bet · G101LU5 · 1977-12-31 00:00:00 — Enligt protokoll, hållet vid sammanträde med riksdagenslagutskott , har ulskoitet beslutat alt inhämta lagrådetsyttrande över de förslag lill ändringar av 12, 13, 15, 18 och 20 ! ;>; i deti propositionen 1976/ 77:123 framlagda förslaget lill konsumentkreditlag, somframgår av en protokollet bilagd lagrådsremiss. De remitterade förslagen, som finns bilagda dettaprotokoll, har inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagenföranleder följande yttranden. 1 andra styckei av denna paragraf har orden "defoch"delar" använts med sinsemellan så olika syftning, alt en vissoklarhet uppkommit. Sålunda talas, för det fall då dröjsmål med alt erlägga entjugondel av krediifordringen skall godtagas, såväl om att köparen är idröjsmål med atl erlägga förfallen del av krediifordringen som om atldröjsmålet avser två eller fiera delar av fordringen. De delar som avses på detsistnämnda stället är tydligen sådana belopp som är förfallna till betalningvid skilda tidpunkter. Enligt lagrådets åsikt bör andra stycket omformuleras. Därvidkan, med begagnandeaven term som förekommeri lagen om avbeialningsköp (se bl.a. I och 2 SS), senare delen av meningen lämpligen ges avfattningen " eller, om dröjsmålet avser två eller flera vid olika lidpunkter förfallnaposter, till mer än en tjugondel av hela kreditfordringen". 1 paragrafen ges regler om köparens rätt atl vidförtidsbetalning av skuld på grund av kreditköpet få sin skuld reducerad påvisst sätt. Särskilda regler gäller här för kreditkostnad i allmänhet och förden del av kostnaden som utgör uppläggningskostnad. I fråga om kreditkostnad iallmänhet får vi anföra följande. Enligt proposilionen skall reduktion ske enligt enschablonmässig metod, som går ut på atl krediifordringen minskas med så stordel av kredilkoslnaden som den ej utnyttjade kredittiden utgör i förhållandetill den avtalade LU 1977/78:5 76 Bilaga 3 kredittiden.Utskottet föreslår den ändringen alt reduktion skall ske med den del avkredilkoslnaden som hänför sig till den ej utnyttjade kredittiden. Utskottetframhåller att förslaget ligger i linje med den lösning som förordats avkreditköpkommiltén. Imotiveringen redogör utskottet för olika i lagstiftningsärendet diskuterade avräkningsmeloderoch behandlar härvid utom propositionsförslaget även avbetalningsköplagenshithörande regler saml den s. k. Utskottet framhåller all valet avmetod inte saknar betydelse ur ekonomisk synvinkel. Av utskottet gjordaberäkningar ger nämligen vid handen, alt storieken av del belopp varmedkreditkostnaden i en given situation skall reduceras kan variera avsevärtberoende på om avbetalningsköplagens bestämmelser, propositionsförslaget eller78-regeln används. Den riktiga utgångspunkten vid val av metod måste enliglutskottets uppfattning vara att varje konsumenlkredil i görligaste mån skallbära sin egen kostnad. Regler som kan leda till all kostnaden övervältras påandra konsumenter bör alltså undvikas. Viktigt är också alt avräkningsreglernai förhållandel mellan parterna ger så rättvisa resultat som möjligt. En annanomständighet som enligt utskottets mening måsle beaktas i sammanhanget är allreglerna bör ges en sådan utformning atl de utan svårigheter kan tillämpas viduppgörelser mellan parterna själva och vid handräckningsförfaranden föråtertagande av varan. Utskottetsförslag innebär all man i bestämmelsen endasl anger principen för huravräkningsförfarandet mellan parterna skall gå lill. Avsikten är atl del skallankomma på i dess egenskap av tillsynsmyndighet enligt lagenatt i samarbete med berörda näringslivsorganisalionerge råd och vägledning förtillämpningen i det praktiska affärslivet. Utskoltel förordar all detta skergenom alt man bl. a. utarbetar avräkningstabeller grundade på 78-regeln ochandra anvisningar. Det uttalas vidare atl det inte finns något hinder mot t. ex. för vissa branscher, där önskemålet om enklare avräkningsregler ärsärskilt stort, ulformar avtalsformulär som innehåller mera schablonartadeavräkningsregler, under förutsättning atl köparen inte härigenom sätts i ensämre ställning än lagen ger honom. Medhänsyn