bet · G101KU35 · 1977-12-31 00:00:00 — Kraftföretaget ansökte om sådanttillstånd och hänvisade till ett avtal med det franska företaget omupparbelning av 1970-talets avfall från bl, a. . Reaktorn var viddenna tidpunkt i drift. Regeringens beslut,som innebar ett tidsbegränsattillstånd att fortsätta driften, lämnades inte till bolaget förrän omedelbartföre julhelgen, dvs. vid en så sen tidpunkt atl elt negativt besked skulle haskapat utomordentliga svårigheter för reaktorinnehavaren alt i enlighet medlagens bestämmelser stoppa driften. KU 1977/78:35 37 Ett annat exempel på de svårigheter som regeringenstillämpning av villkorslagen leder till är handläggningen av vattenfallsverketsansökan om tillstånd att tillföra den nu färdigställda reaktorn 3kärnbränsle. Enligt villkorslagen skall tillstånd till laddning avkärnkraftsreaktor ges om reaklorinnehavaren har företett avtal som påbetryggande sätt tillgodoser behovet av upparbelning av använt kärnbränsle ochhar visat hur och var en helt säker slutlig förvaring av det vid upparbelningerhållna högaktiva avfallet kan ske. Om använt kärnbränsle inte avses bliupparbetat krävs för tillstånd atl reaklorinnehavaren har visat hur och var enhelt säker slutlig förvaring av det kan ske. Reaktorinnehavaren har alltså tvåalternativ att grunda sin ansökan på. ansökte om tillstånd alt fä ta idrift byggde ansökan på det alternativ som regeringen redan i regeringsförklaringenpekat på - upparbetningsalternativet. Under hand lämnade då energiministernsådana besked till chefen för vattenfallsverket att det kunde uppfattas som omregeringen ville ha möjlighet atl jämföra båda alternativen. Det var därförönskvärt med en komplettering av ansökan med alternativet direkldisponering.Della uttalande från energiministerns sida har inget stöd i villkorslagensformuleringar och synes ha tillkommit utan stöd i någol beslul i regeringen.Till bilden hör att en komplettering av ansökan skulle ha försenat en redanlångt utdragen beslutsprocess rörande reaktorns start ytteriigare. Den redanfärdigbyggda reaktorn kommerav uttalanden från regeringens företrädare attdöma, även utan en komplettering av ansökan, att slå oanvänd åtminstone lillnågon gång . Fördröjningenav driftstarten i föranleder extra kostnader; Fördröjningen ochbristen på besked rörande framtiden för del tredje aggregatet i Forsmark lederinte bara lill ökade kostnader utan också till otrygghet och arbetslöshet förmånga byggnadsarbetare som är knutna till Forsmarksbygget. Enligt deursprungliga planerna skulle det tredje aggregatet i Forsmark ha tagits idrift . Den osäkerhet, som skapades genom regeringsdeklarationen och villkorslagensutformning samt av olika slals-rådsutlalanden, har föranlelt Forsmarksbolagelatl begränsa utbyggnadstakten. Redan före regeringens uppdragtill.vattenfallsverket alt förhandla med övriga intressenter och leverantörerom en senareläggning av utbyggnaden stod det sålunda klart atl en försening medminst var oundviklig. Ilikhet med oklarheten rörande den fortsatta utbyggnaden i har också deuttalanden som energiministern och jordbruksministern i' olika sammanhang gjortangående statens samarbete med ASEA inom kärnkraftsområdet skapat förvirringoch otrygghet. Av det material som redovisas i bilaga 14 till utskottetsbetänkande framgår att dessa uttalanden givit upphov till en utbredd oro blandde anställda i ASEA-ATOM rörande framtiden för företaget. Även i andra försysselsättning och energiförsörjning vitala frågor som uranbrytning,uranprospektering och valtenkraftsutbyggnaden råder en betydande osäkerhelrörande fullföljandet av de riktlinjer som framgår av KU 1977/78:35 38 Besked rörande utbyggnaden av vatlenkraftsverken i Åseleforsen ochStenkullafors har t, ex. inle lämnats förrän i en proposition under innevaranderiksmöte. Enligtulskoltets mening har den borgerliga regeringen genom sitt sätt att handläggade för folkhushållet så viktiga energifrågorna bidragit till otrygghet och ökadosäkerhet rörande den framtida energiförsörjningen hos stora grupper i vårtland. Tolkningen av villkorslagens bestämmelser om hanteringen av utbräntkärnbränsle är efter energiministerns kontakter med vallenfallsverkets chefoklar. Regeringens handläggning av energifrågorna har åstadkommit en storförvirring och avsevärda förseningar. Utskottet riktar stark kritik mol dennahandläggning. Det anförda ger utskottetriksdagen till känna. 