bet · G101LU5 · 1977-12-31 00:00:00 — LU 1977/78:5 57 Bilaga 1 Emellertid kan det, säger justitieministern eftersamråd med handelsministern, inte uteslutas all verket kan komma all behöva enviss resursförstärkning för all kunna möta de krav som den nya lagstiftningenställer. På ärendets nuvarande stadium anses dock inte någon bestämd ställningkunna las när del gäller resursbehovet hos . Denna fråga får,konstaterar föredraganden, prövas i anslutning lill de åriiga anslagsfrågorna. Utskottetvill med anledning av motionen hänvisa lill detta uttalande i propositionen.Det är självfallet angeläget alt har resurser alt på etltillfredsställande sätt fullgöra även sina funktioner enligt konsumentkreditlagen.Del får emellertid förutsättas att regeringen uppmärksammar detta behov ochlar de initiativ som kan befinnas påkallade. Utskottet anser därför inte atlriksdagen har skäl an rikta en sådan begäran till regeringen som motionärernaföreslår. Näiyarande:herrar (), i (s). (), iÖrebro (fp), Wååg (s), i (c). (), ().Häll (s), i (c) och i (fp). LU 1977/78:5 58 Bilaga 2 Lagrådsremiss med förslag till ändring i det i propositionen 1976/77:123framlagda förslaget till konsumentkreditlag I propositionen 1976/77:123 läggs fram förslag konsumentkreditlag. Syftet med lagen äratt stärka konsumenternas ställning ikredilsammanhang. Lagen ersätter inom konsumenlområdet avbetalningsköplagensaml bestämmelserna i 15-17 ! ;S konsumentköplagen om kreditköp. Konsumentkreditlageninnehåller till en början regler om information i kreditsammanhang. Reglernainnebär all näringsidkare vid annonsering, skyltning och liknandemarknadsföring beträffande kredit skall lämna information om bl. a. deneffektiva räntan för krediten. Motsvarande information skall lämnas innan avtalom kredit sluts. Lageninnehåller också bestämmelser om kontantinsats vid kreditköp. Huvudregeln äransäljaren skall ta ut kontantinsats i enlighet med god sed på marknaden.Kontantinsatsen skall motsvara av varans kontanipris, om ejsärskilda förhållanden föranleder annat. Genomden nya lagen inskränks möjligheterna förden som harsåll en vara på kredit atlla tillbaka varan vid bristande betalning från köparens sida. Förbehåll omåiertaganderätl får inte användas beträffande vara som med hänsyn till sinbeskaffenhet eller sitt värde eller på grund av förhållandena på marknaden inteär lämpad som kreditsäkerhel. Såvälreglerna om informalion som bestämmelserna om kontantinsats och åiertaganderätlanknyts till del näringsrältsliga systemet i marknadsföringslagen resp.avtalsvillkorslagen. Det betyder alt närmare riktlinjer för tillämpningen avdessa regler skall utformas av , i första hand efterförhandlingar mellan verket och berörda näringslivsorganisalio-ner. På detsättet kan en anpassning nås till de särskilda förhållandena inom olikabranscher m. m. I sista hand ankommer det på att genomåläggande eller förbud bestämma reglernas närmare innehåll. Vidsidan om de bestämmelser som behandlats innehåller konsumentkreditlagenockså regler om köparens befogenheter mot annan kreditgivare än säljaren,förbud mot vissa fordringsbevis, förtidsbelalning och handräckning föråtertagande av vara m. m. Vidare uppställs regler som begränsar kontohavaresbetalningsansvar gentemot kontoförelag i fall då belopp påförs kontot genom attkontokort används av obehörig. Den nya lagen föreslåsträda i kraft . Utskoltelser med tillfredsställelse att förhållandena när det gäller konsu-mentkrediiernu görs lill föremål för särskild lagstiftning. Enligt utskottets uppfattninginnebär den föreslagna lagstiftningen en förbättring av konsu- LU 1977/78:5 59 Bilaga 2 menlensställning gentemot den som lämnar kredit. Även i övrigt tillgodoser de ipropositionen framlagda förslagen väl de krav som man från konsumenters ochnäringsidkares sida kan ställa på en lagstiftning på detta område. Utskoltelgodtar därför den föreslagna lagstiftningen i allt väsentligt. I del följandekommer utskottet alt med anledning bl. a. av vissa motionsyrkanden föreslåändringar