bet · G101KU35 · 1977-12-31 00:00:00 — Undersökningen avser ärenden som avgjorts under periodenjanuari-april 1977. Antalet avgjorda besvärsärenden beträffandestadsplanefrågor uppgick till 69 och beträffandebyggnadsplanefrågor till 23. Knappthälften av dessa ärenden har avgjorts utan föregående remiss. Häri ingår bl, a.de ärenden som inkommit efter besvärstidens utgång (deserta ärenden). En någotmindre andel av ärendena har remitterats till en instans, vanligen vederbörandelänsstyrelse. I några fall har ärendet även remitterats till två eller tremyndigheter. Undersökningen ger vid handen att någon rutinmässig remilleringinle sker av dessa ärenden. Remissbehovet prövas från fall till fall iöverensstämmelse med statsrådsberedningens anvisningar som ansluter tillförvaltningslagens bestämmelser i detta hänseende. Närärendet remitterats till två eller tre myndigheter har remissen skett stegvis,dvs. en remissinstans yttrande har inväntats innan ärendet remitterats vidare.Detta förfarande stämmer visserligen mindre väl med den KU 1977/78:35 19 allmännarekommendation om samtidig remiss lill flera myndigheter som ges i statsrådsberedningensanvisningar och förvaltningslagen. Enligt såväl anvisningarna som lagen fåremellertid "särskilda skäl" föranleda annat förfarande. Ianvisningarna anges sådana skäl kunna föreligga just i planärenden. Isammanhanget bör erinras om alt förvaltningslagen formellt inte är tillämpligpå handläggning av ärende hos regeringen men all de principer som kommii lilluttryck i lagen - enligt uttalanden i förarbetena - i stor utsträckning bordeföljas även hos regeringen. Handläggningstiden,dvs. tiden från det ärendet inkom till departementet lill beslutdagen, varierarstarkt. I några fall är den endast , i åtskilliga fall mer än ettår. Den viktigaste anledningen lill dessa variationer ligger självfallet i attvissa ärenden går på remiss, ibland i flera omgångar. Mer än hälften av deicke-remitterade ärendena undersökningen avser har avgjorts . Om ärendet remitterats till en myndighet rör sighandläggningsliden, inklusive remisstiden, vanligen mellan . Vidremiss till flera myndigheter i olika omgångar ökar som sagtshandläggningstiden avsevärt. Avnedanstående uppställning framgår ärendeutvecklingen inom bostadsdepartementetsplanenhet åren 1971-1977 (avrundade tal ), 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 Inkomnaärenden 940 I 400 I 370 I 350 I430 I 557 1 893 Avgjorda ärenden 1240 1400 1420 1218 1533 1508 Balans 31/12 860 1020 990 920 1136 1160 1545 Som nämnts är jämfört medandra departement hårt arbetsbelastat av förvaltningsärenden av olika slag.Inte minst gäller det prövningen av det stora antalet ärenden påbyggnadslagstiftningens område. Ärendeanhopningen har medfört långahandläggningstider. En anledning till de långa handläggningstiderna är somtidigare framgått atl man från departementets sida i betydande utsträckningmåste inhämta yttrande från olika myndigheter. I sammanhanget kan erinras omulskoltets urtalanden i samband med förenämnda besvärsundersökning (KU1975/76:50 s. 10). Utskottet framhöll därvid, atl det självfallet är angelägetatt ärendena efter avslutad remissbehandling tas upp lill avgörande avregeringen så snart del kan ske. a. måste strävan givetvis vara atl undvikaen sådan tidsutdräkt i brådskande ärenden atl frågan förlorat sin aktualitet,då regeringens beslut fattas. Utskottethar inhämtat atl man inom ägnar frågan om de långahandläggningstiderna största uppmärksamhet. Vissa åtgärder i form av bl, a.begränsning av remissförfarandet har vidtagits. Vidare har departementet genomen särskild projektgrupp under ledning av statssekre- KU 1977/78:35 20 terarenoch expeditionschefen företagit en översyn av departementets organisation ocharbetsformer. Härvid har anlitats expertis på organisationsfrågor frånstatskontoret. Resultatet av arbetet kommer att redovisas . Avsiktenär alt på grundval av detta arbete företa vissa organisatoriska förändringarinom departementet och dessutom öka antalet handläggare av förvaltningsärenden. är det angeläget alt man på olika vägar söker nedbringa handläggningstidernainom . Som utskottet uttalade måste givetvis strävanvara att undvika en sådan tidsutdräkt i brådskande ärenden all frågan förloratsin aktualitet, då regeringens beslul fattas. Enligt utskottet är detvärdefullt att man inom avser att genomorganisationsändringar och andra åtgärder komma lill rätta medhandläggningsfrågorna. 