bet · G101KrU2 · 1977-12-31 00:00:00 — medanledning av motion om utredning rörande fjällsäkerheten I motionen 1976/77:100 av (), varsbehandling på förslag av kulturutskottet i betänkandet 1976/77:45 uppskjutitstill /78, yrkas att beslutar om utredning avfjällsäkerhelen i vårt land. Motionären anför att ansvaret förfjällräddningsverksamheten ligger hos polisen. svarar förorganisation, utrustning och utbildning; den regionala och lokalapolisorganisationen för den operativa fjällräddningsverksamheten. Då delgäller fjällsäkerhetsverksamheten som helhet finns emellertid inte någonansvarig huvudman, framhåller motionären. Han erinrar om att flera olyckor ifjällvärlden inträffat och anser att fjällsäkerhelen behöverförbättras. Ett system med ljus- och ljudsignaler vid fasta fjällanläggningaroch räddningsstalioner skulle enligt motionen kunna förhindra olyckor ochdärtill allmänt öka säkerheten. Detbörenligt motionen finnas ansvarig huvudman för fjällsäkerheten med åliggandeatt föranstalta om utrustning och organisation för de områden som är aktuellasamt att sköta översynen över leder och broar i fjällen. Bestämmelserom rutinerför översyn av anläggningaroch vandringsleder bör fastställas framför allt förde trakter där många människor vistas för rekreation och fritidsliv. Tidigareriksdagsbehandling av vissa frågor med anknytning till fjällsäkerhetsverksamheten Svarpå fråga om översyn av fjällräddningens organisation och utrustning Dåvarande justitieministern besvarade den 23mars 1976 en av i Agnas ställd fråga om föranstaltande av en översynav fjällrädd-ningens organisation och utrustning. a. att såvitt honom var bekant fungerade fjällräddningsverksamhetentillfredsställande. Han ansåg därför inte alt det behövdes en översyn avfjällräddningens organisation och utrustning. Även säkerheten i Oällvärldentogs upp i detta sammanhang, bl. a. frågan om vem som lämpligen bör varahuvudman för hela fjällsäkerhetsverksamheten. Dåvarande statsrådet var inteberedd uttala sig i denna fråga, utan ansåg att det var en sak man fick funderapå. Motionerom förbättrade radiokommunikationer inom fjällvärlden m. m. I betänkandet 1973:29 behandlade justitieutskotteteri motion med yrkande om åtgärder för förbättrade radiokommunikationer ifjällvärlden. Utskottet, som ansåg att den ökande turismen i fjällvärldenmotiverade att 1 1977/78. KrU 1977/78:2 2 högakrav ställdes på fjällräddningsverksamheten, avstyrkte emellertid motionen medanledning av vissa tekniska problem och den avslogs därefter av . Fråganom kommunikation och nödanrop i fjällvärlden här också behandlats avtrafikutskottet i betänkandet 1974:20. Ärenden om räddningstjänst, inkl. oljebekämpningtill havs m. m., ligger inom civilutskottets verksamhetsområde. finns i brandlagen (1974:80,ändrad senast 1977:493). Denna lagär inte tillämplig på sjöräddning eller fjällräddning. Civilutskottethar senast i sitt betänkande 1977/78:2 behandlat motioner om räddningstjänst m.m., däribland frågan om ökad samordning av resurser för räddningstjänst ochmiljöskydd. har ålagts att fr. o. m. den1 svara för huvudmannaskapet för viktigare vandringsleder iOällvärlden och därmed sammanhängande anordningar såsom vindskydd, broar m. m.Länsstyrelserna i fjällänen skall svara för genomförandet av planerings- ochsamordningsarbetet samt tillsynen och skötseln av lederna. Naturvårdsverketsuppgifter är främst att ge vägledande information rörande principerna förplanering av ledsystem, anläggningarnas standard, markering, skyltning m. m.saml fördela statliga medel för anläggande, drift och underhåll. Verketmedverkar också i det informationsarbete som syftar till att ge råd ochupplysningar lill allmänheten i säkerhelsbefrämjande syfte. En samarbetsgruppi fjällsäkerhetsfrågor, som tidigare administrerades av , har flytiats över till . I gruppen ingårrepresentanter för , . En broschyr till allmänheten med råd för nödsituationer ifjällen planeras. Vidare kan nämnas alt medel finns tillgängliga för försök medljus- och ljudsignaler i Blåhammarområdet (). polisutredning har som ett led i arbetetmed en karlläggning av polisverksamheten gjort tre enkäter, nämligen en tillalla länsstyrelser, en annan till polisstyrelserna i 33 polisdistrikt i olikadelar av landet och en tredje till kommunstyrelserna i dessa polisdistrikt.Syftet med enkätundersökningen var i främsta rummet att få underlag föröverväganden om polisens uppgifter i samhället, målen för polisverksamheten ochom effekterna av vidtagna åtgärder. En sammanställning av enkätsvaren harpresenterats i departementsstencilen Ds Ju 1977:9. KrU 1977/78:2 3 Under rubriken och räddningsverksamheten redovisasbl. a. följande synpunkter från länsstyrelseenkäten: i konstaterar i sittsvar alt den av polisen organiserade och bedrivna fjällräddningstjänstenfungerar tillfredsställande medan fiällsäkerhetstjänslen lämnar mycket