bet · G101LU13 · 1977-12-31 00:00:00 — med anledning av motioner om ändring i namnlagen I motionen 1977/78:361 av ()yrkas att hos regeringen begär att till nästa framläggsförslag till ändring av namnlagen av innebörd bl. a. att kvinna som gifter omsig ges rätt att behålla sitt släktnamn från tidigare äktenskap i enlighet medvad som anförs i motionen. Imotionen 1977/78:1473 av () yrkas att beslutar att geregeringen till känna vad som anförs i motionen angående förteckning överfamiljenamn. Enligt 1 § namnlagen (1963:521) gäller somhuvudregel att barn vars föräldrar är gifta får faderns släktnamn och barn tillföräldrar som inte är gifta med varandra moderns namn. I 6 S stadgas atthustrun får mannens släktnamn vid vigseln, om hon inte anmält atthon vill behålla det släktnamn hon hade som ogift. Anmälningen kan också avseannat släktnamn som hon hade vid äktenskapets ingående, t. ex. släktnamn somhon förvärvat genom ett tidigare äktenskap. En förutsättning härför är dock attnamnmyndigheten, dvs. patent- och registreringsverket, efter ansökan funnitsärskilda skäl föreligga att hon behåller detta släktnamn. Vidare gäller atthustru som förvärvat mannens släktnamn får bära sitt släktnamn som ogiftframför delta. Har hustrun behållit sitt lidigare släktnamn får hon framfördelta bära mannens släktnamn. Anmälan om tilläggsnamn skall göras hos pastor.Reglerna om tilläggsnamn gäller även änka och frånskild hustru. Upplösesäktenskap får hustrun enligt 7 § återta det släktnamn hon hade som ogift. I 8 §finns reglerom förvärv av släktnamn i andra fall. a. far svensk medborgare,vars släktnamn inte är tillräckligt särskiljande eller eljest är mindretjänligt, efter ansökan hos patent- och registreringsverket erhålla nyttsläktnamn. Om särskilda skäl föreligger kan den som fått nytt släktnamn fååterta del namn som tidigare tillkom honom (11 §). I 14 § stadgas all makar somhar samma släktnamn endast gemensamt kan förvärva annat släktnamn. Hustrun kandock få förvärva henne tidigare tillkommande släktnamn. Förvärvarmakar nytt släktnamn tillkommer namnet också makarnas barn, om vissa närmareangivna omständigheter föreligger. Beträffande förälder som ensam har vårdnadenom barn gäller att om 1Riksdagen 1977/78. LU 1977/78:13 2 förälderni andra fall än som avses i 6 och 7 §§ förvärvar släktnamn tillkommer det nyanamnet också barnet under förutsättning att barnet har förälderns namn. Barnsom inte automatiskt förvärvar den enes eller båda föräldrarnas nya namn kanefter samtycke av föräldrarna anta det nya namnet (13 S). I9 och 10 §S namnlagen föreskrivs vissa ytterligare villkor för förvärv av nyttsläktnamn. Endast namn som till bildning, uttal och stavning överensstämmermed svenskt språkbruk far godkännas som nytt släktnamn. Namn som används somförnamn för godkännas som nytt släktnamn endast om särskilda skäl föreligger.Vidare gäller bl. a. att namn som lätt kan förväxlas med annan tillkommandesläktnamn, med allmänt känt släktnamn vilket tillkommit utdöd släkt, med annanskonstnärsnamn eller likartat namn som är allmänt känt, med beteckning förstiftelse, ideell förening m. m. eller med annans i skyddade firmaeller varumärke inte får godkännas. Om synneriiga skäl föreligger får ansökanom namnbyte bifallas trots att hinder föreligger enligt 8-10 §§.Undantagsbestämmelsen öppnar möjlighet för en person att få anta ett släktnamnsom tidigare burits i hans eller hennes släkt. Beträffandeden närmare innebörden av kravet att ett namn skall överensstämma med svensktspråkbruk framhöll föredragande statsrådet i prop. 1963:37 med förslag tillnamnlag m. m. att han helt anslöt sig till de synpunkter som framförts i dettill grund för propositionen liggande utredningsbetänkandet. I betänkandetframhölls att med "svenskt" borde i första hand förstås sådantnamnstoff, som