1 övrigt har utskottets granskning i denna del inteföranlett någol uttalande. Utskottetsgranskning har utöver redovisade genomgång av vissa frågor rörandehandläggningsordningen inom avsett dels dispenser från dets. k. tätbebyggelseförbudet under både den nuvarande och den förta regeringenstid, dels några uppmärksammade planärenden där högvärdig berörts,vilka ärenden avgjorts av regeringen . I en inom utskottets kansliupprättad promemoria'-W/ö,?o 12 Atill betänkandet - lämnas en kort översikt av gällande rätt på angivna områdensamt vissa uppgifter om bakgrunden till byggnadslagstiftningen m. m. Vadförst gäller lätbebyggelseförbudet skall erinras om att en förutsättning föralt mark skall få användas lill bebyggelse enligt 5 § byggnadslagen (BL) är attden prövats från allmän synpunkt lämpad för ändamålet. Denna allmänna lämplighetsprövningskall ske vid planläggning i någon av de former som BL anvisar. När del gällerglesbebyggelse får dock prövningen också, som ett alternativ, ske i samband medprövningen av ansökan om byggnadslov. Fr. o. m, den står dettaalternativa prövningssätt även öppet för tätbebyggelse av mindre omfattning. Enligt136 § BL kan regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer för särskiltfall medge tillstånd till nybyggnad, vilken innefattar tätbebyggelse, utanhinder av atl förhållande ej föreligger som enligt BL förutsätts för alt markskall få användas till tätbebyggelse. Dennaparagraf tillkom på hemställan av lagrådet, som påpekade, att regeringen enligtdel till lagrådet remitterade förslaget lill BL inte ägde medge undantag frånden i lagen uppställda allmänna principen om vad som förutsattes för att markskulle få användiis till tätbebyggelse. Rätt för regeringen alt under speciellaförhållanden besluta om sådan avvikelse syntes dock böra finnas. Regeringensbefogenhet att i särskilda fall medge undantag har inte begränsats av någonsärskild föruLsättning. I56 § byggnadsstadgan (BS) har föreskrivits alt inom område, som inte ingår istadsplan eller byggnadsplan, lov ej får medges till nybyggnad, som skulleinnefatta tätbebyggelse. 1 enlighet med stadgandet i 136 § BL har KU 1977/78:35 21 emellertidlänsstyrelsen i 67 § BS fått befogenhet att, om särskilda skäl föreligger,lämna tillstånd till sådant nybyggnadsföretag. Sådan befogenhet kan under vissaförutsättningar även anförtros . Denna rätt att medge undantagomfattar befogenhet alt dispensera från den i 5 § BL uppställda allmännaprincipen om vad som förutsätts för alt mark skall få användas tilltätbebyggelse. 1971 ändrades6 § BL som definierar begreppet tätbebyggelse. Innebörden av ändringen var delsatt även sådan samlad bebyggelse som kan väntas nödvändiggöragemensamhetsanordningar skall anses som tätbebyggelse, dels att vid prövning omtätbebyggelse föreligger hänsyn skall tas även lill bebyggelse som är attvänta. I samband med ändringsförslaget uttalade departementschefen att det lågi sakens natur att bestämmelsen om dispens från lätbebyggelseförbudet skulletillämpas restriktivt. Departementschefen ansåg alt den ändring avtätbebyggelsedefiniiionen som han förordade och motiven för ändringenytterligare markerade atl dispens borde vara en ren undanlagsföreteelse. Enligtdepartementschefen borde dispensgivning sålunda t. ex. inle fä leda till attett bebyggelseområde, för vilket detaljplan borde ha upprättats, blir utbyggtutan föregående detaljplanering (prop. 1972 utsträcktes5 § BL atl gälla även glesbebyggelse. Avsikten med denna lagändring var atlstärka samhällets, i synnerhet