till det nya material som framkommit under utskottsbehandlingen har viinte något atl erinra mot atl lagtexten utformas på ett sätt som tillåter enbättre anpassning av avräkningen till den verkliga räntekostnaden än som följerav den i proposilionen föreslagna schablonregeln. Ej heller har vi något alterinra mot all man härvid i lagtexten endasl upptager en allmänt hållenbestämmelse om beräkning av reduktionen och atl del överlämnas lillkonsumentverket atl i samarbete med näringslivets organisationer utformanärmare anvisningar om bestämmelsens lillämpning. Enligt vår mening bör deldock av lagtexten tydligare framgå atl avsikten således är alt tillämpningen ihuvudsak skall grundas på anvisningar av detta slag. Del föreligger eljest riskatl den föreslagna lagtexten läses så all reduktion av kredilkoslnaden alllid skall ske på grundval av en beräkning av den verkliga LU 1977/78:5 77 Bilaga 3 räntekostnaden.Det nu angivna syftet torde uppnås om man i lagtexten anger atlkrediifordringen skall minskas med den del av kreditkostnaden som enligtberäkningsgrunder, som slår i överensstämmelse med god sed på marknaden, är althänföra lill den ej utnyttjade kredittiden. En sådan hänvisning lill god sed påmarknaden har upptagits i bestämmelsen i 8 ! ; om kontantinsats och innebär ävendär alt närmare anvisningar för marknaden skall utfärdas av konsumentverketefter samråd med näringslivels organisationer. uttalat får man räkna med att den avsedda vägledningen med tidenkommer att ge god stadga åt tillämpningen av avräkningsregeln. I anslutningtill utskottels påpekande alt det i vissa branscher kan vara lämpligt med meraschablonartade avräkningsregler än 78-regeln kan framhållas alt det ejföreligger hinder alt i branscher, där förhållandena påkallardet, tillämpa renränteberäkning. Iutskottets förslag har i paragrafens första stycke införts en bestämmelse omatt i fall, då betalning sker än i avtalet bestämd förfallodag,den ej utnyttjade kredittiden skall räknas från första förfallodagen efterbetalningen. Vi har ej något att erinra mot alt en sådan bestämmelse, som harmotsvarighet i avbetalningsköplagen, införes i konsumentkreditlagen.Bestämmelsen innebär att köparen vid betalning före förfallodagen går miste omden reduktion som belöper fram lill förfallodagen. Det kan anmärkasall det självfallet står parterna fritt alt i köpeavtalet träffaöverenskommelse om att bestämmelsen ej skall tillämpas, så att köparen alltsåvid eventuell förtidsbetalning före förfallodag skall få reduktion även förtiden fram lill förfallodagen. Vidlillämpning av huvudregeln om reduktion uppslår en tolkningsfråga för fall, dåkredit lämnas men kassarabati utfästes för den händelse kontant betalningerlägges inom viss kortare lid. Den som utnyttjar krediten får alltså ejåtnjuta del avdrag som kassarabatten innebär och enligt uttalande iproposilionen skall rabattbeloppet anses utgöra en kostnad för krediten. Meddetta betraktelsesätt skulle det kunna hävdas att köparen, om han betalar efterden för erhållande av kassarabatt bestämda tiden men före kredittidens utgång,borde tillgodoräknas viss del av kassarabatten. En sådan tillämpning torde docki allmänhet få anses slå i strid med vad som är god sed på marknaden och tordedärför inte böra ifrågakomma. a. fråga om den reduktion som skall ske, om vid ett avbetalnings-eller annat kreditköp betalning sker . Bestämmelsen får genomhänvisning i 17 S betydelse även för den avräkning som skall ske vidåtertagande enligt nämnda paragraf Propositionens förslag på denna punktinnebär, all reduktionen skall ske på del sätt alt den obetalda delen avkreditfordringen minskas med så stor del av kredilkoslnaden som den ejutnyttjade kredittiden utgör i förhållande till den avtalade kredittiden. LU 1977/78:5 78 Bilaga 3 dettaförslag har särskilt invänts atl det innefattar ett obefogat gynnande avkonsumenten. I utskoiisförslaget sägs i lagtexten endast, atl reduktionen skallske med den del av kredilkoslnaden som "hänför sig till" den ejutnyttjade kredittiden. Regeln överensstämmer med vad som föreslås avkreditköpkommiltén. Avulskottsmoliven synes framgå