bet · G101JuU33 · 1977-12-31 00:00:00 — Väsentligare fördet ökade inflytandet var dock de genomförda ändringarna iomröstningsreglerna, vilka, som sagts, innebär att man i de praktiskt mestbetydelsefulla fallen når samma resultat som om formellt individuell rösträtthade gällt. Utrymmet för lekmannainfiyiandet i de allmänna domstolarna ökadesytterligare genom lagstiftning om nämndemän i hovrätt. Värdetav lekmannainflytandet 1 rättskipningen har allmänt vitsordats under utskottelsremissbehandling av motionen. Utskottet ansluter sig till denna bedömning. Som framgår avredogörelsen i det föregående prövades den av motionä- JuU 1977/78:33 17 rernaupptagna frågan om en formellt individuell rösträtt för nämndemän i tingsrätt i1969 års lagstiftningsärende. Tanken att införa en fullt ut individuellrösträtt avvisades då, främst med hänvisning lill del förhållandet alt denlagfarne domaren på grund av sin utbildning och träning och genom alt han ärden i målet bäst insatte har större möjligheter än den enskilde nämndemannenatt komma till elt materiellt riktigt resultat. Under utskottetsremissbehandling av motionen har framhållits av fiera remissinstanser, bl. a.JK, RÅ och , alt de i samband med reform anförda skälenmot en formellt individuell rösträtt i huvudsak alltjämt har giltighet.Ulskollet delar denna uppfattning och vill, liksom departementschefen gjorde i1969 års lagstiftningsärende, konstatera att del inte är naturligt att hävdaatt varje nämndeman i tingsrätt bör betraktas som en med yrkesdomaren jämställdmeddomare. Del sagda gäller särskilt i sådana fall där meningsskiljaktighetenavser en gärnings strafföarhet eller rättsliga rubricering. Ävenom utskottet ser positivt på värdet av lekmannamedverkan i rättskipningen,måste utskottet redan med hänsyn till vad nu anförts inta en avvisande hållninglill motionärernas önskemål. Vidställningstagande lill den av motionärerna aktualiserade lagstiftningsfråganbör en ligt utskottets mening vidare beaktas att frågan inte kan ses som ettisolerat processrältsligl spörsmål. Som påvisats under remissbehandlingen harfrågan ett nära samband med uppbyggnaden av del straffrättsligapåföljdssystemel därigenom all vilar på bl. a. uppfattningenatt det i stor utsträckning inte är möjligt all göra en objektiv jämförelsemellan olika påföljder med hänsyn till svårhetsgrad. Som belysts i utskottetsbetänkande JuU 1977/78:6är denna uppfattning omstridd, och omröstningsreglernavållar i den del de vilar därpå svårigheter i den praktiska tillämpningen ihovrätt. En lagstiftning enligt motionärernas önskemål leder till att liknandesvårigheter skulle komma att uppstå också i tingsrätterna. En sådan utvecklingbör undvikas. Av redogörelsen i det föregående framgår all påföljdssystemel f.n. övervägs i regeringens kansli på grundval av ungdoms-fängelseutredningensbelänkande och arbetet inom brottsförebyggande rådet på ett nytt straffsystem,vilket tagit direkt sikte på bl. a. den i detta sammanhang betydelsefullafrågan om olika påföljders inbördes svårhet. Resultatet av dessa övervägandenkan enligt utskottets mening få stor betydelse för utformningen av RB:somröstningsregler. Vadnu sagts om sambandet mellan den straffrättsliga lagstiftningen och omröstningreglernasamt om de lillämpningssvårigheler dessa regler i sin nuvarande utformningmedför utgör enligt utskottets mening skäl för all inte aktualiseraden lagstiftningsfråga som motionärerna väckt innan resultatet av destraffrättsliga övervägandena föreligger. Härför talar också det ovan angivnaförhållandet att skillnaden i praktiken mellan nuvarande ordning och del systemmotionärerna förordar är förhållandevis ringa. JuU 1977/78:33 18 Underhänvisning till det anförda avstyrker utskottet bifall till motionen.Utskottet hemställer att avslårmotionen 1976/77:455. Näiyarande:Bertil (), (), (), (), BertilJohansson (c), (), (), iKumla (s), (), i (s), GunillaAndré(c), (), (), () ochMargareta (). av (), (), LillyBergander (s), i Kumla (s), i (s), () och (), som anser delsalt utskottets yttrande bort ha följande lydelse: Erfarenheternaav nämndemännens ökade inflytande i rättstillämpningen i de allmännadomstolarna har genomgående varit gynnsamma. Tiden är därför mogen all, .såsomföreslås i moiionen, nu övergå till ett system med fullt genomförd individuellrösträtt. I brottmål bör, vid lika röstetal, den lindrigaste meningen gälla,även när nämnd deltar i handläggningen. Motionenhar i princip tillstyrkts inte bara av sådana remissinstanser som LO och TCOutan också av remissinstanser som har nära kontakt med rättskipningen. Bland detillstyrkande remissinstanserna återfinns sålunda ,hovrätten över och och . Motförslaget i motionen har väsentligen anförts två skäl. Dels har sagts att detinte är naturligt alt hävda att varje nämndeman i tingsrätt bör betraktas somen med yrkesdomaren jämställd meddomare eftersom den lagfarne domaren genom sinutbildning och träning och genom att han är den i målet bäst insatte har störremöjligheter än den enskilde nämndemannen alt komma till elt materiellt riktigtresultat. Dels har sagts alt förslaget i moiionen skulle medföra komplikationeri de fall då domstolen har alt välja mellan påföljder som är straffrättsligtlikvärdiga. Denförsta synpunkten har inte större bärkraft här än i andra sammanhang där lekmänmedverkar vid sidan av juristutbildad domare, t. ex. i länsrätt JuU 1977/78:33 19 Dessutom är att märka att införtlekmannamedverkan i hovrätt och kammarrätt utan att det därvid föresvävat någonall omröstningsregierna skulle bygga på annan princip än all varje röst harlika värde. Tillden andra synpunkten är att säga all de svagheter som kan vidlåda nuvarandeomröstningsregler med hänsyn till graderingen av olika påföljder inte blir varesig mera eller mindre framträdande om man inför individuell rösträtt förnämndemän. De båda frågorna har över huvud taget inte något samband med varandra. Underhänvisning lill del anförda tillstyrker utskottet bifall till motionen. delsatt utskottets hemställan bort ha följande lydelse: alt med bifall lill motionen 1976/77:455begär att regeringen lägger fram förslag om de lagändringar som behövsför att få ett system med fullt genomförd individuell rösträtt vid de allmännadomstolarna.