bet · G101LU23 · 1977-12-31 00:00:00 — med anledning avmotioner om barns rättsliga ställning I betänkandet behandlas fyra motioner vari tas uppolika frågor om barns rättsliga ställning. Ordförandeni utredningen (Ju 1977:08) om barnens rätt har inför utskottet redogjort fördet arbete som bedrivs inom utredningen samt redovisat sina synpunkter på deföreliggande motionsförslagen. I motionen 1977/78:1003 av ()yrkas att hos regeringen begär att kommittén rörande förstärkning avbarns rättsliga ställning flr i uppdrag att framlägga förslag ombarnets ställning i vårdnadsfrågor. Motionärenframhåller att frågor om barnets rättsliga ställning tidigare inte varitföremål för särskilt stort intresse i vårt land. Enligt motionären är barnetsårbart och känner sig ofta utlämnat i kritiska situationer. Särskilt påtagligtär detta vid konfliktsituationer mellan barnets föräldrar eller mellan andravuxna personer. I sådana situationer, framhålls det vidare, koncentrerasintresset huvudsakligen på en lösning av de vuxnas problem, medan barnet kommeri kläm och ofta behandlas som en bricka i ett spel. Enligt motionärensuppfattning har allt fier enskilda personer och myndigheter blivit uppmärksammapå och lyhörda för vad barnets rätt kräver. Bristerna i den rättsliga ställningsom ett barn har framstår för många som alltmer påtagliga och har belysts inågra uppmärksammade vårdnadsfall där barns desperata handlingar väckt allmänmedkänsla. Motionären anser att full enighet råder om att barnets processuellaställning måste förbättras. En sådan förbättring kan lämpligen ske genom attmöjligheter skapas till förordnande av en person att tala för barnet, framläggabarnets synpunkter och enbart företräda barnets intressen. Motionären ärmedveten om att utredningen om barnens rätt skall behandla många och delviskomplicerade frågeställningar påskildarättsområdensamtatt utredningsarbete ärtidskrävande. Spörsmålet om barnets processuella ställning när det gällerumgänges- och vårdnads-i"rågor samt verkställighet av beslut om vårdnadoch umgänge är enligt motionären angeläget och kräver snar lösning. Motionärenanser därför att det bör bli föremål för förtursbehandling av utredningen. I motionen 1977/78:1011 av m. (vpk) yrkas att hos regeringen begär förslag till åtgärder för atteffektivt skydda barns rätt till 1 1977/78. LU 1977/78:23 2 umgängemed icke vårdnadshavande förälder. Tillstöd för yrkandet anför motionärerna att sabotage och medvetet försvårande avbarns rätt till umgänge med förälder som inte har vårdnaden om barnet är envanlig företeelse och att rättelse sällan går att fl. Motionärerna pekar ocksåpå att barnet och den umgängesberättigade föräldern som regel inte flr någotstöd från socialmyndigheterna. Enligt motionärerna leder bristande förståelseför umgängesrättens betydelse och andra omständigheter till att sabotage motumgängesrätten kan genomföras med framgång. Detta förhållande står i strid medlagstiftningen och bör, framhålls det, skyndsamt rättas till. I motionen 1977/78:1012 av () yrkasatt hos regeringen anhåller om alt möjligtföreläggs förslag till lagstiftning som innebär att barnvårdsnämnd eller annanmyndighet alllid är skyldig att ta hänsyn till barnets vilja när fråga är omomplacering lill annat hem. Motionärenhänvisar lill alt han i en motion aktualiserat bl. a. en fråga ominhämtande av barnets önskemål vid handläggning av ärende hos barnavårdsnämndensamt att (2LU 1967:51) begärt att de frågor som tagits upp i motionenborde bli föremål för utredning. Enligt motionären befinner sig frågan - meraän - alltjämt på utredningssladiel. kan alltså barnmed tvång förpassas till ett hem där de inte vill vara och detta även om de medkraft försöker värja sig mot en förflyttning. Motionären anser att mångatvångshäminingar satt outplånliga spår hos barnen och att det måste bli ellslut på nuvarande förhållanden. Barnens rätt att komma lill tals måste enligtmotionären prövas snabbt och åtgärder vidtas som garanterar att barnetsönskemål