mot · G002273 · 1977-01-19 00:00:00 — av m. fl. om en översyn av reumatikervården har det framkommit uppgifter som ger belägg för att de Råd och anvisningar som publicerade om Planering av reumatologisk vård, är inaktuella. () har i ett handlingsprogram pekat på dessa förhållanden. aktualiserade återigen kravet på en ny utredning av vårdsituationen för reumatiker. Inför har frågan om nötningsreumatikemas situation aktualiserats. Enligt uppgift är den gruppen mycket stor inom vissa yrken, och vårdmöjligheterna fördem är otillräckliga. Denna grupp har rätt att fl både vård och information om vilka möjligheter som står till buds. I första hand borde vården kunna erbjudas inom sjukvårdsregionerna, men kravet att vårdmöjligheter borde erbjudas vid något akutsjukhus inom varje län är ingen orimlig begäran. Vårdsituationen för barnreumatikerna är verkligen beklagansvärd i ett land som vårt med en så god samlad utbyggd sjukvård. Endast i finns en avdelning för barnreumatiker. Alla som har någon insikt om barnpsykologi och förstår behovet av närhet och kontakt mellan barn och föräldrar måste inse att den vård som erbjuds är otillräcklig, och dessutom måste den spridas till andra delar av landet, så att närheten och kontakten barn - föräldrar kan förbättras. Den reumatologiska erfarenheten belägger också påståendet att reumatiskt sjuka barn som kommer under behandling i tidig ålder också klarar sig från svåra deformeringar och livslång invaliditet. som har en barngrupp i verksamhet har utrett och påtalat dessa förhållanden, men något synbart resultat har inte åstadkommits. En framställning till har inte gett något resultat. I första hand borde det folkrika fa en särskild avdelning för barnreumatiker. Barnreumatikernas situation är svår, och hur bristfällig planeringen är kan belysas med följande. I finns en överläkartjänst i barnreumatologi och en tjänst som sjukgymnast för barnreumatiker. Överläkartjänsten innehas av en icke-reumatologspecialist. Man skall starta vården av barnreumatiker i på en barnmedicinsk avdelning. ansvarige professorn har enligt uppgift inte varit inkopplad på frågan. Avdelningen i var i farozonen . Intensiva aktioner från RMR och god förståelse från sjukvårdshuvudmannen - - medförde att vårt land ännu har en avdelning för specialistvård av reumatiskt sjuka barn. RMR har i sitt handlingsprogram framhållit att det finns ca 40 reurnatologspecialister samt ett antal läkare med viss reumatologisk utbildning. Det dagsaktuella minimibehovet beräknas till ca 150. Dessa siffror ger en antydan om att något måste göras för att utbilda fler reumatologspecialister och att det sker , då utbildningstiden är ganska lång efter avlagd allmän läkarexamen. Grundutbildningen måste förbättras, och samundervisning måste ordnas med andra kliniska ämnen där reumatiska sjukdomstillstånd behandlas. Möjligheten att utbilda blivande läkare i reumatologi under den s. k. allmäntjänstgöringen före legitimation bör utnyttjas. Även om reumatologiska kunskaper hos andra läkare är en mycket viktig faktor när det gäller omhändertagandet av reumatiker, kommer ändå utbildning av läkare med reumatologisk specialitet att stå i förgrunden. Antalet utbildningstjänster i reumatologi måste kraftigt ökas. Okade anslag till forskning och information De samhälleliga anslagen för forskning i de reumatiska sjukdomarna är mycket små. Vid behandling av motioner till 1975/riksdag angående prioritering av den reumatologiska forskningen underströk utbildningsutskottet betydelsen av sådan forskning inom landet och framhöll att insatserna härför borde öka. Utskottet uttalade sig också för att detta i en första etapp kunde ske genom en ny tjänst som professor i reumatologi. anslöt sig enhälligt härtill, och vi noterar självfallet detta som ett viktigt steg på vägen mot bättre förutsättningar för reumatikervården. skedde en viss förbättring, men åren översteg inte anslaget av det totala anslaget till medicinsk forskning. RMR har av insamlade medel anslagit , och inför har förbundet ökat anslaget och dessutom anslagit ett belopp för att stimulera en samnordisk forskningsinsats om hur kosten inverkar på de reumatiska sjukdomarna. Ca 250 000 svenska medborgare beräknas vara drabbade av inflammatoriska reumatiska sjukdomar. Om gruppen nötni ngsreu mati ker tas med i beräkningarna kan siffran beräknas bli uppemot en miljon människor som i högre eller mindre grad är drabbade av denna folksjukdom. Enligt vår bedömning kvarstår motivet för en prioritering av forskning och utbildning på detta område. Trots att en viss förbättring skett står fortfarande behovet av vård för reumatiker i stark kontrast mot tillgången på kompetenta reumatologer och läkare med viss reumatologisk utbildning. Enligt uppgifter från den i finns det effektiva metoder att behandla vissa symtom så att sjukdomen ej skall behöva leda till invaliditet. Dessa kunskaper är otillräckligt spridda i läkarkåren. Man