vunnit hävd i svenskt namnskick och speglade svenskkulturtradition, oavsett om namnet ursprungligen bildats med främmande språkelement.Man borde därför bygga vidare på de namnbildningsmöjligheter, som det svenskasläktnamnssystemet i sin dåvarande utformning erbjöd, och i anslutning tillsvensk språkkänsla. Det borde därvid, uttalades det vidare, varanamnmyndigheten obetaget att i samråd med språklig expertis uppmuntranybildningstendenser, som öppnade möjligheter att berika namnskatten, dock inärmast möjliga anslutning till rådande mönster. Patentverkethar till ledning för dem som önskar förvärva nytt släktnamn utgivit en särskildförteckning på namnförslag (1964 till vägledning vid val av nyasläktnamn. Reviderad upplaga 1976). I förteckningen finns också intagen den s.k. rikslistan över de vanligaste svenska släktnamnen. De namn som förekommer ilistan anses som inte särskiljande enligt 8 ! Enligtnamnförordningen (1963:528) skall sökande vid ingivande av ansökan i namnärendetill namnmyndigheten betala ansökningsavgifl med . Beträffandeantalet godkända ansökningar om namnbyte kan lämnasföljande uppgifter från Statistisk årsbok 1977. LU 1977/78:13 1966 1967 1968 1969 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 Godkändaansökningar om antagande av Namnlagen är f n. föremål för översyn av ensärskild tillkallad utredningsman (, Ju 1972:06).Utredningen tillkallades sedan (LU 1971:18) uttalatsig för en sådan översyn med anledning av en motion om makars förvärv avsläktnamn genom vigsel, m. m. I utredningsdirektiven framhålls bl. a. attnamnrättens regler präglas av avvägningar mellan offentligrättsliga ochprivaträttsliga hänsyn. Vid en översyn av lagen kan det finnas anledning attgöra nya avvägningar. används i ökad utsträckning personnummer somidentifieringsmedel i olika sammanhang. Det är möjligt, uttalas det vidare, attdetta i någon mån har minskat behovet från det allmännas synpunkt av stabiliteti namnordningen och att det därför nu kan finnas utrymme för något störrehänsynstagande till de enskildas intresse av att själva få välja sitt namn. Äandra sidan måste beaktas att det alltjämt åtminstone i fråga om merasärpräglade namn föreligger ett berättigat krav på att namnet skyddas motobehörig användning. Beträffandede nuvarande reglerna om makars namn framhålls i direktiven att bestämmelsernainte helt stämmer överens med en modern syn på förhållandet mellan makar iäktenskap samt att en naturlig utgångspunkt vid utformningen av regler ommakars släktnamn synes vara att makarna bör kunna välja mellan att bära sammanamn eller att behålla vardera sitt namn. Det bör också stå make fritt attanvända den andre makens namn som tilläggsnamn. Vissa undantag från dessahuvudprinciper torde dock bli nödvändiga, bl. a. för de fall då make förvärvatsitt släktnamn genom giftermål. En reform av lagreglerna i nu antydd riktningkräver en översyn också av de regler som gäller makes möjligheter att underäktenskapet förvärva nytt släktnamn eller återta tidigare sådant namn. Idijektiven till utredningen behandlas också frågan om förutsättningarna för atten person skall ha rätt att anta ett nybildat släktnamn. Det uttalas att det iprincip fortfarande får anses ändamålsenligt att vissa villkor av typen attnamnet inte är särskiljande eller eljest mindre tjänligt ställs upp för att ettnamnbyte skall få komma i fråga. Det finns dock skäl att överväga om LU 1977/78:13 4 reglernakan mjukas upp något så att större hänsyn kan tas till de enskildas önskemål.Eftersom man kan räkna med att det aktuella namnets bristandesärskiljningsförmåga även i fortsättningen kommer att utgöra en grund för rätttill namnbyte, bör den sakkunnige se över de riktlinjer för bedömningen avdenna fråga som namnrättskommittén drog upp under förarbetena till namnlagen