blir tyngst vägande vid beslut om omplacering av barn. I motionen 1977/78:1470 av iHjärlum (c) och () yrkas att anhåller allregeringen i samband med den aviserade propositionen om ändring i reglerna omunderhållsbidrag lägger fram förslag lill bidrag till resekostnaderna vidumgängesresor. Motionärernaframhåller att de stora resekostnaderna ofta är ell allvarligt hinder för attbarnet eller barnen skall ha god kontakt med båda föräldrarna, när dessa bor påskilda håll. Det finns fall där föräldrarna bor frånvarandra och då man kanske t. o. m. flr anlita flyg för att hinna träffas ochta barnen med sig hem under t. ex. en julhelg eller påsk. Även vid kortareavstånd, t. ex. , blir kostnaden . , om man vill utnyttjaumgängesrätien och om man har ett sexårigt barn. Enligtmotionärerna finns inga lagliga möjligheter till bidrag till eller avdrag förresekostnader för förälder, när denne skall besöka eller hämta barn, som vårdasav den andre föräldern. Motionärerna anser att någon form av ersättning bordekunna utgå för bestridande av en del av de kostnader som uppstår för resor, närbarnen bor på längre avstånd, t. ex. , från den ena föräldern. LU 1977/78:23 3 I samband med vårdnadsreformen 1976 (prop.1975/76:170, LU 1975/ 76:33) behandlade utskottet flera motioner med näraanknytning till de nu föreliggande. I en motion framfördes önskemål om envidgning av umgänges-räiten. Utskottet framhöll med anledning härav att det ärviktigt att, i fall där föräldrarna separerar och vårdnaden överförs på den eneav dem, barnet ges tillfälle till ett väl tilltaget umgänge med den avföräldrarna som är skild från vårdnaden. Utskottet pekade på att det ligger ibarnets intresse att få hälla en god kontakt med båda föräldrarna. Utskottethänvisade till vad som uttalats av vid en reform 1973 av denfamiljerätlsliga lagstiftningen och underströk ånyo de gjorda uttalandena.Utskottet hade då framhållit att samhället måste se allvarligt på åtgärder frånvårdnadshavarens sida som sy ftar till att omintetgöra eller försvåra för den umgängesberättigadeatt träffa barnet. Att en förälder konsekvent vidtar åtgärder med åsidosättandeav barnets intresse i förevarande hänseende talade, hade utskottet anfört, föratt hans lämplighet som vårdnadshavare kunde behöva omprövas. På närmare anfördaskäl fann utskottet all den då aktuella motionen inte påkallade någonåtgärd från sida. Isammanhanget behandlade utskottet också flera motionsyrkanden om rätt tillkontaktmanförumgängesberättigadförälder. Utskottet framhöll i detta hänseendeatt det även utan uttryckligt lagstöd måste anses ligga i barnavårdsnämndsallmänna uppgifter att lämna den umgängsberättigade råd och stöd vid utövandetav umgängesrätten. Utskottet underströk vikten av att så också sker. Omkonflikter uppstår mellan vårdnadshavaren och den andre föräldern var detenligt utskottet angeläget att man söker bilägga dessa på ett så tidigt stadiumsom möjligt. Inte minst sett från barnets synpunkt var det av betydelse attbarnet inte hindras från umgänge med den förälder som är skild från vårnaden.Om inte barnavårdsnämnden och dess tjänstemän medverkar till ett biläggande avföräldrarnas konflikter i nu angivet hänseende kan, fortsatte utskottet, dettaså småningom leda till att frågan om umgängesrätten måste tas upp i domstol medrisk för verkställighet genom polismyndighets försorg. Mot bakgrund av detanförda måste del enligt utskottets mening le sig som en angelägen uppgift förbarnavårdsnämnden att söka fä till stånd praktiska lösningar på problemen medurrigängesrätt. Utskottetkunde emellertid inte ansluta sig till motionärernas ståndpunkt att denumgängesberättigade skulle kunna 11 en särskild kontaktman utsedd för sig. Utskottetfann sig inte kunna bortse från att det kan ha förkommit att denumgängesberättigade avvisats under hänvisning lill alt 3 a i; barnavårdslagen -vari stadgas skyldighet för att bistå den som har vårdnaden ombarn - endast nämner vårdnadshavaren. Med hänsyn till frågans vikt ansågutskottet