bet · G101AU30 · 1977-12-31 00:00:00 — medanledning av propositionen 1977/78: 90 om ändring i utlänningslagen(1954:193), m. m., jämte motioner AU1977/78: 30 I betänkandet behandlas propositionen 1977/78: 90,de under allmänna motionstiden väckta motionerna 1977/78: 482, 565 och 1332samt de med anledning av propositionen väckta motionerna 1977/78: 1728, 1754och 1755. I propositionen 1977/78: 90() har regeringen efter föredragning av statsrådetUllsten samt efter inhämtande av yttrande från lagrådet föreslagit attriksdagen delsantar de inom upprättade förslagen till 1. lag om ändring iutlänningslagen (1954: 193), 2. lag om ändring irätlshjälpslagen (1972: 429), 3. lag om ändring i lagen (1971:52) om skatterätt, fastighetstaxerings-rätt och länsrätt, delsgodkänner de riktlinjer i fråga om meddelande av uppehållstillstånd förgäststuderande som förordas i propositionen. Handläggningen av utlänningsärenden tar ofta långtid. I propositionen föresläs vissa ändringar i bl. a. utlänningslagen (1954:193) som syftar till att förkorta väntetiderna i främst ärenden angåendeuppehålls-och arbetstillstånd samt förpassning. Isammanhanget behandlas frågan om inrättande av en fristående slutligbesvärsinstans, som i regeringens ställe skulle pröva besvär över beslut avstatens invandrarverk () i avvisnings- och förpassnings-ärenden samt vissaverkställighetsärenden. I propositionen förordas att regeringen liksom hittillsprövar besvärsärendena. Utlänningsnämndenhar till uppgift bl. a. att avge yttrande i ärende hos om förpassning avutlänning. hade nämnden framför allt avgörande betydelse förutlänningens rätt att besvära sig över SIV:s beslut i avvisnings- ellerförpassningsärenden. Genom införande fr. o. m. av en allmän besvärsrättbortföll det viktigaste motivet för att ha kvar . Det föreslåsdärför i propositionen att nämnden avskaffas. 1 1977/78.18 saml. AU 1977/78: 30 2 Förbättringar föreslås beträffande polisensutredning i avvisnings-och förpassningsärenden. Utlänningen skall i allmänhetkunna fä offentligt biträde under polisutredningen. Omen utlänning vägras uppehållstillstånd, kan det dröja innanfrågan om hans avlägsnande prövas. Den frågan prövas i ett nytt ärende. Ipropositionen förordas att regelmässigt meddelar beslut om förpassningsamtidigt med beslut att vägra begärt uppehållstillstånd. Utlänningen har somnämnts redan nu möjlighet att fä för-passningsbeslutet överprövat avregeringen. Beslutom verkställighet av förpassning beslutas nu av länsstyrelse menverkställigheten genomförs av polismyndighet. Det föreslås att polisen, påsamma sätt som vid avvisning, också får fatta själva verkställighetsbeslutetvid förpassning. Er\ annan nyhet är att länsrätt blir förhörsmyndighet iutlänningsärende som handläggs av regeringen eller . Slutligenbehandlas i propositionen frågan om riktlinjer för uppehållstillstånd åtgäststuderände. De gällande riktlinjerna preciseras i olikahänseenden. Den nya lagstiftningenföresläs träda i kraft . AU 1977/78: 30 Lagom ändring i utlänningslagen (1954:193) Härigenomföreskrives i fråga om utlänningslagen (1954: 193) dels att 45 § skall upphöraatt gälla, delsatt 3, 10, 11, 12, 21 a, 23, 39, 40, 42 a, 46, 47, 50, 58 och 69 a §§ skall hanedan angivna lydelse. Den kontroll överutlänningar, Den kontroll över utlänningar, som erfordras förtillämpningen som erfordras för tillämpningen av denna lag skall, om ej annat av denna lag skall, om ej annat följer av tredje stycket, utövas un- följer av andra stycket, utövas un der ledning av en central utlän- der ledning av en central utlän ningsmyndighet. Regeringen för- ningsmyndighet. Regeringen för ordnar, vilken myndighet som ordnar, vilken myndighet som skall vara central utlänningsmyn- skall vara central utlänningsmyn dighet, dighet. Iärende som avses i denna lag äger den centrala utlänningsmyndigheten inhämtayttrande från en nämnd (). Nämnden skall bestå av tre ledamötersom, jämte en eller flera suppleanter för var och en av dem, utses avregeringen . En av ledamöterna och suppleant för denne skall varaeller hava varit innehavare av domarämbete. I fråga om utlänningar som avses i 15 § förstastycket 2 utövas kontroll enligt första stycket under ledning av . 