mot · G0021454 · 1977-03-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:81 om bokhandelsstöd Det bokhandelsstöd som föreslås i propositionen 1976/77:81 kan i korthet beskrivas som ett stöd helt på branschens villkor, ett stöd som helt gynnar Abokhandlarna. Några nyetableringar kan det knappast stimulera till. Mycket litet av kulturpolitiskt innehåll kan skönjas. Stödsumman föreslås bli 1,3 milj. kr. på driftsidan och 1,4 milj. kr. Flera remissinstanser har påpekat att effekten av det statliga litteraturstödet urholkas genom att distributionen är så ojämn och otillräcklig. Vpk anser att frånvaron av koppling mellan bokhandelsstöd och litteraturstöd avslöjar den fullständiga bristen på kulturpolitiskt tänkande i såväl utredning som proposition. För de flesta människor är det ett komplicerat företag att köpa de titlar som utvalts för litteraturstöd. För läsare som är intresserade av t. ex. modern skönlitteratur är bokklubbarnas begränsade urval en av de få möjligheter som ges att på ett enkelt sätt inhandla böcker. Den modell för prestationsstöd till bokhandeln, kopplat till litteraturstödet, som föreslagit i sitt remissyttrande skulle skapa betydligt ökade möjligheter för de titlar som fått stöd att finnas tillgängliga i handeln. SFF:s modell är en kombination av prestationsstöd och lagerstöd. Stödsumman trappas upp med ett prestationsbelopp i takt med jämna hundratal titlar, som av bokhandeln inköpts i minst två exemplar per titel. Därtill kommer ett försäljningsstöd, som följer den enskilda titeln upp t. o. m. fem volymer per titel. 200 titlar är minimum för stöd, och 900 titlar utgör den övre gränsen för prestationsbeloppets upptrappning. SFF beräknar stödsumman till 8,5 milj. kr. Enligt vpk:s uppfattning finns det många positiva aspekter hos SFF:s förslag. Säljstödet skall utgå med ett fast belopp per volym, vilket gör att en billig bok blir lika attraktiv från stödsynpunkt som en dyr. Den prishämmande effekt som finns inbyggd i litteraturstödet kan bibehållas i försäljningsledet genom ett krav på att de titlar för vilka bokhandeln fått stöd försäljs med ett viss maximipåslag. 1 förlängningen av detta kan man tänka sig en återgång till fasta bokpriser, vilket har föreslagits av vpk i motionen 1976/77:966. En förutsättning för ett sådant stöd är dock, enligt vpk:s uppfattning, att litteraturstödet till facklitteratur ökas, förslagsvis till att omfatta ca 600 titlar. Kostnaderna för ett prestationsstöd till bokhandeln skulle därmed komma att röra sig om 11-12 milj. kr. Bokcaféer m. m. De stödformer som föreslås i propositionen är i första hand avsedda för fullsorterade boklådor på mindre och medelstora orter. Stödet har inte en sådan omfattning att det kan stimulera till nyetablering av boklådor. 113 kommuner, sammanlagt 1,3 miljoner människor, saknar f. n. Abokhandel. Därtill kommer att de A-boklådor som finns ligger i kommunernas tätorter, ibland på avsevärt avstånd från ytterområdena. Om avsikten med ett bokhandelsstöd skall vara att göra kvalitetslitteratur tillgänglig för inköp, måste en stödform skapas som kan utnyttjas även inom andra försäljningsformer än A-bokhandeln. I första hand gäller detta B-bokhandeln. En ny och mycket vital form av bokhandel är bokcaféerna. De specialiserar sig på politisk litteratur, inkl. progressiv och experimentell skönlitteratur. Bokcaféer finns nu i ett antal kommuner, t. ex. , , och . Den största verksamheten har Bokcaféet i , som lagerhåller ett brett urval politisk litteratur. Genom en postorderförsäljning över hela landet (som bygger på en bibliografiskt gedigen och mycket omfattande katalog i tidskriftsform) når Bokcaféet i många köpare. Ett bokhandelsstöd enligt SFF:s modell skulle