bet · G101TU28 · 1977-12-31 00:00:00 — Möjligheterna för landstingen och kommunerna attsjälva bestämma i frågor beträffande andelar i huvudmannaskapet, formerna fördetta och sättet alt täcka uppkommande underskott i trafikrörelsen tordesålunda enligt utskottets uppfattning i viss mån kunna eliminera de ölägenhetersom nämnts i förevarande motioner. Utskottet förutsätter vidare att desvårigheter som kan uppkomma vid övergången till del nya huvudmannaskapet genomöverenskommelser mellan parterna får en för därav berörda så smidig lösning sommöjligt. Lösningar som kräver större flexibilitet än som kan förutses f n.synes dock inte kunna uteslutas i det enskilda fallet. Utskoitet vill ocksåpeka på den ökade arbetsbörda och den tidspress för kommuner och landsting somkan uppkomma då förslagen skall omsättas i praktiken. Regeringen bör därförnoggrant följa reformens genomförande och i förekommande fall vidta ellerföreslå de kompletteringar som må erfordras för att lösa uppkommande problem. Underhänvisning lill det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslag såvitt nuär i fråga. Härav följer att utskottet avstyrker yrkandena i motionerna, såvittnu är i fråga. Medåberopande av det anförda avstyrks även yrkandena i motionen 1977/ 78:1826(punkterna 2 a och 2 b) om regional organisation i vissa områden och villkorenför val av annan form av samarbete än kommunalförbund. 1motionen 1977/78:1598 yrkas att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningen av den regionala trafikplaneringen. Samordningenhärav bör enligt motionärerna ske hos landstingen. Densålunda aktualiserade frågan berörs enligt vad utskottet erfarit av det arbetesom ägt rum inom länsdemokratikommittén. Utskoitet är därför ej nu berett attgöra ett tillkännagivande av det slag motionärerna avser, varför motionenavstyrks. I propositionen framhålls de särskilda svårighetersom anses förknippade med huvudmannaskapets genomförande i . Det kansålunda enligt föredraganden ta att finna formerna för hur entrafiksamverkan över länsgränserna bör lösas i denna del av landet med hänsyntill att tre län berörs av samarbetet och till att resandet över dessalänsgränser är omfattande. Föredraganden förordar därför att en femårsperiodbör gälla för , och samt inom vilken tiddet gemensamma huvudmannaskapet skall vara etablerat. Imotionerna 1977/78:1823, 1977/78:1825 och 1977/78:1831 påtalas ytterligareproblem som kan förutskickas för del om ett huvudmannaskap enligtförslaget i propositionen genomförs. Motionärerna pekar på att pendlingen inomGöteborgsregionen visar en utveckling med starkt ökad inomregional pendling.Med anledning härav menar motionärerna att en anpassning av huvudmannaskapettill naturiiga trafikregioner är av grundläggande betydelse för möjligheternaatt få en god samordning och planering av linjenät, trafikutbud och taxor ochett rationellt utnyttjande av resurserna. För att åstadkomma en sådananpassning har kommunerna inom , efier ett omfattandeutredningsarbete i kommunalförbunds regi, beslutat om en samordningav regionens kollektiva landsbygdstrafik. Denna samverkan har manifesterats iGöteborgsregionens lokaltrafik. Samordningen av kollektivtrafiken inomGöteborgsregionen överensstämmer emellertid inte med propositionens förslagbeträffande huvudmannaskapet. Reglerna om huvudmannaskapet bör därför enligtmotionärerna ges en sådan flexibel utformning alt den i Göteborgsregionenfungerande lösningen kan bibehållas och vidareutvecklas. Undantag frånföreslagen huvudmannaskapsform anses enligt motionerna behöva göras även förandra näringsgeografiskt sammanhållna områden. Möjligheten till sådana undantaganses därför böra ges genom generell föreskrift. Utskottethar under behandlingen av propositionen ingående prövat frågan om möjligheternaatt åstadkomma en lämplig lösning beträffiinde kollektivtrafikens ordnande iVästsverige och då speciellt i . Särskilt med tanke på deförhållanden som råder inom detta område har utskottet under