10 § Tidsbegränsat uppehållstillstånd medför rättatt vistas i riket den tid som angivits i tillståndet. Det innefattar icke rätttill inresa, om ej detta särskilt angivits. Tillståndet må begränsas till attavse uppehåll endast inom viss del av riket, dock ej mindre del än en kommun,samt förbindas med de föreskrifter i fråga om byte av bostad ocharbetsanställning samt anmälningsskyldighet som i övrigt bedömas behövliga.Staimar utlänning kvar i riket efter det att hans tillstånd upphört att gälla,skall han, intill dess nya föreskrifter meddelas för honom, alltjämt vara underkastadde föreskrifter som voro förbundna med tillståndet. 1Lagen omtryckt 1975:1358. AU 1977/78: 30 4 Beslut om tidsbegränsat uppe hållstillstånd fårinnehålla föreskrift att utlänningen senast då tiden för tillståndet utgårskall utresa ur riket (utresebeslut). Permanent uppehållstillstånd medför rätt att inresaoch att vistas i riket utan tidsbegränsning. Den som innehar sådant tillståndfår uppehålla sig i riket, även om han saknar pass. Tillståndet fåråterkallas, om utlänningens bosättning här upphör. Viseringoch uppehållstillstånd meddelas av den centrala utlännings-myndigheten; dennamyndighet beslutar även om återkallelse av permanent uppehällstillständ. Visering må ock meddelas av chefen förutrikesdepartementet samt, i den omfattning regeringen bestämmer, avdiplomatisk eller konsulär myndighet eller polismyndighet. Om återkallelse avvisering beslutar den myndighet, som meddelat viseringen; den centralautlänningsmyndigheten äger jämväl återkalla visering, som annan myndighetmeddelat, dock ej sådan som beviljats av chefen för . Tidsbegränsatuppehållstillstånd må, i den omfattning regeringen bestämmer, meddelas av polismyndighet;filmer polismyndigheten att ansökan om uppehällstillständ icke bör bifallas,skall ärendet underställas den centrala utlänningsmyndigheten. Utresebeslutmå meddelas endast av den centrala utlänningsmyndigheten. Tidsbegränsatuppehållstillstånd må, i den omfattning regeringen bestämmer, meddelas av polismyndighet;finner polismyndigheten att ansökan om uppehällstillständ icke bör bifallas,skall ärendet underställas den centrala utlänningsmyndigheten. Utresebesluteller beslut, varigenom ansökan om uppehållstillstånd lämnas utan bifall pågrund av omständighet som enligt 19 § första stycket 25 eller 29 § förstastycket kan föranleda avvisning eller utvisning, må icke meddelas utan attyttrande inhämtats från . Uppehållstillstånd,som innebär rätt att vistas allenast inom en kommun eller ett polisdistrikt, måej, utan att yttrande inhämtats, meddelas änett år eller förlängas utöver nämnda tid. att inskränkningen i utlän- Uppehållstillstånd, som innebär rätt att vistasallenast inom en kommun eller ett polisdistrikt, må meddelas för högst ett är.Tillståndet må förlängas, dock högst varje gång. AU 1977/78: 30 ningensrätt att välja vistelseort icke är behövlig, skall frågan härom underställasregeringen. Finner polismyndigheten skäl till avvisning föreligga i fall som avses i 18 eller 19 § men påstår utlänningen att han i det land, från vilket han kommit, löper risk att bliva utsatt för politisk förföljelse eller risk att sändas till krigsskådeplats eller straffas för att han övergivit krigsskådeplats eller eljest vägrat fullgöra krigstjänstgöring eller ock att han där icke åtnjuter trygghet mot att bliva sänd till land, i vilket han löper sådan risk, och är påståendet icke uppenbart oriktigt, skall ärendet underställas den centrala utlänningsmyndigheten. Detsamma skall gälla när utlärming påstår sig icke vilja återvända till hemlandet på grund av de politiska förhållandena där och de omständigheter han åberopar till stöd härför icke kan lämnas utan avseende. Den centrala utlänningsmyndigheten har att besluta i ärendet så snart det kan ske. Finner polismyndigheten skäl till