i regeringens förslag på några punkter. Vid avbetalningsköp har köparen enligt 6 i;avbetalningsköplagen rätt alt betala hela sin återstående skuld på grund avköpet när han så önskar. Om fönidsbetalning sker skall ett i lagen regleratavräkningsförfarande tillämpas som bl. a. innebär alt köparen erhåller vissreduktion av sin kostnad för avbetalningskrediten. Någon motsvarande lagsladgadrätt all betala finns inte då varor eljest sålts pä kredit eller köpetfinansierats genom vanligt lån. I proposilionen föreslås, att köparen vid allakreditköp skall ha en i lag stadgad rätt alt betala (12 i; 1 st) ochatt därvid i förekommande fall få kredilkoslnaden reducerad (13 4;). Utskottethar ingen invändning häremot. Förtidabetalning kan bli aktuell också när säljaren åberopar en s. k. förfalloklausuli avtalet och utkräver betalning av köparen t. ex. på grund av altdenne åsidosatt sina förpliktelser enligl kreditavialet. 1 princip råderavtalsfrihet beträffande innehållet i förfalloklausuler. Vid avbetalningsköpgäller dock särskilda begränsningar i rätten atl åberopa en förfalloklausul.Råkar köparen i betalningsdröjsmål fär säljaren sålunda enligl 2 ! ; förstastycket avbetalningsköplagen inte på grund härav utkräva en post som annarsinte förfallit, om inte köparens underlåtenhet all betala avser belopp somuleslår obetalt minst utöver förfallodagen. Vidare måsle dettabelopp uppgå lill minst en tiondel av avbelalningspriset eller, om i beloppetingår två eller flera poster, till minst en tjugondel av nämnda pris eller ocksåutgöra återstoden av säljarens fordran. 1 2 S andra stycket finns bestämmelsersom ger köparen viss möjlighet atl förhindra tillämpningen av enförfalloklausul, även om han råkat i sådant belalningsdröjsmål som sagts.Vid förtidsbelalning på grund av alt säljaren gör förfalloklausul gällande harköparen samma rätt till reduktion av sin återstående skuld som vidförtidsbetalning på eget initiativ. Det bör understrykas atl avbetalningsköplageninte innehåller några bestämmelser som begränsar säljarens möjlighet attåberopa förfalloklausul av annan anledning än köparens betalningsdröjsmål, t.ex. atl köparen vanvårdar varan. Här råder alltså principiellt avtalsfrihet. Kreditköpkommilténföreslog, atl förfalloklausuler skulle få åberopas vid betalningsdröjsmålendasl under förutsältning atl köparen dröjt med att eriäggaförfallet belopp som uppgick till mer än en tiondel av hela krediifordringen(summan av krediibeloppet och kredilkoslnaden). Vid kreditköp, som var förenatmed återtaganderäit för kreditgivaren, borde enligl kommittén förfalloklausulvidare få göras gällande för den händelse LU 1977/78:5 60 Bilaga 2 köparenöverlåtit varan eller i strid med parternas avtal fört varan ur landet undersådana omständigheter atl kreditgivarens rätt kunde äventyras. 1propositionen föreslås att konsumentkreditlagen i huvudsaklig överensstämmelsemed kommitléförslaget skall innehålla en bestämmelse som medger åberopande avförfalloklausul vid betalningsdröjsmål (12 ! ; 2 st). Däremot innehållerpropositionen ingen motsvarighet till kommitténs förslag alt en förfalloklausulskall få göras gällande även när kreditgivarens säkerhetsrätl äventyras. Fråganom förfalloklausul vid belalningsdröjsmål tas upp i motionerna 1976/77:1578 och1976/77:1595.1 båda motionerna yrkas, såvitt nu är i fråga, att enförfalloklausul skall få åberopas redan när den lill betalning förfallna delenav skulden uppgår lill mer än en tjugondel av hela krediifordringen. Imotionerna yrkas vidare alt bestämmelsen i 15 v; andra styckei om förutsättningarnaför återtagande av vara skall ändras på motsvarande sätt. Sistnämnda frågabehandlar ulskoitet i ett senare avsnitt. 