5.Beträffande avsnittet 11. Beslut om devalvering 1977 Reservanterna anser att den del av utskottetsyttrande som på s. 28 börjar "Besluten " och på s. 29 slutar"någon kritik" bort ha följande lydelse: Riksbanksfullmäktigebeslutade om nedskrivning av kronans kurs dels , dels den 28 augusti1977. Den kredit- och penningpolitik som bedriver samordnas inomramen för den av regeringen förda ekonomiska politiken. De partier som utgörregeringens pariamenlariska underiag har det bestämmande.inflyiandel iriksbankens fullmäktige. Tillbetänkandet fogas presskommunikéer från rörande de vidtagnaåtgärderna (bilaga 15 A och 15 B). Fråganom regeringens handläggning av berörda valutapolitiska åtgärder har tagits uppunder årets granskningsarbete. I samarbete med ärendets behandling harutfrågning av ekonomiministern ägt rum inför ulskollel. Som bilaga 15 C tilldetta betänkande fogas vissa intervjuuttalanden (engelsk ursprungstext samt isvensk översättning) av ekonomiministern som gjordes till en ekonomiskskribent representerande 's International Letter. Enligten publicerad analys av två experter, som arbetar vid , föregicks den svenska devalveringen av ett kraftigtvalutautflöde. Enligt deras sammanfattande kalkyl uppgick skillnaden mellan denfaktiska och "normala" ändringen av valutareserven till 6 å 8,5miljarder kronor, vilket kan tas som en uppskattning av del förväntningsslyrdavalutautflödet. I uppsatsen, som publiceras i Ekonomisk Debatt 2/78 noterasvidare att "det kan sägas vara skattebetalarna som i sista hand betalarföretagens disposiiionsvinster." Enligtvad utskottet har kunnat finna genomförde regeringen den tredje devalveringenden i former som avvek från vad som varit vanligt ivårt land. Den tidigare socialdemokratiska regeringen genomförde endast endevalvering , nämligen den som skedde KU 1977/78:35 39 1949och som föranleddes av den kraftiga nedskrivningen av del engelska pundet.Valutapolitiska överiäggningar skedde dock vid flera andra tillfällen, bl. a. isamband med ytterligare förändringar av pund-kursen och först och främst isamband med de olika valutapolitiska ställningstaganden som följde efter de s.k. "Agreement" : Såvälnärdet gällde devalveringen 1949 som de senare och 1970-taletföljande valulapoliliska diskussionerna tog den socialdemokratiska regeringenpå ett så tidigt stadium som omständigheterna medgav kontakt med företrädareför de stora oppositionspartierna. Det finns skäl alt understryka att dessakontakter togs innan regeringen hade bundit sig för ett bestämtställningstagande. Under dessa år förelåg alltså ell reellt samråd i dessafrågor med företrädarna för de borgeriiga partierna. Äveni fråga om kontakterna med de nordiska länderna skedde olika former av samrådinnan regeringen tog slutlig ställning. I en del fall tog sig dessa formen avimproviserade sammanträden på Arianda - i andra fall på finansdepartementeteller i andra tillfälliga sammanträdesrum. Men det rörde sig dä om reellasamråd i den meningen att de uppfattningar som redovisades från de andraländerna vägdes in i den totala bedömning som sedermera låg lill grund för debeslul som regeringen kom atl fatta. . Detta gälleri lika mån även de ickenordiska länder som deltog i samarbetet inom den s. k. valuta-ormen. Dettasamarbete hade ju som ett av sina syftemål just att skapa förutsättningar förell samråd om de valulapoliliska frågorna innan regeringarna tog ställning idessa frågor. Motdenna bakgrund har utskottet kunnat konstatera att i varje fall devalveringen iaugusti 1977 genomfördes under former som klart avviker från vad som tidigarehar varit vanligt i vårt land. Gemensamt för alla deolika