avvisningföreligga i fall som avses i 18 eller 19 § men påstår utlänningen att han idet land, frän vilket han kommit, löper risk att bliva utsatt för politiskförföljelse eller risk att sändas till krigsskådeplats eller straffas för atthan övergivit krigsskådeplats eller eljest vägrat fullgöra krigstjänstgöringeller ock att han där icke åtnjuter trygghet mot att bliva sänd till land, ivilket han löper sådan risk, och är påståendet icke uppenbart oriktigt, skallärendet underställas den centrala utlänningsmyndigheten. Detsamma skall gällanär utlänning påstår sig icke vilja återvända till hemlandet på grund av depolitiska förhållandena där och de omständigheter , han åberopar till stödhärför icke kan lämnas utan avseende. Den centrala utlänningsmyndigheten haratt, efter hörande, besluta i ärendet sä snart det kan ske.Finner den centrala utlänningsmyndigheten uppenbart att avvisning ej bör skeeller är ärendet synnerligen brådskande, må beslut meddelas utan att yttrandeinhämtas från . Vad i första stycket sägs skall ock gälla, dåanledning förekommer till avvisning enligt 19 § andra stycket ävensom dåpolisniyndigheten finner det vara tveksamt, om utlänning, mot vilkenawisningsanledning förekommer, bör avvisas. Ifall som avses i 21 § andra stycket första meningen skall ärendet under deförutsättningar som anges i första stycket av förevarande paragraf hänskjutastill den centrala utlänningsmyndigheten, som med eget yttrande underställerregeringen ärendet. Beslut i förpassningsärende Beslut i förpassningsärende meddelas, efter utlänningsnämn- meddelas av den centrala utlän- It 1977/78. AU 1977/78: 30 Nuvarande lydelse denshörande, av den centrala utlänningsmyndigheten. Finner den centralautlänningsmyndigheten uppenbart att förpassning ej bör ske eller föreliggerbeslut som avses i 12 § första stycket, må beslut tneddelas utan att yttrandeinhämtas av . Lämnas ansökan om uppehållstillstånd utan bifall, skall dencentrala utlänningsmyndigheten meddela beslut om förpassning, om ejsynnerliga skäl föreligga däremot. Däenligt föreskrift i denna lag förhör skall hållas eller då det i ärende enligtdenna lag hos regeringen, den centrala utlänningsmyndigheten,eller länsstyrelse eljest förekommer anledning att hållaförhör, skall vad i 4042 a §§ sägs äga tillämpning. Däenligt föreskrift i denna lag förhör skall hållas eller dä det i ärende enligtdenna lag hos regeringen, den centrala utlänningsmyndigheten ellerlänsstyrelse eljest förekommer anledning att hålla förhör, skall vad i 4042 a§§ sägs äga tillämpning. Förhör skall hållas av den myndighet som handlägger ärendet. Den centrala utlänningsmyndigheten äger dock i ärende, som myndigheten handlägger, överlämna ät länsrätt eller länsstyrelse att hålla förhör. I ärende, som handlägges av regeringen, får det statsråd, som ansvarar för ärenden enligt denna lag, eller tjänsteman som statsrådet bestämmer, besluta om förhör och utse förhörsmyndighet. Förhör skall hällas av den myndighet somhandlägger ärendet. Den centrala utlänningsmyndigheten äger dock i ärende, sommyndigheten handlägger, överlämna åt eller länsstyrelse atthälla förhör. I ärende, som handlägges av regeringen, får det statsråd, somansvarar för ärenden enligt denna lag, eller tjänsteman som statsrådet bestämmer,besluta om förhör och utse förhörsmyndighet. Utlänningsnämndenäger uppdraga åt ledamot eller suppleant att hålla förhör. Hålles förhör med utlänningen får dennetillerkännas ersättning av allmänna medel för kostnad för resa och uppehälle, iden män det med hänsyn till hans ekonomiska förhållanden, den tid han vistats iriket samt omständigheterna i övrigt finnes skäligt. Förskott pä ersättningenfår beviljas. Harannan än utlänningen pä förhörsmyndighetens kallelse inställt sig för atthöras, har han rätt till ersättning av allmänna medel för kostnad för sininställelse. På ersättning för kostnad för resa och uppehälle får förskottbeviljas. Allmäntombud eller tolk äger av allmänna medel erhålla arvode samt gottgörelse förkostnad och tidsspillan, om ej uppdraget fullgjorts i tjänsten. 