ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G0021182 · 1977-01-25 00:00:00 — av fröken och i om alkoholens inverkan på bilförare, m. m. 1 en uppmärksammad undersökning som forskaren gjort för statens väg- och trafikinstituts räkning har påvisats, att även mycket små mängder alkohol i kritiska situationer påverkar förarprestationerna i negativ riktning. I redovisningen av undersökningen gör följande sammanfattning: Tidigare undersökningar av alkoholeffekter på bilkörningsförmågan har antingen varit intresserade av alkoholhalter över eller använt köruppgifter med tveksam relevans för säkerheten - typ: fickparkering. Denna undersökning har syftat till att studera inverkan av blodalkoholhalter under i situationer som ställer stora krav på föraren vad gäller uppmärksamhet, reaktionssnabbhet, snabbt beslutsfattande och precist handlande. Därför valdes en uppgift av nödsituationstyp. 26 manliga försökspersoner deltog i roterad ordning i både kontroll- och alkoholbetingelserna. Försökspersonernas uppgift bestod i att köra experimentfordonet i /h igenom en konuppställning bestående av tre körfält. När röda bromsljus tändes framför föraren skulle han så snabbt som möjligt, utan att köra på koner ta sig in i ett intilliggande körfält genom första tillgängliga av 8 möjliga öppningar. Detta upprepades 8 gånger utan alkohol och 8 gånger med alkohol. Som avslutning drabbades försökspersonerna utan förvarning av en överraskning i form av att banan plötsligt var blockerad av en människoliknande figur, som upptäcktes mycket sent i mörkret och som krävde omedelbar åtgärd för att inte påköras. Resultatet visar entydigt på försämrad körprestation under inverkan av i genomsnitt . Försämringarna yttrade sig i fler påkörda koner, förlängda stoppsträckor och fler felmanövrer. I överraskningssituationen påkördes den människoliknande dockan 5 av 10 gånger under alkohol påverkan medan detta skedde endast en gång på 10 utan alkohol. Skillnaderna mellan nyktert och alkoholpåverkat körbeteende var signifikanta. Fortsättningsvis framhåller författaren: Det finns flera skäl som talar för att undersökningen snarare underskattar än överskattar de verkliga skillnaderna mellan alkoholpåverkat och nyktert körbeteende i kritiska situationer. Försökspersonerna var sålunda utsatta för stress genom att de deltog i ett experiment och visste att deras beteende övervakades. De visste också att i varje körning skulle en besvärlig situation komma att inträffa. I verkliga trafiksituationer är det sålunda sannolikt att skillnaderna mellan prestation utan alkohol och prestation under alkoholpåverkan är ännu större. Vi finner det angeläget att som ett led i det fortsatta trafiksäkerhetsarbetet ytterligare underlag tas fram som belyser alkoholens inverkan på förarens prestationsförmåga. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen begär att trafiksäkerhetsutredningen får i uppdrag att framlägga förslag till trafiklagstiftning som tar hänsyn till gjorda undersökningar om effekter på förarprestationer i kritiska situationer också av små alkoholdoser. () ()
mot · G0021183 · 1977-01-24 00:00:00 — Motion 1976/77:1183 av i Skärstad om vägmärken rörande samlingslokaler m. m. Upplysningsmärken, dvs. vägmärken avsedda för vägvisning eller för att giva annan anvisning av betydelse för vägtrafikant, kan enligt vägtrafikförordningen få uppsättas vid bl. a. allmän väg. Ansökningar med begäran om uppsättande av upplysningsmärke lämnas till länsstyrelserna. Det förekommer emellertid att länsstyrelserna avslår ansökningar om uppsättande av upplysningsmärken för anvisning av vägen till kyrkor, samlingslokaler, idrottsplatser och andra icke kommersiella anläggningar i fall där det föreligger ett uppenbart behov härav. Behovet av upplysningsmärken för ifrågavarande ändamål är särskilt uttalat längs de stora huvudvägarna, t. ex. längs . När sådana upplysningsmärken saknas tvingas de resande ofta stanna upp under färden för att höra sig för om vägen till samlingslokaler och anläggningar av nämnt slag. En generösare praxis vid behandlingen av ansökningar om uppsättande av upplysningsmärken för vägvisning än vad som förekommer - givetvis med beaktande av trafiksäkerhetsaspekterna - skulle i många fall göra det lättare för allmänheten att finna vägen till sådana samlingsplatser. För genomförandet av en åtgärd i motionens syfte torde inte krävas någon lagändring. Det synes vara tillräckligt med en uppmjukning i ifrågavarande avseende av de av trafiksäkerhetsverket utfärdade anvisningarna för uppsättande av vägmärken. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen anhåller om ändring av anvisningarna för uppsättande av vägmärken, syftande till minskad restriktivitet vid behandlingen av ansökningar om uppsättande vid allmän väg av upplysningsmärken för vägvisning till samlingslokaler och andra icke kommersiella anläggningar. () i Skärstad
mot · G0021184 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1184 av herrar i Skärstad och i Nennesholm om underhållet av vägar Till den allmänna servicen hör ett väl utvecklat vägnät av hög standard. Ett dylikt är nödvändigt för att medborgarna skall kunna färdas till bl. a. skolor, arbetsplatser, samlingslokaler, fritidsbebyggelse och kommunala serviceinrättningar, det sistnämnda något som inte minst de senaste årens kommunsammanläggningar i hög grad aktualiserat. För att upprätthålla en hög vägstandard förutsätts tillräckliga anslag från staten, som ju skattemässigt erhåller avgifter, vilka är att betrakta som ersättning för en dylik service. Eftersom ingen ökning av väganslagen ägt rum, är de nuvarande anslagen långt ifrån tillräckliga. Detta har fått till följd att vägförvaltningarna har för avsikt att från allmänt underhåll indra vissa vägar, varigenom ansvaret och kostnaderna fördetta underhåll övervältras antingen på kommunerna, vilkas resurser redan nu är ansträngda till bristningsgränsen, eller på de medborgare som använder sig av dylika vägar. Av hänsyn inte minst till skolskjutsarna, lantbruksprodukt- och skogstransporterna och fritidsstugeägarna är det viktigt att vägstandarden upprätthålls. Med hänsyn till vad ovan anförts hemställs att beslutar att sådana ekonomiska resurser ställs till förfogande att de aviserade indragningarna av allmänt underhåll för vissa vägar icke kommer till stånd. () i Skärstad () i Nennesholm
mot · G0021185 · 1977-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om intagande av vissa väg- och färjförbindelser till allmänt underhåll Flatö-Malö vägsamfällighet i driver Flatö- och Malö-färjorna och underhåller vägen över Malön. Fruviks vägsamfällighet svarar för vägsträckan . De vägsträckor och färjor som drivs av samfälligheterna ingår som länkar i ett större trafiksystem av allmänna vägar. Från Kårehogen vid går allmän väg till färjeläget vid Fröjdendal. Malö-färjan och vägen över Malön är enskilda. Därefter följer allmän väg över Flatön. Flatö-färjan och vägen mellan färjeläget vid Lilla Fruvik och Dragsmarks kyrka är enskilda. Från Dragsmarks kyrka till Kättorp vid är vägen åter allmän. Den allmänna vägen över Flatön är alltså omgiven av de två enskilda färjorna och den enskilda vägen över Malön. Trafiken över Flatö- och Malö-färjorna har ökat kraftigt. Antalet överskeppade fordon på Malö-färjan har mer än fördubblats . ökade trafiken på denna färja . Även trafiken med Flatö-färjan har ökat betydligt. Samfällighetens färjor och vägar utnyttjas till mer än hälften av icke andelsägare. Denna andel har ökat . ökade antalet rabatterade resor (andelsägare) på Malö-färjan med , medan övriga resor i det närmaste fördubblades. Även på Flatö-färjan har det allmänna resandet ökat betydligt snabbare än andelsägarnas resor. Antal fordon (personbilar, bussar, lastbilar och traktorer) vid Malö-färjan och Flatö-färjan 1965-1975 (totalt antal samt rabatterade): En rad skäl talar för en överföring till allmänt underhåll. Framför allt utgör de berörda förbindelsernas läge som delar i ett större allmänt trafiksystem och den fortgående snabba ökningen av trafiken - varav en vä sentlig del genomfartstrafik - övertygande skäl för att inordna förbindelserna i det allmänna vägnätet. Vidare är vägsamfälligheternas åtagande för trafikförsörjningen betydligt mer omfattande än vad som är rimligt för en enskild vägsamfällighet. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar att i motionen berörda väg- och färjeförbindelser tas in till allmänt underhåll.