ärendetsbehandling hört företrädare för . Det framstår nämligen även förutskottet som väsentligt att det samarbete på trafikområdet som redan inletts iregionen och som visat sig fungera väl i praktiken får möjlighet att bestå ochvidareutvecklas. Som en möjlig lösning föralt åstadkomma detta vill utskottet peka på att kommunalförbundet får utgöra ensärskild drifiorganisation som svarar för trafikutövningen inom delar avHallands, och samt . Med denna organisation fårhuvudmännen teckna avtal om trafikutövningen. Även andra lösningar som i alltväsentligt bibehåller och vidareutvecklar den i sagda område redan fungerandeuppläggningen av trafiken synes möjliga inom ramen för regeringens förslag.Under förutsättning att redan inledd trafiksamverkan i regionen bibehålls tordeen längre övergångstid för systemets införande ej krävas i än förlandet i övrigt. Utskottet vill dock ej motsätta sig enikraftlrädandebestämmelse med denna innebörd. Med beaktande härav tillstyrkspropositionen i denna del. ställningstagande följer att utskottet avstyrker yrkandena iförevarande motioner, innefattande jämväl frågan om rätt för att uppbära de statliga bidragen. Genompropositionens förslag i denna del synes syftet med del i motionen 1977/78:578väckta yrkandet (punkten 2) att kommunerna ges möjlighet lill insyn ochinflytande i de trafikföretag vilkas verksamhet subventioneras av kommunernakomma att tillgodoses, varför någon åtgärd från sida i frågan ejtorde vara påkallad. Utskottet har ej heller funnit skäl tillstyrka yrkandet(punkten 3) i samma motion att sådana regler bör utarbetas att ettirafikföretags verksamhet helt kan övertas av en kommun, vars subvention ger enkostnadstäckning av . 1 motionen 1977/78:1833 hemställs att riksdagenbeslutar att huvudmannaskapet och drifien av kommunernas och landstingensbusstrafik blir åtskilda. Utskottet kan i och för sig hysa förståelse för debetänkligheter motionärerna för fram. En föreskrifi om en sådan åtskillnadmellan huvudmannaskap och drift framstår dock enligt utskottets mening sommindre lämplig, bl. a. med hänsyn lill att därigenom rationella organisationsformerför trafikutövningen i egen regi skulle kunna förhindras. Utskottethar även i övrigt ansett sig böra godta regeringens förslag i denna del samttillstyrker förslagen till lag om huvudmannaskap för viss kollektivpersontrafik och till lag om ändring i lagen (1957:281) om kommunalförbund. Tillstånds-och ersättningsfrågor Inom busstrafiken I propositionen förordas att huvudmannen ges rättatt med eget linjetrafiklillstånd anlita underentreprenör för linjetrafikensutförande. Motsvarande anses böra gälla i fråga om turisttrafik. Den rättföredraganden förordat sägs självfallet också böra gälla för enskild kommun somväljer alt driva trafiken i regi. Huvudmannen kan härvid träffa avtalrtied sådana bussföretag som redan har tillstånd till linjetrafik för vissasträckor eller inom vissaområden av regionen. Delta innebär själ vfallet alt bussföretaget behåller sittlinjetrafiktillstånd. Huvudmannen kan vidare inneha linjetrafiktillstånd somavser all eller viss del av trafiken i regionen. För det faktiska utförandel avtrafiken kan han då - enligt föredragandens förslag - anlita entreprenör.Entreprenören behöver då enbart tillstånd till beställningstrafik. 1motionen 1977/78:1824 (punkten 5) hemställs alt koncessionerna skall ägas avden som betalar trafiken, nämligen huvudmännen. Normalt torde enligt utskottetsuppfattning ett entreprenadförfarande där trafikutövarna innehar tillståndettillgodose båda parters intressen. Utskottet vill särskilt betona vikten häravmed hänsyn till anställningstryggheten för trafikulö-varnas anställda.Utskottet finner därför ej skäl frångå förslaget i denna del och avstyrkermotionsyrkandet. När det gäller huvudmannens möjligheter att göraföreträdesrätten till linjetrafiktillstånd gällande anser föredraganden attförutsättningarna för den kommunala företrädesrätten och möjligheten attåterkalla tidigare meddelat tillstånd är uppfyllda, om huvudmannen görsannolikt att trafikförsörjningen förbättras genom att trafiken drivs ihuvudmannens regi enligt en av honom upprättad länsomfattandetrafikför:iörjningsplan, som innebär ett effektivt resursutnyttjande och somvisar att åtgärder har vidtagits i trafikanpassande syfte. 