2 Senastelydelse 1977: 483. 3 Senaste lydelse 1977:483.. Fråga om ersättning eller förskott prövas avförhörsmyndigheten. På vägnar får beslut om förskottfattas av ordföranden. Närmare bestämmelser om ersättning och förskottmeddelas av regeringen. Fråga om ersättning eller förskott prövas avförhörsmyndigheten. Närmare bestäimnelser om ersättning och förskott meddelasav regeringen. 45 § Innan den centrala utlänningsmyndighetenmeddelar beslut i av-visningsärende, som efter besvär kommit under myndighetensprövning, skall höras. Finner den centrala utlänningsmyndighetenuppenbart att avvisning ej bör ske, må beslut meddelas utan att yttrande inhämtasfrån . Överden centrala utlännings-myndighetens beslut om avvisning eller förpassning såock dess beslut i tillståndsärende, i vilket ut-länningstiämndens yttrande inhämtatspå grund av 12 § första stycket, må klagan föras av utlänningen. Klagan föreshos regeringen genom besvär. Vadsålunda stadgats skall ej gälla beslut om förpassning i fall dåutlänningsnämndens yttrande i ärendet ej fordras. Överden centrala utlänningsmyndighetens beslut om avvisning eller förpassningeller dess beslut i fråga som avses i 12 § må klagan föras av utlänningen.Klagan föres hos regeringen genom besvär. 47 § Den centrala utlänningsmyndig- Den centrala utläimingsmyndig- heten äger, om denfinner särskilda skäl föreligga därtill, överlämna ärende till regeringens avgörande.Sådant överlämnande skall ske, då hemställt därom. heten äger, om den finnersärskilda skäl föreligga därtill, överlämna ärende till regeringens avgörande. Överlämnas ärende till regeringens avgörande, skallden centrala utlänningsmyndigheten bifoga eget utlåtande. 50 § Har utlänning i ärende om uppe- HaruUänning i ärende om uppehållstillstånd eller arbetstillstånd hällstillstånd eller arbetstillstånd mot bättre vetande lämnat oriktig uppgift eller svikligenförtigit visst förhållande och har han därigenom föranlett att tillståndetbeviljats honom, äger den centrala utlänningsmyndigheten, efter utlänningsnämndenshörande, förordna att tillståndet skall upphöra att gälla. mot bättre vetande lämnat oriktig uppgift eller svikligenförtigit visst förhållande och har han därigenom föranlett att tillståndetbeviljats honom, äger den centrala utlänningsmyndigheten förordna atttillståndet skall upphöra att gälla. Avvisning skall sä snart det kan ske verkställas avpolismyndighet. Verkställighet av förpassning, förvisning och utvisningankommer pä länsstyrelse. I fall som avses i 20 § eller 29 § första stycket 5äger regeringen förordna annorlunda. Påstår utlänningen att han i det land, till vilket hanskulle befordras, löper risk att bliva utsatt för politisk förföljelse ellerrisk att sändas till krigsskådeplats eller straffas för att han övergivit krigsskådeplatseller eljest vägrat fullgöra krigstjänstgöring eller ock att han där ickeåtnjuter trygghet mot att bliva sänd till land, i vilket han löper sådan risk,och är påståendet icke uppenbart oriktigt, skall, utom i fall som avses i 20 §och 29 § första stycket 5, ärendet underställas den centrala utlänningsmyndigheten.Detsamma skall gälla när utlänning påstår sig ej vilja återvända till hemlandetpå grund av de politiska förhållandena där och de omständigheter han åberopartill stöd härför icke kan lämnas utan avseende. Underställning skall dock ejske, om påståendet enligt det beslut som förekonuner till verkställighet redanär prövat. Den centrala utlänningsmyndigheten har att, efterutlänningsnämndens hörande, besluta i ärendet så snart det kan ske. Finner dencentrala utlänningsmyndigheten uppenbart att verkställighet ej bör ske ellerär Avvisning och förpassning skall så snart det kan skeverkställas av polismyndighet. Verkställighet av förvisning och utvisnmg ankommerpä länsstyrelse. I fall som avses i 20 § eller 29 § första stycket 5 ägerregeringen förordna annorlunda. Påstår utlänningen att han i det land, till vilket hanskulle befordras, löper risk att bliva