kontakter som den borgerliga regeringen hade i denna fråga var att manendast meddelade eller informerade om elt redan fattat beslut. Varken i frågaom kontakterna med ormenländerna eller de nordiska länderna eller vidkontakterna med den socialdemokratiska oppositionen var det fråga om samrådutan endast en information om regeringens ställningstagande. Somframgår av utskottets utfrågning av ekonomiminister har denne försvaratbrister i förtroende och öppenhet gentemot andra länders regeringar ochgentemot hemlandets pariamenlariska opposition med all frågor omvalutakursförändringar är av särskilt känslig karaktär och att blottaförekomsten av sammanträden i anslutning till överväganden av sådana beslutlätt leder till spekulationer. Utskottet finner det anmärkningvärt altekonomiministern trots denna sin restriktiva hållning till att. ens lämnabegränsad information till oppositionen om för nationen centrala frågor intetvekat atl ge en intervju till en ekonomisk skribent representerande DanielleHunebelle's International Letter. Ekonomiministern uttalade sig till företrädarenför informationsbladet, vilket har en spridning i tusentals exemplar främsttill på kapitalmarknaden strategiskt placerade kretsar i skilda länder. KU 1977/78:35 40 mittunder den värsta valutaoron och valutautflödet . Då intervjunblev känd försvensk allmänhet tolkades den på ledarplatsi största morgontidning som en bekräftelse på "misstanken attkronan är på väg alt skrivas ner". En så "lösmyntekonomiminister" har de, som handlar med kronor, nog aldrig kunnat drömmaom, skrev tidningen. Den tolkningen gjordes således en hel månadföredevalveringsbeslutel. Enligt utskottets mening borde ekonomiministern iintervjun ha undvikit varje formulering, som kunnat leda till en sådantolkning. Mot bakgrund av ekonomiministerns eget uttalande atl kravet påförsiktighet omöjliggjorde önskvärd information till dem som främst borde hainformerats är det förvånande att han inte fann det erforderligt attkontrollera sina egna uttalanden i en för nationen så viktig fråga. Utskottetanser att ekonomiministern genom sina uttalanden bidragit till de mycketomfattande spekulativa valutauiflödena. Utskottetfinner sålunda anledning atl rikta skarp kritik mot regeringen för desshandläggning av devalveringsfrågan och mot ekonomiministern för dennesuttalanden före devalveringsbeslulel. Det anförda ger utskottetriksdagen till känna. 6.Beträffande avsnittet 13. Vissa uttalanden av kommunministern Reservanterna anser att det avsnitt som på s. 31börjar "Kommunministern har" och på s. 32 slutar "särskiltuttalande" bort ha följande lydelse: Kommunministernhar genom sina uttalanden skapat osäkerhel om regeringens tillämpning avindelningslagen. De av kommunministern uppställda kriterierna förindelningsändring har icke stöd av bestämmelserna i indelningslagen och kan ejheller här ledas från tillämpad praxis. Uttalandenahar haft lill följd alt osäkerhel skapats om vilka kriterier som gäller förgenomförande av indelningsändring vid kommuns bestridande härav. a. därav att under föregående år genomförd opinionsundersökning inomVadstenadelen av kommun, medborgarna icke erhållit korrekt informationom indelningslagens bestämmelser om indelningsändring, ulan enbart om vilkaförulsällningar som enligt regeringens uppfattning skall gälla vid delning avkommun. Dessa förutsättningar har emellertid icke varit föremål för riksdagensprövning. Oavsett om de av kommunminislern angivna kriterierna är uppfylldaeller icke skall frågan om ändrad indelning prövas enligtindelningslagens bestämmelser. Endast om de ovan angivna s. k. kvalificeradeförutsättningarna är för handen har regeringen möjlighet att besluta omindelningsändring därest kommunen bestrider denna. Det anförda ger utskottetriksdagen till känna. KU1977/78:35 41 KU1977/78:35 42 Kn S;a 1 006 27 557 ' Hit har förts även regeringsärenden inom ekonomi- ochbudgetdepartementen (fr, o, m. 2 Inkl, 1820 nådeärenden, Ärendensom inte har offentliggjorts. KU 1977/78:35 43 ar (SFS)' 127. ,8 287 1 158 27 811 ' Inkl, 169 författningar kungjorda i annanförfattningssamling än SFS, 2 Inkl, 2281 nådeärenden. Ärendensom inte har offentliggjorts. KU 1977/78:35 44 PMangående beredningen av ärenden inom Grundläggande bestämmelse om beredningen avregeringsärenden finns i regeringsformen (1 kap,). Där stadgas att del skallfinnas ett regeringskansli för beredning av regeringsärenden. I detta kansliskall ingå departement för skilda verksamhetsgrenar. Hur ärendena skallfördelas mellan departementen avgörs av regeringen (7 kap. 1 §). Beträffandeformerna för beredning av regeringsärenden finns i regeringsformen endast enbestämmelse och den avser remissförfarandet. Enligt denna bestämmelse skallbehövliga upplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndigheter.Sammanslutningar och enskilda skall "i den omfattning som behövs"lämnas tillfälle att yttra sig (7 kap. 2 S). I grundlagspropositionen (prop.1973:90 s. 287) anförde departementschefen att formerna för regeringens rentinterna beredning av olika slag av regeringsärenden inte borde låsas fast igrundlag. De borde liksom tidigare kunna gestaltas på det sätt som framstod sommest ändamålsenligt. Det betydelsefulla moment i beredning av ärendena somremissförfarandet utgör borde enligt departementschefen ägnas särskilduppmärksamhet. Det var därför naturligt att ordningen med remisser frånregeringen som ett led i beredningsarbetet kom till uttryck i den nyaregeringsformen liksom var fallet i den gamla. Genomdepartementsförordningen (1963:214) fastställer regeringen hurregeringsärendena skall fördelas på de f n, 14 olika departementen, Iförordningen (2 och 3 ijij) anges sålunda genom uppräkning för varjedepartement de ärenden (förvaltningsärenden och lagstiftningsärenden var försig) som skall handläggas inom departementet, Förordningen med instruktion för (1965:386, omtryckt 1977:434) ger i anknytning lill departementsförordningenbl. a. allmänna föreskrifter om departementens uppgifter, deras organisationoch arbetsfördelningar inom departementen. Instruktionen tillämpas inom alladepartement utom UD som har en egen instruktion. I instruktionen (2 ij)fastslås som en huvuduppgift för departementen att bereda regeringsärenden.Arbetet skall bedrivas inom olika sakområden. För vart och ett av dessa skallsom chef finnas en huvudman med titeln departementsråd eller kansliråd (5 §).Det är enligt instruktionen huvudmannen som inom sitt sakområde, med biträde avden personal som står till förfogande, bl. a. svarar för beredningen avärendena (IH första stycket). KU 1977/78:35 45 I varje departement finns också ett antalchefstjänstemän. I de flesta departementen utgörs chefstjänstemännen av enstatssekreterare, en expeditionschef och en rättschef 1 budgeldeparlemenlet ärchefstjänstemanna-befatlningarna dubblerade och i industridepartementet finnstvå statssekreterare, I ekonomi-, handels- och kommundeparlemenlen finnsutöver statssekreteraren endast en chefstjänsteman som utövar såväl expeditionschefenssom rättschefens funktioner (4 ij). Arbetemed ärende som ankommer på huvudman och föranleder författning skall bedrivasi samarbete med departementets rättschef- Enligt departementschefensbestämmande kan lagstiftningsärende överlämnas till rättschefen att handläggasav honom med huvudmans ansvar i samarbete med huvudmannen för det sakområde somberörs (12 >;). Omdel krävs för ett ärendes beredning, att förklaring, upplysning eller yttrandeinfordras, får chefstjänsteman och, efter departementschefens bestämmande,annan tjänsteman besluta härom (17 §). Ytterligarebestämmelser om beredning finns i departementets arbetsordning, vilkenutfärdas av departementschefen. Något krav på att arbetsordning skall finnasföreligger inte, I instruktionen (13 §) heter det endast att departementschefenfår meddela ytterligare föreskrifter om arbetsfördelningen och även besluta omavvikelse från instruktionens bestämmelser om denna. F. n. finns arbetsordninginom alla departement utom