kommunernas, ställning i den lokala planeringen. Tillgmnd för lagändringarna låg prop. 1972:111 om hushållningen med mark ochvatten. Det förutsattes därvid att det i vissa angivna situationer skullefinnas möjligheter att medge dispens från delaljpianekravet för tätbebyggelse.Detta skulle kunna ske med stöd av antagen översiktsplan eller annatöversiktligt bedömningsunderiag. a. framhölls det i propositionen att dennya ordningen medförde att också enstaka byggnadsföretag som innefattartätbebyggelse skall kunna tillåtas dispensvägen i fall där detta oftast intedittills varit möjligt. Som exempel härpå nämndes bebyggelse i anslutning tillbefintlig jordbruksbebyggelse (se prop. s. 321). Även civilutskotiel anförde isitt yttrande över propositionen (CU 1972:35 s, 17) atl en lokalisering avfritids- och permanentbosläder i anslutning lill befintlig jordbruksbebyggelsei många fall otvivelaktigt är en lösning som medför ömsesidiga fördelar. Sominledningsvis framgått har lätbebyggelseförbudet uppmjukats med verkan fr. o,m. , I propositionen 1976/77:122 som antogs av islutet av förra (CU 1976/77:35) lades fram förslag till ändringar iBL och BS i det angivna syftet. Ändringarna innebär bl. a. att tätbebyggelse avmindre omfattning kan lämplighetsprövas i samband med prövning av ansökan ombyggnadslov. Det principiella krav på detaljplan för tätbebyggelse som tidigaregällt har således upphävts för dessa fall. Enligt propositionen skalländringarna ses mot bakgrund av dels uttalanden i regeringsförklaringen den 8oktober 1976 om enklare regler för viss bebyg- KU 1977/78:35 22 gelse,dels beslul (rskr 1975/76:201) alt som sin mening ge regeringen tillkänna all redan gjorda överväganden i planeringsfrågor bör knytas som motivlill ändringar i byggnadslagstiftningen m. m. Enstatistisk jämförelse har gjorts beträffande av regeringen prövade dispenserfrån lätbebyggelseförbudet resp. motsvarandetidsperiod 1977. Det gäller sålunda sådana fall där vederbörande länsstyrelsevägrat dispens och frågan förts lill regeringen genom besvär. Resultatet avjämförelsen redovisas i följande uppställning. Bifall Avslag Bifall Avslag 7 170 47 130 I en inom ulskoltets kansli upprättad promemoria-W/ago 725- lämnas en kort redogörelse för samtliga dessa dispensärenden. Utskottetsgranskning, som alltså avser tid års uppmjukning av del s. k.lätbebyggelseförbudet, har gett vid handen all antalet bifallna dispenser ökadetämligen kraftigt under de två jämförda tidsperioderna, dvs. med närmare 23 96.Av redovisningen framgår vidare atl i de fall där förra regeringen bifallitbesvär över beslul hade tillstyrkt dispens i sexfall och motsatt sig dispens i ett fall, medan motsvarande anlal avseende dennuvarande regeringens dispensbeslul var 28 resp. 19. har gjorts gällande att den nya regeringen utnyttjatdispensinslitutet på ett sätt som avviker från den restriktivitet i dettaavseende som regering och riksdag tidigare gett uttryck för skulle gälla. Utskottetvill framhålla alt regeringens befogenhet alt i särskilda fall meddela dispensfrån lätbebyggelseförbudet inle begränsats av någon särskild förutsättning iBL. Det bör erinras om atl i samband med de tidigare angivna lagändringarna1972 förutsattes att det i vissa situationer skulle finnas möjligheter attmedge dispens från detaljplanekravet för tätbebyggelse. Beträffande de av dennya regeringen beviljade dispenserna har vidare vederbörande byggnadsnämnd iflertalet fall tillstyrkt dispens. Enligt utskottet är det naturiigt atl dennya regeringens någol liberalare syn på byggnadslagstiftningens tillämpning ihilhörande frågor som också angetts i regeringsförklaringen även kommer tilluttryck i samband med dispensgiv-ningen. I övrigt har utskottels granskning idenna del inte gett anledning till något uttalande. Utskottetsgranskning har även avsett några uppmärksammade planärenden som behandlades avregeringen och där berördes av planförslagel. Det förstagäller ett beslut där regeringen vägrade fastställelse