bet · G101LU10 · 1977-12-31 00:00:00 — a. framförts tillutskottet av vissa företrädare för i sambandmed det besök utskottet gjort på patentverket under behandlingen av ärendetsamt av TCO:s avd. 415 i skrivelse till utskottet. 1 skrivelsen anförsdärutöver bl. a. att de förhoppningar man från fackligt håll haft om garantieroch villkor för kvarvarande personal vid patentverket och statsmakternas åtagandengentemot dem som anställs vid det europeiska patentverket inte infriats. Såsom framgår av vad ulskoitet ovan anfört måste allaberäkningar angående patentverkels framtida personalbehov efter ett tillträdelill den europeiska patentkonventionen betecknas som osäkra eftersom de hargrundals på flera med nödvändighet ovissa antaganden. Departementschefen anseremellertid, med stöd av de i propositionen gjorda beräkningarna, alt detknappast är troligt att verkets arbetsbelastning skulle gä ned så mycket attden väsentligt skulle understiga vad som motsvarar arbetskapaciteten hos 100heltidsanställda granskare. Företrädare för departementet har inför utskottetredovisat nya beräkningar av patentverket angående den förväntadesysselsättningen vid det svenska patentverket under förutsättning atl Sverigeunder tillträder både samarbetskonventionen och den europeiskapatentkonventionen. Enligt dessa beräkningar skulle verkels arbetskraftsbehovminska långt mindre än vad tidigare antaganden ger vid handen. Sålunda skullepatentverket ha behov av drygt 150 och är 1995 av drygt 100 granskare.Eftersom den befintliga arbetskraften med hänsyn till naturlig avgång och vissavflyttning till det europeiska patentverket i Miinchen och skulle varabetydligt mindre, borde det enligt beräkningarna finnas ett icke oväsentligtbehov av att nyrekrytera arbetskraft. Mot bakgrund av dessa nya uppgifter angående den beräknadeomfattningen av patentverkets framtida verksamhet finner utskottet ingen anledningalt på nuvarande stadium ifrågasätta riktigheten av del av departementschefengjorda antagandet att nedgången av antalet granskare inte blir sä stor atlomställningssvårigheter behöver uppkomma för den berörda personalen. Del finnsheller ingen grundad anledning anta atl patentver- 4 1977/78. LU1977/78:10 50 kels möjlighet att tjänstgöra som ett effektivtserviceorgan åt svensk industri och svenska uppfinnare eller som PCT-myndighetkommer att äventyras inom överskådlig lid. Utskottet vill också peka på denomständigheten att den genomsnittliga handläggningstiden av ett patentärendef. n. är och att mer än 50000 ärenden ännu ej prövats av verket. Det ärenligt utskottets mening angelägel att handläggningstiderna nedbringas, vilketi sin tur förutsätter atl balansen av ärenden minskar. Enbart arbetet härmedtorde ge underiag för ett stort antal paientingenjörer . Skulle det likväl efter ett tillträde visasig att patentverkels arbetsvolym minskar mer än som antagils måste åtgärderovillkorligen vidtagas som är ägnade att motverka dessa negativa följder av enanslutningtill konventionen. kan , utöver den verksamhet somligger i själva patenteringsförfarandel, erbjuda en god service i form avlättillgänglig patentdokumentation, nyhetsgranskning utan samband medpatentansökan och andra utredningar på patenlområdet. Vidare erbjuds näringslivoch uppfinnare information och utbildning på det industriella rättsskyddetsområde. Enligt utskottets mening är det ett vitalt svenskt samhällsintresse attverket kan upprätthålla en god standard på dessa områden och alt verket ocksåframdeles har möjlighet att ta nya initiativ för att tillgodose näringslivetsoch uppfinnarnas behov. Ett tänkbart och i propositionen berört sätt att ökaunderlaget för patentverkets verksamhet är att underiälta för i första handsvenska förelag och uppfinnare att utnyttja patentverkels tjänster inom ramenför patentverkets uppdragsverksamhet. Det är också möjligt att patentverketkan få vissa nya arbetsuppgifter. Utskottet förutsätter att regeringen nogaföljer utvecklingen och gör de ingripanden som kan bli erforderliga. Med hänsyntill