social-, kommunikations- ochutbildningsdepartementen. UD har, som nämnts, särskild instruktion. gällandearbetsordningar har samtliga utfärdats under något av , Iskrivelse lill expeditionscheferna överlämnades en förebild tillarbetsordning för departement. Denna förebild hade utarbetals i samråd medexpeditionscheferna. Den tog sikte på departement med ordinär organisation ochdet angavs därför i skrivelsen att det i särskilda fall kunde finnas skäl attfrångå förebilden, I den mån sådana skäl inte förelåg borde enligt skrivelsenförebilden följas. Enligtdenna mall fören arbetsordning ankommer det på huvudman (eller motsvarandejattv\dVd förberedande åtgärder föratt bereda jnkommet ärende. Inkomna förslag tillförfattningsföreskrifier skall överlämnas till rättschefen. Denne skall ocksåunderrättas om vilka föreskrifter som behöver utarbetas i den mån förslag tillföreskrifter ej föreligger i ärendet (16 §). Iarbeisordningsmallen kompletteras vidare instruktionens bestämmelser ominhämtande av yttrande med stadgandet att huvudman (eller motsvarande) inomsitt verksamhetsområde lar infordra förklaring, upplysning eller yttrande somfordras för beredningen av förvaltningsärende (17 >;). Föredragningav ärende inför departementschefen skall ske vid veckoberedning om inteärendets natur gör det lämpligare med föredragning i annan ordning (18 S). Ärendei,/Ö/-era5inför departementschefen av chefen för arbetsenhet eller den tjänsteman somdenne uppdragit föredragningen åt. KU 1977/78:35 46 skallnärvara vid föredragning, om det är påkallat med hänsyn till ärendets art. Vidföredragning av förvaltningsärende skall expeditionschefen vara närvarande ochvid föredragning av lagstiftningsärende rättschefen. Om ett ärende föredras avannan än huvudman, skall denne, om möjligt, vara närvarande vid föredragningen(19 >j). Engenomgång av bestämmelserna om beredning i de olika departementensarbetsordningar ger vid handen alt avvikelserna från är få och iallmänhet oväsentliga. Flertalet avvikelser är betingade av att departementet ifråga har en annan organisation än i normalfallet. Någraintressanta avvikelser kan dock noteras i arbetsordning,som fastställdes . I denna saknas bestämmelserna om förberedandeåtgärder och veckoberedning (16 och 18 §§ i förebilden till arbetsordning).Vidare får enligt arbetsordningen informationssekreteraren närvara vidföredragning inför departementschefen. Ärende som faller inom två eller flera departementsverksamhetsområden skall enligt departementsförordningen handläggas inom del departement,till vilket ärendet huvudsakligen hör,och beredas i samråd med cheferna fördeteller de övriga departementen (gemensam beredning). Särskilda bestämmelserfinns om gemensam beredning av ärenden som är av betydelse för totalförsvaretoch ärenden som gäller avgifter (5 §). Vidare skall ärende som gällercivilrättsligl, siraffrättsligt eller processrättsligt ämne men som tillkommerannat departement än alltid beredas i samråd med chefenför (3 § 1) sistastycket). Ansvarigför att ärende bereds gemensamt med annat departement är huvudmannen för detsakområde som berörs (II i? tredje stycket instruktionen förregeringskansliet). För gemensam beredning av lagstiftningsärende svarar dockrättschefen utom i justitie- och budgetdeparlemenien (12 § tredje stycket sammaförordning). 1promemoria från statsrådsberedningen ges vissaanvisningar för gemensam beredning. Speciell uppmärksamhet ägnas den särskildaform av gemensam beredning som kallas delning. Delning innebär att samtligastatsråd och vissa tjänstemän i utanför det beredandedepartementet ges tillfälle att lämna synpunkter på utkaSt till viktigareregeringsbeslut m. m. Beträffande delning har nya anvisningar utfärdats avstatsrådsberedningen . Dessa anvisningar har tagits framefter samråd med departementen och tillämpas på delningar efter den 1 januari1977. Förgemensam beredning med utfärdade finansdepartementetsstatssekreterare vissa närmare anvis- KU 1977/78:35 47 ningar.Mot bakgrund av fiansdepartementets uppdelning i