av tvåstadsplaner för del av del s. k. i kommun. Deandra besluten fattades av regeringen och avsåg fastställelse avtvå byggnadsplaner berörande i KU 1977/78:35 23 Besluten fogas som bilaga 12 C, D och E till detta betänkande. Somframgår av översikten av gällande rätt intar BL principiellt den ståndpunktenatt ett områdes läggande under stads-eller byggnadsplan aren kommunalangelägenhet. Elt uttryck härför är att eller regeringen vidfastställelseprövningen inte kan göra några ändringar i planförslagel utan iprincip endast kan säga ja eller nej lill delta. Vadgäller de statliga myndigheternas uppgift vid fastställelseprövningen saknasnärmare bestämmelser i som anger vad denna prövning skall avse. Avförarbetena till BL framgår alt denna prövning skall avse både lagligheten avkommunernas planbeslut och alt enskildas rätt inte trätts för när. Vidare skalltillses atl erforderlig hänsyn tagits till vikliga intressen som är gemensammaför hela landet, t. ex. alt natursköna områden skonas från bebyggelse eller attgod åkerjord bevaras. Isammanhanget bör enligt utskottet vidare erinras om den fysiska riksplaneringenbeträffande vilken allmänna riktlinjer lades fram för 1972.Statsmakternas beslut på detta område innebär bl. a. att de av riksdagenfastlagda riktlinjerna för hushållningen med mark och vatten utan uttryckligtlagstadgande skall bli vägledande för regeringen och underställda myndighetervid alla beslut om sådan markanvändning som riktlinjerna avser. Dessariktlinjer är av sådant slag att det vid fastställelseprövningen av stads- ochbyggnadsplaner ankommer på de statliga myndigheterna atl bevaka att de beaktas. Ibeslutet angående Ope-Torvallaärendet erinrades om att under senareår gett uttryck för en ökad restriktiviiel i synen på användningen avjordbruksmark för annal ändamål än jordbruk. a. avbehandlingen av prop. 1975/76:1 med redovisning av programskedet i den fysiskariksplaneringen. I besluten beträffande byggnadsplanerna i Staffans-torpåberopades vissa riktlinjer för den fysiska riksplaneringen i län.Även i dessa framhölls att stor restriktivitet bör iakttas i samband medianspråktagande av högvärdig jordbruksmark för annat ändamål. BeträffandeOpe-Torvallaplanen har inom utskottet gjorts gällande att regeringens beslutinnebär att kommunens inflytande på planfrågor åsidosatts på ett sätt som slåri mindre god överensstämmelse med det s. k. planmonopolet. Medhänvisning lill vad angetts beträffande vilka intressen som skall beaktasav regeringen vid en prövning av stads- och byggnadsplaner har utskottet intekunnat finna alt fog för kritik mot regeringen föreligger. 9.Angående regeringens åtgärder rörande () efterutskottets granskning av 80-ärendet I förra årets granskningsbetänkande behandladeutskottet frågan om den förra regeringens handläggning av Stålverk80-projektei(KU 1976/77:44 s. 28 KU 1977/78:35 24 ff).Utskottet har vid årets granskning följt upp frågan genom att undersöka vilkaåtgärder den nuvarande regeringen vidtagit beträffande () efter förra årets granskning. Somnärmare framgår av granskningspromemorian, bilaga 13 till delta betänkande,samt den i samband med förra årets granskning upprättade promemorian (KU1976/77:44 s. B 87) rekommenderade , att projektetStålverk 80 skulle skjutas . Regeringen underrättades härom ifebruari 1977. hade regeringen - - fattat beslutom alt i en proposition till (1976/ 77:57) begära anslag för NJA:sfortsatta verksamhet med för att åstadkomma enfinansiell rekonstruktion av företaget och därmed säkra NJA:s fortbestånd. Bl.a. planerades en ökning av valsverkskapacitelen. I propositionen uttaladeindustriministern, att han hade för avsikt atl i annat sammanhang återkommabeträffande 80. beviljade det begärda anslaget, I sillbetänkande över propositionen fömlsalte näringsulskoltet (NU 1976/77:21) attriksdagen successivt skulle få la del av - och i den mån så behövdes taställning till - planerna för den fortsatta utbyggnaden. Enligt utskottetinnebar beslutet ett klart