vad som anförts i propositionen finner sig utskottet vidare kunna utgåfrån att om -mot förmodan - svårigheter skulle uppstå för patentverkelspersonal åtgärder kommer att vidtas för atl undanröja dessa. Sammanfattningsvis konstaterar utskottet att ett tillträdetill den europeiska paientkonveniionen kommer atl bli till betydande fördelför det svenska näringslivet och vara av värde för de enskilda uppfinnama. Särskiltsett i ett längre perspektiv torde de positiva effekterna av en anslutningtill det europeiska patentsamarbetet bli avsevärda för det svenska pateniväsendet. Utskottet är medvetet om alt vissasvårigheter kan uppstå för de svenska patentombuden till följd av att derasarbetsuppgifter i minskar. Man kan dock räkna med att dessa nackdelarpå lång sikt kommer atl kompenseras av de fördelar det innebär attpatentombuden får möjlighet att verka som ombud vid det europeiskapatentverket. Med hänsyn till det anförda tillstyrker utskottet att riksdagengodkänner den europeiska patentkonventionen. LU1977/78:10 51 Produktpatent på livs- och läkemedel. Enligl patentlagen kan såväl alstersom förfaranden patenteras. Avser uppfinningen förfarande för tillverkning avalster, omfattar den ensamrätt som patentet ger även alster som tillverkatsenligt förfarandet, s. k. indirekt produktskydd. En begränsning av del patenterbara området har gjorts i punktI i övergångsbestämelserna till patentlagen. Enligt patentförordning,som ersattes med patentlagen, gällde i fråga om livs- och läkemedel attpatent inte fick meddelas på själva alstret ulan endast på särskilt förfarandeför framställning av detta. Genom patentlagen upphävdes i princip förbudet motproduklpalent på livs- och läkemedel. 1 den nämnda övergångsbestämmelsenföreskrivs dock atl sådant produktpatent inte får meddelas förrän regeringenförordnal annat. Något sådant förordnande har inte meddelats (prop. s. 169).Ett motsvarande förbud mot produktpatent på livs- och läkemedel finns i dedanska och norska patentlagarna. Ett livs- eller läkemedel kan således inte patenteras ioch för sig. Er-hålles förfarandepatent omfattar emellertid patentskyddetenligt de redan berörda reglerna om s. k. indirekt produktskydd även de livs-och läkemedel som tillverkats enligl förfarandet. 1 själva verket har mandärigenom kommit mycket nära ett rent produklskydd även på dessa områden. Detsedan länge gällande förbudet mot produktpatent på läkemedel har i praktikeninte heller hindrat en omfattande patentering på läkemedelsområdet (prop.1966:40 med förslag till patentlag m. m., s. 70). Enligt den europeiska paientkonveniionen får produktpatentmeddelas på bl. a. livs- och läkemedel. Konventionen ger dock fördragsslutandestat, vars nationella lag inte medger patent på livs- och läkemedel, möjlighetatl genom reservation få rätt att upprätthålla förbudet mot sådana palenl underen övergångstid av högst från det atl konventionen har trätt i kraft(art. 167.2 a och 167.3). Stat som avgivit en sådan reservation är förpliktadatt återta den så snart omständigheterna medger det. Om särskilda skälföreligger kan stat medges rätt att upprätthålla förbudet i ytteriigare . 1 propositionen föreslås alt del nuvarande förbudet motproduktpatent på livs- och läkemedel upphävs och att därför inte börutnyttja reservationsrätten i förevarande hänseende. Frågan om förbud mot produklpalent på livs- och läkemedelhar vid riksdagsbehandlingen aktualiserats genom motionen 1977/78:29. Motionärernaerinrar om att i sitt remissvar framfört starkabetänkligheter av social natur mot möjligheten att patentera livs- och läkemedelsprodukter.Det är enligt motionärerna med hänsyn till allmänna samhällsintressen angelägetatt redan vid etl tillträde till konventionen utnyttjar sinreservationsrätt i denna fråga och även t. v. avstår från att upphäva gällandeförbud mot ifrågavarande typ av patent i den natio- LU1977/78:10 52 Ett sådant handlingssätt skulle,hävdas det i motionen, dessutom ge större möjlighet lill ett nordisktställningstagande längre fram i frågan som ytteriigare erfarenhetervinns. Motionärerna yrkar atl som sin mening ger regeringen tillkänna vad de anfört i ärendet. Utskottet vill för sin del erinra om atl del vidtillkomsten av patentlagen uttalades (prop. 1966:40) att det frän samhälleligsynpunkt inte fanns något hållbart skäl för förbudet mot produktpatent men attdel borde behållas under en övergångstid till dess motsvarande förbudavvecklades i andra industristalers patenllagstiftning. Som anförs iförevarande proposition talar även nu samhälleliga skäl för alt förbudetupphävs. Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att det, liksom när detgäller andra patent, finns bestämmelser som ger möjligheter till ingripande omproduktpatent på livs- eller läkemedel skulle missbrukas, t. ex. patentlagensregler om tvångslicens. Vidare kan omfattningen av den ensamrätt som enpatenthavare har inskränkas genom konkurrensbegränsningslagstiftningen. Flertaletremissinstanser som yttrat sig i denna fråga har också tillstyrkt förslaget.Inför utskottet har företrädare för uttalat att förbudet inneburitnackdelar för läkemedelsindustrin genom att stora resurser i personal ochpengar har måst offras för atl genom förfarandepalenl kringgå förbudet närpatentskydd bedömts som nödvändigt. Vad särskilt gäller del ovan redovisade skälet för attförbudet hitintills vidmakthållits vill utskottet peka på attmarknadspatentkonventionen inte medger någon reservationsrätt mot deneuropeiska patentkonventionen i fråga om produklpalent pä livs- och läkemedel.I enlighet härmed har i det förslag till ändrad patentlagstiftning som lagtsfram i förordats atl det där gällande förbudet mot produklpalent skallupphävas. På grund av det anförda delar utskottetdepartementschefens uppfattning att förbudet nu bör upphävas. börföljaktligen inte heller utnyttja sin möjlighet att avge reservation mot deneuropeiska patentkonventionen i denna fråga. Utskottets ställningstagandeinnebär alt utskottet avstyrker bifall till motionen 1977/78:29. I delta sammanhang bör även beröras frågan om Sverigesinställning till den s. k. lagkonventionen av . Av vad utskottet anfört i inledningskapitlet till deltabelänkande (s. 39) framgår att konventionen, som har utarbetats inom Europarådetoch innehåller vissa regler om palenterbarhet, nyhetshinder, uppfinningshöjdoch patentkrav, har godkänts av men ej ratificerats avSverige. Lagkonventionen ålägger de fördragsslutande staterna att efter enövergångstid av tillåta produktpatent på livs- och läkemedel. Danmarkoch har hitintills ansett sig med hänsyn härtill inte kunna tillträdakonventionen. 1 den nordiska rättslikhetens intresse har i dennasituation avstått från att ratificera konventionen. Ipropositionen föreslås alt skall förnya sitt godkännande av LU1977/78:10 53 Förslaget motiveras med att frågan om etttillträde till konventionen äter aktualiseras, om förbudet mot produktpatentslopas och atl ånyo bör fä ta ställning i lilllrädesfrågan, eftersommerän 10 är förflutit sedan godkännandet lämnades. Enligt utskottets ställningstagande ovan bör förbudet motproduklpalent på livs- och läkemedel upphävas. Bifalles utskotiets förslagföreligger inte längre hinder mot atl lagkonventionen ratificeras. Med hänsynhärtill och då utskottet inte har något att erinra mot att tillträderkonventionen föreslår utskottet att förnyar sitt godkännande. Såväl samarbetskonventionen som den europeiskapatentkonventionen innehåller utförliga bestämmelser om internationell resp.europeisk patentansökans form och innehåll. I fråga om internationellapatentansökningar gäller bl. a. att fördragsslutande stat inte får ställa uppkrav beträffande form och innehåll som skiljer sig från eller går utöversamarbetskonvenlionens bestämmelser. I den mån fördragsslutande stat i dessahänseenden uppställer lägre krav pä nationella patenlansökningar än vadkonventionen föreskriver i fråga om internationella ansökningar, får emellertidden för sökanden förmånligare regleringen lillämpas även på de . Den europeiskapatentkonventionens