mot · G0021186 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1186 av m. fl. om SJ:s persontrafik med järnväg i har vid ett flertal tillfällen uttalat att vårt lands trafikpolitik skall inriktas på att bygga ut och förbättra den kollektiva järnvägs- och busstrafiken. Samma målsättning återspeglas i direktiven 1974 tillsatta periodkortsutredningen. Trots detta har föreslagit en betydande indragning av persontrafik med tåg i . Sålunda föreslås att persontrafiken i , , och skall läggas ned fr. o. m. . Vidare föreslås att från samma tidpunkt slopa dubbelturen med tåg på sträckan . Linjen ingår i regionala trafikplan där den aktuella dubbelturen betraktas som ett värdefullt komplement till övriga buss- och tågturer. I sitt framlagda betänkande föreslår periodkortsutredningen att den regionala och lokala kollektivtrafiken med buss och järnväg ekonomiskt och planeringsmässigt samordnas, att en huvudman i varje län skapas för denna trafik, att och primärkommunerna gemensamt ålägges ansvaret för att ett sådant huvudmannaskap etableras, att ett regionalt periodkort - i förekommande fall vid sidan om lokala kort - införes och att ett vidgat statligt stöd åt kollektivtrafiken genomföres. Enligt utredningens förslag bör huvudmannaskapet etableras , efter det att statsmakterna tagit ställning i principfrågan. Om de av SJ föreslagna åtgärderna genomförs, försvåras därigenom mycket påtagligt möjligheterna att öka det kollektiva resandet. Erfarenheterna visar nämligen att det är svårt att få trafikanter att återgå till kollektivt resande sedan de en gång övergivit denna resform. Enligt vår mening är det därför av stor vikt att den nuvarande kollektiva tåg- och busstrafiken bibehålls till dess att statsmakterna tagit ställning till periodkortsutredningens förslag om bl. a. ett landstings- och primärkommunalt huvudmannaskap för den kollektiva persontrafiken i varje län. Det är därför nödvändigt att lokal persontrafiken med järnväg bibehålls i nuvarande omfattning, åtminstone till dess att regering och riksdag tagit ställning till periodkortsutredningens förslag. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att uttalar att SJ:s persontrafik med järnväg i bibehålls i nuvarande omfattning. () ()
mot · G0021187 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77:1187 av i om SJ:s ekonomiska kalkyler SJ:s indragningar och nedläggningar möts av ett allt hårdare motstånd runt om i landet. En bidragande orsak till detta torde vara den minskande tilltron till SJ:s kalkyler och argument för de av SJ föreslagna åtgärderna. Dessutom ifrågasätter ett stigande antal människor SJ-ledningens vilja att upprätthålla järnvägstrafiken på de trafiksvagare bandelarna. Så misstror t. ex. befolkningen runt västra stambanan mellan och de kalkyler som SJ har presenterat angående den framtida lokaltrafiken i området. De anser att SJ har för höga kostnader för lokaltågsalternativet och för låga för bussalternativet, och de stöds i sin uppfattning av t. ex. den kalkyl som har lagts fram av ett arbetslag från . Även andra kalkyler som har gjorts av andra än SJ har kommit till ungefär samma resultat som . Dessutom hävdar man, tydligen med viss rätt, att de två alternativen i SJ:s kalkyl inte är kvalitativt likvärdiga. Det av SJ förordade bussalternativet är inte kvalitativt jämförbart med det framräknade lokaltågsförslaget. Vidare hävdar många att SJ inte tar hänsyn till det intäktsbortfall som följer på indragningar. Så anser t. ex. befolkningen i norra att de av SJ föreslagna indragningarna på och av stationerna längs norra på ett farligt sätt kommer att underminera trafiken på banan. Som stöd för sin uppfattning kan de visa på resultatet av de avbemanningar och nedläggningar som redan har gjorts längs banan. T. ex. de som hävdade att avbemanningen på skulle leda till att vagnslasterna på stationen snart skulle komma att upphöra håller på att få rätt. Sedan stationen avbemannades har vagnslasterna