principiellt ställningstagande lill förmån för enpositiv utveckling av NJA, beslutade att utreda frågan om den svenskahandelsslålsindusirins framtida utveckling och struktur. En av förutsättningarnaför utredningen var att ett nytt stålverk skulle uppföras i . I denna deländrades direktiven sedan fattat beslutet attskjuta planerna på ett nytt stålverk . Utredningen lämnade i april1977 sitt betänkande Handelsstålsindustrin inför 1980-talei (SOU 1977:15-16).Omedelbart härefter började , , och överlägga om bildandet av ett gemensamthandelsstålsföreiag. Dessa förhandlingar avslutades och leddetill att de berörda företagen föreslog, att ett gemensamt handels-stålsföretag.Svenskt Stål AB (), skulle bildas. Nämndaförslag har legat till grund för den proposition om del framtida statligaengagemanget i handelsstålsindustrin (prop. 1977/78:87) som i januari 1978förelades . I enlighet med propositionens förslag har den 6april 1978 beviljat anslag med ca för bildandet av , vari skall ingå stål- och gruvrörelserna i , , samt järnvägsrörelse. Staten skall erhålla av aktierna i det nya bolaget (NU 1977/ 78:45). Ipropositionen anför industriministern, att han anser ett fullföljande avStålverk 80-projektet f n. vara helt orealistiskt. Näringsutskotlei anslutersig idennadel till propositionen utan någon särskild kommentar. len reservation(s) till belänkandet erinras om tidigare riksdagsbeslut rörande NJA, vari bl.a. förutsatts en finansiell rekonstmktion av företaget samt en utbyggnad avvalsverks- och stålämneskapaciteten. Reservanterna utgår från atl vad KU 1977/78:35 25 riksdagensålunda uttalat skall infogas i den långsiktiga planeringen. Delkapitaltillskott på 1,8 miljoner som NJA erhöll har använts påföljande sätt: Sammanlagt har åtgått för att säkraföretagets förluster . Extraordinära avskrivningar ochutrangeringar för belöper sig på . Föriusten för1977 beräknas preliminärt till . Det återstår således 355miljoner av kapitaltillskottet. Dessa medel skall enligt riksdagsbeslutettillföras . Isamband med 80-projektet träffades avtal med Kröchnerkon-cernen i Västtysklandom viss export av stålämnen. Enligt avtalet som ingicks ochlöper t. o. m. har NJA förbundit sig atl leverera 50 000 tonslränggjulna billels från till ell valsverk som ägs av iHaspe i . Kröchners tillverkar armerings-järn av del exporteradematerialet. (Del ursprungliga 80-projeklet avsåg export av ca 4miljoner ton slålämnen .) Leveranserna fullföljs avtalsenligt av NJA,Avtalet innebär bl. a. att NJA får en viss andel av Kröchners försäljningsprisför armeringsjärnet. Denna andel uppgår nu lill ca 70 96 av försäljningspriset.F. n. bedöms avtalet, som innehåller en indexklausul, som mycket ogynnsamt förNJA beroende på de mycket låga priser på armeringsjärn som råder iVästtyskland. Denverkställda granskningen föranleder utskottet all göra följande uttalande. Lägetinom stålbranschen har fortlöpande försämrats . Dellagäller såväl den inhemska marknaden som världsmarknaden. NJA har under denna tidvisat ökade förluster. En finansiell rekonstruktion av förelaget gjordes våren1977 genom elt kraftigt kapitaltillskott. Situationen inom NJA visade sigemellertid vara allvariigare än man förutsåg vid denna tidpunkt.Kapitaltillskottet konsumerades därför till större delen för täckning avförelagels förluster , Denframlida utvecklingen av handelsstålindustrin hade börjat utredas . I april1977 avgav utredningen sitt betänkande, som gick ut på en betydanderationalisering av branschen för att åter söka få till stånd en rimliglönsamhet, I enlighet med utredningens förslag inleddes överiäggningar mellande större handelsstålsföretagen om ett samgående, vilka överläggningar leddetill beslutet om att förorda bildandet av . har nubeviljat anslag för statens medverkan i det nya bolaget. Redangenom NJA:s beslut att skjuta 80-projekiet på framliden upphördeenligt utskottets mening förutsättningarna för de tidigare riksdagsbesluten omStålverk 80. Alla av projektet direkt berörda