1molionsmoliveringarna erinras om alt kreditköpkommitléns förslag beträffandeförfalloklausul var kopplat lill en bestämmelse om en maximal kredittid på 24månader, men alt denna bestämmelse bortfallit i propositionen med anledning avremisskritik mot bestämmelsen. Vid utformandet av propositionens förslag harenligt motionärerna förbisetls alt det förelåg ett nära samband mellantiondels-regeln och 24-månaderskravet. De anser alt följderna av denna ändringav kommitténs förslag inte blir rimliga. Vid kredittider på 36, 48 och 60månader kommer kreditgivarens krav på betalning all kunna framställas förstefter 4, 5 resp. 6 månader. Härigenom kan olika olägenheter uppkomma., hävdarmotionärerna. De hänvisar också till att kreditgivaren till följd av denföreslagna bestämmelsen i 18 S andra stycket om förbud för kreditgivaren att isamband med avräkning utkräva resiskuld av köparen far en än mer försämradställning. Sammantagna måste dessa bestämmelser enligl motionärerna leda tillökade kreditkostnader för konsumenterna. Liknandesynpunkter har inför utskottet framförts av företrädare förFinansieringsföreiagens förening. Utskottetdelar den i propositionen framförda uppfattningen alt konsumentkreditlagenuttömmande bör ange de fall då kreditgivaren fär åberopa förfalloklausul. 1likhet med departementschefen anser utskottet ett sådant fall vara då köparengjort sig skyldig till mera kvalificerat belalningsdröjsmål. Beträffande dekrav som bör ställas på betalningsdröjsmålets omfattning vill utskottetframhålla all ett genomförande av molionsförslagen pä denna punkt i praktikenskulle innebära en försämring för konsumenten vid alla typer av avbetalningsköpi jämförelse med gällande räll. Enligl utskottets mening bör - som föreslagitsi proposilionen - huvudregeln vara att förfalloklausul får åberopas endast om köparensedan mer än en månad underlåtit alt betala en förfallen del avkrediifordringen som motsvarar mer än en tiondel av hela kreditfordringen. LU 1977/78:5 61 Bilaga 2 En undanlagslös regel med denna innebörd kanemellertid medföra vissa svårigheter när det gäller långa kredittider. FrånFinansieringsföreiagens förenings sida har man inför utskottet hävdat atltendensen, särskilt när del gäller dyrare konsumtionsvaror, går i riktning motlängre kredittider, vilket i regel innebär att varje delbetalning blirförhållandevis liten. Det kan enligt föreningen obilliga resultat förkreditgivarna om de vid fall av upprepade dröjsmål inte lär åberopaförfalloklausulen förrän dröjsmålet omfattar mer än en tiondel avkreditfordringen. Detanförda leder ulskoitet till den uppfattningen atl kravet påbetalnings-dröjsmålels omfattning i fråga om beloppet bör kunna sänkas när delär fråga om två eller fiera obetalda poster. I anslutning härtill villutskottet erinra om alt - såsom framgår av del föregående -avbetalningsköplagen innehåller en kompletterande bestämmelse, enligl vilkenförfalloklausul flr göras gällande redan när den förfallna skulden uppgår lillminst en tjugondel av avbetalningspriset (summan av kontanipris ochkreditkostnad) under förutsättning alt i det förfallna beloppet ingår två ellerfiera poster. Någon närmare motivering till all en motsvarande regel inteupptagits i den föreslagna konsumentkreditlagen finns inte i proposilionen. Pågrund av det anförda förordar utskottet att 12 ! ; andra stycketkonsumentkreditlagen kompletteras med en bestämmelse av innebörd attförfalloklausul får göras gällande redan när det förfallna beloppet uppgår lillmer än en tjugondelav kreditfordringen, om i del förfallna beloppet ingår tvåeller fiera poster. Imotionen 1976/77:1578, såvitt nu är i fråga, tas också upp spörsmålet omförfalloklausul när säkerhetsrätl äventyras. Motionären yrkar all en förfalloklausulskall kunna åberopas även när köparen vidtagit sådan åtgärd alt varans värdesom kreditsäkerhel väsentligen försämrats. Som skäl för yrkandet anförs altkreditgivaren ej har möjlighet att kräva förtidsbetalning ochatt härigenom risken ökas för att avbetalningsgodset vanvårdas eller utsättsför onödig värdeförstöring med följd alt kreditgivarenssäkerhet försämras. Utskoltelvill för sin del framhålla all motionärens farhågor bör ses mot bakgrund av deli propositionen föreslagna villkoret för räll att kräva förtidsbetalning. Medden av ulskoitet ovan föreslagna utvidgningen