övrigtatt önska. upplever det som en stor brist att det inte finnsnågon huvudman för fjällsäkerhetsarbetet och uttalar önskemål om denna frågassnara lösning. Även i tar upp frågan omfjällräddningen och konstaterar därvid att polisens arbetsuppgifter får ansesvara riktigt avvägda i stort. Emellertid framhålls att gränsdragningen mellanpolisens och landstingens - dvs. ambulansljänsiens - ansvarsområden när detgäller hjälpåt-gärder i glesbygd är något oklar. Detta gäller särskilt renambulanstransport av sjuka eller skadade personer i områden utan vägnät. Även polisstyrelserna i Svegs och Östersundspolisdistrikt tar upp frågan om huvudmannaskapet förfjällsäkerhetsverksamheten. Enligt dem är denna verksamhet av största betydelseför den direkta fjällräddningsljänsten, varför frågan anses angelägen. En särskild utredare, rättschefen ikommundepartementet , har tillkallats för att se över allmännaordningsstadgan (AOsl). Huvudskälet är att AOst bör anpassas tillregeringsformens bestämmelser om normgiv-ningsmakten. I utredningens uppdragingår också att överväga vissa sakliga ändringar av AOst. Med anledning av attlänsstyrelsen i vill låta utreda säkerheten i liftanordningar,skidbackar m. m. bör utredningen klarlägga ansvarsfördelningen mellan enskildperson, innehavare av liftanordning, kommun och landsting. har turistströmmen till den svenskafjällvärlden ökat kraftigt. Detta har ställt krav på en utbyggnad avOällräddningsorganisatio-nen, för vilken polisen har ansvaret. Uppgifter frånrikspolisstyrelsens åriiga anslagsframställningar visar alt antaletefterspaningsuppdrag inom fjällräddningstjänsten genomsnittligen uppgått till inemot 100 och atträddningsuppdragen avsett totalt 1 045 personer. Polisens fiällräddningsijänst,som successivt fåll ökade resurser, synes fungera tillfredsställande. Ianslutning till fjällräddningsljänsten bedriver polisen ett omfattande arbetesom inriktas på fjällsäkerhelen, dvs. åtgärder för att begränsa olycksriskerna.Som exempel kan nämnas uppsättning och underhåll av hjälpradiotelefoner,medverkan med föredrag om lavinfara och fjällveti samt kartläggning av snö- ochlavinsituationen. Även arbetar med fjällsäkerhetsfrågor,liksom och . Motionen 1976/77:100syftar till en förbättring av fjällsäkerheten. KrU 1977/78:2 4 särskildainsatser föratt öka säkerheten i Gällen tar motionären upp frågan omhuvudmannaskapet för Qällsäkerhetsverksamheten. Han anser alt del bör finnas enansvarig huvudman för denna verksamhet med åliggande att föranstalta omutrustning och organisation för aktuella Ijällområden och att sköta översynenav leder och broar i fjällen. Utskottethar funnit att stöd för motionärens önskan om en utredning av Ijällsäkerhelenfinns hos intressenter som är nära berörda av fjällräddnings-ochfjällsäkerhetsverksamheten. Frågan harsålunda aktualiserats av iJämtlands län saml polisstyrelserna i Svegs och polisdistrikt i svarpå en enkätundersökning, som polisutredning gjort som etl led iarbetet med en kartläggning av polisverksamheten. upplever detsom en stor brist att det inte finns någon huvudman för fjällsäkerhetsarbetetoch uttalar önskemål om denna frågas snara lösning. De båda polisstyrelsernaunderstryker fjällsäkerhetsverksam-hetens stora betydelse för den direktafjällräddningstjänsten. Dedirektiv som givits polisutredningen utgör inte något hinder mot altfjällsäkerhetsverksamheten tas upp till behandling i utredningen. Vissaspecialfrågor med anknytning till säkerheten i fjällvärlden skall som tidigareframgått behandlas i den påbörjade översynen av allmännaordningsstadgan, nämligen ansvarsfördelningen mellan enskild person, innehavareav liftanordning, kommun och landsting i fråga om säkerheten i liftanordningar,skidbackar m. m. Utskottetdelar motionärens uppfattning om betydelsen av en väl fungerandefjällsäkerhelsverksamhel. De frågor som las upp i motionen är viktiga inteminst med hänsyn till den ökande turismen i många fjällområden. mening finns del anledning se över fjällsäkerhetsverksamheten. Enlösning av frågor som rör ansvarsfördelning och huvudmannaskap anser utskottetsärskilt angelägen. huvudmannaskap för viktigarevandringsleder i fjällvärlden innebär inte att verket har något övergripandeansvar för hela.Oällsäkerhetsverksamheten. Huruvida det utredningsarbete sombehövs bör anförtros polisutredning eller göras i annan ordning bördet vara regeringens sak att avgöra. Utskottetföreslår att som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetmed anledning av motionen 1976/77:100 anfört om utredning avfjällsäkerhetsverksamheten. att med anledning av motionen 1976/77:100som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om utredning avfjällsäkerhetsverksamheten. KrU 1977/78:2 5 Närvarandevid ärendets slutbehandling: (), Per (), IngemarLeander (s), (), (). (), TyraJohansson (s), (), (), (), (), (), (), LarsAhlmark (m) och ().