bet · G101UU4 · 1977-12-31 00:00:00 — medanledning av motion om skydd för handeln med Imotionen 1975/76:1147 av () hemställs att beslutaratt hos regeringen anhålla 1. omförslag till lagstiftning som motverkar ekonomisk diskriminering av judar och israeliska företag, 2. attden skall söka ingå sådana internationella överenskommelser som skyddar handeln med . Motionärenerinrar om att det från arabiskt håll bedrivs en kampanj somsyftar till ekonomisk isolering av samt att kampanjen innebär attföretag hotas med ekonomiska repressalier genom olika former av bojkott, om deinte upphör med sina affärsförbindelser med eller med judar över huvudtaget. Den i motionen åsyftade isoleringskampanjen motIsrael, som i allmänhet brukar gå under namnet "arabbojkotten",inleddes redan i samband med staten tillkomst . Den var till enbörjan i huvudsak begränsad till sjöfarten på , men vidgades i mitten av1950-talet till att generellt avse företag och organisationer som på något sättkan anses bidra till att stärka ekonomi och krigspotential, såsom genomöverföring av kapital och teknisk "know-how", genom etablering avdotterföretag etc. Sådana företag kan sålunda bli svartlistade och därmed iprincjp utestängda från allt ekonomiskt utbyte med arabländerna. Däremotär bojkotten som regel inte riktad mot förelag som enbart bedriver normalhandel med . Särskilda regler synes dock gälla i samband med statligupphandling i vissa vilka kan kräva att de förelag som vill delta ianbudstävlan skall underteckna en försäkran orn alt de inte har några som helstförbindelser med . Tillämpningen härav är dock inte konsekvent genomförd. Bojkottenhar initierats och hålls samman av , som omfattar ett 20-talstater, och den administreras av ett särskilt bojkottkonlor i . Detåligger lokala bojkottkontor i de enskilda medlemsländerna att insamla materialoch aktualisera frågan om svartlistning av företag som kan bli föremål förbojkott. Företagen i fråga delges oftast rnisstankar om sådant samröre medIsrael som kan utgöra bojkottgrund och anmodas yttra sig inom en visstidsfrist. hålls i s. k. 1 1977/78. UU 1977/78:4 2 bojkottkonferensermed företrädare för förbundets medlemsstater. Vid dessa tas beslut omrekommendationer till medlemsstaterna om svartlistning av företag eller omdessas avförande från tidigare svartlistning. Medlemsstaterna, som har egnabojkottkontor med egen prövningsrätt, är dock inte skyldiga att följa decentrala rekommendationerna. De lokala bojkottkontoren utfärdar sålunda efterhand sina egna listor. Graden av följsamhet mot de centrala rekommendationernasynes starkt variera mellan olika medlemsländer. Företag som drabbas avbojkotten får i allmänhet inga direkta besked därom utan är hänvisade tillstudium av de lokala bojkoitlistor som offentliggörs. Sverigehar aldrig officiellt erkänt vare sig bojkottens existens eller dessberättigande. Sedanbojkottens början torde ett 80-tal företag i havarit föremål för svartlistningsrekommendationer. Över hälften av dessa harutgjorts av företag knutna till () som svartlistades år1967, sannolikt på grund av en då genomförd försäljningskampanj för israeliskavaror. Denna svartlistning hävdes delvis och blev helt upphävdsommaren 1976. Av övriga svartlistade förelag är ett 15-tal numera ocksåavförda från den centrala svarta listan. Ungefär lika mänga kvarstår där enbartav den anledningen att de utgör dotterbolag i till utländska företagvilka utgör huvudföremål för bojkotten. Härutöver kvarstår alltjämt ett fåtalmindre svenska företag och organisationer som bojkottade. Ivilken mån den svenska handeln med påverkals av bojkottåtgärderna ellerbojkottholet låter sig svårligen fastställas. Trenderna i handelns utvecklinggenom åren har kunnat tydas på olika sätt. Relativt få svenska företag hardirekt blivit utsatta för bojkotten. Emellertid torde man inte kunna bortsefrån att bojkotthotet haft en allmänt avskräckande effekt på desvensk-israeliska handelsförbindelserna. Delvis tycks detta ha samband medbristande kännedom hos vissa företag om den närmare innebörden av de arabiska bojkottbestämmelsernasom i allmänhet inte tar sikte på vanligt handelsutbyte. För att förbättradenna kännedom har från såväl myndigheternas som