kunna utformas så att det kan utnyttjas även av bokcaféerna. Man kan t. ex. ge vissa dispenser från minimikravet på saluförda litteraturstödda titlar (enligt SFF:s förslag 200 titlar). Sådana dispenser skulle också kunna gälla vid försäljning av enbart barnoch ungdomslitteratur, t. ex. i ett varuhus. Kravet på lagerhållning skulle kunna reduceras till att gälla 50-100 titlar. Propositionen föreslår ett stöd till Seeligs kompletteringslager. Ett sådant stöd innebär, enligt vpk:s bedömning, en monopolisering av distributionen. Några remissinstanser har av olika skäl bedömt detta stöd som icke konkurrensneutralt. Enligt vpk:s uppfattning bör Seelig förstatligas. Inom ett språkområde som omfattar 8 miljoner människor måste översätt ningslitteraturen, trots statliga subventioner, bli begränsad. utländsk litteratur är därför en viktig del av bokhandelssektorn. täcks kostnaderna för en sådan import genom att bokhandeln utgår från en särskild växelkurs. Följaktiligen blir de importerade böckerna orimligt dyra. Detta drabbar såväl de människor som gärna vill följa med i en internationell utgivning som de invandrare vilka genom litteraturen vill hålla kontakt med sitt språk och sin kultur. Om bokhandelsstödet skall fa en djupare kulturpolitisk inverkan bör stöd till import av utländsk litteratur ingå. Propositionen understryker kommunernas stora ansvar för en väl utbyggd och fungerande kulturförsörjning. Den hänvisar till beredningen av distributionsutredningen (SOU 1975:69-70), som bl. a. föreslår en varuförsörjningsplan. Dessutom tar den upp möjligheten att bakvägen subventionera kommunens bokhandel genom att göra kommunens skol- och biblioteksinköp via bokhandeln i stället för att köpa direkt från förlagen. Enligt vpk:s uppfattning bör emellertid det kommunala ansvaret för bokhandeln ta sig betydligt mer substantiella uttryck. I de fall då kommunen inte har en fungerande bokhandel bör en sådan etableras. En sådan lösning kan knytas till förslag om kommunala kiosker som en ersättning för pressbyrån (Boken, SOU 1974:5, särskilt yttrande). Propositionen föreslår också en försöksverksamhet med postorderförsäljning av böcker via biblioteken i . Framför allt bör, enligt vpk:s uppfattning, den uppsökande verksamheten inom bibliotekssystemet (utlåning på arbetsplatser, vårdinstitutioner, bokbussar) utnyttjas för att förmedla försäljning. Detta skulle innebära en bokförsäljning på ickekommersiell grund, dvs. det skulle för bibliotekspersonalen innebära samma typ av rådgivande arbete att sälja en bok som att låna ut den. Försäljningen skulle hålla samma kvalitetsnivå som bibliotekens mediabestånd. En förutsättning bör dock vara att staten subventionerar portokostnadema, något som också framförts i SFF:s förslag till prestationsstöd till bokhandeln. Önskvärt vore emellertid att försöket utsträcktes till att omfatta mer än ett län. Med hänvisning till ovanstående och med godkännande av propositionen 1976/77:81 i övrigt föreslås att uttalar sig för ett stöd till bokhandeln, innebärande 1. att kommunerna ges ett ansvar för att A-bokhandelns sortiment finns tillgängligt för försäljning inom varje kommun, 2. att stödet får ett kulturpolitiskt innehåll genom att kopplas till litteraturstödet enligt SFF:s modell, 3. att litteraturstödet till facklitteratur byggs ut till att omfatta ca 600 titlar, 4. att stödet, såväl de i propositionen föreslagna länen och garantierna som SFF:s modell för prestationsstöd, skall utgå till andra försäljningsställen än bokhandeln, t. ex. bokcaféerna, 5. att Seelig förstatligas, 6. att stödet får en sådan utformning att det stimulerar till import av utländsk litteratur. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)