1 detta läggerföredraganden också sådana åtgärder som har vidtagits för att underlättagenomförandet av ett samordnat laxesystem. Med tanke på den viktiga roll som SJoch postverket spelar som trafikutövare får det vidare enligt propositionenanses vara väsentligt att även dessa verks trafik fogas in i planeringen på detsätt som bäst främjar helhetslösningen för resp. region. Elt överflyttande avtillståndsprövningen för SJ:s och postverkets linjetrafik till länsstyrelsernaskulle innebära den klara fördelen alt resp. länsstyrelse kan ta ställning tillhela den regionala trafiklösning som har arbetats fram för länet. Mot bakgrundhärav förordas i propositionen att prövningsförfarandet i fråga förs över frånregeringen till länsstyrelserna. Utskottethar inget att erinra mot förslaget i denna del. Genom detta synes yrkandet imotionen 1977/78:1214 att kommuner och landsting bör erhålla möjlighet attöverta koncessionen på vägsträckor där SJ hindrar en ändamålsenlig lokalbusstrafik kunna tillgodoses. Motionen påkallar därför ej någon åtgärd frånriksdagens sida. I motionen 1977/78:1827 (punkten 2)yrkasattriksdagen ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om omprövning avlinjetrafiklillstånd. Motionärerna anför att enligt nu gällande reglerinnehavaren av linjetrafik-tillsiånd ges företrädesrätt tillbeställningstrafiktilistånd. Den ovannämnda företrädesrätten för huvudmannentill linjetrafiklillstånd bör enligt motionärernas mening tolkas så althuvudmannen också får företrädesrätt till beställningstrafiktilistånd. Enligtvad utskottet erfarit lämnar tillståndsmyndigheterna vid prövningen av ärendenom beställningsträfik med buss ofta ansökningarna utan bifallmed hänvisning lill alt beställningstrafiken i första hand bör omhän-derhas avde linjeirafikföretag som finns inom del område ansökan berör och som underärendets remissbehandli ng har förklarat sig ha kapacitet att utföra denifrågavarande trafiken. Detta anses också vara en praxis som regeringen följtnär besvär har anförts mot länsstyrelsernas beslut. Anförda förhållanden tordeinnebära att syftet med motionärernas yrkande i allt väsentligt ärtillgodosett. Motionsyrkandet bör därför ej föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. 1de fall tillståndshavaren inte utnyttjar sitt tillstånd eller inte är bereddalt göra detta är det naturligt att tillståndet vid behov omprövas. Utskottetvill framhålla vikten av att en omprövning i förekommande fall också kommertill stånd. Med beaktande härav synes någon åtgärd från sida medanledning av yrkandet (punkten 3) i nyssnämnda motion om omprövning avlinjetrafiktillstånd ej erforderlig. Linjetrafiktillstånd skall enligt propositioneninte kunna föras över till huvudman ulan ersättning. 1 anslutning härtillframhålls angelägenheten av att entreprenadavtalen i möjligaste utsträckningges en långsiktig karaktär med rimliga ekonomiska planeringsförutsättningar förbussföretagen. Delta sägs vara en förutsättning för att dessa skall kunnaplanera sin verksamhet -särskilt när det gäller fordonsparkens sammansättning -och erbjuda sina anställda en rimlig trygghet. Brister del i angivnaförutsättningar, kan också huvudmännens möjligheter att erbjuda entillfredsställande trafikservice påverkas negativt. Vad nu sagts sägs gällainte endast i de fall bussföretags linjetrafiktillstånd på frivillig väg försöver till huvudman ulan i lika hög grad, när huvudman tilldelastillstånd till ny trafik som skall drivas av entreprenör. Utskottetvill starkt understryka dessa synpunkter och förutsätter att vad föredragandenhär anfört - särskilt beträffande företagens planeringsförutsättningar ochdärmed sammanhängande