av kreditgivarens möjligheter altfl betalt vid upprepad belalningsförsummelse torde emellertid avsaknaden av ensådan bestämmelse som föreslås i motionen inte behöva leda till rätlsföriustför kreditgivaren. Utskottet vill härtill lägga att den i motionen föreslagnaregeln förmodligen inte skulle få någon större praktisk betydelse. Såsompåpekas i proposilionen (s. 119) torde det, så länge köparen fullgör sinbetalningsskyldighet, i regel bero på en tillfällighet om köparen lär veta altvaran t. ex. vanvårdats eller förts ur landet. Enligt utskottets mening saknasalltså skäl för alt medge kreditgivaren rätt atl kräva förtidsbelalning sålänge köparen fullgör sina betalningar. LU 1977/78:5 62 Bilaga 2 Såsom framgått i föregående avsnitt skall enligtavbetalningsköplagen vid förtidsbetalning av en vara etl visstavräkningsförfarande lillämpas parterna emellan (3, 4 och 6 vJSavbetalningsköplagen). Förfarandet innebär bl. a. att köparen erhåller vissreduktion av sin kostnad för avbetalningskrediten. Närmare bestämt reducerasavbeialningsskulden genom all säljaren tillgodoräknas endast så stor del av devid avräkningstillfällel ej förfallna posterna som godsets kontanipris utgör iförhållande lill avbelalningspriset- Enligt denna metod tas ej hänsyn tilllängden av den återstående kredittiden på annat sätt än att vidavbelalningsköpantalel ej förfallna poster minskar under kredittidens gång.Inte heller tas hänsyn till del förhållandet alt en relativt sett större del avkostnaden hänför sig till kredittidens början (uppläggningskostnaden). Beträffandeden tillänipade avräkningsmetoden anförde kreditköpkommiltén(betänkandet s. 200) atl metoden ansetts uppfylla ett nödvändigt krav påenkelhet och lättillgänglighet men alt del var uppenbart all den intesyftadctill en matematiskt korrekt reduktion. Enligl betänkandet hade bl. a.finansieringsförelagen hävdat att en mera genomarbetad rnetod borde införas.Kommittén ansåg att varje konsumentkredit i princip borde bära sin egenkostnad. Regler som kunde leda till alt kostnaden övervältrades på andrakonsumenter borde alksä undvikas. Kommittén föreslog med hänsyn härtill bl. a.all kreditgivaren alllid, oavsett när kreditförhäljaridet avbryts, skulle fätillgodoräkna sig uppläggningskostnaden för krediten under förutsältning altdenna kostnad fanns angiven i avtalel och inte var alt bedöma, som oskälig. Vadsedan gällde själva reduceringstekniken ansåg kommittén att hänsyn skulle laslill kredittidens längd. Detta var enligl kommittén närmast en logiskkonsekvens av atl kreditkostnaden alltid skulle anges såsom en effektiv ränta,vilket bl. innebar alt man skulle beakta all krediibeloppet minskade underden löpande kredittiden. Liksom då det gällde den effektiva räntan ansågkommittén det varken nödvändigt eller lämpligt alt meddela närmare tekniskaanvisningar om hur reduceringsbeloppet skulle beräknas. Kommittén föreslog all,vid beräkning av kreditgivarens fordran i samband med fönidsbetalning, från denobetalda delen av skuldbeloppet skulle avräknas den del av kredilkoslnaden somhänförde sig till den inte utnyttjade kredittiden. Bestämmelsen föreslogs gällasåväl när köparen viNe betala i förlid som när kreditgivaren hade rätt tillförtidsbelalning. Den skulle lillämpas även vid den uppgörelse som kommer lillstånd mellan parterna när återtaganderäit görs gällande. Genom samråd mellantillsynsmyndigheten och berörda näringsidkarorganisationer borde ändamålsenligaavräknings-metoder kunna utvecklas. Kommittén ansåg det helt uteslutet atl nianskulle kunna finna en praktiskt tillämpbar metod som gav fullständig matematiskrättvisa. fanns det dock formler som gav godtagbara LU 1977/78:5 63 Bilaga 2 resultat.En relativt enkel sådan ansåg kommittén vara den s. k. 78-regeln, som bl. a.lillämpas i några amerikanska delstater och - i något modifierad fonn - i Storbritannien.Vid avräkning enligt 78-regeln proportionaliseras kreditkostnaden direkt på detvid varje tidpunkt faktiskt utestående krediibeloppet. Formeln ser ut