pågrundval av då gjorda frekvensundersökningar. Detankommer vidare på utredningen att pröva vissa frågor om barns släktnamn och omlagens tillämplighet på utländska medborgare. Inom ramen förutredningsuppdraget får utredningen även ta upp andra frågor än de somuttryckligen nämnts i direktiven. Utredningen beräknasslutföra sitt uppdrag . I motionen 361 anförs att patentverket utarbetat enpromemoria angående förutsättningarna för att en kvinna som gifier om sig skallfå behålla det efternamn hon förvärvat genom det tidigare äktenskapet. Enligtpromemorian skall förutvarande maken lämna skriftligt av två personerbevittnat medgivande att sökanden får behålla hans släktnamn i nytt äktenskap.Om mannen har avlidit, skall detta styrkas genom intyg från pastorsämbetet. Isådant fall skall hans barn eller hans föräldrar tillfrågas,eller i sista hand hans syskon. Motionärenanser att del knappast är förenligt med en modern syn, att en kvinna skallbehöva ha en myndighets tillstånd, och kunna åberopa särskilda skäl. för att fåbehålla ett namn som hon kanske haft i lio-ijugo år eller ännu längre. Vidareframhålls att del inte kan accepteras alt hennes förutvarande man eller dennessläktingar skall kunna lägga hinder i vägen för hennes önskan all behålla delnamn hon har vid ingången av ett nytt äktenskap. Det är heller inte rimligt skall tvingas betala för alt få fortsätta att heta det manheter. Motionärenföreslår alt namnlagen ändras så alt en kvinna som gifter om sig får rätt attbehålla sitt namn från det tidigare äktenskapet på sam ma villkor som varjekvinna som gifter sig får behålla det släktnamn hon hade som ogifi. Det böralltså räcka med en anmälan till vigselförrätlaren. Motionärenerinrar om att namnlagen är föremål för översyn samt pekar på att ikommittéberätielsen för vart och ett av åren 1976,1977 och 1978 angelts allutredningen skulle slutföra sitt arbete under resp. år. Enligtmotionären ligger en sådan ändring av namnlagen som föreslås i motionen väl ilinje med utredningens direktiv. Motionären anser att det är hög tid att den avriksdagen begärda reformen av namnlagen nu kommer till stånd och att det motbakgrund av vad som sägs i kommittéberältelsen bör vara möjligt för regeringenatt till nästa lägga fram förslag i frågan. LU 1977/78:13 5 Som skäl för yrkandet i motionen 1473 framhålls attden förteckning över namnförslag som patentverkel upprättat under senare årutarmats betydligt och att den till största delen upptar namn som verkarkonstruerade och främmande för vårt språk. Motionären anser all man bör prövamöjligheten av namnkombinalioner på kvinnonamn, t. ex. och all patentverket skall få en ny typ av efternamn alt erbjuda vid namnbyte. I betänkandet behandlas en motion angående kvinnorsrätt att vid nytt giftermål behålla sitt släktnamn saml en motion omförutsättningarna för antagande av nytt släktnamn. Enligtnamnlagen fir hustrun mannens släktnamn vid vigseln, om hon inte dessförinnananmält att hon vill behålla del släktnamn hon hade som ogift. Anmälningen kanockså avse annat släktnamn som hon hade vid äktenskapets ingående, t. ex.släktnamn som hon förvärvat genom ett tidigare äktenskap. Det krävs dock attpatentverket efter ansökan funnit särskilda skäl föreligga att hon behåller ettsådan t släktnamn. I namnlagen ges vidare regler om förvärv av släktnamn ivissa andra fall. Sålunda flr bl. a. svensk medborgare, vars släktnamn inte ärtillräckligt särskiljande eller eljest är mindre tjänligt, efter ansökan hospatentverkel erhålla nytt släktnamn. Endast namn som till bildning, uttal ochstavning överensstämmer med svenskt språkbruk för godkännas som nytt släktnamn.Vidare gäller att namn som kan förväxlas med andra personers släktnamn,konstnärsnamn m. m. inte för godkännas. Om synneriiga skäl föreligger för dockavsteg göras