskatten på tillgångar i småföretag föreslås sänkt med 50 å 60 milj. kr. Av betydelse för bedömning av den samlade skattepolitiken är även förslagen i propositionen 1977/78:39 om ett generellt statligt bidrag till kommuner och landstingskommuner med 720 milj. kr, för . Beloppet fördelas med hälften vardera till landstingskommunerna och kommunerna och utgår fristående från andra transaktioner mellan stat och kommun. En genomgripande skattereform är nödvändig En genomgripande skattereform är nödvändig. De senaste årens skattepolitik har i verkligheten inneburit att en ökad del av skattebördan lagts på lönarbetarna. Bolag och förmögenhetsägare svarar för en allt mindre del av de samlade skatterna. Detta i kombination med direkta och indirekta subventioner i miljardbelopp till bolagen har gjort att fördelningen av skattebördan är klart orättfärdig. Skattepolitik är klasspolitik. Lönarbetarna måste söka påverka statsapparaten och dess handlande så att skattepolitiken kan bli ett led i en fördelningspolitik för utjämning av inkomst- och förmögenhetsskillnaderna. Skatteinstrumentet bör även utnyttjas i miljöpolitiken och i den allmänna närings- och regionalpolitiken. Grundlinjen i skattepolitiken måste enligt vpk:s mening vara kamp för minskade skattebördor på lönarbetarna, barnfamiljerna, pensionärerna ökade skatter för stora förmögenheter, bolagsvinster, spekulationsvinster. måste stat, landsting och kommuner säkra nödvändiga inkomster för en aktiv social reformverksamhet, utbyggd kultursektor, planerad regionalpolitik och intensiv miljövård. I första hand gäller följande: Kamp mot de höga indirekta skatterna och särskilt mot mervärdeskatten, som fördyrar alla varor. I första hand måste moms på maten bort. Staten måste överta kostnaderna för viktiga delar av kommunernas och landstingens verksamhet (enhetliga bostadstillägg till pensionärerna, skolkostnaderna, kostnaderna för barnstugorna och huvuddelen av sjukvården). Snabbare utbetalning av kommunernas skattemedel. Kommuner och landsting befrias från allmän arbetsgivaravgift. Införande av en progressiv statskommunal enhetsskatt. Kostnaderna för den grundläggande sociala, medicinska och kulturella omvårdnaden täcks inom det samlade statliga skattesystemet. Därutöver inom vissa gränser fri beskattningsrätt för kommuner och landsting. Progressionen i skattesystemet får icke försvagas utan måste tvärtom skärpas genom åtgärder som innebär att höga inkomster, kapitalvinster och stora förmögenheter till fullo underkastas beskattning. Hela det nuvarande avdragssystemet måste göras om och de flesta avdrag helt slopas. Ränteavdragen måste begränsas. Rätten till underskottsavdrag begränsas. Befogade avdrag sker från skatten i stället för som från inkomsten. Beskattning av kapital och kapitalvinster måste kraftigt skärpas. Skattepolitiken måste användas som ett medvetet instrument för att utjämna förmögenhetsfördelningen, den årliga förmögenhetsskatten skärpas och 80-85-procentsregeln avskaffas. Beskattningen av stora arv och gåvor skärps. Som grundval för beskattningen av s. k. realisationsvinster måste gälla dels att hela realisationsvinsten skall beskattas, dels att beskattningen skall vara av minst samma skärpa som beskattningen av arbetsinkomster. Den direkta beskattningen av bolagens vinster måste skärpas. Bolagsskatten bör göras progressiv och nuvrande avskrivningsregler förändras. Ett system av produktionsskatter bör införas, beräknade i förhållande till företagens omsättning, råvaru- och energiförbrukning och inte som nuvarande arbetsgivaravgifter enbart i förhållande till löneutgifterna. Ett sådant skattesystem bör användas också för miljöpolitiska och allmänt närings- och regionalpolitiska