regler om form och innehåll har tillkommit under hänsynstagandetill motsvarande bestämmelser i samarbetskonventionen. De båda konventionernaär i dessa hänseenden helt förenliga med varandra. Den europeiskapatentkonventionen innehåller dock vissa bestämmelser som saknar motsvarigheti samarbetskonventionen. Frågan om vilka krav som bör uppställas på enpatentansökans form och innehåll har vid utskottsbehandlingen akutaliseratsfrämst av . Föreningen har inför utskottethävdat att bestämmelserna om angivande av uppfinnarens namn i en patentansökanfått en otillfredsställande lösning i samarbetskonventionen och i regeringensförslag till utformning av patentiagen. Som framgår av vad utskottet anfört itillträdesfrägan har utskottet inte kunnat biträda föreningens yrkanden om altriksdagen skall uppskjuta ställningstagandet beträffande ett tillträde tillsamarbetskonventionen i avvaktan på atl frågan om uppfinnarens ställning idelta hänseende utretts ylterligare. Föreningen har emellertid även föreslagitatt vissa tillägg görs till 8S fjärde stycket patentlagen och till 5Spatentkungörelsen (1967:838). Enligt 8S tredje stycket patentlagen gäller f. n. i svenskrätt att uppfinnarens namn skall anges i ansökningen. Söks patent av annan änuppfinnaren, skall sökanden styrka sin rätt till uppfinningen. Bristeransökningen i detta hänseende skall sökanden enligt 15 S föreläggas atl inomviss av myndigheten bestämd frist inkomma med uppgift om uppfinnaren och iförekommande fall styrka sin rätt till uppfinningen. Underlåter han detta avskrivsansökningen. LU1977/78:10 54 Enligt artikel 4 isamarbetskonventionen skall internationell patentansökan innehälla uppgifi omuppfinnaren såvida lagen i åtminstone någon av de stater som ansökningenomfattar kräver att dessa uppgifter lämnas när ansökningen ges in. Om uppgiftensaknas när ansökningen inkommer till den internationella granskningsmyndighetenkommer ansökningen dock inte atl avvisas eller anses som återkallad. I fråga omstat, vars lag kräver att dylika uppgifter lämnas men tillåter att detta görssenare än när en nationell ansökan ges in, får uppgifterna lämnas senare tillden . Enligt samarbetskonventionen kan sökanden vänta ihögst 20 (om internationell förberedande patenterbarhetsprövning begärts högst25) månader från med atl fullföl-Jaansökningen till nationell patentmyndighet. Det kan därför dröja mer än två årfrän det ansökan gjorts innan uppgift om uppfinnaren lämnas. Den europeiska paientkonveniionen föreskriver attuppfinnarens namn skall anges i ansökningen. Söks patent av annan änuppfinnaren skall sökanden redogöra för hur han förvärvat rätten tilluppfinningen. Redogörelsen skall av det europeiska patentverket delges denuppgivne uppfinnaren. Godtar inte uppfinnaren sökandens uppgifter, har hanmöjlighet atl vid domstol eller annan behörig myndighet föra talan om bättrerätt till uppfinningen. Saknas uppgifi om uppfinnaren eller om hur sökanden förvärvaträtten till uppfinningen, skall det europeiska patentverket underrättasökanden om delta. Avhjälps inte bristen från ingivningsdageneller, i förekommande fall, från prioritetsdagen, anses ansökningenåterkallad. Den kan då, till skillnad mot vad som gäller i svensk rätt förmotsvarande fall. sedermera inte återupptas. ansåg inte alt ett tillträde tillsamarbetskonventionen skulle behöva medföra några ändringar i den svenskapatentlagen i fråga om regleringen av uppfinnarens ställning vid enpatentansökan. Kommittén fann även den europeiska patentkonventionen frånsvensk synpunkt helt tillfredsställande i patenträttsligt hänseende, däriinbegripet reglerna om uppfinnarens ställning. Vad särskilt beträffar densituationen att pateni söks av annan än uppfinnaren ansåg kommittén atl svenskrätt var förmånligare än den europeiska paientkonveniionen och alt den nuvarandebestämmelsen om skyldighet alt styrka rätten till uppfinningen skulle behållasför nationella svenska patentansökningar. Kommittén fann också den svenskarättens regler om möjlighet att förelägga sökanden