att man eftersträvat en avräkning som är neutralparterna emellan. Den helt neutrala avräkningsmetoden är tydligen vad somkallas den matematiskt korrekta. Med hänsyn till an denna innefattar inveckladematematiska eller företagsekonomiska uträkningar, har man emellertid, framgårdet av motiven, tänkt sig, atl för de normala fallen godta den s. k. 78-regeln,som är enklare - men dock inte särskilt enkel - och som vanligen endasl lederlill obetydliga avvikelser från den matematiskt korrekta. För vissa fall,särskilt vid oregelbundna avbetalningar, måste dock, uttalas del, avvikelserske från 78-regeln. Rörande såväl 78-regeln som åsyftade avvikelser förutsättstabeller som upprättas av få bli avgörande för reduktionensstorlek i del konkreta fallet. Motdet sålunda föreslagna arrangemanget kan efter min mening invändningar riktas. 1första hand må framhållas an man möjligen är benägen alt överskatta betydelsenav att den avräkningsmelod som lagfästs möjliggör största tänkbara"rättvisa", varmed då här avses all den tillgodoser kravet påmatematisk eller förelagsekonomisk korrekthet. Det förefaller vara av min.stlika stor betydelse - vilket också påpekas i utskottsmoiiveringen - alt regelnär klar och lättillgänglig. Ett intresse av största vikt är efter min meningockså, inte minst när det gäller ett civilränsligt förhållande, där fråga är omavtalsparts betalningsskyldighet mot motparten i avtalet, atl avräkningsregeln,om den ej upptagits i avtalet, kan ulan svårighet utläsas av lagtexten; man böralltså helst inte vara nödsakad atl söka efter den i lagförarbeten eller varahänvisad till administrativa myndigheters avgöranden, vilkas rättsliga valör äroviss och vilka måhända kan bli föremål för ändringar på ett svåröverblickbartsätt. Beträffandesåväl gällande avbetalningsköplags regel (4 >;) som propositionens regelkan sägas alt de tillgodoser kravet på enkelhet och lätlfalllighet. Man kan medstöd av stadgandet självt och avtalet ulan svårighet räkna ut, vilken ekonomiskbetydelse det kan ha atl verkställa en förtida betalning. Riktigtär emellertid att båda dessa metoder betyder avvikelse från vad som utgörmatematiskt eller företagsekonomiskt korrekt beräkning. Propositionens metodsynes innebära störst avvikelse, och alltid lill köparsidans förmån.Avbetalningsköplagens regel synes i vissa lägen vara till fördel, i vissa lägentill nackdel för köparsidan. Ölägenheternaav sådana "avvikelser" bör nu efter min mening, som redan antytts,inte överdrivas. Har man en klar regel, kan parterna i rätlslivet inrätta sigefter den och anpassa prissättning, avtalsvillkor etc. därefter. Betyder enviss regel, alt del för en köpare kan te sig förmånligt att så snart sommöjligt LU 1977/78:5 79 Bilaga 3 försökaslutbetala ett kreditköp, innefattar det måhända också en effekt av regeln, somkan framstå som etl värde, även för kreditgivarsidan. Omman nu emellertid uppfattar "rättvisa" i förut berörd mening, sålundaneutralitet i fråga om reduktionens beräkning, som ett mål som böreftersträvas, kan likväl efter min mening anmärkningar riktas mot denföreslagna lagtexten. I första hand kan frågas, om ordalagen ens i denomfattning som avses ger besked om principen för reduktion. Uttrycket"hänför sig till" anger knappast med säkerhet något annat än allreduktionen på ett eller annat sätt skall stå i relation till den ej utnyttjadekredittiden. Med den läsarten skulle man tydligen kunna säga, atl i vart fallpropositionsförslagets metod, kanske också avbetalningsköplagens, skulle kunnafalla in under ordalagen. Dessa blir då - frånsett det tämligen självklara, atldet bör föreligga någon form av relation - helt innehållslösa. Önskarman uttrycka, alt avräkningen skall ske på del matematiskt ellerföretagsekonomiskt korrekta sättet, synes man sålunda åtminstone böra ersättauttrycket "hänför sig till" med något annat, kanske t. ex."belöper på" e.d. Ävenom lagregeln undergår detta mått av precisering, ger den dock uppenbariigen ejnågot besked om vad som, närmare bestämt, skall gälla i fråga om reduktion. Föratt få vetskap om dena måste man gå till - på olika håll befintliga -motivuttalanden, kompletterade med administrativa avgöranden. Detta är,särskilt när det inte gäller anvisningar om vad etl avtal som skall träffas fårinnehålla utan bestämmande av betalningsskyldighet enligt etl träffat avtal,efter min uppfattning inte någon god lagstiftningsmetod. Vadnu anförts leder väl närmast till all man, med del mål som synes eftersträvat,skulle söka alt i lagtexten la in en uttömmande beskrivning av dereduktionsmetoder som avses skola få komma i fråga. Klart är dock, såsom unalasi utskoitsmoliven, att delta skulle leda till att lagtexten blev utomordentligtkomplicerad och svårförståelig. Och är uppenbarligen intet vunnet medulföriigheten. Delförefaller emellertid inte omöjligt atl åtminstone i väsentlig mån tillgodose åena sidan parternas, särskilt konsumentens, intresse av att kunna på egen handskaffa sig kännedom om vad som gäller, å andra sidan del intresse i fråga omredukiionsregelns innehåll som synes vara ett mål för utskottet. Detta kundeske så all man som en formell huvudregel har en regel, där avräkningsmetodenenkelt och klart framgår, t. ex. avbetalningsköplagens eller propositionens.Denna skulle emellertid kompletteras med en bestämmelse, som medger, att nämndaregel får frångås och ersättas av annat beräkningssätt under förutsättning, attinnebörden därav klart framgår redan av del mellan parterna träffadekreditavialet. Det synes enklast atl som utgångsprincip välja propositionensregel, som genomgående torde vara fördelaktigare för konsumenten än andraberäkningsmetoder. Del får då sedan bli en sak för kreditgivaren, om han önskaralt etl annat, mer "neutralt" beräkningssätt skall komma lillanvändning, atl tillse, alt avtalet innehåller LU 1977/78:5 80 Bilaga 3 Beskrivningen bör utvisa storleken av reduktionen, ombetalning sker vid olika lidpunkter . Det bör uppställas som krav attberäkningsmetoden godkänts av . Enlagregel av nu åsyftad innebörd kan förslagsvis ges följande utformning: "Vidförtidsbetalning enligl 12! ; skall vid beräkning av kreditgivarens fordran denobetalda delen av kreditfordringen minskas med så stor del av kreditkostnadensom den ej utnyttjade kredittiden utgör i förhällande lill den avtaladekredittiden. Kreditgivaren får dock i stället lillämpa annan beräkning av dendel av kredilkoslnaden som hänför sig lill den ej ulnyltjade kredittiden, omvid avtalet fogats av godkänd redogörelse utvisandekreditkoslnadens fördelning . Om betalning sker . . .efter betalningen. Vid avräkning ... ej äroskälig." Enligluttalanden i proposilionen i anknytning lill bestämmelserna i 2 !jkonsumentkreditlagen skall i händelse en leverantör regelmässigt ger vissrabatt på angivet pris, när betalning sker genast eller inom viss ,kontantprisei anses vara del rabatterade priset. Vid beräkning av kredilkoslnadenskall därför också mediagas det belopp som köparen går miste om lill följd avall han inte får åtnjuta ifrågavarande rabatt. Frågahar uppstått, om vid tillämpningen av köparen bör få tillgodonjuta reduktionäven med del av nämnda rabattbelopp, oaktat hans -förtida - betalning äger rumavsevärd tid efter utgången av den frist inom vilken betalning skulle ha skettför atl kontanlrabatten skulle få tillämpas. Detsynes sakligt sett vara föga fog för att reduktionen skulle innefatta även nunämnda belopp. Fråga är om särskild föreskrift erfordras för alt man skallundgå detta resultat. Medgivandeav koniantrabaii av berört slag synes kunna betraktas som en ersättning för alten säljare besparas vissa av kostnaderna för uppläggande av en kredit åtköparen. Då kredit ifrågakommer, kan därför bortfallet av rabatten betraktassom - del av - kostnaden för kredits uppläggande. Under förutsättning altenligt 13 S andrastycket i utskotlsförslaget beloppet angivils i avtalet (ochej är oskäligt), skulle sålunda kreditgivaren alltid äga tillgodoräkna signämnda belopp. Reduktion enligl 13 S skulle alltså ej behöva innefattarabattbeloppet. Någon särskild föreskrift härom synes knappast erforderiig. Lagrådetföreslår alt i andra stycket av denna paragraf motsvarande ändring vidtages somden lagrådet förordat beträffande 12 S andra stycket.