mot · G002260 · 1977-01-19 00:00:00 — av i om årsberättelser rörande den sjukvårdande verksamheten I en utgiven skrift, Invärtesmedicinskt sjukdomspanorama (, supplement 5, 1976), har f. chefen för medicinalstyrelsen, generaldirektör , givit en synnerligen intressant - och läsvärd - redogörelse för de förändringar i patientbeläggning och diagnosstatistik som ägt rum vid i samt och Garnisonsjukhuset i . mödosamma arbete med att sammanställa dessa uppgifter har i första hand baserats på sjukhusens årsberättelser. Det framgår av redogörelsen att , när han lämnade professuren i medicin vid för att bli generaldirektör och chef för , såg till att systematiska årsberättelser upprättades vid alla sjukhus i riket på samma sätt som han tidigare genomfört på . Dessa årsrapporter sammanställdes och utgavs av medicinalstyrelsen, men denna utgivning upphörde av icke angivet skäl 1921. Under en lång följd av år publicerade således de svenska sjukhusen värdefulla årsredogörelser med uppgifter om patienter, deras sjukdomar och deras behandling. Arbetet med årsredogörelserna tvingade sjukhusens överläkare att begrunda sin verksamhet, och i många fall knöts deras reflexioner till årsberättelserna. har denna verksamhet på de flesta håll förvandlats till en ointressant datamaskinell slentrian, vars resultat förmodligen i stor utsträckning förblir okända för vederbörande själv. skall det ifrågavarande materialet insändas till för datamaskinell bearbetning. I många fall tycks detta ske genom insändande av magnetband. Generaldirektör skriver härom: Dataperioden har berett mig mer arbete än insamlandet av uppgifter från alla tillsammans. Man befinner sig i ett ständigt osäkerhetstillstånd . summerar vidare: Arbetet med de databehandlade årsrapporternas bearbetning och utsändande till sjukhusen går för långsamt och missnöjet på berörda sjukhus är stort. - bör revidera och komplettera sina bestämmelser med särskild hänsyn till det databehandlade materialet. I dessa omdömen kan jag som en av de många missnöjda klinikcheferna i landet helhjärtat instämma. Inom svensk industri harju konsten att skriva årsberättelser (årsredovisningar) varit stadd i stark utveckling. Årsberättelserna recenseras i många tidningar och tidskrifter, och de bästa erhåller t. o. m. pris. Detta beror icke blott på tillkomsten av informations- och reklamavdelningar, utan främst därpå att själva arbetet med att ta fram en årsredovisning är ut omordentligt lärorikt och kan stimulera till nytänkande och nyskapande. När det gäller sjukhusen och klinikerna i vårt land skulle ett återupplivande av den gamla skyldigheten att redovisa och analysera verksamheten säkerligen visa sig mycket lönsam. Förbättringar inom sjukvården genereras i forsta hand på arbetsplatsen - inom själva verksamheten - inte på administratörernas kontor, där i stället överorganisation och hindersam byråkrati utgör den tyngsta bördan som de i det egentliga sjukvårdsarbetet verksamma har att bära och uthärda. Det är intressant, men ingalunda oväntat, att finna att databehandlingen av sjukhusens årsberättelser - liksom i många andra sammanhang - långt ifrån att innebära en förbättring har inneburit förlångsamning, osäkerhet, merarbete och förmodligen ökade kostnader. Mot denna bakgrund föreslås att hos regeringen anhåller 1. att åtgärder vidtas för att förmå sjukvårdsinrättningarna i landet att - på sätt tidigare skett - utarbeta kommenterade årsberättelser över den sjukvårdande verksamheten, 2. att åläggs att därutöver utarbeta sammanställningar över viktigare uppgifter ur årsberättelserna med sådan skyndsamhet att sammanställningarna fortfarande har aktualitet när de publiceras. G. () i