utsatt för politisk förföljelse ellerrisk att sändas till krigsskådeplats eller straffas för att han övergivit krigsskådeplatseller eljest vägrat fullgöra krigstjänstgöring eller ock att han där ickeåtnjuter trygghet mot att bliva sänd till land, i vilket han löper sådan risk,och är påståendet icke uppenbart oriktigt, skall, utom i fall som avses i 20 §och 29 § första stycket 5, ärendet underställas den centrala utlänningsmyndigheten.Detsamma skall gälla när utlänning påstår sig ej vilja återvända till hemlandetpä grund av de politiska förhållandena där och de omständigheter han åberopartill stöd härför icke kan lämnas utan avseende. Underställning skall dock ejske, om påståendet enligt det beslut som förekommer till verkställighet redanär prövat. Den centrala utlän-nmgsmyndigheten har att besluta i ärendet såsnart det kan ske. AU 1977/78: 30 9 ärendetsynnerligen brådskande, må beslut meddelas utan att yttrande inhämtas frånutlänningsnämnden. Framställer utlänningen i fall som avses i 20 §eller 29 § första stycket 5 sådant påstående som avses i andra stycket avförevarande paragraf, skall ärendet hänskjutas till den centralautlännmgsmyndigheten, som med eget yttrande underställer regeringen ärendet.Vad nu sagts skall dock ej gälla i ärende om verkställighet av beslut varigenompåståendet redan prövats. Avserverkställighet, som enligt andra stycket underställts den centralautlänningsmyndigheten, förpassning och har förhör icke hållits iförpassningsärendet, skall, om utlänningen begär det, förhör hållas. Detåligger den centrala utlänningsmyndigheten att, innan ärendet avgöres,underrätta utlänningen om hans rätt att påkalla förhör. I ärende som enligttredje stycket prövas av regeringen skall förhör hållas. Finnerden centrala utlänningsmyndigheten anledning till verkställighet enligt 54 §,skall frågan härom underställas regeringen. Bestämmelserna i 15 § förvaltningslagen (1971: 290)äga tillämpning i ärende om visering, tidsbegränsat uppehållstillstånd,arbetstillstånd och återkallelse av permanent uppehällstillständ endast omutlänningen är bosatt eller eljest vistas inom riket. Bestämmelserna i 17 § förvalt- Bestämmelsernai 17 § förvalt ningslagen (1971:290) äga icke ningslagen (1971:290) äga icke tillämpning beträffande beslut an- tillämpning beträffande beslut an gående visering och arbetstillstånd gående visering och arbetstillstånd och ej heller beträffande beslut och ej heller beträffande beslut angående tidsbegränsat uppehålls- angående tidsbegränsat uppehålls tillstånd i annat fall än som avses tillstånd i annat fall än som avses i 12 § första stycket. i 12 §. Dennalag träder i kraft . Harföre ikraftträdandet beslut om förpassning överlänmats till länsstyrelse förverkställighet, gäller beträffande verkställigheten äldre bestämmelser. AU 1977/78: 30 10 Lagom ändring i rättshjälpslagen (1972: 429) Härigenom föreskrives att 41 och 42 §§rättshjälpslagen (1972: 429)i skall ha nedan angivna lydelse. 41 § Offentligt biträde kan förordnas i mål ellerärende 1. hos utskrivningsnämnd ellerpsykiatriska nämnden angående intagning enligt 8 eller 9 § eller utskrivningenligt 16 eller 19 § lagen (1966: 293) om beredande av sluten psykiatrisk vårdi vissa fall, 2. hos beslutsnämnd ellerpsykiatriska nämnden angående inskrivning i eller utskrivning från vårdhemeller specialsjukhus enligt lagen (1967: 940) angående omsorger om vissapsykiskt utvecklingsstörda eller placering av särskolelev enligt 28 § iiammalag, 3. hos förvaltningsdomstolangående tvångsintagning i allmän enligt 18eller 55 § lagen (1954: 579) om nykterhetsvård eller kvarhällande erdigt 45 §samma lag, 4. angående omhändertagande församhällsvård enligt 29 § barna-värdslagen (1960: 97) eller utredning enligt 30§ samma lag eller angående sådan samhällsvärds slutliga upphörande enligt 42 §samma lag, 5. hos förvaltningsdomstolangående intagning i eller utskrivning frän ungdomsvårdsskola enligtbarnavårdslagen (1960: 97), 6. hos utlänningsnämndenen- 6. angåetide förpassning enligt lig