att inom viss frist angeuppfinnarens namn eller styrka sin rätt till uppfinningen mer flexibla änmotsvarande regler i den europeiska patentkonventionen. Inte heller på dennapunkt förordade kommittén någon ändring av patentlagen. Under remissbehandlingen riktades viss kritik motkommitténs förslag i nu berörda hänseenden från framför allt styrelsen förteknisk utveckling (STU) och . Dessa instanseransåg bl. a. att svensk rätt borde ändras så att nationell och internationellpatentansökan LU1977/78:10 55 blir giltig först från den dag den innehåller uppfinnarensnamn. Departementschefen finner sig i propositionen delvis kunnainstämma i denna kritik då det gäller de följder i fråga om uppfinnarensställning som ett svenskt tillträde lill samarbetskonventionen skulle föra medsig. På närmare anförda skäl (s. 219) föreslår han dock inte några ändringar ipatentlagen pä denna punkt. Företrädare för har införutskottet anfört bl. a. följande. Det är från uppfinnarsynpunkt ytterstbetänkligt att en svensk uppfinnare som en följd av samarbetskonventionen oftaunder tvä år eller kan få vara ovetande om att någon annan, iregel hans arbetsgivare, har ingivit en internationell patentansökan avseendehans uppfinning. Denna konsekvens av samarbetskonventionen strider motprincipen om uppfinnarens principiella upphovsrätt, sådan den uttalats iartikel 15 i FN:s konvention om de mänskliga rättigheterna. Situationen kanenligl föreningens mening få mycket allvarliga konsekvenser för uppfinnarensmöjligheter att uppnå ekonomiskt utbyte av sin uppfinning. Patentansökningenkan t. o. m. hinna bli offentliggjord - enligt samarbetskonventionen skerdetta - innan uppfinnaren själv ens blir medveten om atluppfinningen är patentsökt. Föreningen medger alt det i och för sig är rikligtatt det ibland kan vara svårt att för en paientansökansingivande avgöra vem som är uppfinnare. Delta förhållande beror emellertid påolämpliga rutiner inom företagen. Argumentet atl det ibland kan varaofördelaktigt för uppfinnaren att kräva att uppfinnarens namn framgår redan avansökningen för att denna skall bli giltig är enligt föreningens uppfattningvilseledande, eftersom uppfinnaren själv bäst kan avgöra när en uppfinning börbli föremål för patentansökan. har tillträtt konventionen och eftersom denamerikanska patentlagen innehåller en bestämmelse med den av föreningenföreslagna innebörden kan bestämmelsen inte anses oförenlig medsamarbetskonventionen. Oavsett vilken ställning tar ililllrädesfrågan är det föreningens uppfattning alt ett tillägg bör göras till8 S fjärde stycket patentlagen av innebörd att om en patentsökande inte kanstyrka sin rätt till uppfinningen vid ansökningens inlämnande skall han inge enförklaring om på vilket underlag han baserar sitt anspråk på uppfinningen.Underlåtenhet atl lämna en sådan förklaring skall medföra alt ansökningen ansessom icke ingiven. Det förstnämnda tillägget skulle medföra, atl uppfinnaren ejbehöver underteckna en slutlig överiålelsehandling innan villkoren föröverlåtelsen är utformade. Genom ett av föreningen likaledes förordat tilläggtill patentkungörelsen av innebörd att patentverket omgående skall sändaförklaringen till uppfinnaren vinns alt en patentansökan kan göras snabbt utanatt uppfinnarens rätt träds för nära. Det är enligt utskotiets mening i och för sig obestridligtatt uppfinnarens rätt atl få sitt namn angivet något försvagas i det speciellafall som här avses i Jämförelse med den rätt han har enligt den svenskapatentlagen. LU1977/78:10 56 kan alltså tänkas fall då en internationell patentansökanblir föremål för internationell nyhetsgranskning och, i förekommande fall,internationell förberedande patenterbarhetsprövning vid en trotsatt uppfinnarens namn ej framgår av ansökningshandlingarna. Risken för atl såskall bli fallet är dock enligt utskottets mening begränsad. Det bör observerasalt även samarbetskonventionen i princip kräver alt uppfinnarens namn skallnämnas från början, om någon av de designerade staterna kräver sådan uppgift