från reglerna om förvärv av nytt släktnamn. Undantagsbestämmelsenöppnar möjlighet för en person att fö anta ett släktnamn som tidigare burits ihans eller hennes släkt. Patentverkelhar till ledning för dem som önskar få ett nytt släktnamn utgivit en särskildförteckning på namnförslag. Imotionen 1977/78:361 framhålls att del knappast är förenligt med ett modemtsynsätt att en kvinna skall behöva ha en myndighets tillstånd och kunna åberopasärskilda skäl för att i ett nytt äktenskap fö behålla ett släktnamn som honkanske burit före giftermålet. Motionären anser det vidareotillfredsställande att kvinna i sådana fall skall erlägga föreskrivenansökningsavgift, . I likhet med vad som gäller när en kvinna önskar fSha kvar sitt namn som ogift bör det enligt motionären räcka med en anmälan tillpastor. Vidare framhålls att namnlagen på begäran f n. är föremålför översyn samt att den önskade reformen bör genomföras. Motionärenyrkaratt hos regeringen skall begära att det till nästa riksmöteframläggs förslag till ändring av namnlagen av innebörd att kvinna som gifterom sig ges rätt alt behålla sitt släktnamn från tidigare äktenskap i enlighetmed vad som anförs i motionen. LU 1977/78:13 6 I motionen 1977/78:1473 kritiseras den förteckningöver namnförslag som patentverket upprättat. Motionären anser alt förteckningentill största delen upptar namn som verkar konstruerade och främmande för vårtspråk. Enligt motionären bör som en ny typ av efternamn kunna erbjudasnamnkombinationer på kvinnonamn, t. ex. och . Han yrkaratt regeringen skall ges till känna vad som anförts beträffande förteckningenöver släktnamn. Utskottetkan i princip ansluta sig till syftet med motionen 361, nämligen att en kvinnasom gifter sig bör ha rätt alt även efter giftermålet bära sitt namn och dettaäven om namnet förvärvats i ett lidigare äktenskap. Som redovisats ovan(s. 3)och som också påpekats av motionären är namnlagen föremål föröversyn. Utredningen, som tillkallats efter en begäran från , skallbl. a. se över reglerna om makars namn. I direktiven framhålls att de nuvarandebestämmelserna inte helt stämmer överens med en modern syn på förhållandetmellan makar i äktenskap och att en naturiig utgångspunkt vid utformningen avnya regler synes vara all makarna bör kunna välja mellan alt bära samma namneller behålla vardera sitt namn. Del bör också stå make fritt att använda denandres namn som tilläggsnamn. Vissa undanlag från dessa huvudprinciper torde,framhålls det vidare, dock bli nödvändiga bl. a. för de fall då make förvärvatsitt släktnamn genom giftermål. Somframgår av direktiven skall utredningen pröva det spörsmål som tagits upp imotionen 361. Enligt vad utskottet inhämtat har i samband med utredningensöversyn av reglerna om förvärv av nytt släktnamn även aktualiserats den imotionen 1473 berörda frågan. Utredningens ställningstaganden i nu aktuellaavseenden bör inte föregripas. Ilikhet med motionären i motionen 361 vill utskottet avslutningsvis stryka undervikten av all en reform av namnlagen kommer till stånd. Såsom framgårav det tidigare anförda tillsattes namnlagsutredningen redan 1972.1 såväl 1976som kommittéberällelser har angivits att utredningen skulle slutförasitt arbete under då innevarande år. I årets kommittéberättelse har enmotsvarande anteckning gjorts. Enligt vad utskottet inhämtat förväntasutredningen slutföra sitt uppdrag . Utskottet förutsätter attså också sker. Medhänvisning till det anförda anser utskottet alt motionerna inte bör föranledanågon åtgärd från sida. att avslårmotionerna 1977/78:361 och 1977/78:1473. Stockholmden 28 febmari 1978 LU 1977/78:13 7 Nänwande:Lennart (), ()*. (),(), i (s), (), IngemarKonradsson (s)*, (), ()*, (), (), (), ()* ochMargit Odelsparr (c)*. *Ejnärvarande vid betänkandets justering. GOTAB 57562 Slockholm 1978