vissanäringslivsorganisationers sida företagits olika slags informationsåtgärder. Israeliskahandelskammare eller intresseorganisationer har i främstvästeuropeiska och nordamerikanska länder på olika sätt verkat för motåtgärdermot arabbojkotten och för skydd av handeln med och bl. a. påyrkatlagstiftning. Det torde dock endast vara i som lagstiftning tillgripits förändamålet. De främst kända fallen av officiella motåtgärder är följande. Visslagstiftning infördes i den amerikanska delstatenKalifornien, Den uppges numera ha hävts sedan man på det federala planet i USAf n. är i färd med alt införa en mer omfattande lagstiftning i samma syfte. UU 1977/78:4 3 En början hade gjorts i redan under denföregående amerikanska administrationen, bl. a. genom att vissa regler hösten1975 infördes i Act, vilka ålade förelag skyldighet atttill myndigheterna rapportera varje mottagen förfrågan eller framställning somhade samband med bojkotten. togs i kongressen en rad initiativsyftande till en skärpning av ifrågavarande lagstiftning och efter handinfördes även en skyldighet för företag att rapportera i vad mån detillmötesgått krav på medverkan i bojkotten. Också i den amerikanskaskattelagstiftningen infördes vissa regler riktade mot bojkotten.- tillkännagav president i den då pågående valkampanjen,under tryck från sin motkandidat , alt ifortsättningen även skulle offentliggöra namnen på sådana företag som fallitundan för bojkottkrav. Presidentkandidaten förpliktade sig undervalkampanjen att verka för en längre gående lagstiftning mot arabbojkolten. - Ijuni har kongressen antagit och president undertecknat enlagstiftning som i princip kriminaliserar varje amerikansk medverkan ibojkotten. Lagen innehåller dock åtskilliga undanlag. Lagen skall träda i kraftunder senare hälften av . Den närmare tillämpningen av lagensförbud och undantag skall klargöras i riktlinjer som alltjämtär under utarbetande i det amerikanska . - Den amerikanskalagstiftningen härom har häftigt angripits vid ett möte med arabiskahandelskamrar. ICanada förutskickades genom en regeringsrepresentant vissa åtgärderför att undandra sådana företag, som underkastar sig bojkottbestämmelser,statligt stöd. Företagen skulle åläggas rapporteringsskyldighet om medverkan ibojkottåtgärder, och uppgifterna härom skulle komma att publiceras. Någonlagstiftning med denna innebörd har dock inte kommit till stånd i Canada.Däremot har inom det kanadensiska industri- och i slutetav januari en intern instruktion utfärdats som åläggerdepartementstjänstemän inom och utom landet att i samband med handläggning avärenden som inbegriper stöd till förelag etc. förvissa sig om att dessa inteunderkastat sig bojkottbestämmelser och att rapportera alla kända fall avbojkottbetingad diskriminering. IFrankrike antog pariamentet i juni i åren tilläggsartikel till strafflagen somförbjöd statstjänstemän eller statliga institutioner att på något sätt medverkatill ekonomisk diskriminering av etniska, rasmässiga, religiösa eller andraskäl. Avsikten härmed torde ha varit att just komma åt arabbojkotten, bl. a.genom att omöjliggöra statliga exportkreditgarantier för leveranskontraktingångna av företag som deltar i bojkotten av . En sådan specifiktillämpning av lagen undanröjdes emellertid genom enofficiell föreskrift utfärdad av den franske premiärministern, som därviduttryckligen hänvisade till nödvändigheten för att i dagensbesvärliga ekonomiska läge mer än någonsin prioritera exporten och att UU 1977/78:4 4 främjaexportföretagens insteg på nya marknader, främst i världens oljeex-porterandeländer. Ifrågavarande nya lagparagrafer skulle därför inte vara tillämpliga påutfärdandel av exportkreditgarantier. interpellationsdebati i den 9 november 1976om den svenskaregeringens inställning till ekonomisk bojkott mot framhöll handelsministernStaffan bl. a. följande på en fråga om hans beredvillighet attmedverka till en kartläggning av i hur hög grad svenska företag mötts av ellerböjt sig för krav på ekonomiska sanktioner mot : Regeringen förfogar inte över några medel atttvinga företag att redogöra för vilka överväganden som betingat beslut av dentyp som här avses. En lagslifining om uppgiftsskyldighet i detta avseendeskulle i och för sig