kraftigt minskat, och SJ ämnar nu upphöra med vagnslaststrafiken på stationen. Den förtroendeklyfta som raskt vidgas mellan allmänheten och SJ kan inte längre tolereras. En öppen redovisning av SJ:s kalkyler är ett sätt att söka återställa förtroendet. Vidare bör SJ åläggas att beräkna det inkomstbortfall som följer av indragningar och inskränkningar samt redovisa effekterna av dessa. Eftersom skillnaderna mellan de kalkyler SJ gör och de som görs av experter som är oberoende av SJ normalt är så stora, finns det skäl att utreda om SJ:s kalkylsystem är rimligt. Detta arbete torde lämpligen göras av från SJ fristående experter. Med stöd av vad ovan anförts hemställs 1. att anhåller hos regeringen att från SJ fristående experter får utreda SJ:s kal kyl metoder, 2. att uttalar att SJ bör öppet redovisa sina kalkyler vid förslag till nedläggningar och att beräkningar av inkomstbortfall och konsekvenser av detta skall ingå i kalkylerna. GOTAB 53044 Slockholm 1977
mot · G0021188 · 1977-01-25 00:00:00 — Motion 1976/77: 1188 av herrar och i Vrångebäck om fjärrbusstrafiken I anledning av motion till /76 vidhöll trafikutskottet (/76:18) sin i tidigare betänkande redovisade uppfattning i fråga om principerna för tillståndsgivning för fjärrbusstrafik. Uppfattningen innebär att tillståndsprövningen bör ske med iakttagande av en rimlig avvägning mellan å den ena sidan intresset av att bevara underlaget för järnvägstrafik och traditionell linjetrafik och å den andra konsumenternas intresse av billiga resor, såsom det kan tillgodoses genom speciella trafik insatser. Vid tillämpningen av dessa principer och av den inställning, som tidigare bekräftats genom bifall till vad som anfördes i propositionen 1972:81 har regeringen i beslut med anledning av anförda besvär, sökt verka för en rimlig samordning av framför allt veckoslutstrafiken med buss, varvid speciella hänsyn även tagits till trafikanternas ekonomiska trygghet, tryggheten för dem som sysselsätts i verksamheten samt trafiksäkerheten. Oaktat den sålunda dokumenterade målinriktningen har det emellertid genom bl. a. ärenden hos och uppgifter i massmedia visat sig att det alltjämt förekommer fjärrbusstrafik i former som inte har etablerats på det sätt som statsmakterna åsyftat och som inte heller motsvarar de krav på trafiken som det från trygghets- och säkerhetsmässiga synpunkter finns anledning att ställa. En avgörande anledning till detta synes vara att de förändamålet tilllämpliga rättsreglerna är oklara och otidsenliga. behandlade i sitt förutnämnda betänkande även denna fråga och förutsatte därvid att hithörande frågor ingående skulle prövas vid pågående översyn av yrkestrafikförordningen samt att härav föranledda förslag skulle föreläggas . I sammanhanget förutsattes vidare att regeringen genom klara och entydiga rättsregler fastställer ansvarsområden för olika trafikmedel i enlighet med vad som anförts i särskild motion (2022). Av olika skäl har den trafikpolitiskt betingade översynen av YTF ännu inte kunnat slutföras. Detta betyder att även de här aktuella formella författningsändringarna riskerar att försenas. Detta finnér vi vara så mycket mer olyckligt som det innebär att den på grundval av särskild prövning etablerade traditionella linjetrafiken och den speciella fjärrbusstrafiken tvingas att fortsätta arbeta under förutsättningar som inte står i överensstämmelse med statsmakternas uttalade uppfattningar och som innebär att de driftekonomiska möjligheterna att vidmakthålla och vidareutveckla denna trafik beskärs till förmån för dem som medvetet utnyttjar lagstiftningens och efterlevnadskontrollens brister för utövning av konkurrerande verksamhet i 1 1976/77. 1976/77: 1188 okontrollerade former och utan iakttagande av de krav som ställts på den i särskild ordning prövade trafiken. Åberopande det anförda hemställer vi att uttalar att regeringen skyndsamt bör vidtaga åtgärder för att göra rättsreglerna klara och tidsenliga i enlighet med motionens syfte. () . ()
