mot · G0021340 · 1977-02-02 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:57 om kapitaltillskott till kommunisterna yrkar bifall till propositionens förslag att bevilja NJA stöd i olika former med 1 800 milj. kr. Vi menar dessutom att NJA bör ges ytterligare stöd för att frigöras från den inriktning och det beroende av den privata storfinansen vilken lett in i den nuvarande krisen. Vägen ut ur detta mångåriga läge heter: tyngdpunkt på ökad förädling, komplettering med statlig verkstadsindustri, fler och säkrare arbeten. Krisen vid NJA har antagit sådan karaktär att massiv ekonomisk hjälp är nödvändig. Annars hotar sammanbrott. Stödbeloppen, som föreslås, är de högsta som på en gång beviljats. Varför har det gått därhän? Man kan inte skylla bara på tillfällig konjunkturnedgång. Det är visserligen en sådan som varit den utlösande faktorn i den omedelbara krisen. Men krisens grundorsaker ligger djupare och längre tillbaka. En del av bakgrunden skymtar i propositionens redogörelser och referat. Varje granskning av bakgrunden blir till en dom över kapitalismens kortsiktighet och planlöshet. Den blir till en dom över den mångåriga socialdemokratiska politik som lät NJA hamna där det nu är. Den är i lika mån en dom över den storfinans som utnyttjade NJA och den borgerliga regering som saknar alla perspektiv på NJA och stålfrågan i allmänhet. NJA - ständig strykpojke NJA fick aldrig bli nydanare och vägröjare i svensk stålpolitik. NJA blev strykpojken. Man fick länge arbeta med sämre och äldre utrustning än privata stålverk. Man har bundits till den för storfinansen minst intressanta och mest riskfyllda och konjunkturkänsliga produktionen. Detta gav underutnyttjad kapacitet och sämre lönsamhet. 80 lades upp främst som ett ämnesverk med inriktning på export. Valsningskapaciteten fick vänta - den skulle växa utanför och under privatindustrins insyn. Den högre förädlingen hölls tillbaka till förmån När planerna på ökad ämnesproduktion fick skrinläggas, gjordes ingen plan upp för ökad valsning och högre förädling. var grundlinjen: anpassning till svensk och internationell storfinans. Denna mångåriga uppläggning fick också en annan följd: NJA blev aldrig den verkliga motor för att vända utvecklingen i övre som det i propagandan sades skola bli och som de arbetande trodde på. Inriktningen på halvfabrikat gav per enhet satsat kapital få arbetstillfällen. Inriktning på högre förädling skulle ha gett långt fler. NJA-politiken var med andra ord både dyr och dålig. Den blev nästan en borgerlighetens önskedröm. NJA fick göra grovjobbet och hölls ifrån de mest intressanta avsnitten. När detta sedan skapade svag ekonomi fick borgerligheten en ny trumf: den kunde utmåla detta som beviset för att statsföretagsamhet i allmänhet var något dåligt. En kritik av hittillsvarande politik måste syfta till ett konstruktivt och annorlunda program. Man måste bort från de gamla bindningar som vållat krisen. Från denna utgångspunkt anser vi den socialdemokratiska oppositionens linje dunkel. Den socialdemokratiska och kommunistiska arbetaropinionen borde samlas kring en ny framtidslinje i denna fråga. SAP-ledningen lovar att bygga 80, om man återkommer i regeringsställning. Vilket 80-upplaga 1 eller upplaga 2? Skall valsning och högre förädling då åter stå tillbaka för ämnen? Skall NJA fortsätta att vara eftertrupp åt den privata stålindustrin i och ? Skall sysselsättningen hållas tillbaka bara för att tung och ekonomiskt riskfylld produktion till varje pris skall först fram? Hur kan man företräda intressen, om man medvetet godtar att dess stålindustri ges en inriktning vilken tar väldiga kapital och ändå ger få arbeten? Ett nytt NJA - en ny stålpolitik Lärdomarna från det förflutna måste nu dras. Med tanke på att det är arbetare som får betala dem, bör de inte få bli ännu dyrare. För oss står det klart att man nu måste frigöra NJA och den statliga stålpolitiken från storfinansens inflytande. Förädlingsgraden måste allmänt höjas i hela den metallbaserade industrin. Staten bör vara ledande i denna process. Det betyder bättre handelsvillkor, mindre tunga investeringar, fler arbeten. NJA bör inte endast räddas ur ett svårt trångmål. Det bör ges garantier för en fruktbar nyorientering. Denna bör ha följande moment: Vidareförädling förbi valsningsstadiet. Komplettering med statlig verkstadsindustri. Framtida utbyggnad av ämneskapaciteten, om så krävs för den nationella marknadens behov. NJA bör knytas samman med ett större program för statlig sysselsättningsoch industripolitik. Nya statliga förädlingsindustrier, upprustning av de kollektiva kommunikationerna, utbyggnad av sociala bristsektorer, större andel flerfamiljshus i byggandet, omorientering av varvsindustrin m. m. - allt detta vidgar basen för ett nyorienterat NJA. De olika leden i en sådan nationell politik har utvecklats av kommunisterna i andra motioner till årets riksdag (främst motion nr 67). Dessa led breddar marknaden för statlig stål- och verkstadsindustri. De bidrar också till att förskjuta dess tyngdpunkt från produkter med sämre lönsamhet till produkter med bättre sådan. NJA skall inte längre vara buffert åt det privata stålkapitalet. Dess arbetare skall inte längre vara schackpjäser, som flyttas allteftersom råstålskonjunkturen på den kapitalistiska marknaden svänger. Mot bakgrund av det anförda föreslås att beslutar 1. att de föreslagna anslagen på 1 800 milj. kr. till NJA beviljas, 2. uttala sig för ytterligare stöd, inriktat på att bygga upp en statlig stål- och verkstadsindustri som grundas på ökad förädling och innefattar ett förnyat NJA. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)