somföljer (betänkandet s. 139). t(l+ 1) R =----------------------------- C n(n-I- 1) R = reduktionen avkreditkostnaden t = återstående antaletamorteringar för förskottsbetalningen n = ursprungligt antalamorteringar C = kredilkoslnaden Kommitténs förslag lämnades ulan erinran avpraktisk taget samtliga remissinstanser. () fann dockavräkningsreglerna myckel komplicerade. RSV påpekade atl en betydligt enklaremetod under lång lid har använts vid avräkning enligt avbetalningsköplagen samlatt del var önskvärt alt metoden var så enkel att den kunde hanteras avparterna själva. Detta kunde i allmänhet knappast bli fallet med kommitténsmetod. RSV förordade därför alt avbetalningsköplagens avräkningsregler skullekomma till användning även i fortsättningen. 1proposilionen föreslås i enlighet med kommitténs förslag alt kreditgivaren skallvid avräkningen la tillgodoräkna sig uppläggningskostnaden i den mån kostnadenhar angetls i avtalet och inte är oskälig. Beträffandemetoden för reduktion av återstående del av kreditkostnaden anserdepartementschefen de av kommittén föreslagna reglerna förutsätta alltförkomplicerade beräkningar för all uppfylla kravet pä nödvändig enkelhet. Hanförordar i stället alt en schablonmetod införs som i huvudsak ansluter sig tillprincipen bakom motsvarande regler i avbetalningsköplagen. Enligl propositionensförslag skall den obetalda delen av kreditfordringen minskas med så stor del avkredilkoslnaden som den ej utnyttjade kredittiden utgör i förhällande till denavtalade kredittiden. Någon närmare motivering lill varför man valt att föreslåen ny avräkningsmelod i stället föratt överföra avbetalningsköplagens regeltill konsumentkreditlagen lämnas inte i proposilionen. Imotionen 1976/77:1578 yrkas, såvitt nu är i fråga, att den av kommittén berördas. 78-regeln införs i stället för den i propositionen föreslagnabestämmelsen. Motionären framhåller bl. a. alt avräkningen bör ske underhänsynstagande inte bara till den lid krediten utnyttjas ulan också tillkreditens storlek . Enligt motionären lederregeringsförslagel i många fall lill alt den del av kredilkoslnaden som vidavräkningen LU 1977/78:5 64 Bilaga 2 tillgodoräknasköparen blir orimligt stor jämfört med den kredilkoslnad som enligt avtaleträtteligen skall falla köparen utnyttjat krediten. Motionären hävdaralt enkla räkneexempel ger vid handen an - om propositionsförslaget antas -köparen genom att lösa en kredit kan göra betydande förtjänster, omhan utnyttjar alternativet kreditköp i stället för all t. ex. ta etl banklån.En följd härav är atl kostnaden övervältras på de konsumenter som utnyttjarkredittiden fullt ut. Liknandesynpunkter har inför utskottet framförts av företrädare förFinansieringsföretagens förening och . Likartadetankegångar framförs också i motionen 1976/77:1594. Motionärerna anser detvara av avgörande betydelse att avräkningsregeln ges en så rättvis utformningsom möjligt. De praktiska problem som uppkommeraven svårare men mer rättvismodell kan enligt motionärernas uppfattning lösas genom all särskilda"avräkningstabeller" utarbetas av och företrädare förberörda delar av näringslivet. Motionen, som enligt utskottets uppfattning flranses innefatta ett förordande av att 78-regeln införs som avräkningsmelod,utmynnar i ett yrkande om alt beslutar att avräkningstabeller skallutformas. Utskottetkan helt ansluta sig lill förslaget atl kreditgivaren alltid skalltillgodoräknas kostnaden för uppläggningen av kredit under förutsättning altdenna kostnad ängens i avtalet och inte är oskälig. I likhet med vad somföreslagils i propositionen anser utskottet att en regel härom skall införas i13 ! Vadhärefter gäller metoden för reduktion av återstående del av kredilkoslnadenvill utskottet framhålla alt valet av metod inte saknar betydelse ur ekonomisksynvinkel. Av utskottet gjorda beräkningar ger nämligen vid handen, atlstorleken av del belopp varmed kreditkostnaden i en given situation skallreduceras kan variera avsevärt beroende på om