mot · G0021191 · 1977-01-25 00:00:00 — av herr andre vice talmannen m. fl. om bibehållande av lyxtelegrammen, m. m. I budgetpropositionen finns under kommunikationshuvudtiteln ett kort meddelande om att har beslutat vissa förändringar av telegramrörelsen. Besluten synes innebära att lyxtelegrammen försvinner och att samtliga telegrafexpeditioner utom och kommer att nedläggas. Lyxtelegrammen utgör i vårt land en gammal och omtyckt metod att vid högtidliga tillfällen framföra sina lyckönskningar, och det är därför beklämmande att de nu försvinner. Man frågar sig om det verkligen skall vara nödvändigt att förhindra den glädjespridning som de s. k. lyxtelegrammen har åstadkommit runt om i vårt land. Genom att en del av kostnaden gått till välgörande ändamål har man också kunnat bidra till litet glädje i det tysta. Meningen synes vara att vi som någon slags ersättning skall få ett s. k. postogram. Den egentliga orsaken synes vara de ökade distributionskostnaderna. Men nog hade det då varit att föredra om vi förbilligat distributionskostnaderna för lyxtelegrammen genom att låta dem expedieras per post och därmed givit avkall på den omedelbara expedieringen. Därigenom skulle man också kunnat förhindra de höga avgifter som tas ut för telegrammen. En sådan anordning borde också göra det möjligt att förhindra nedläggningar av flera telegrafexpeditioner. Vidare skulle de nuvarande telegrafexpeditörerna kunna få behålla sina nuvarande befattningar. Trots att man sålunda nu tvingar många telegrafexpeditörer att ta andra sysselsättningar blir koncentrationen av all telegramtrafik till de båda stora städerna av en sådan omfattning att man på dessa orter, enligt vad som erfarits, har måst anordna telegrafexpeditörskurser för att där klara ökningen i trafiken. Nog verkar detta helt omotiverat. Stor oro råder också bland de telegrafexpeditörer som tjänstgör på nedläggningshotade orter, då det kommer att bli svårt att placera dem i tjänster som motsvarar dessa personers mycket höga kvalifikationer. 1 1976/77. Med hänvisning till det anförda får vi därför föreslå att hos regeringen begär en snabbutredning, syftande till att behålla lyxtelegrammen, samt förhindra eller förminska nedläggning av befintliga telegrafstationer. HANS NYHAGE (m) ()
mot · G0021192 · 1977-01-25 00:00:00 — av i Nennesholm m. fl. om juridiska personers rätt till trafiktillstånd Enligt vägtrafikkungörelsens regler om yrkesmässig trafik gäller att trafiktillståndet endast om särskilda skäl föreligger utfärdas till juridiska personer. Vissa undantag finns om maximilasten för fordon ej överstiger Denna regel har exempelvis medfört att egenföretagare, som har trafiktillstånd och som önskar bedriva verksamheten i aktiebolagsform, inte kunnat få trafiktillståndet överfört på aktiebolaget. Enligt vår mening är det angeläget att en företagare själv kan få välja i vilken företagsform han vill bedriva sin verksamhet. Det är otillfredsställande att regler som de ovan relaterade skall lägga hinder i vägen. Därtill kommer att ovannämnda paragraf inbjuder till godtycke. Bedömningen om särskilda skäl skall anses föreligga ligger hos en tjänsteman på . Eftersom inga klara anvisningar finns om vad som skall anses vara särskilda skäl, kan detta ofta vålla problem för den som skall göra bedömningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av gällande lag, på det område som avses i motionen, syftande till att företagare fritt skall kunna välja i vilken företagsform de skall bedriva sin verksamhet. () i Nennesholm () i Skärstad . () i
