bet · G101LU4 · 1977-12-31 00:00:00 — Arbetsdomstolen har i dom nr 15/1977fastslagit att efterprovision skall utgå med fullt belopp. Denna regel ärtvingande. Försäljaren har alltså ett sämre lagskydd för order som tecknas avhonom i slutet av anställningen än för order som genom hans medverkantillkommit e/ier anställningens upphörande. Schablonregeln i 68 > tredje stycket gäller ejförsäljare med uppsägningslid eller mer. Efterprovisionsreglerna omfattar ejplatsförsäljare. Enligt TCO lar motionärerna fasta på etl problemsom endast utgör en del av eit problemkomplex. Det av motionärerna angivnaproblemet anser TCO emellertid väl värt belysa med en utredning. understryker atträttsförhållandena rörande mellanman är komplicerade inte minst på grund avden rikt fasetterade flora av olika former av mellanled som tillkommit i ochmed handelns utveckling särskilt på det internationella planet. Enligtförbundels uppfattning utgör kommissionslagens princip om avtalsfrihet en frånallmänna synpunkter nödvändig förutsättning för en effektiv handel framför alltmed hänsyn lill den fortgående utveckling och strukturoinvandling somkännetecknar denna näringsgren. anser förbundet dock - i likhet medmotionärerna - atl behov och motiv föreligger atl förbättra agentersrättsskydd. Förbundet anser del vidare värdefullt om de svenska lagreglerna haren LU 1977/78:4 10 utformningså långt möjligt likartad med motsvarande regler i de länder, med vilka viharen betydande handel, främst de nordiska och västeuropeiska länderna. Erfarenheternavisar enligt grossislförbundel all kommissionslagen även efter 1974 årsändringar i vissa avseenden kan betraktas som bristfällig. Härmed avses iförsta hand agenters rättsskydd, när uppdraget upphör, saml lagenstillämpningsområde. Vadförst angår agentens rättsskydd framhåller förbundet att gällande rätt geragenten av etl agenlurförhållande endasl skydd förförlust, som tillskyndas honom genom återkallelse som bringar uppdraget altupphöra tidigare än med utgången av en kalendermånad efter den månad återkallelsengjordes. Sedan uppdraget varat etl år är motsvarande skydd . är del inte minst som agenten har etlberättigat krav på skydd mot uppsägning. Det är då han i allmänhet gör störreinsatser i form av marknadsföringsåtgärder m. m., som normalt senare geråterbäring. Naturligtvis är omfattningen av åtgärderna myckel varierande frånbransch till bransch och från fall lill fall, men del är enligt förbundetsmening motiverat atl uppdragstagares rättsskydd i denna del byggs ut. Närdel gäller frågan om avgångsvederiag kontra goodwillersätlning framhållerförbundet att del från allmänna synpunkter är önskvärt med så långt möjligtenhetliga regler på delta område. Förbundet pekar i detta sammanhang på deharmoniseringssträvanden som inom EG tagit sig konkret uttryck i ett avEG-kommissionen avgivet direktivförslag lill lagstiftning om handelsagenter.Eftersom den värdefulla nordiska rättsgemenskapen på detta område härigenom kankomma atl brytas är en anpassning av den svenska lagstiftningen till eventuellaminimiregler inom EG av största betydelse. Förbundetkritiserar också att schablonregeln inte gäller när minst sex månadersuppsägningstid iakttagils. Skälet för denna inskränkning har an-getts vara allförhållandena, när uppsägning iakttagits, ofta är sådanaall agentens arbete under ifrågavarande övergångstid undan för undan minskalsgenom alt hans efterträdare i uppdraget tillika varit verksam för huvudinannen,varför utrymme saknas för en helt schematisk ersättningsregel. Enligtförbundels mening är det obilligt alt en agent inte vid längre uppsägningartillförsäkras någon forin av provision. Del bör också anmärkas all det ipraktiken visat sig svårt alt lillämpa den regel som ger ageniersältning förden föriust han kan göra genom att investering blir onyttig på grund avuppsägning av avtalel. När del slutligen gäller kommissionslagenstillämpningsområde hävdar förbundet all lagen ger etl föråldrat intryck främstgenom all avtal om försäljning med ensamrätt ej omfattas av lagen. Vidlagstiftningen 1974 ansågs bl. a. atl resultatet av de nordiskaöverläggningarna i denna fråga ej motiverade en