bet · G101LU26 · 1977-12-31 00:00:00 — Jordbruksföretagensstorieksökning genom tillköp och tillarrendering har i undersökningen jämförtsmellan länen för resp. 1971-1974. Inom länen i norra . översteg ökningstakten riksgenomsnittet för både tillköp ochtillarrenden. Ökningstakten har däremot varit låg i de mellansvenska slättbygdslänen.Under delperioden 1971-1974 var spridningen mellan länen avsevärt mindre änunder den föregående perioden. 1undersökningen har också arrendekostnaderna för tillskottsarrenden ochgårdsarrenden beräknats och jämförts. Jämförelsen visar att arrendekostnadenper ha åker varit något högre för tillskottsarrenden än för gårdsarrenden menatt skillnaderna jämnats ut . Prisutvecklingen på arrendemarksedan mitten av har vidare varit något snabbare än för övrigaproduktionsmedel i jordbruket. Arrendekostnaderna har ökat snabbast vidföretag med totalt mer än 50 ha åker och i slättbygderna, där dengenomsnittliga avkastningsförmågan också är högst. I betänkandet behandlar utskottet tre motioner ivilka begärs ändringar i bestämmelserna om jordbruksarrende. Utskottetvill inledningsvis erinra om att tillkomsten av den nya jordabalken (JB)innebar bl. a. en betydande reform av tidigare gällande regler omjordbruksarrende. De s. k. sociala arrendereglerna avskaffades och ersattes avbestämmelserom direkt besittningsskydd, motsvarande det som redan fanns förbostadshyresgäst och bostadsarrendator. För att besittningsskyddet inte skullekunna sättas ur spel genom arrendevillkor infördes normer för bestämmande avarrendeavgiften och andra villkor för fortsatt upplåtelse. Vidare infördesbestämmelser om minsta tid vid upplåtelse av jordbruksarrende samt omuppsägning av arrendeavtal och verkan av underlåten uppsägning. Reformeninnebar vidare viktiga nyheter i fråga om arrendeställets skick och underhållsamt jordägarens byggnadsskyldighet. JBträdde i kraft . väcktes motioner med yrkandenom ändringar i bestämmelserna om jordbruksarrende. På hemställan avlagutskottet uttalade sig för en utredning och översyn av vissa av degenom motionerna väckta arrenderättsliga frågorna LU 1977/78:26 11 (LU1974:35). Den begärda utredningen tillsattes och antog namnetarrendelagskommittén. I direktiven framhölls att någon mer allmän översyn avarrendelagstiftningen inte var påkallad. Kommitténs uppdrag begränsades därförtill i huvudsak de frågor som tagits upp riksdagsskrivelse. Därefterhar regeringen emellertid till kommittén överlämnat skrivelser frånSkånearrendatorernas samrådsgrupp, från lantbruksstyrelsen och från FöreningenFrösakulls arrendatorer för att tas under övervägande vid fullgörande avkommitténs uppdrag. Härigenom är betydande delar av lagstiftningen om jordbruksarrendenu föremål för översyn av arrendelagskommittén, I motionen 1009 tas upp frågan om en ytteriigareförbättring av jordbruks-arrendatorns rättsskydd. Motionärerna framhåller attarrendatorerna i ökande grad drabbas av en rad problem bl, a, på grund av dechockartade höjningarna av arrendeavgifterna. Motionärerna anser attarrendeavgifterna bör regleras av samhället och knytas till någon form avbruksvärdesprincip. Med stöd av det anförda yrkar motionärerna (yrk, 1) attriksdagen hos regeringen begär införande av ett system för priskontroll avarrenden, Isamband med behandlingen av ett liknande motionsyrkande vid föregående årsriksmöte konstaterade utskottet att den kraftiga stegringen av arrendeprisernafortsatt sedan utskottet senast behandlade frågan (dvs, ), Utskottethänvisade vidare till att det enligt arrendelagskommitténs direktiv var enhuvuduppgift för kommittén att överväga arrendeprisnor-mernas utformning.Eftersom frågan om arrendeavgifterna således var föremål för överväganden ikommittén ansåg utskottet att syftet med motionsyrkandet redan vartillgodosett. Enligtvad utskottet nu inhämtat har kommittén behandlat frågorna om arrendevillkorenmed förtur. Förslag till ändrade normer för bestämmande av arrendeavgifternakommer att läggas fram i ett delbetänkande som f n, är under tryckning och kanberäknas bli överlämnat till justitieministern , Med hänsynhärtill finner utskottet det inte påkallat att vidtar någon åtgärdmed anledning av motionsyrkandet, aviserade delbetänkande kommer också att föreslås ändradereglerom jordägares självinträde, dödsbos besittningsskydd ochbesittningsskyddsproceduren. Inte heller yrkandet 3 i motionen 1009 om enlagstiftning om besittningsskydd under arrendatorns livstid bör därför medföranågon åtgärd från sida, Isamma motion pekas även på att arrendatorerna i ökande omfattning själva harfått rusta upp arrendestället, något som inte sällan därefter används som skälför krav på höjningar av