det därför erforderligt att barnavårdslagen ändras så att del klartframgår att barnavårdsnämnden är skyldig all bistå även den 1*1977/78. LU 1977/78:23 4 umgängesberättigade.Bestämmelsen i 3 a S borde därför bli föremål för översyn. Vad utskottetsålunda anfört med anledning av motionerna gavs regeringen lill känna.Regeringen överiämnade sedermera till socialutredningen att göra den begärdaöversynen. motion slutligen yrkades att en allsidigt sammansatt arbetsgrupp snarastskulle tillsättas med uppgift alt se över hela området för barns rättsligaställnlngoch framlägga förslag till reglerom förstärkt rättsskydd för barn. Isitt betänkande tillstyrkte lagutskottet bifall till motionen. a. att del var föga sannolikt att en lagreglering skulle kunna lösaalla de problem som uppstår i förhållandet mellan vuxna och barn. Utskottetville emellertid inte avstå från att genom lagstiftning söka öka barnetsrättsskydd och ansåg att det skulle vara av värde om man tillsatte en brettförankrad arbetsgrupp för att se över lagstiftningen med utgångspunkt i barnensbästa och för att föreslå de förändringar som kunde finnas erforderiiga.Utskottet fann inte anledning föreslå några närmare direktiv för utredningen menpekade på möjligheten att förordna god man för barn i t. ex. ärenden omöverflyttning av barn. Ocksåunder 1976/väcktes motioner om barns rättsliga ställning. I tvåmotioner framlades förslag om att domstolar och andra myndigheter vid handläggningav vårdnadstvister samt ärenden om överflyttning av vårdnad elleromhändertagande för samhällsvård i högre grad än vad nu sker skall ta hänsyntill barnets egen vilja. Utskottet erinrade i sitt av godkändabetänkande LU 1976/77:26 om att den av begärda utredningen om barnensrätt tillsatts samt att de i motionerna upptagna spörsmålen föll inomutredningsuppdraget, varför någon åtgärd från sida inte varpåkallad. motion togs också upp frågan om bidrag till resekostnaden vid utövande avumgängesrätt. Utskottet uttalade i betänkandet att det var olyckligt omekonomiska omständigheter skulle lägga hinder i vägen för ett utövande avumgängesrätten samt erinrade om att statsmakterna vidtagit flera åtgärder somsyftade till att förbättra den ekonomiska situationen för den förälder som intehar vårdnaden om barnet. Utskottet delar motionärernas uppfattning att detkan finnas skäl att genom ytteriigare ekonomiska åtgärder förbättramöjligheterna till umgänge i fall då barnet och den umgängesberättigade intebor i närheten av varandra. Vilka åtgärder som kan vara lämpliga anser sigutskottet dock inte böra ta ställning till utan närmare utredning. Enligt vadutskottet inhämtat kommer familjelagssakunniga att lägga fram ettdelbetänkande vari tas upp frågor om underhållsbidrag till barn och ombidragsförskott. Med hänsyn härtill är del enligt utskottets mening olämpligtatt , såsom yrkas i motionen, utöka de sakkunnigas arbete till att avse ävenförevarande fråga. Utskottet förutsätter emellertid att regeringen i sambandmed departementsbehandlingen av familjelagssakkunnigas delbetänkande också tarupp den i motionen aktualiserade frågan till övervägande. Med åberopande av detanförda avstyrker utskottet bifall till motionen 1976/77:334. LU 1977/78:23 5 har innevarande haft attla ställning till frågan om barns rättsliga ställning vid handläggning avbarnavårdsärenden. Det aktuella motionsyrkandet avsåg ett antal ändringar ibarnavårdslagen. I sitt av godkända belänkande SoU 1977/78:9avstyrkte socialutskottet motionsyrkandei under hänvisning lill pågåendeutredningsarbete. Med anledning av begäran 1976 tillsattes1977 en parlamentarisk kommitté med uppgift att utreda vilkalagstiftningsåtgärder som behövs för att förstärka barns rättsskydd,utredningen om barnens rätt. I utredningsdirektiven hänvisar justitieministerntill vad i detta hänseende uttalat i samband med behandlingen avpropositionen 1975/76:170 och anför att det enligt hans mening är angeläget attden begärda utredningen kommer till stånd. I