avbetalningsköplagensbestämmelser, propositionsförslaget eller den i motionerna förordade 78-regelnanvänds. Denrikliga utgångspunkten vid val av metod måsle enligl utskottets uppfattningvara atl varje konsumenlkredil i princip skall bära sin egen kostnad. Reglersom kan leda till att kostnaden övervältras på andra konsumenter bör alltsåundvikas. Viktigt är också att avräkningsreglerna i förhållandel mellanparterna ger så rättvisa resultat som möjligt. En annan omständighet som enligtutskottets mening måste beaktas i sammanhanget är att reglerna bör ges en sådanutformning alt de utan svårigheter kan lillämpas vid uppgörelse mellan parternasjälva och vid handräckningsförfarande för återtagande av varan. Såvälavbetalningsköplagens regler som propositionens förslag tillgodoser i huvudsakkravet på enkelhet men är mindre tillfredsställande i andra avseenden. Deförstnämnda reglerna tar inte tillräcklig hänsyn lill relationen mellanutnyttjad och icke utnyttjad kredittid. Enligt förslaget i propositionen skallhänsyn inte tas lill förhållandet mellan amorterat och icke amorterat LU 1977/78:5 65 Bilaga 2 belopp.Dessa relationer är uppenbarligen av betydelse om man vill bestämma den på varjetid belöpande räntekostnaden. Varken bestämmelserna i avbetalningsköplageneller den i proposilionen föreslagna avräkningsmetoden kan därför anses fullttillgodose intresset av största möjliga rättvisa mellan parterna. Vid enjämförelse mellan dessa två metoder kan man emellertid konstatera allavbetalningsköplagens metod ger ett betydligt mer rättvisande resultat än den ipropositionen föreslagna avräkningsmetoden. Med hänsyn härtill och då denföreslagna metoden i andra hänseenden inte innebär några fördelar jämfört medgällande regler i avbetalningsköplagen anser utskottet atl i varje fallpropositionens förslag inte bör genomföras. 78-regeln synes ge etl resultat som nära överensstämmer med detmatematiskt korrekta men förutsätter å andra sidan komplicerade beräkningaroch kan härigenom synas stå i strid med intresset av nödvändig enkelhet. Principenbakom metoden är dock relativt enkel, och regeln torde i praktiken inte behövamedföra några tillämpningssvårigheter, om lämpliga avräkningstabeller finns atttillgå. Metoden har, såsom nämnts, anammats såväl i vissa amerikanska delstatersom i engelsk räll. I har en offentlig utredning,, föreslagit all regeln skall införas i norsk rätt(Kredittkjop m.v., NOU 1977:12,5; 10, s. 84 f). Själva lagbestämmelsenföreslås dock få en utformning liknande den som kreditköpkommiltén förordadeför svensk del. Vissaproblem är emellertid förenade med användningen av 78-regeln. Till en börjanbör observeras atl regeln ger fullt rättvisande resultat endasl omkreditskulden amorteras löpande med jämna tidsintervall och med lika storabelopp . Om däremot köparen exempelvis under kredittidenhar medgivits anstånd under viss lid med erläggandet av en eller fleraamorteringar ökar kreditgivarens räntekostnad. Skulle köparen senare viljaförtidsbetala återstoden av sin kredilskuld kommer reduktionen avkredilkoslnaden, om 78-regeln lillämpas utan atl hänsyn tas lill uppskovet, altbli alltför stor. Detmed 78-regeln förknippade problem som här berörts har inte uppmärksammats ikreditköpkommitténs betänkande. Mot bakgrund härav har genom uiskoitets försorgen utredning gjorts med syfte bl, a. alt ge en antydan om frekvensen avbetalningsanstånd och förlidsbelalningar inom avbelalningshandeln.Utredningsarbetet i denna del har gjorts i samarbete med och . Kompletterande synpunkter påbl. 78-regeln har inhämtats från och . Vidare har närmare uppgifter om innehållet i amerikansk ochengelsk rätt i förevarande hänseende inhämtats. Denverkställande utredningen om betalningsanstånd och förtidsbelalning inomdetaljhandeln innebär sammanfattningsvis följande. Inom de branscherundersökningen omfattat (möbel, radio/TV, foto,järn) tillämpar 2/3 av 5 1977/78. LU 1977/78:5 66 Bilaga 2 Resterande företags kredilförsäljning sker enbart via kontokort. I3/4 av fallen diskonteras kontrakten.