arrendeavgiften. Enligt motionärerna bör förbättringarutförda av arrendatorn i princip alltid ersättas eller tillgodoräknasarrendatorn. Motionärerna yrkar därför (yrk, 2) att begär förslagtill lagändringar som ger arrendatorn rätt att tillgodogöra sig sådan värdeökningsom uppkommer på grund av egna insatser. Som framgår av detföregående skall enligt de nya reglerna i JB arrendator LU 1977/78:26 12 svaraför arrendeställets skötsel och underhåll medan det åligger jordägaren attombesörja erforderiiga ny- och ombyggnader. Vid den ovannämnda behandlingenföregående år av motionsyrkanden om ändringar i arrendereg-lernä hade utskottetatt ta ställning även till ett yrkande liknande det nu förevarande. Utskottetkonstaterade därvid att det skett en utveckling mot ettöverförande av investeringsansvaret från jordägaren till arrendatorn. Motbakgrund härav ansåg utskottet det angeläget att arrendatorns möjligheter attkunna tillgodogöra sig värdet av egna investeringar förbättrades. Utskottethänvisade vidare till att frågan om ett ökat skydd för arrendatornsinvesteringar hade tagits upp i den av regeringen till kommittén överiämnadeskrivelsen från Skånearrendatorernas samrådsgrupp. Med hänsyn till att frågansåledes var föremål för utredning avstyrkte utskottet bifall tillmotionsyrkandet. Enligt upplysningar som inhämtats i förevarande ärende kommerkommittén att behandla frågan om arrendators investeringar under sitt fortsattaarbete. Någon anledning till ändrat ställningstagande från sida tillmotionsspörsmålet föreligger därför inte. Närdet slutligen gäller yrkandet 4 i motionen om en lag som möjliggör förarrendator på statlig mark och under fideikommiss att alltid kunna överklagamarkägarens beslut till regeringen lämnas i motionen ingen närmare motiveringtill yrkandet. Utskottet finner sig för sin del inte kunna förorda en sådanordning som motionären föreslagit. Påanförda skäl avstyrker utskottet bifall till samtliga yrkanden i motionen 1009. I motsats till den tidigare gällandenyttjanderättslagen omfattar JB även kommunala upplåtelser av jordbruksarrende.JB bygger på principen att sådana upplåtelser skall följa samma regler somgäller för övriga jordbruksarrenden. Från denna princip har emellertid avsteggjorts när det gäller minimitiden för upplåtelsen. Enligt 9 kap. 2 ij JB utgörsålunda minimitiden för jordbruksarrende, som omfattar bostad åt arrendatorn(gårdsarrende), såvida inte jordägaren är kommun, i vilket fallminimitiden är , Som skäl för alt medge kommun rätt till kortarearrendeupplåtelser än övriga markägare - inkl. staten -åberopades i förarbetenaatt det kunde vara svårt för en kommun att i förväg överblicka en så långarrendetid som och avgöra om marken kunde behöva tas i anspråk för annatändamål . Kommunerna hade därför ett behov av att kunna fl tillstånd en prövning av besittningsskyddsfrågan med relativt korta mellanrum.Såväl departementschefen som underströk emellertid vikten av attupplåtelsetiderna inte sätts kortare än som föranleds av omständigheterna idet enskilda fallet. Idet tidigare omnämnda ärendet hade utskottet att ta ställning även tillett motionsyrkande om upphävande av det generella undantaget för kommunbeträffande minimitid för gårdsarrende. Utskottet konstaterade därvid attmotionärernas påstående, att departementschefens och ovannämndauttalande inte hade följts i kommunernas praxis, vunnit ett LU 1977/78:26 13 visststöd i de av utskottet infordrade remissvaren. Sålunda hade fleraremissinstanser framhållit att det förekom att kommuner så gott som generelltupplät mark på endast . Utskottet ansåg därför att det närmare bordeundersökas i vilken utsträckning kommunerna verkligen låtit arrendetiden bliberoende av omständigheterna i det särskilda fallet och om det fanns anledningatt ändra gällande bestämmelser. Utskottet föreslog att skulle somsin mening ge regeringen till känna vad utskottet sålunda anfört med anledningav motionsyrkandet. biföll emellertid en av utskottets minoritetavgiven reservation med hemställan om avslag på motionen. Imotionen 1479 anförs att den av lagutskottets majoritet begärdakartläggningen av kommunernas avtalspraxis nu bör komma till stånd. Motionärenyrkar att skall begära att regeringen genom tilläggsdirektiv gerarrendelagskommittén i uppdrag att göra den önskade kartläggningen ochöversynen. Utskottetdelar motionärens uppfattning att en kartläggning av kommunens avtalspraxisoch en översyn av gällande bestämmelser bör komma till stånd. Som framgår avredogörelsen ovan för arrendelagskommitténs direktiv innehåller dessa inget omde kommunala arrendeupplåtelserna. Frågan har emellertid ändock kommit underkommitténs prövning genom att den tagits