syften. Beskattningen bör differentieras med hänsyn till produktionens nytta. Skatteflykt och skattefusk måste hårt bekämpas. Skatteflykten stoppas genom ett rättvisare skattesystem, vilket icke som gynnar höginkomsttagarna redan i själva sin konstruktion. Det direkta skattefusket bekämpas genom en skärpt lagstiftning och ökade personella resurser till taxeringsmyndigheterna. Stat, landsting och kommuner måste säkras tillräckliga inkomster för en utbyggnad av den sociala och kulturella omvårdnaden, för en effektiv närings- och regionalpolitik och för omfattande miljövårdsarbeten. Nya inkomstkällor måste öppnas, t. ex. genom nationalisering och kommunalisering av vinstgivande företag. Byråkrati och slöseri, bl. a. på det militära området, måste bekämpas och utgifterna därmed minskas. Den tyngsta delen av skattebelastningen på de lägre inkomsttagarna kommer från dels den indirekta beskattningen, dels de kommunala skatterna och taxorna. Att lindra den indirekta beskattningen möter inga tekniska problem. Det är en fråga om politisk vilja. kommunisterna har alltid bekämpat de indirekta skatterna, eftersom de är regressiva till sin verkan, dvs. hårdast belastar lägre inkomsttagare. I det följande föreslår vi åtgärder för att lätta den indirekta beskattningen. Att åstadkomma ordentliga lättnader i den kommunala beskattningen är något mera komplicerat. Den samlade effekten av skattepolitiken - under förutsättning att regeringens förslag bifalls - blir att en förskjutning sker från den progressiva statliga skatten till den proportionella kommunala beskattningen. Möjligen kommer därtill också en höjning av mervärdeskatten. För alla lägre och medelstora inkomsttagare tar kommunalskatten redan en större del av inkomsten än den direkta statliga skatten. Detta gäller f. n. upp till inkomstlägen . Genomförs regeringens förslag förskjuts denna gräns ytterligare uppåt, till . beroende på kommunalskattens höjd. För de lägre inkomsttagarna spelar statsskatten en relativt liten roll. Någon större skattelindring kan inte ges dessa grupper enbart genom en sänkning av den direkta statsskatten. Det är kommunalskatterna och de indirekta skatterna som måste sänkas. Om vårt förslag om en progressiv statskommunal enhetsskatt hade varit genomfört, skulle inga tekniska problem ha förelegat när det gällt att åstadkomma en lindring av skatten för de lägre inkomsttagarna. En tänkbar möjlighet skulle vara att ge en återbetalning på skatten till alla inkomsttagare i låga och medelhöga lägen, varvid statskassan i förekommande fall skulle svara för återbetalning även av den kommunala skattedelen. Ett sådant system är emellertid otillräckligt utrett. Man tvingas därför f. n. gå den indirekta vägen med att lätta kommunernas skattebörda om man vill lindra den kommunala beskattningen. 1 stället för en indexreglering av skatteskalan, som gynnar de högre inkomsttagarna, och en sänkning av den progressiva direkta statsskatten, som kommer att helt eller delvis ätas upp av kommunala skattehöjningar, föreslår vi följande skattepolitiska åtgärder : Slopande av mervärdeskatten på livsmedel. Mervärdeskatten beräknas /78 ge statsverket en inkomst om nära 28 000 milj. kr. Den del av mervärdeskatten som belöper sig på livsmedel kan beräknas till drygt 1 /4 av detta belopp eller över 7 000 milj. kr. Drygt hälften av detta belopp eller mellan 3 500 och 4 000 milj. kr. kan beräknas bli täckt genom livsmedelssubventioner (sett från konsumenternas synpunkt). Vårt förslag är att hela den prishöjande effekten av mervärdeskatten på livsmedelspriserna skall bort, antingen genom en direkt sänkning av moms på maten eller genom utvidgade subventioner, vilka då kan koncentreras till