direktiven anförs vidare bl. Allmänt kan utredningens uppgift sägas vara attundersöka i vilka fall och på vilka sätt barns intressen och behov börtillgodoses bättre än f n. genom föreskrifter som - huvudsakligen inom ramenför lagstiftningen i övrigt -särskilt tar sikte på barnens rätt. Jag är välmedveten om att en sådan förstärkning av det rent rättsliga skyddet för barnendast är en av många åtgärder som behövs för att skapa goda uppväxtbetingelserför barn och främja deras harmoniska utveckling. a. är det nödvändigt attsamhället genom generella socialpolitiska åtgärder stöder särskilt utsattagrupper. Viktigast är givetvis att föräldrar och andra fostrare handlar i enanda av omtanke om barnen och låter deras rättmätiga behov gå före det egnaintresset. På den punkten är en förbättrad föräldrautbildning av stor betydelse.Nya lagregler om barns rättsliga ställning kan emellertid medverka till enönskvärd attitydförskjutning. Riksdagenhar inte funnit anledning att föreslå några särskilda direktiv för utredningen.Inte heller anser jag det behövligt att närmare preciserautredningsuppgifterna. Jag skall i det följande ta upp några områden som börägnas särskild uppmärksamhet. Hit hör främst reglerna om vårdnad ochumgängesrätt samt överflyttning av barn. I det väsentliga bör det emellertidkunna övertalas ål kommittén att själv kartlägga problemområdet och ange ivilka ämnen lagändringar bör komma i fråga. I linje härmed ligger att kommitténi en första etapp bör inrikta sitt arbete på att mera diskussionsvis presenteraolika uppslag och förslag till lösningar, gärna i form av alternativ. Desynpunkter och förslag som läggs fram bör remissbehandlas. En sådan arbetsmetodsvarar enligt min mening väl mot utredningens syfte. Den gör det möjligt förkommittén att tillgodogöra sig erfarenheter och synpunkter från betydligt flerinstanser än som rimligtvis kan delta i själva utredningsarbetet. Samtidigtkan förfarandet stimulera den allmänna debatten i de viktiga frågor som det härrör sig om. Särskilt betydelsefullt är det att nya reglerom vårdnad ochumgängesrätt blir noggrant genomlysta och omsorgsfullt diskuterade. Denya regler om föräldrars gemensamma vårdnad som beslöt och somträdde i kraft syftar till att främja barnets intresse avgoda förhållanden till båda föräldrarna. Kommittén bör undersöka vilkamöjligheter som står till buds att ytterligare tillgodose barnets eget LU 1977/78:23 6 Den bör sålunda söka belysa den centrala frågan om vilkafaktorer som bestämmer barnets bästa i vårdnads- och umgängesfrågor. Skäl talarvidare för att barnet behöver någon som under hela handläggningen av etttvistigt vårdnadsärende har att bevaka uteslutande barnels intresse. Detsammagäller i fråga om ärende om överfiytining av barn. Också i övrigt kan formernaför behandlingen av vårdnadsärenden behöva bättre anpassas efter vad barnetsintresse kräver. En möjlighet är att genom särskilda regler underlätta förföräldrar som står i begrepp att separera att nå en frivillig överenskommelse ivårdnadsfrågan. Utredningen har 1978 avlämnat ett delbetänkande(SOU 1978:10) Barnets rätt I, Om förbud mot aga. Fosierbarnsuiredningen föreslog i betänkandet (SOU1974:7) Barn- och ungdomsvård vissa ändringar i barnavårdslagen. a. på den utgångspunkten att den som berörs av direktavårdinsatser bör i hög grad ha medinflytande över såväl val av vårdform somvårdens innehåll. Förslagen innebar bl. a. en utvidgning av besvärsrätten tillatt också gälla beslut om placering i familjehem eller i barn- ellerungdomshem. Efter remissbehandling har betänkandet och remissvaren överlämnatstill socialutredningen (S 1969:29) för att beaktas i utredningens arbete. Socialuiredningenavlämnade 1977 sitt slutbetänkande (SOU 1977:40) Socialtjänst ochsocialförsäkringstillägg, vari framlades förslag till bl. a. ensocialtjänstlag, en socialnämndslag, en lag med särskilda bestämmelser om vårdav minderårig och vissa ändringar i . Förslaget tillsocialtjänstlag innehåller en bestämmelse om