upp i den ovannämnda skrivelsen frånSkånearrendatorernas samrådsgrupp. Enligt vad utskottet inhämtat kommerkommittén att i sitt fortsatta arbete se över bestämmelserna om kommunalaarrendeupplåtelser. Något behov av tilläggsdirektiv föreligger således inte.Utskottet avstyrker därför bifall till motionen 1479. Vid jordbruksarrende skiljer JB mellangårdsarrenden, vid vilka upplåtelsen avser också bostad åt arrendatorn, ochandra jordbruksarrenden, s. k. sidoarrenden. Mellan de båda arrendeformernaföreligger avgörande skillnader i fråga om den rättsliga regleringen. Bl, a,gäller för sidoarrenden i motsats till gårdsarrenden inget krav på minimitidför upplåtelsen, Imotionen 526 framhålls att antalet sidoarrenden blivit allt fler. Sidoarrendenaligger enligt motionärerna ofta långt från brukningscentrum och kan iblandutgöra ett hinder för en väl planerad rationaliseringsverksamhet. De bidraräven till att trissa upp arrendepriserna. Motionärerna anser att frågan omsärskild reglering av sidoarrende och dithörande frågor bör tas upp i denpågående översynen av arrendereglerna. Motionärerna yrkar därför att riksdagenhos regeringen begär att arrendelagskommittén ges i uppdrag att utreda frågornaom sidoarrende. Såsommotionärerna påpekat har antalet sidoarrenden ökat kraftigt. En avlantbruksstyrelsen gjord undersökning av sidoarrendenas omfattningvisaratt tillskottsarrenderad utgjorde avlandets totala och att den var tämligen jämnt fördelad över landet.Därefter har andelen tillskottsarrenderad fördubblats i LU 1977/78:26 14 Götalandoch samt tredubblats i Norriand, Lantbruksstyrelsens undersökningvisar också att arrendekostnaden per ha åker varit något högre för sidoarrendenän för gårdsarrenden. Prisutvecklingen på arrendemark har vidare varit någotsnabbare än för övriga produktionsmedel i jordbruket. Utskottetvill understryka att möjligheten att arrendera tillskottsjord har storbetydelse för den som brukar jord antingen han äger jorden eller arrenderarden. Genom tillskottsarrendering kan tillskapas mer rationella och lönsammajordbruksföretag. Utvecklingen i fråga om sidoarrenden har emellertid fört medsig problem. Förutom att bidra till den kraftiga stegringen av arrendeprisernakan sidoarrendena, såsom motionärerna framhållit, försvåra en önskad strukturrationalisering.Vid det sammanträffande utskottet hade med lantbruksnämnden iKristianstads län framhölls också att nämndens bristande möjligheter attpåverka arrendemarknaden innebar svårigheter för nämnden när det gällde attåstadkomma en lämplig strukturrationalisering inom lantbruket. Det förekommeräven att den som med stöd av bestämmelserna i jordförvärvslagen förvägrats rättatt köpa viss jord i stället arrenderar jorden på lång lid, t, ex, , Idirektiven till jordförvärvsutredningen anförs att sidoarrende numera är envanlig form för storlekskomplettering av jordbruken och att utredningen därförbör uppmärksamma detta problem. har i december 1977avgivit ett delbetänkande med förslag till ny jordförvärvslag. Förevarandefråga berörs inte i betänkandet. Enligt vad utskottet inhämtat kommerutredningen att behandla sidoarrendena i samband med övriga återstående delarav utredningens uppdrag. Utredningen avser härvid att pröva huruvida det även ifråga om sidoarrende behöver införas någon form av tillståndsplikt. Utredningenkommer däremot inte att pröva om de nuvarande reglerna i JB om sidoarrende ärlämpliga eftersom en sådan prövning faller utanför utredningens uppdrag. mening är det nödvändigt att problemen med sidoarrendena allsidigtutreds. Även om sidoarrenden bör därför bli föremål föröversyn. Med hänsyn till att arrendelagskommittén har att se över stora delarav lagstiftningen om jordbruksarrende anser utskottet att kommitténs uppdraglämpligen bör vidgas till att avse jämväl reglerna om sidoarrende. sålunda anfört med anledning av motionen 526 bör ges regeringen tillkänna. 1. beträffande arrendeavgifterna att avslårmotionen 1977/78:1009, yrkandet 1., 2. beträffande arrendators Investeringar att avslår motionen 1977/78:1009, yrkandet 2., 3. beträffande arrendators besittningsskydd attriksdagen avslår motionen 1977/78:1009, yrkandet 3., 4. beträffande arrendators rätt att överklagamarkägares beslut att avslår motionen 1977/78:1009, yrkandet 4., LU 1977/78:26 15 5. beträffande kommunala arrenden att avslårmotionen 1977/78:1479, 6. beträffande sidoarrende att med anledningav motionen 1977/78:526som sin meninggerregeringen till känna vad utskottetanfört om en översyn av reglerna om sidoarrende. Närvarande:Ivan (), (), (), (). (), ()*, (), IngemarKonradsson (s)*, (), (), (), (), (), () ochBirgitta (). *Ej närvarande vid betänkandets justering.