har varit medvetna därom, vilketbl. a. ersättningsanspråken från kommun vittnar om. uppfattning har regeringen inte rimligen kunnat underlåta alt i denuppkomna krissituationen avvakta det pågående utredningsarbetet omhandelsstålbranschen innan slutlig ställning togs till NJA:s framtidautveckling. KU 1977/78:35 26 Redan omkring efter det alt de berördastålföretagen avslutat sina överläggningar avgav regeringen proposition tillriksdagen angående , Detanförda visar enligt utskottets mening atl regeringen handlagt det svårlöstaoch allvarliga problemet om NJA:s framtida utveckling med den omsorg ochskyndsamhet som var påkallad, I övrigt har granskningen inte gett anledningtill något uttalande från utskottets sida. 10.Regeringens handläggning av energifrågorna Liksom föregående år har utskottet i åretsgranskning tagit upp regeringens handläggning av energifrågorna. Regeringsskiftet1976 har inneburit nya förutsättningar för energipolitiken i vårt land. Iregeringsförklaringen anförde regeringen atl den skulle föra en energipolitiksom tryggar energiförsörjning och sysselsättning samt ger handlingsfrihet införframliden. Detta skulle enligt deklarationen bl. a. ske genom insatser föreffektivare energianvändning, ökad forskning kring förnyelsebara energikällorsom solenergi och vindkraft saml ett effektivare utnyttjande av vattenkraften iredan exploaterade älvar. De oulbyggda norriandsälvarna och andra värdefullaälvsträckor skulle bevaras. Energipolitikenhar inriktats på åtgärder av det slag som aviserades i regeringsförklaringen.Mest uppmärksammad har utvecklingen på kärnkraftsområdet blivit. Denviktigaste förändringen i regeringspolitiken på detta område är atlsäkerhetsfrågorna givits en mer framskjuten plats . Genomtillkomsten av den s. k. villkorslagen har garantier skapats för alt några nyakärnkraftsaggregal inte kommer alt startas innan det klariagts atl desäkerhetsproblem som är förknippade med den slutliga förvaringen av dethögaktiva avfallet kan lösas. Enligt lagen skall ägare tillkärnkraftsreaktorföratt få tillstånd att ladda denna kunna visa huroch vårenhelt säker slutlig förvaring av det vid upparbetningen erhållna högaktivaavfallet kan ske. Om använt kärnbränsle inte avses bli upparbetat krävs förtillstånd alt reaktorinnehavaren har visat hur och var en helt säker slutligförvaring av del kan ske. För reaktorn , vilken var färdigställd vidregeringsskiftet, gäller enligt lagen särskilda föreskrifter. För tillståndtill drift av reaktorn efter den 31.12.1977 krävdes att reaklorinnehavaren() företett avtal, som på ell betryggande sätt tillgodoser behovetav upparbelning av använt kärnbränsle eller har visat, att hanteringen avanvänt ej upparbetat kärnbränsle kan ske på elt helt säkert sätt. tillsatte regeringen också en särskild utredning,, för atl förbereda det energipolitiska beslut som riksdagenskall fatta . Kommissionen, som arbetat snabbt, har i dagarnapresenterat ett betänkande. Säkerhetsfrågorna kommer dock att behandlasutföriigare i ett nytt betänkande som enligt planerna skall föreligga KU 1977/78:35 27 Genomdessa insatser från regeringens sida har tagits fram ett viktigt underlag fördet för energiförsörjningen på viktiga beslut som har attfatta . har säkerhetsfrågorna ägnats det intresse som ärnödvändigt av hänsyn till vårt ansvar för framtiden. Särskilt villkorslagen harvarit av stor betydelse i detta avseende. De säkerhetskrav som stipuleras ilagen för tillstånd att tillföra reaktor kärnbränsle har föranlettkärnkraftsintressenterna att initiera och genomföra elt internationelU' settunikt forsknings- och utvecklingsarbete rörande säkerhetsfrågorna. Detta arbeteär ännu ej slutfört. En första rapport som behandlar förvaringen av upparbetatavfall presenterades . Arbetet fortsätter nu med frågan ommöjligheterna alt finna en helt säker slutlig förvaring av icke upparbetatutbränt kärnbränsle. Den första rapporten överlämnades till regeringen isamband med att ansökte om tillstånd alt ladda reaktorn .