mot · G0021196 · 1977-01-25 00:00:00 — av m. fl. om behörighet att föra s. k. minibuss Enligt gällande bestämmelser äger innehavare av AB-körkort ej rätt att framföra s. k. minibuss. Detta begränsar möjligheterna för många föreningar och organisationer att använda egna medlemmar som chaufförer. Särskilt inom idrotts- och ungdomsverksamheten torde det vara lämpligt och vanligt med minibussen som transportmedel. Bestämmelserna för med sig att verksamheten drabbas av onödiga kostnader, som kan leda till att den måste inskränkas. Motivieringen bakom dessa körkortsbestämmelser, som gäller , uppges vara ökad trafiksäkerhet. Detta torde kunna ifrågasättas. Konsekvensen blir att många föreningar ersätter minibussen med flera mindre bilar. Trafiktätheten ökar, vilket knappast kan leda till större säkerhet. Vi anser därför att behörigheten för förare med AB-körkort också skall omfatta minibussar. Därest detta generellt ej kan beviljas, bör dispens kunna medges sådan förare, som kan dokumentera en lång och väl vitsordad erfarenhet som bilförare. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att 1. beslutar att innehavare av AB-körkort erhåller behörighet att föra s. k. minibuss, 2. därest yrkandet under 1 ej bifalls beslutar att dispens kan medges i enlighet med vad som framgår av motionen. HANS NYHAGE (m) L. () i
mot · G0021197 · 1977-01-25 00:00:00 — av m. fl. om utbyggnad och upprustning av , stora trafikpulsåder och en betydande länk i det internationella vägsystemet, utgör en - på grund av sin på vissa sträckor starkt begränsade kapacitet och från trafiksäkerhetssynpunkt otillfredsställande standard - allvarlig fara för trafikanterna. Inte minst gäller detta förhållande inom , där E6 på vissa avsnitt uppvisar betydande brister. Särskilt framträdande är bristerna på Sträckan . Enligt behovs- och långtidsplanering är denna vägsträcka en av de hårdast belastade på . Årsdygnstrafiken utgjorde 11 000-15 000 fordon , 14 000-19 500, och vid enskilda toppdygn passerade upp till 27 000 fordon. Kombinationen av denna hårda trafikbelastning och den dåliga vägstandarden återspeglas också i antalet trafikolyckor . Sträckan hade 23 olyckor per mil och år. Detta skall jämföras med övriga Europavägar i , där medeltalet är 10 olyckor per mil och år. Många överläggningar liksom uttalanden i olika sammanhang har givit vid handen att några skiljaktigheter i uppfattningen om det nödvändiga i E 6:ans utbyggnad till erforderlig standard inte föreligger. E 6 betraktas allmänt som ett av de mest angelägna företagen på det vägpolitiska området i riket. Det synes endast vara i fråga om utbyggnadstakten som åsiktsskillnader finns, närmast föranledda av statsfinansiella skäl. har genomgått en mycket expansiv utveckling med en kraftig befolkningstillväxt. Även i fortsättningen väntas befolkningsökningen ske i snabb takt och betydligt över genomsnittet för riket. En sådan befolkningstillväxt ställer ostridigt ökade krav på områdets kommunikationer. Med den kommunikationsutrustning och det transportoch resemönster som dominerar är det den bilburna trafiken som ökar mest. Till detta kommer områdets karaktär av högfrekventerat fritidslän. Den starka ansvällning av fritidsboende och semestrande från såväl landet i övrigt som från utlandet har lett till att befolkningen i länet närmast fördubblas. Från såväl länsinvånarnas som övriga trafikanters sida är det utomordentligt angeläget att det nu pågående arbetet med motorvägssträckan mellan och kan bedrivas så, att vägen kan tas i trafik . Lika viktigt är att lår en sådan tilldelning av vägmedel att arbetena på kan fortsätta med sträckan i omedelbar anslutning till slutförandet av nu pågående etapp. Ett uppehåll mellan dessa båda företag med en temporär avveckling av nuvarande byggarbetsplats och byggorganisation, som synes nödvändig om inte erforderliga byggnadsmedel anvisas, innebär enligt vår mening ett dåligt utnyttjande av samhällets resurser. att som sin mening uttalar 1. att vid fördelning av vägmedel för utbyggnad av riksvägnätet E 6-arbetena genom ges hög prioritet, 2. att medel anvisas i sådan utsträckning att nu pågående arbeten på sträckan mellan och färdigställs , 3. att de fortsatta arbetena på , närmast delen -, påbörjas i omedelbar anslutning till slutförandet av sträckan FjäråsFri 11 esås. (m) i () ()