pådet nationella planet. Flertalet industristater, även utanför , kräveratt uppfinnarens namn uppges i ansökningen. Man kan alltså utgå från altansökningen normalt kommer alt uppta uppfinnarens namn även om det i de flestastater inte är obligatoriskt att uppgiften finns redan dä ansökningen ges in.Om namnuppgift saknas kan utelämnandet, som fiamhålls i propositionen, framståsom ursäktligt. Det kan emellertid inte uteslutas alt nägon, t. ex. enarbetsgivare, lämnar in en internationell patentansökan utan att angeuppfinnarens namn och alt uppfinnaren härigenom får kännedom om ansökningen såsent att han får svårt alt bevaka sin rätt. Utskottet finner sig dock inte kunna tillstyrka att det avSvenska uppfinnareföreningen förordade tillägget till patentlagen kommer tillstånd. En konsekvens av tillägget skulle bli att ingivningsdagen i fråga omsvensk nationell patentansökan förskjuts om förklaringen inte lämnats i lid.Detta kan, som departementschefen konstaterar, komma att leda till att rättsförlustuppstår för sökanden. Det är dessutom tveksamt om en bestämmelse med denföreslagna innebörden är förenlig med samarbetskonventionen, eftersom deninternationella ingivningsdagen skall anses som faktisk ingivningsdag i varjedesignationsstal. Vad beträffar föreningens uppgift att en liknande regel finnsi palentlagstiftningen i , som har tillträtt samarbetskonventionen, villutskottet påpeka bl. a. att man i vid prövningen av om nyhetshinderföreligger i allmänhet inte utgår från ansökningsdagen ulan från den påståddauppfinningsdagen saml att den som avser att söka patent har på sig frånsistnämnda dag alt inge en fullständig ansökan upptagande bl. a. uppfinnarensnamn. Del amerikanska systemet är således inte helt jämförbart med det svenska. Utskottet vill avslutningsvis framhålla, atl omsamarbetskonvenlionens regler i aktuellt hänseende visar sig få allvariigakonsekvenser för svenska uppfinnare bör frågan om hur uppfinnarskyddel skallutformas i den svenska patentlagen tas upp till ny bedömning. 1 tre motioner har tagits uppfrågor som berör utformningen av sank-lionssystemet i patentlagen. I samtligafall åsyftar motionärerna atl stärka uppfinnarnas ställning gentemot dem sombegår s. k. patentintrång. 1 motionen 1977/78:30 yrkas att begärutredning och förslag om att de nuvarande straffbestämmelserna i patentlagenersätts med bestämmelser LU1977/78:10 57 1 motionen 1977/78:524 begär motionären enöversyn av åtalsbestämmelserna i 57 S patentlagen. Samma motionär hemställer imotionen 1977/78:525 all hos regeringen begär utredning om skärptska-deständsplikt vid patentintrång. Patenträtlsliga regler om ansvar och ersättningsskyldighetåterfinns i 9 kap. patentlagen. Del centrala momentet i patenträtten utgörs avden ensamrätt atl utnyttja en uppfinning som patentinnehavaren är tillförsäkradenligt 3S patentlagen. Ett olovligt utnyttjande av annans ensamrätt,patentintrång, kan om intrånget är uppsåtligt medföra böter eller fängelse förden skyldige enligl 57 S. Brottet får åtalas av allmän åklagare endast ommålsägande anger brottet till åtal och åtal av särskilda skäl finns påkallat urallmän synpunkt. Vill åklagaren inte åtala kan målsäganden själv väckaansvarstalan. Ouppsåtligt patentinträng medför inte straffansvar. Ävenpatenthavaren kan bli ådömd bötesstraff vid vissa fall av Underlätelse attlämna uppgifi om patent eller patentansökan. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet begärpatentintrång skall utge skälig ersättning för utnyttjandet av uppfinningensamt ersättning för den ytterligare skada som intrånget medfört (58 S). Är oaktsamhetenringa kan ersättningen Jämkas. Skälig ersättning för utnyttjandet torde enligtgällande rätt minst motsvara den licensavgift som uppskattningsvis skulle hautgått vid frivillig licens. Skadestånd kan även utgå om patentintrång skett igod tro. I sådant fall skall ersättning utgå föi' utnyttjandet av uppfinningeni den mån så befinns skäligt. Vid intrång i god tro utgår således inteersättning för ytterligare skada.