trygghet för de anställda - också iakttas dåentreprenadavtalen träffas. Med beaktande härav finner utskottet någon åtgärdfrån sida med anledning av yrkandet i motionen 1977/78:1827 (punktenDom utformningen av ifrågavarande av/o/ej påkallad. När det gäller att fastställa ersättningen lillbusstrafikföretagen för trafikens utförande bör enligt propositionenbussbidragsnämnden ta fram det underlag som behövs för ersättnings bestämmande.Utskottet delar departementschefens uppfattning härom. Bussbidragsnämndenhar enligt motionen 1977/78:1822 redan nu ett starkt inflytande över den lokalaoch regionala trafiken. En förstärkning av nämndens ställning inger enligtmotionärerna vissa betänkligheter. Förslaget att nämnden skall ta fram underlagsom kan ligga till grund för avtal mellan irafikutövare och huvudmänifrågas'ätts därför starkt. Nämndens agerande anses lätt kunna påverkaförhandlingssituationen och få en kostnadshöjande effekt.På motsvarande sätt reses invändningar mot att nämnden får i uppdrag att biståden nedan nämnda kolleklivirafiknämnden med ekonomiska uppgifter satnt alttillhandahålla dess kansli- och sekretariatsfunktion. uppfattning är bussbidragsnämnden den myndighet som kan antasbesitta erforderlig erfarenhet på ifrågavarande område. Det framstår därför somnaturiigt att nämnden anförtros de utvidgade uppgifier som förslagen ipropositionen innebär. Alternativet vore alt bygga upp en särskild organisationhärför, vilket utskottet bedömer som mindre rationellt. Utskottet förutsätteratt nämndens medverkan i sammanhanget sker under iakttagande av den opartiskhetsom åligger nämnden som myndighet. Med hänvisning härtill avstyrks motionen idenna del. Del kan inte uteslutas att i vissa enskilda fallenighet inte kan nås i fråga om ersättningens storiek i samband medöverenskommelser mellan trafikföretag med eget linjetrafiklillstånd ochhuvudman. Det finns därför enligt propositionen ett behov av ett smidigtfungerande system för prövning av frågor som rör ersättning förtrafikutövningen. Mot bakgrund härav förordar föredraganden att man inför ettprövningsföifarande som sker i en särskild nämnd, som benämnskollektlvtrqflknämnden. \ de fall part anser att fortsatta förhandlingar om deekottomiska mellanhavandena är meningsfulla skall han enligtförslaget kunna begära att ersättningsfrågan avgörs av nämnden. Denna har sedanatt - på grundval av bl. a. det material som parterna redovisar - besluta omdet ersättningsbelopp som skall utgå för trafiken i fråga under den avseddaperioden. Nämndens avgörande skall enligt förslaget inte kunna överklagas. Skullebussföretaget - trots nämndens beslut - vägra alt ingå avtal med huvudmannenoch underlåta att uppfylla den trafikeringsplikt, som tillståndet tilllinjetrafik innebär, föreligger enligt propositionen en återkallelse-situation.Det bör då ankomma på att ingripa och med stöd av 19 v; 1 mom.förordningen (1940:910) angående yrkesmässig automobiltrafik m. m. (YTF)återkalla tillståndet på den grund att tillståndshavaren väsentligt haråsidosatt sina skyldigheter såvitt angår trafikens anordnande ellerhandhavande. En annan återkallelsegrund som kan tillämpas i ett sådant fall äratt tillståndshavaren inte har utnyttjat tillståndet. Återkallas tillståndet pånågon av dessa grunder föreligger inte möjlighet för trafikföretaget attpåkalla inlösen av rörelsen. 1 denna situation bör också huvudmannen kunnameddelas eii interimistiskt tillstånd till trafiken i avvaktan på atttillståndsfrågan löses slutligt. I de fall kollekiivtrafiknämndens beslut gåttemot huvudmannen bör denne å andra sidan ej få rätt att kräva återkallelse.Förbudet anses dock böra begränsas till att avse som motsvarar den förvilken nämnden har bestämt ersättning. 