så vittgående omarbetning avlagen som skulle krävas LU 1977/78:4 11 förattföra in återförsäljare med ensamrätt under lagstiftningen. Förbundet villkraftigt understryka atl det för dessa återförsäljare oftast föreligger sammalegitima behov som för agent atl få i lag reglerat uppsägningslider och rätttill ersättning när avtalet upphör. Enligt förbundels mening kan man ifrågasättadet praktiska värdet av uiialandet i förarbetena om alt den rättsligaregleringen ger betydande utrymme för analog tillämpning på rättsförhållandenrörande återförsäljare med ensamrätt. Risken för en fortsatt rättsosäkerhet iolika avseenden får anses stor. Förbundet anmärker att man i harreglerat dessa frågor genom särskild lagstiftning i huvudsakligöverensstämmelse med vad som på kontinenten gäller för agenter. För att i någonmån komma lill rätta med gällande rättsosäkerhet har förbundet initieratframtagandet av standardvillkor för ensamförsäljning. Villkoren har utarbetatsunder medverkan av företagsrepresentanter från olika branscher och är avseddaalt praktiskt och enkelt lösa förekommande problem. Motbakgrund av det anförda tillstyrker förbundet atlriksdagen hos regeringen begär utredning och förslag om införande avavgångsvederiag enligt kontinentalt mönster för uppdragstagare enligt kommissionslagen.Härvid bör enligt förbundets mening harmoniseringsslrä-vandena inom EG beaktasliksom behovet av reglering av ensamförsäljare. Vidare anser förbundet det varaangeläget att en utredning får en allsidig sammansättning så att även praktiskaerfarenheter av problemen vid uppsägning etc. blir belysta. , som arensammanslutning av handelsagentförbunden i , , och ,beslöt på sitt årsmöte atl göra en framställan lill om att rådet på sin dagordning skulle ta upp frågan om en ny revision avhan-delsagentlagstiftningen och därvid rekommendera de nordiska regeringarnaatt tillsätta en gemensam nordisk kommiiié för atl utreda saken. 1sin skrivelse lill framhåller federationen att praxis (särskilti ) har visat all den nuvarande lagstiftningen är svår alt lillämpa.Framför allt gäller detta reglerna om efterprovision. En annan nackdel medgällande rätt är atl den saknar bestämmelser om ensamförsäljare. Vidareframhålls all i lagt fram förslag till direktiv förmedlemsländerna angående lagstiftning om handelsagenter. Förslaget innehållerbestämmelser som går i annan riktning än de bestämmelser som finns i nordisklagstiftning. antar förslaget blir tvunget all ändrasin lagstiftning i enlighet härmed, vilket skulle leda till en nordisksplittring under förutsättning atl de nuvarande bestämmelserna behålls i övriganordiska länder. Federationen framhåller också all de nordiskahandelsagenterna har huvuddelen av sin verksamhet inriktad på och atldel därför är naturiigt att man eftersträvar en harmonisering av LU 1977/78:4 12 Huvudman och handelsagent bo-salta i tvä skildaeuropeiska länder bör på förhand kunna vara säkra på all samma huvudprincipergäller i de båda länderna oavsett tillämplig lag och gällande forum.Federationen understryker också alt för agenlurliknande förhållanden, t. ex.för ensamförsäljare, bör gälla likartade eller helst samma bestämmelser som förhandelsagenter. I betänkandet behandlar utskottet en moiion omändringar i lagen (1914:45) om kommission, handelsagentur och handelsresande(kommissionslagen). Kommissionslagenreglerar kommissionärers, handelsagenters och handelsresandes rättsligaställning i förhållande till huvudmannen och de personer med vilka avtal ingåsför huvudmannens räkning. Lagens bestämmelser är i huvudsak dispositiva. Den Ijuli 1974 trädde vissa ändringar i kommissionslagen i kraft. Ändringarnainnebar alt de mellanman som omfattas av lagen fick ett ökat rättsskydd viduppdragsavtalets upphörande. a. infördes reglerom viss minstauppsägningstid och om rätt lill ersättning för investeringskostnad. Rätlen tillprovision utvidgades på så sätt, att provision numera utgår även på avtal somingås efter uppdragslidens slut under förutsättning att avtalet kan anses hakommit till stånd genom mellanmannens medverkan under uppdragsliden (27 5;andra stycket, 68 ij och 87 §). Sådan provision, s. k. efterprovision, kanenligt 