ekonomi- ochbudgetdepartementen gjordes en formell och teknisk översyn av dessaanvisningar. De nya anvisningarna ges i promemoria angående gemensam beredningmed budgetdepartemenlel, daterad . Beträffandegemensam beredning framhålls PM att det är av betydelse från bådesakliga och arbetsmässiga synpunkter att den sker så tidigt som möjligt.I,regel bör den i huvudsak vara avslutad, innan förslag i ärendet delas. Enligtpromemorian bör det uppmärksammas att redan fråga om remiss i ett ärende kanbehöva beredas gemensamt. Vidare bör beakuis att fråga om utfärdande avpressmeddelande eller annan.extern information skall beredas gemensamt medannat departement som berörs av sakfrågan. Enligt1976 års PM från budgeldeparlemenlet skaW gemensam beredning medbudgeldeparlemenlet ske närdet gäller 1. ärende som inrymmer finansiell eller organisatoriskfråga 2. a) ärende som rör avlöningsförmåner (däriinbegripet arvode för uppdrag) eller sådana förhandlingsfrågor inom detstatligt reglerade området soni inte redovisas under b) och c) bjärende som rör statligtreglerade personalpensionsförmåner eller statliga skadeståndslivränior c) ärende som rörpersonaladministrativ planering, personalhälsovård, personalsocial verksamhet inom det statligt reglerade förvaltningsom rådet eller utbildning av statens arbetstagare och d) medbestämmandefrågoroch andra former av samverkan mellan staten och dess arbetstagare 3. ärende som gäller frågor enligt såväl punkterna1 som en eller flera av punkterna 2, Ärenden av typ 1 ovan handläggs inom departementetsbudgetavdelning och skall av fackdepartementet överlämnas till departementetskontaktman på budgetavdelning för gemensam beredning. När det gäller ärenden av typ 2 skall den gemensamma beredningen ske med budgetdepartementets löne-ochpersonalenheter. Därvid skall ärenden av typ 2 a överiämnas tillfackdepartementets kontaktman på. löneenhelen, eller, om ärendet rörskälighetsfråga inom löneområdet, till chefen för skälighetssektionen ochärenden av typ 2 b, c och d till huvudmannen för närmast berörda enhet inomlöne- och personalenhelen. Kombinationsärenden av typ 3 skall beredas gemensamtmed såväl löne- och personalenheterna som budgetavdelningen. Enligt.såväl 1969 som delningsanvisningar delas (1) propositioner, (2)lagrådsremisser, (3) förordningar och andra författningar, (4) kommittédirektivoch (5) svaren på interpellationer och frågor. Följande personer skall enligt1976 års anvisningar alltid få del av materialet: KU 1977/78:35 48 departementets kontaktman,SB departementets kontaktmanpå budgetavdelningen, B ' chefen för förstals- och förvaltningsrätt (L 6) sekretariatet åt kommitténför att utreda frågor om jämställdhet mellan män och kvinnor, m. m. språkexperten ,SB. Proposition med författningsförslag(lagproposition), lagrådsremiss och förordning delas dessutom med I förhållande till anvisningar hartillkommit personer som sysslar med 1, politiska samordningsuppgifter (statssekreterareTham, sekreterare , departementets kontaktman i SB) 2, decentraliseringsfrägor (kanslirådet ) 3, konstitutionella frågor (chefen förjustitiedepartementets enhet för stats-och förvaltningsrätt) 5, språkfrågor. Dessutom har statssekreterarna i budget- ochekonomidepartementen ersatt departementschefens statssekreterare ifinansdepartementet. Detframhålls anvisningar att listan inte är uttömmande. Listan kankompletteras med personer inom eller utom departementet som bör få ta del avoch komma med synpunkter på förslagen. Anvisningar med motsvarande syfte fannsäven anvisningar. Enligt1976 års anvisningar bör delningstiden som regel inte vara kortare än en vecka.I fråga om svar på interpellation eller fråga gällergivetvis kortare tid.Enligt anvisningar var normal delningstid - utom för svar påintemellaiion och enkel fråga - . Trycklovfick enligt anvisningar inte meddelas förrän delningsexemplaråterställts från någon av granskningskonsulterna eller från rättschefen istatsrådsberedningen. Inrymde ärende finansiell eller organisatorisk KU 1977/78:35 49