1motionen 1977/78:1779 (punkten 2) yrkas au inskränkning i rätten för kommun attkräva återkallelse av trafiktillstånd inte genomförs. Inskränkningen ärvisserligen temporär för avtalstiden. Med hänsyn till att bussägarna harmöjlighet alt vända sig till nämnden i alla de fall, då man anser att fortsattaförhandlingar om enireprenadtrafik är meningslösa, kan emellertid enligtmotionären i praktiken inskränkningen i rätten att återkalla givna trafiktillståndbli fortsatt gällande. Återkallelserätien sägs därmed kunna sältas ur spel ochunder förhindra rationella trafiklösningar. Enligtmotionen 1977/78:1822 måste huvudmannen själv få avgöra om han skall begäraövertagande av tillstånd eller hänskjuta frågan till kollektivtrafiknämnden ide fall förhandlingarna med irafikföretagen strandar. Del anses dessutombefogat med en tidsbegränsning av den inskränkning i möjligheten att begäraövertagande av tillstånd som föreslås inträda efier kollektivtrafiknämndensbeslut. Som förslaget nu är utformat kan nämnden enligt motionärerna fatta ettbeslut som räcker fiera år framåt i tiden. Ensnabb och enhetlig behandling av uppkommande frågor rörande den framtidaersättningen får anses vara ett starkt intresse inte bara med hänsyn tillnödvändigheten att kontinuerligt upprätthålla en tillfredsställande trafikförsörjningutan också för all tillgodose de enskilda trafikföretagens berättigade krav pårättstrygghet och fullgod ekonomisk ersättning för sina tjänster. Utskottettillstyrker därför förslaget att frågor om ersättning för trafikutövningen vidoenighet mellan parterna hänskjuts till en särskild nämnd. Förslageti denna del får vidare enligt utskottets mening anses utgöra en rimligavvägning mellan huvudmannens och trafikföretagets resp. intressen. På sammasätt som det är rimligt att en återkallelse av tillståndet aktualiseras, ominte trafikföretagel ingår avtal trots nämndens beslut, är det enligt utskottetfrån rättssäkerhetssynpunkt rimligt att huvudmannen inte gesmöjlighet att begära inlösen om nämndens beslut går honom emot. Utskottet villockså erinra om att det inte är nämnden utan parterna som skall fatta beslut omavtalstidens längd. Nämnden skall endast avgöra ersättningsfrågan. Utskoitet avstyrkerdärför motionerna, såvitt nu är i fråga. 1 fråga om kollektivtrafiknämndens sammansättningförordar föredraganden att denna i normalfallet skall bestå av ordförande ochfyra andra ledamöter, vilka alla förordnas av regeringen. De parter som berörsav nämndens verksamhet bör enligt föredraganden få ett visst infiytande pånämndens sammansättning. Delta sägs kunna uppnås om ,och ges rätt att föreslåvardera en ledamot. Vidare bör det finnas en ledamot som företräder statligaföretags intressen. Det kan emellertid tänkas att parterna i undantagsfall, närdet är fråga om avgöranden av särskild vikt - principiellt eller beloppsmässigt- kan önska en förstärkning av nämnden. Detta beaktas i propositionen genom attregeringen på begäran av parterna skall kunna utse ytterligare två ledamöter inämnden. För envar av ledamöterna i nämnden utses en ersättare. 1 motionen 1977/78:1779 (punkten 1) yrkas attordföranden i nämnden skall vara opartisk och lagfaren. Ett yrkande om enutanför partsintressen stående person finns också i motionen 1977/78:1827(punkten 4). Medhänsyn till betydelsen av de för irafikföretagen och huvudmännen såbetydelsefulla ersättningsfrågor som nämnden har att avgöra vill utskottetbetona vikten av opartiska bedömningar. Som särskilt betydelsefullt framstårdetta med hänsyn till att nämndens beslut enligt förslaget ej skall kunna överklagas.Utskoitet förutsätter därför att som ordförande i nämnden utses en från deolika partsintressena fristående person. Däremot är utskottet -bl. a. med tankepå nämndens uppgifi att fastställa ersättningens storlek -ej berett föreslå altdenne nödvändigtvis måste vara just juridiskt skolad. Under hänvisning härtillavstyrks motionerna i denna del. Imotionen 1977/78:1828 (punkten 3) hemställs att nämnden utökas medrepresentanter från de.fåckliga organisationerna. Denna fråga har enligt vadutskottet erfarit prövats inom regeringens kansli. Det hardärvid bl. a. ansettssvårt alt inom ramen för en rimlig storlek på nämnden finna de lämpligaformerna för facklig representation. Utskottet kan dela denna uppfattningsärskilt då nämndens sammansättning - med beaktande av rättssäkerhets-kravet -bör främja en snabb behandling av frågorna. Nämnden har ju också endast attbedöma ersättningsfrågor. Utskottet, som i denna del hört representanter förStatsanställdas förbund och , anseremellertid att behov i vissa fall kan föreligga att även höra fackligarepresentanter. Utskottet förutsätter därför att företrädare för fackligaintressen vid behov i en eller annan form bereds möjlighet att inför nämndenframlägga sina synpunkter. 