utlänningslagen(1954:193), utlänningslagen (1954:193) samt vid utredning hospolismyndighet när fråga har uppkommit om förpassning, 7. angående förpassning eller 1. angående utvisning enligt ut- utvisning enligt utlänningslagen länningslagen (1954:193), (1954:193), 8. angående avvisningenligt ut- 8. angående avvisning enligt ut länningslagen (1954: 193), dock ej länningslagen (1954: 193), dock ej hos polismyndighet, såvida icke hos polismyndighet, såvida icke utlänningen enligt 35 § samma lag anledning föreligger att underställa hållits i förvar längre än , ärendet den centrala utlännings myndigheten eller utlänningen en ligt 35 § samma lag hållits i förvar längre än , 9. angåendeverkställighet en- 9. angående verkställighet enligt ligt utlänningslagen (1954: 193), utlänningslagen (1954: 193), om om underställning skett hos cen- anledning föreligger att underställa trala utlänningsmyndigheten med ärendet den centrala utlännings stöd av 58 § andra stycket eller myndigheten med stöd av 58 § hänskjutits dit med stöd av 58 § andra stycket samma lag eller hän- tredje stycket samma lag eller om skjuta ärendet dit med stöd av 58 § 1Lagen omtryckt 1976: 626. AU 1977/78: 30 tredje stycket samma lag eller om utlänningen enligt 35 § samma lag hållits i förvar längre än , utlänningenenligt 35 § samma lag hållits i förvar längre än , 10. angåendeuppehållstillstånd, oni yttrande på grund av 12 § förstastycket utlänningslagen (1954:193) skall inhämtas, 11. angående föreskrifter sommeddelas enligt 10 §, 34 § eller 51 § femte stycket utlänningslagen (1954:193), 12. angående hemsändande avutlänning med stöd av 71 § första stycket utlänningslagen (1954:193), 13. angående förverkande avvillkorligt medgiven frihet enligt 26 kap. , 14. angående återintagning ianstalt enligt 29 eller 30 kap. , 15. angående verkställighetutomlands av frihetsberövande påföljd enligt lagen (1963: 193) om samarbete medDanmark, , och angående verkställighet av straff m. m.eller lagen (1972: 260) om internationellt samarbete rörande verkställighet avbrottmålsdom, 16. angående utlämning enligt lagen(1970: 375) om utlämning till , , eller förverkställighet av beslut om vård eller behandling, 17. angående kastrering enligtlagen (1944:133) om kastrering, om giltigt samtycke till åtgärden ej lämnats, 18. hos regeringen enligt 1 § andrastycket lagen (1975:1360) om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall. Offentligtbiträde skall utses för den som åtgärden avser, om det behövs förtillvaratagande av dennes rätt. Vid bedömningen av behovet skall särskiltbeaktas om i väsentligt hänseende motstridiga sakuppgifter lämnats under utredningeneller betydelsefulla sakförhållanden i övrigt är oklara. /ärende som anges i 41 § 15 och 1317 skall offentligt biträde utses för densom åtgärden avser, om deit behövs för tillvaratagande av dennes rätt. Vidbedömningen av behovet skall särskilt beaktas om i väsentligt hänseende motstridigasakuppgifter lämnats under utredningen eller betydelsefulla sakförhållanden iövrigt är oklara. /ärende som anges i 41 § 69, 11,12 och 18 skall offentligt biträde utses, omdet ej måste antagas att behov av biträde saknas. Dennalag träder i kraft . AU 1977/78: 30 12 Lagom ändring i lagen (1971:: 52) om skatterätt, fastighetstaxeringsrätt ochlänsrätt Härigenom föreskrives att 6 § lagen (1971: 52) omskatterätt, fastighetstaxeringsrätt och länsrätt! skall ha nedan angivnalydelse. 6 §2 Skatterätt, fastighetstaxeringsrätt ochlänsrätt är domför med ordföranden ensam 1. när åtgärd som avser endastmåls beredande vidtages, 2. vid sådant förhör medvittne 2. vid sådant förhör med vittne eller sakkunnig sombegärts av an- eller sakkunnig som begärts av annan skatterätt,fastighetstaxerings- nan skatterätt, fastighetstaxeringsrätt ellerlänsrätt, rätt eller länsrätt samt vid sådant förhör i ärende enligtutlänningslagen (1954:193) som begärts med stöd av 40 § samma lag, 3. vid beslut som avser endasträttelse av felräkning, felskrivning eller annat uppenbart förbiseende,