att med den enskildes samtycke kanutses särskild person (kontaktman) eller familj med uppgift att hjälpa denenskilde och hans närmaste i personliga angelägenheter. Frågan om förordnandeav kontaktman skall kunna tas upp på begäran av umgängesberättigad förälder.Som exempel på situationer då kontaktman skall kunna utses anges fall närrelationerna mellan ett barn och föräldrarna är störda eller då oenighet rådermellan föräldrar som har gemensam vårdnad om barn samt situationer som avses i3 a 5; barnavårdslagen. Lagförslaget innehåller vidare en regel om attsocialnämndens insatser för den enskilde skall utformas och genomförastillsammans med honom. I socialnämndslagen föreslåsen regel om att barn somfyllt skall harätt alt självt föra sin talan i mål eller ärende enligtsocialljänsilagen eller lagen med särskilda bestämmelser om vård av underårig. Socialutredningenhar även föreslagit ändringar i rättshjälpslagen av innebörd att offentligtbiträde alltid skall förordnas när fråga uppkommer hos socialnämnd omomedelbart omhändertagande eller beredande av vård enligt den av utredningenföreslagna lagen med särskilda bestämmelserom vård av underårig samt altoffentligt biträde skall kunna förordnas i ärende angående avslutande av vårdenligt nämnda lag. Utredningen framhåller bl. a. att, om motstridiga intressenföreligger mellan föräldrarna och barnet, biträdet i första hand bör tillvaratabarnets intressen. Inom hartillsatts en särskild arbetsgrupp med uppgift alt LU 1977/78:23 7 redovisaett beslutsunderlag för regeringen i frågor om vård utan samtycke inom bl. Beslutsunderlaget skall grunda sig på bl. a. socialutredningensbelänkande. Arbetet skall vara slutfört och då kunna samordnasmed propositionsarbelet beträffande en ny sociallagstifl-ning. Familjelagssakkunnlga (Ju 1970:52), som tillkallatsför all verkställa en utredning angående den familjerättsliga lagstiftningen,avlämnade 1977 ett delbetänkande (SOU 1977:37) Underhåll till barn ochfrånskilda med förslag till ändringar av reglerna om familjerättsligaunderhållsbidrag. Förslagen innebär bl. a. att underhållsbidrag till barn skallkunna nedsättas i skälig omfattning när den bidragsskyldige vid utövande avumgängesrätt haft kostnader som varit nödvändiga för barnets uppehälle.Betänkandet är efter remissbehandling föremål för regeringens överväganden. Socialpolitiska samordningsutredningen (S 1975:02)har till uppgift att göra en översyn av det socialpolitiska bidragssystemetfrån samordningssynpunkt. Målsättningen för översynen bör enligtutredningsdirektiven vara att klarlägga hur långt bidragssystemet kansamordnas i en allmän socialförsäkring. tillkallades kommittén (S 1977:l6),/ci>översyn av samhällsstödet till ensamstående föräldrar. Enligt direktiven tillutredningen skall översynen avse utformningen av samhällets stöd till familjerdär föräldrarna lever på skilda håll eller där en av föräldrarna saknas.Kommittén skall klarlägga vilka behov av särskilda stödåtgärder som numerafinns för dessa familjer utöver de generellt verkande insatserna för allabarnfamiljer. Utgångspunkten bör vara att stödet skall riktas till barnen.Vidare bör syftet med samhällsstödet vara att barn till föräldrar som leveråtskilda och barn vars ena förälder saknas skall tillförsäkras levnadsvillkorsom så långt möjligt är likvärdiga med dem som tillkommer barn med sammanboendeföräldrar. Enligtdirektiven bör kommittén särskilt studera om de nuvarande stödformerna förensamstående föräldrar är rätt utformade i förhållande till de särskildastödbehoven hos denna grupp. Vidare bör kommittén pröva den nuvarandeavgränsningen av stödet till ensamstående föräldrar. Kommittén bör överväga omsamhällsstöd i ökad omfattning bör inriktas på alt täcka speciella behov avstöd under vissa perioder, t. ex. i samband med förändringar ifamiljeförhållandena vid skilmässa eller förälders död. Kommitténbör också uppmärksamma frågan om avvägningen mellan vårdnadshavarens och denunderhållsskyldige förälderns