68 ; tredje stycket beräknas efter en schablonregel. Denna blirtillämplig om utredning inte förebringas om efterprovisionens storlek ochuppdraget har varat längre än . Efterprovisionen utgår i sådant fall medbelopp som motsvarar tre månaders provision, beräknad efter genomsnittet avmånadsprovisionerna under uppdragels sista år. Har uppsägningen skett medminst sex månaders uppsägningslid är schablonregeln dock inte tillämplig.Utskottet vill stryka under atl schablonregeln är en hjälpregel ibevishänseende. I de fall då förutsäiiningarna inte föreligger för regelns lillämpningfär således parterna på vanligt sätt föra bevisning om efterprovisionensstoriek. Detsamma gäller om schablonregeln i och för sig är tillämplig mennågon av parterna anser atl den ger felaktigt resultat. Bestämmelserna omefterprovision är tvingande på del sättet atl uppdragstagaren inte föreuppdragets slut kan med bindande verkan avsäga sig sin rätt tillefterprovision. Imotionen framhålls atl reglerna om efterprovision fungerat mindre bra i denpraktiska tillämpningen. Det har sålunda visat sig svårt för mellanmannen attstyrka all han har initierat de order som inkommer efter del allkommissionsavtalel upphön. Enligt motionärerna händer del också alt huvudmannenvägrar alt lillämpa den ovannämnda schablonregeln. Motionärerna framhållervidare att det ibland inträffar alt en mellanman får arbeta upp en kundkretsfrån grunden, varefter huvudmannen, sedan fö- LU 1977/78:4 13 relagelfått ett bra kundkartolek, säger upp mellanmannen och själv lar hand omförsäljningen. I sådana fall ger gällande regler om efterprovision mellanmannenför låg ersättning. Motionärerna hänvisar vidare till att flera europeiskaländer infört bestämmelser som ger mellanmannen rätt alt vid uppdragels sluterhålla särskilt avgångsvederiag, s. k. goodwillersätlning. Denna ersättningutgör kompensation för förlusten av den kundkrets som mellanmannen upparbetatoch som huvudmannen efter uppdragels upphörande kan utnyttja. En motsvarandeordning borde enligt motionärerna införas även i . Medstöd av det anförda yrkar motionärerna alt skall hos regeringenbegära utredning och förslag om antingen en utbyggd efterprovision eller ocksåinförandel av goodwillersätlning enligt kontinentalt mönster. Utskottetvill lill en början erinra om all huvudsyftet med reform var atl ge demellanman som omfattas av kommissionslagen ett ökat rättsskydd vid uppdragelsupphörande. I lagstiftningsärendet prövades ingående om ett system medavgångsvederiag eller goodwillersätlning efter kontinentalt mönster bordeinföras även i . Man fann emellertid alt ett sådant syslem skulle ledamyckel långt och i viss mån strida mot rättsgrundsatser som annarstillämpades. a. skulle systemet innebära att uppdragstagaren kunde fä ensärskild ersättning även i sådana fall då detta inte var motiverat med hänsynlill del arbete som har ulförts. Mot denna bakgrund valde man i stället attbygga ut uppdragstagarens rätt till efterprovision på del sätt som ovanredovisats. Under riksdagsbehandlingen av propositionen (1974:29) väcktes frågaom en ytterligare utbyggnad av rätten till efterprovision. I en motion yrkadessålunda dels att begränsningarna i fråga om schablonregelns tillämpningsområdeskulle slopas, dels alt schablonregeln skulle kompletteras med ensärbestämmelse för långvariga uppdrag. Utskottet fann dock inte skäl föreliggaalt frångå propositionens förslag. Fråganom mellanmannens rättsskydd blev åter föremål för utskottets behandling vid1975/. Under påslående atl reglerna om efterprovision intefungerade tillfredsställande yrkades i en motion (fp) sådan ändring ikommissionslagen alt avgångsvederiag efter kontinentalt mönster infördes.Utskottet konstaterade i sitt av godkända betänkande (LU 1975/76:18)atl någon större erfarenhet av reform ännu inte hade kunnat vinnas.Enligt utskottets mening saknades därför anledning atl vid dåvarande tidpunktånyo pröva frågan om avgångsvederlag. Med hänsyn till den vikt reglerna omefterprovision hade för mellanmannens trygghet utgick utskottet emellertidifrån all regeringen följde utvecklingen på området och, om del skulle visa attsvårigheter eller