konstaterar att kliniskt inriktad forskning inom reumatologi är eftersatt, och tillgänglig teoretisk kunskap utnyttjas inte inom klinisk reumatologi på grund av otillräckliga resurser. Sjukdomen reumatism måste få ökade resurser för forskning och information, som kan leda fram till förbättrade metoder att återföra denna stora grupp medborgare till hälsa. Ny läkartjänst bör inrättas vid Frågan om en biträdande överläkartjänst vid () med reumatologspecialitet har varit aktuell . Följande historiebeskrivning i sammandrag ger frågans handläggning en god belysning. på framhöll genom sin klinikchef, professor , i en skrivelse av till sjukhusets direktion bl. a. behovet av en bitr. Denna begäran motiverades av 1. behovet av reumatologisk expertis för de reumatiskt sjuka barn, som skulle kunna få vård vid sjukhusets avdelning för barnhabilitering och 2. den trängda situationen vid öppna mottagning. Sjukhusets direktion tillstyrkte klinikchefens begäran, då man ansåg att en tjänst för bitr. överläkare borde inrättas vid för att tillgodose dels behovet av reumatologisk expertis för reumatiskt sjuka barn, dels behovet av ytterligare läkarpersonal för intern konsultationsverksamhet vid klinikens öppna mottagning. I en motion, daterad , hemställdes att skulle besluta att till sjukhusets driftkostnader för /76 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag på . för inrättande av en tjänst som bitr. överläkare i SKBe 1 Vid sjukhusets reumatologiska klinik. Av en skrivelse till RMR från överläkare , avdelningen för barnhabilitering på KS, framgår följande: Överläkare hade hos sjukhusets utbildningssektion hemställt att vissa personalkategorier skulle få tillfälle att göra studiebesök vid den barnreumatologiska enheten i . Av svaret från utbildningssektionen framgick att något ställningstagande till en barnreumatologisk enhet vid avdelningen för barnhabilitering ännu inte gjorts. Så länge som något direktionsbeslut i denna fråga inte förelåg, kunde inte utbildningssektionen medverka till att studiebesök i företogs. I en skrivelse till direktionen för hemställde RMR om besked varför den planerade barnreumatologiska enheten blivit fördröjt och när verksamheten kunde igångsättas. Professor anhöll i en skrivelse till KS:s direktion bl. a. att direktionen i petita för /78 skulle beakta äskandet om en bitr. Detta äskande har fortfarande högsta prioritet och motiveras dels av 1. behovet av reumatologisk expertis för reumatiskt sjuka barn som omhändertas på avdelningen för barnhabilitering, dels av 2. den trängda situationen vid öppna mottagning. Av Olhagens skrivelse framgår vidare: finns det endast en barnreumatologisk enhet i landet, nämligen den specialavdelning med 18 vårdplatser, som har inrättats vid i och som förestås av en biträdande överläkare med både reumatologisk och pediatrisk kompetens. Att döma av enkätsvar från landets överläkare inom barnsjukvården föreligger intresse att i ökad utsträckning remittera de reumatiskt sjuka barn som vårdas på de pediatriska klinikerna till sluten specialistvård. Den av RMR initierade utredningen ansåg att det föreligger ett behov av ytterligare en vårdenhet med 8-10 platser för kvalificerad vård av reumatiskt sjuka barn. Man fann att en sådan borde förläggas till för barnhabilitering, där resurser för en mindre dylik enhet finns. En nödvändig förutsättning för att denna vårdenhet skall fungera tillfredsställande är dock att det finns en reumatologisk konsult. Direktionen vid har i en skrivelse till RMR, daterad , anfört bl. a. följande: 1 direktionens anslagsäskande för /77 begärdes att en tjänst för bitr. överläkare inrättades vid med uppgift att dels förstärka den öppna vården inom kliniken, dels vara konsult för vården av reumatiskt sjuka barn. Detta äskande motiverades av det starka behovet av utökade resurser för kvalificerad vård av barn med reumatisk sjukdom. Yrkandet, som var en upprepning , föranledde inte någon åtgärd från statsmakternas sida. Med hänsyn härtill och att intet nytt framkommit, som skulle kunna motivera en ny framställning upprepades, enligt uppgift, yrkandet inte i direktionens anslagsäskanden för /78. Av redogörelsen framgår med önskvärd tydlighet att intresset för att förbättra vårdmöjligheterna för de reumatiskt sjuka genom att erbjuda dem reumatologspecialister inte är alltför stort. Med hänvisning till ovanstående motiveringar hemställer vi1 1. att uttalar som sin mening att en förnyad översyn av reumatikervårdens organisation i landet är nödvändig, 2. att uttalar att flera vårdplatser för barnreumatiker i landet bör inrättas och att i första hand en vårdavdelning bör inrättas i , 3. att uttalar sig för att utbildningen av reumatologspecialister ökas och utbyggs i enlighet med de tankar som anförts i motionen, 4. att beslutar bemyndiga regeringen att inrätta en biträdande överläkartjänst i reumatologi vid . BO TORSLUND (s) 'Se även motion 1976/77:282