ett utvidgat sortiment av baslivsmedel. Slopande av höjning av mervärdeskallen. höjdes mervärdeskatten från 15 96 till 17,1 96. Räknat på priset före skatt innebar detta en höjning av pålägget från 17,65 96 till 20,63 96. Denna höjning beräknades vid oförändrad konsumtionsvolym medföra en inkomstökning för staten med ca 4 000 milj. kr. kommunisterna yrkade i motionen 1976/77:1618 avslag på förslaget om höjd mervärdeskatt. Vi ansåg förslaget vara fördelningspolitiskt reaktionärt. Det var dessutom ekonomiskt-politiskt illa överlagt i av ekonomisk kris och vikande sysselsättning. Dessa skäl mot en höjd mervärdeskatt kvarstår. Ett slopande av höjning medför dels fördelningspolitiskt gynnsamma verkningar, dels också en konjunkturpolitiskt gynnsam verkan. Slopande av den allmänna arbetsgivaravgiften för kommuner och landsting. Oavsett hur man betraktar den allmänna arbetsgivaravgiften, som en skatt eller ett avdråg på lönerna, kan vi inte se något hållbart motiv varför sådan skall erläggas av kommuner och landsting till staten. Ett slopande av den allmänna arbetsgivaravgiften för kommuner och landsting skulle innebära en betydande kostnadsminskning för dessa. Jämfört med nuläget skulle ca 1 800 milj. kr., jämfört med regeringens förslag ca 900 milj. kr., kunna tillföras kommuner och landsting. Ytterligare 1 miljard till kommuner och landsting. Frågorna om en lättnad i den kommunala beskattningen för att minska skattebördan för små och medelstora inkomsttagare och om åtgärder för att stödja kommunernas och landstingens ekonomi är direkt sammanknutna. kommunisterna har länge drivit kravet att staten skall överta kostnaderna för viktiga delar av verksamheten inom kommuner och landsting, t. ex. ett enhetligt bostadstillägg till pensionärerna, skolkostnaderna, kostnaderna för barnstugor och huvuddelen av sjukvården. I propositionen 1977/78:39 föreslås ett generellt statligt bidrag till kommuner och landsting på 720 milj. kr. Vi anser att staten bör stödja kommuner och landsting med ytterligare minst 1 000 milj. kr. att användas i första hand för utbyggnaden och driften av barnomsorgen. Skärpt beskattning av höga inkomster. Sänkning av mervärdeskatten och slopande av mervärdeskatten på livsmedel medför skattesänkningar även i höga inkomstlägen. Vi anser inte att några skattesänkningar är befogade i dessa lägen. Därför bör den direkta statsskatten höjas för inkomsttagare med i årsinkomst, så att effekterna av förändringarna i mervärdeskatten upphävs. Skärpt beskattning av stora förmögenheter, arv och gåvor samt realisationsvinster. Med hänsyn bl. a. till fördelningspolitiska skäl och till utvecklingen av skattepolitiken måste en skärpt beskattning av stora förmögenheter, stora arv och gåvor samt av realisationsvinster anses nödvändig. Realisationsvinster bör beskattas minst lika-hårt som arbetsinkomster. En skärpt kapitalbeskattning är motiverad också för att minska det stora underskott i statsbudgeten som väntas . Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar sig för slopande av hela momseffekten på livsmedel och hos regeringen begär att förslag härom föreläggs , 2. att uttalar sig för en sänkning av mervärdeskatten till och hos regeringen begär att förslag härom föreläggs , 3. att uttalar sig för en höjning av den direkta statsskatten för inkomsttagare med . i årsinkomst i enlighet med motionen och hos regeringen begär att förslag härom föreläggs , 4. att uttalar sig för skärpt beskattning av stora förmögenheter, stora arv och gåvor samt av realisationsvinster i enlighet med motionen och hos regeringen begär att förslag härom föreläggs , 5. att propositionen 1977/78:49 avslås. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)