nackdelar uppkom vid tillämpningen av bestämmelserna, vidtogde åtgärder som kunde anses erforderliga. Närfrågan om tillämpningen av reglerna om efterprovision nu åter aktualiseratshar utskottet låtit inhämta yttranden över motionen. I remissvaren framhållsatt de nuvarande reglerna inte synes ge mellanmannen ett lill- LU 1977/78:4 14 räckligträttsskydd vid uppdragels upphörande. Enligt Svenska handelskammarförbundetgäller detta särskilt vid mera långvariga uppdrag. Remissvaren bekräftarmotionärernas påslående atl det i praktiken ställt sig svårt för mellanmannenatt kunna påvisa ett samband mellan av honom nedlagt arbete och en order sominkommit lill huvudmannen efter kommissions-avtalels upphörande. EnligtSveriges handelsagenters förbund har del vidare blivit alltmer så atthuvudmannen, när krav på efterprovision framställs, slentrianmässigt hänvisartill schablonregeln, något som kan leda till atl mellanmannen får en för lågersättning. Denna tillämpning av lagen har i sin lur medfört all huvudmännenofta hävdar all efterprovision över huvud taget inte skall utgå i fall somligger utanför schablonregelns tillämpningsområde. Även i andra hänseendenkritiseras gällande regler. framhåller sålunda attdet visat sig svårt alt tillämpa regeln som ger mellanmannen rätt alt fåersättning för investeringskostnad. Enligt grossislförbundel är del vidare vidkortvariga uppdrag stor risk för alt mellanmannen inte får en skäligersättning. Ofta har mellanmannen lagt ner stort arbete på marknadsföring somförst senare ger återbäring. I dessa fall är del svårt all vid uppdragelsupphörande bestämma en rättvisande efterprovision. Remissvarenvisar sålunda alt det alltjämt finns brister i mellanmannens rättsskydd viduppdragsavtalets upphörande. En översyn av hithörande bestämmelser ter sigdärför motiverad. Samtliga remissinstanser tillstyrker också motionärernasulredningskrav. Vidavgörandet av frågan om en översyn av bestämmelserna i kommissionslagen måsleäven hänsyn tas lill all såväl den ursprungliga kommissionslagen som 1974 årsändringar tillkommit i nordiskt samarbete. Motsvarande bestämmelser omefterprovision har införts i norsk och finsk rätt. 1 däremot avstod manfrån alt införa de nya efterprovisionsreglerna. Anledningen härtill varanslutningen till den gemensamma marknaden (EG). Som framgår av det föregående(s. II) har lagt fram förslag harmonisering av medlemsländernas lagstiftning om handelsagenter. Förslagetinnebär i nu aktuellt hänseende atl mellanmannen vid uppdragets upphörande gesrätt till avgångsvederlag. Om förslaget antas av ministerrådet kommer danskrätt rned all sannolikhet alt behöva ändras i enlighet härmed, vilket i sin turkommer att leda lill atl skillnaderna i nordisk rätt ökar. Även sett frånnordisk lagstiftnings-synpunkt ler sig därför en översyn av gällande reglermotiverad. Det bör enligt utskottets mening också beaktas att en inte obetydligdel av vår utrikeshandel sker genom mellanmans förmedling. Sammanfattningsviskonstaterar utskottet att gällande regler om efterprovision således behöverses över. En sådan översyn bör emellertid ske i nordiskt samarbete. Det fårdärför ankomma på regeringen atl ta initiativ för alt få till stånd ett sådantsamarbete. Utskottet vill i delta sammanhang erinra om att den nordiskaagentfederationen hos hemställt LU 1977/78:4 15 ominitiativ för atl få till stånd en gemensam nordisk översyn. Utskottet utgårfrån att i remissvaren framförda synpunkter kommer atl beaktas i direktiven fören framtida utredning. Även problemet med ensamförsäljares rättsskydd börsålunda bli föremål för granskning. Utskottet vill också peka på attkommissionslagen i flera stycken är föråldrad och tämligen svårtillgänglig.Vid en blivande översyn av lagen bör därför eftersträvas en förenkling avbestämmelserna och en modernisering i språkligt hänseende. På anförda skälhemställer utskoltel alt med anledning av motionen 1976/77:660ger regeringen lill känna vad utskottet anfört om en översyn av kommissionslagen. Närvarande:Ivan (), (), ()*. (), (). (), (). (), (), (), (), Anne-MarieGustafsson (c), (), () och MargotHåkansson (fp). Ejniärvarande vid betänkandets justering.