kunna tjäna som en markering av att denna bojkott inteförankrats genom beslut av och alltså ej har den svenskaregeringens stöd. Mycket starka skäl talar dock för att en sådanuppgiftsskyldighel skulle bli ineffektiv. Att skilja överväganden av rentföretagsekonomiskt slag från sådana som betingals av bojkotthot är knappastgörligt. Det är därmed sannolikt att en lagstiftning om uppgiftsskyldighel idetta sammanhang inte skulle medföra ökade möjligheter för att hävdasvenska intressen eller verka för folkrättens stärkande. Detär beklagligt om ett enskilt svenskt företag tvingas agera på ett sådant sättatt dess handlande utgör eller synes utgöra stöd för den ena parten i eninternationell politisk konflikt. Arabstaternas ekonomiska bojkott av har frånarabisk sida motiverats av det krigstillstånd som rått eller ansetts rådamellan dem och staten alltsedan denna upprättades . Ursprungligenberördes tredje land i stort sett endast genom arabiska åtgärder mot sjöfartenpå . Bojkotten utvidgades efter hand till att avse alla företag ellerorganisationer -oavsett deras hemvist-som på något sätt bidrar till alt stärkaIsraels ekonomi eller krigspotential. Därmed avses normalt inte vanlig handel.Bojkotten tar sig uttryck antingen i påtryckningsåtgärder för att förmå företagatt falla undan för bojkottbestämmelserna eller i svartlistning av företag somanses ha brutit mot bojkoltreglerna. Den kommer därmed i konflikt med flertaletländers intresse av en obehindrad utrikeshandel och försätter många företag itvångssituationer. Bojkottensaknar förankring i beslut av och erkänns inte av Sverige.Från regeringens sida har man funnit det beklagligt om företag tvingats agerapå ett sätt som utgör eller synes utgöra stöd för den ena parten i eninternationell politisk konfiikt. Detsynes svårt att med säkerhet påvisa hur pass negativa följdverkningarna varitför den svensk-israeliska handeln. Utskottet vill likväl för sin del uttalasitt ogillande av de påtryckningar i detta syfte som förekommer och uttryckasin oro för bojkottens konsekvenser. UU 1977/78:4 5 Erfarenheterna av hittillsvarande amerikansklagstiftning på detta område är ännu sparsamma och delvis motstridiga. Överhuvud tagel syries det svårt att därav dra några bestämda slutsatser försvenskt vidkommande. Detförefaller tveksamt om man kan komma till rätta med denna företeelse på detsätt som föreslagits i motionen 1975/76:1147, dvs. genom lagstiftningsåtgärder.Tvingande regler på detta område kan dessutom mycket väl tänkas få en negativeffekt både på den svenska handeln med och på den svenska handeln medarabstaterna. Såmyckel angelägnare synes del vara att fortsätta och förbättra deninformationsverksamhet som inletts av svenska myndigheter och organisationerför att klargöra hur bojkotten fungerar och skingra sådana missuppfattningarsom i vissa fall kan ha förorsakat en överdriven lyhördhet från enstakaföretags sida inför bojkottpålryckningar. Utskottetanser inte heller att i dagens läge bör begära svenska initiativ tillinternationella överenskommelser om skydd för handeln med , vilket ocksåföreslagits i motionen 1147. Det finns ingenting som lyder på att en sådanöverenskommelse skulle vara möjlig att åstadkomma . Denpolitiska händelseutvecklingen i kan efter hand leda till attarabbojkottens förutsättningar förändras på mer eller mindre avgörande sätt. Med hänvisning till del anförda hemställerutskottet att avslår motionen 1975/76:1147. Närvarandevid ärendets slutbehandling: (), (),förste vice talmannen (), (), Anna-LisaNilsson (c), (), (), (), GunnelJonäng (c), (), (), (), CarlLidbom (s), Axel () och (). avGeorg och (båda fp): 1 dagens läge, där nya perspektiv kan öppna sig iMellersta , kan finnas vissa skäl för att inta enavvaktande attityd. Del borde emellertid vara självklart för attundersöka alla möjligheter att motverka ekonomisk diskriminering av judar ochisraeliska företag. UU 1977/78:4 6 börske utan förutfattade meningar och utan onödig tidspillan, så all harfull beredskap att vidta åtgärder i motionens anda.Regeringen bör i detta perspektiv allvariigt pröva både frågan om lagstiftningsåtgärderoch möjligheten av att tar initiativ till internationellaöverenskommelser om skydd för handeln med .