försörjningsinsatser med hänsyn bl. a. till ivilken utsträckning de har utgifter för barnen samt deltar i vården av ochomsorgen om dem. Det måste, framhölls det vidare, också ske en avvägning så attstörsta möjliga rättvisa skapas inom gruppen föräldrar som lever åtskilda, t.ex. mellan föräldrar som fortsätteratt LU 1977/78:23 8 levaensamma och föräldrar som ingår i nya familjebildningar. Detsamma gäller vidjämförelser mellan ensamstående och samlevande föräldrar. Frågor om föräldrautbildning utreds f n. avbarnomsorgsgruppen (S 1973:07). Utredningen avlämnade 1978 ett delbetänkande,(SOU 1978:5) Föräldrautbildning, I. Kring barnets födelse, I betänkandetbehandlas den övergripande målsättningen för en allmän föräldrautbildning samtlämnas förslag till bl, a. föräldrautbildning i samband med barnets födelse.Del yttersta målet för en allmän föräldrautbildning anges vara att den skall medverkatill att barn och barnfamiljer fåren bättre situation i samhället. Ett av fleramera konkreta mål för utbildningen är enligt betänkandet att öka föräldrarnaskunskaper i olika avseenden. Det framhålls att detta gäller kunskaper om bl, a,barns utveckling och behov samt om relationer mellan barn och föräldrar ochmellan vuxna. I det fortsatta arbetet kommer utredningen att behandlaföräldrautbildning under förskole- och skolåldrarna samt utbildning som nåralla i samhället. I betänkandet behandlar utskottet fyra motioner,vari tas upp frågor om barns rättsliga ställning och utövande av umgängesrätt. Somen allmän bakgrund till motionsyrkandena kan nämnas att efter hemställan avriksdagen tillsattes en pariamentarisk kommitté med uppgift att utredavilka lagstiftningsåtgärder som behövs för att förstärka barns rättsskydd(utredningen om barnens rätt). I direktiven för utredningen harutredningsuppgifterna inte närmare preciserats men anges vissa frågor som börägnas särskild uppmärksamhet. Hit hör främst reglerna om vårdnad ochumgängesrätt samt överflyttning av barn. I det väsentliga skall emellertidkommittén själv kartlägga problemområdet och ange i vilka ämnen lagändringarbör komma i fråga. I direktiven framhålls att de nya vårdnadsregler, som träddei kraft , syftar till att främja barnets intresse av goda förhållanden tillbåda föräldrarna samt att kommittén bör undersöka vilka möjligheter som stårtill buds att ytteriigare tillgodose barnets eget intresse i vårdnadsfrågor. Kommitténbör sålunda söka belysa den centrala frågan om vilka faktorer som bestämmerbarnets bästa i vårdnads- och umgängesfrågor. Skäl talar vidare för att barnetbehöver någon som under hela handläggningen av ett tvistigt vårdnadsärende haratt bevaka uteslutande barnets intresse. Imotionen 1977/78:1003 yrkas att utredningen om barnens rätt skall fl i uppdragatt framlägga förslag om barnets ställning i vårdnadsfrågor. Till stödför yrkandet framhåller motionären att barnet ofta kommer i kläm vid konfliktermellan föräldrarna. Att barnets rättsliga ställning är bristfällig framstårenligt motionären för många som alltmer påtagligt och har belysts i någrauppmärksammade vårdnadsfall. Motionären anser alt en förbättring av LU 1977/78:23 9 barnetsprocessuella ställning lämpligen kan ske genom att möjligheter skapas tillförordnande av en person att enbart företräda barnets intressen. Med hänsyntill att spörsmålet om barns processuella ställning, när det gäller frågor omvårdnad, umgänge och överflyttning av barn, kräver en snar lösning börutredningen behandla det med förtur. Problemetmed barns ställning tas också upp i motionen 1977/78:1012. Motionären erinrarom att begärt att bl. a. frågan om inhämtande av barnsönskemål vid handläggning av ärende hos barnavårdsnämnden borde bli föremålför utredning. Enligt motionären är frågan alltjämt på utredningsstadiet.Fortfarande kan alltså ett barn med tvång förpassas till ett hem där det intevill vara. Motionären framhåller att många tvångshämtningar saU outplånligaspår hos barnet och att nuvarande förhållanden måste ändras skyndsamt.