mot · G0021499 · 1977-03-25 00:00:00 — med anledning av propositionen 1976/77:108 om alkoholpolitiken "Kunde spriten drömmas bort från folkhemmet, skulle efter hand sjukvården halveras, kriminaliteten sjunka till kanske tredjedelen, trafik-och arbetsolyckorna starkt reduceras, hundratusentals familjer leva lyckligare och hålla längre, hundratusenden redan alkoholskadade få nya chanser och miljontals människor framöver slippa undan en fysisk, psykisk och social misär. - Citat ur DN:s ledare . Utredningar i visaratt alkoholen kostar de flesta samhällen så mycket att regeringarna inte klarar av utgifterna. Utgifterna döljs och redovisas inte separat. Inte desto mindre är följderna att sociala reformer åsidosätts och att forskning, utbildning och kulturliv m. m. får knappare resurser. Ca får staten (ca 7 miljoner invånare) lägga ut på sjukhus- och klinikkostnader för behandling av alkoholister och deras familjer. Till det skall läggas det miljardbelopp som alkoholen kräver inom kriminalvården, förstörelse i trafiken, minskade arbetsinsatser m. m. - Man kan gissa att kostnaderna i totalt uppgår till 3 å 4 miljarder ! Propositionen "syftar till en sådan begränsning av den totala alkoholkonsumtionen som kan bidra till att alkoholmissbruket trängs tillbaka och alkoholskadorna därmed motverkas. Syftet är det rätta! Många tror emellertid att man kan få bort alkoholism och andra alkoholskador genom att minska antalet storförbrukare. Om fler blir måttliga alkoholkonsumenter får gärna den sammanlagda förbrukningen öka. Det kontrollerade måttlighetsdrickandet är för många ett klart utsagt alkoholpolitiskt mål. All forskning är dock entydig. Ett land där förbrukningen av alkohol per individ är låg har också ett litet antal storförbrukare. I länder där alkoholbruket är vanligt och förbrukningen per individ hög är också alkoholskador, alkoholism och dödsfall genom spritförtäring vanligare. Antalet alkoholister och alkoholskador växer proportionellt med totalförbrukningen. Att sänka totalförbrukningen måste därför vara det övergripande, långsiktiga målet! För att effektivt kunna samordna olika insatser i den målmedvetna riktningen att begränsa totalförbrukningen behövs bl. a. en tidsplan med uppsatta begränsningsmål. En sådan tidsplan bör ange: Inte bara tidpunkter då vissa begränsningar bör uppnås och begränsningsmål i stort för förbrukningen per invånare av antal liter ren alkohol, utan även begränsningsinsatsernas inriktning på de olika grupperna spritdrycker starkvin, lättvin resp. maltdrycker. Att framgångsrikt kunna förverkliga propositionens syfte att begränsa totalförbrukningen av alkohol kräver planmässighet från lagstiftarnas sida både när det gäller inriktning och när det gäller målinriktning! Restaurangföretags och serveringspersonals inkomster som följd av att alkoholhaltiga drycker serveras ger möjlighet att subventionera kostnaden, t. ex. för matserveringen. Det är ett känt förhållande att restauranger utan sprit-, vin-och ölrättigheter ofta har ekonomiska svårigheter. För många restauranginnehavare ter sig därför öl- och vinrättigheter (kanske också spriträttigheter) såsom förutsättning för att framgångsrikt kunna driva restaurang. Det kan inte vara ett samhällsintresse att antalet serveringsställen för alkoholhaltiga drycker utökas huvudsakligen för att subventionera restaurangrörelse i övrigt. I all synnerhet måste detta anses olämpligt i restauranger av typen motell! Man kan med säkerhet utgå ifrån att de senare årens ökning av antalet serveringsställen har bidragit till den ökade totalförbrukningen av alkohol i landet, inte minst bland ungdomar! När nu speciallånen för alkoholfria restauranger tas bort - främst därför att de visat sig relativt ineffektiva - kan ifrågasättas om inte i stället någon form av statlig subventionering av driften av alkoholfria restauranger borde utarbetas. Den viktigaste åtgärden i propositionen är förslaget om höjda priser på sprit och vin. Internationella undersökningar ger klara besked att prissättningen är en av de mest effektiva åtgärderna för att sänka förbrukningen. Det finns över hela världen ett direkt påvisbart förhållande mellan alkoholpriserna och totalförbrukningen. Den av regeringen föreslagna prishöjningen är dock inte så stor att den kommer att ha någon avgörande, förbrukningshämmande effekt, eftersom den i stort sett följer de allmänna prishöjningarna. När det gäller att begränsa totalförbrukningen av alkohol väger sprit- och starkvinsförbrukningen tungt. Även det förhållandet att alkoholmissbru karna oftast koncentrerar sin förbrukning till dessa sorter gör att det finns skäl att särskilt bromsa förbrukningen av detta, starkare sortiment. En betydande progressivitet i alkoholbeskattningen (som skiss kan här nämnas 10 gånger högre beskattning per volymprocent för de starkaste än för de svagaste dryckerna) vore en väg att särskilt hårt bromsa förbrukningen av de starkaste alkoholdryckerna. Internationella undersökningar visar att ju större variationerna är när det gäller typer av inköps- eller serveringsställen desto mer okar den totala konsumtionen. Det finns därför stark anledning att inte öka alkoholdryckernas tillgänglighet, vilket 1976 var ett av skälen för mellanölsförsäljningens slopande i den allmänna handeln. Etableringen av nya systembutiker bör ske med största återhållsamhet. Det finns ingen anledning att - med strävan att minska totalförbrukningen - snabbt öka antalet systembutiker. Kommunerna, som har ansvaret för den lokala nykterhetspolitiken, bör ha möjlighet att slutligt avgöra nyetablering av butiker. Detta kan ske dels genom att systembolaget, såsom föreslås i lagen, först skall höra bl. a. kommun inför etablering av butik, dels genom att kommun får vetorätt mot sådant systembolags beslut. - Nyetableringstakten bör vara långsam, och bör därför fastställa direktiv, t. ex. genom att rekommendera högst två nya butiker . Servering av alkoholdrycker i teaterlokal, konsertlokal eller liknande föreslås i propositionen. Sådan utvidgning av serveringsmöjligheterna är marginell och kan synas ha föga inverkan på alkoholförbrukningen i stort. Alkoholfria miljöer verkar i konsumtionsbegränsande riktning och är ett nödvändigt stöd för de alkoholskadades rehabilitering. Sådana alkoholfria miljöer är relativt sällsynta i vårt samhälle. Teatrar och liknande lokaler har dock varit alkoholfria och bör vara det även i fortsättningen. - Den föreslagna serveringsrätten i teatrar osv. bör därför avslås! Med hänvisning till ovan anförda korta motiveringar hemställer vi 1. att hos regeringen begär a. att tidsplan med angivande av begränsningsmål för den totala alkoholförbrukningen måtte utarbetas och föreläggas , b. att system för driftbidrag till alkoholfria restauranger måtte utredas, c. att system för starkt progressiv beskattning måtte utredas och förslag härom föreläggas , 2. att beslutar a. att ge kommunen det slutliga ansvaret för etablering av butiker, för vilket beslut vederbörande utskott utarbetar erforderliga lagparagrafer, b. att avslå framställningen om serveringsrätt för teatrar m. m., för vilket beslut vederbörande utskott utarbetar erforderliga förändringar av lagparagrafen.