1 ett sådant sammanhang torde även den möjlighet somnämnts här ovan att i särskilda fall förstärka nämnden genom att utseytterligare ledamöter i denna kunna komma i fråga. Med beaktande härav finnerutskottet att ifrågavarande motionsyrkande ej bör föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. Vad propositionen i övrigt innehåller i denna delhar ej gett utskottet anledning till erinran eller särskilt uttalande.Propositionen tillstyrks sålunda såvitt nu är i fråga. Detta innefattar jämvälförslagen till lag om kollektivtrafiknämnd och till lag om ändring i YTF. Statligtstöd till lokal och regional kollektiv persontrqfik 1 propositionen erinras om att det statliga stödettill lokal och regional persontrafik omfattar i huvudsak dels ersättning tillSJ för upprätthållande av driften på det trafiksvaga bannätet, dels bidrag tillsådan olönsam jandsbygds-irafik som omfattas av bussbidraget. Enligtdet föregående \\at föredraganden föreslagit en ordning med ett gemensamt huvudmannaskap för den lokala och regionala kollektiva landsvägstrafiken.Huvudmannen får därvid ett samlat ekonomiskt ansvar för denna trafik.Föredraganden finner att detta i sin tur ställer krav på elt förändrat statligtbidragsgivningssystem. Ett sådant bör därför införas för trafik i sådana ländär huvudman etablerats. När det gäller utformningen av det nyabidragsgivningssystemet bör man enligt föredragandens mening ta fasta på tvåviktiga principer. Den ena är att bidragsgivningen bör vara planeringsanknuten,den andra är att det statliga stödet bör syfta till att säkerställa ett visstbasutbud inom trafikförsörjningen. Båda principerna sägs innebära envidareutveckling av nuvarande sätt att stödja olönsam busstrafik på landsbygden.Med anknytning lill vad som fi n. gäller bör den bidragsberättigade trafikendärför ingå i en av huvudmannen antagen trafikförsörjningsplan avseende denkollektiva trafikens omfattning och inriktning i länet. Huvudmannen bör vidupprättandet av planen utgå från det material som framkommit inom ramen förlänsstyrelsens arbete med den regionala trafikplaneringen. Vidare bör beaktasvikten av att få en god samordning inom trafikförsörjningen och ett rationelltutnyttjande av trafikresurserna. För att den länsomfattandetrafikförsörjningsplanen skall kunna anpassas till de lokala förhållandena ilänets olika delar bör den vidare i lämpliga delar bygga på lokalt upprättadeplaner för varje enskild kommun. Inom ramen för trafikförsörjningsplanen ansesockså en samordning böra ske med den trafik som går över länsgräns.Föredraganden utgår härvid från alt sådana samordningsbehov tillgodoses genomöverläggningar och överenskommelser mellan huvudmännen. Det statliga stödetbör också utformas på ett sådant sätt alt det möjliggör för huvudmannen attvidmakthålla nuvarande trafikutbud och att upprätthålla ett basulbud i fråga omtrafik inom det område för vilket han har ett trafikförsörjningsansvar. Ilikhet med vad som gäller bör vidare statsbidragen inom trafikförsörjningenknytas till ett Irafikutbud i form av linjedragning och turtäthet. Härvid ansessom ett allmänt villkor för statsbidrag böra gälla att trafiken skall varatillgänglig för allmänheten och tillgodose allmänna trafikbehov. Liksom f. n.bör statsbidrag enligt förslaget inte utgå till interregional trafik överlängre distanser även om denna upptagits i huvudmannens trafikförsörjningsplan.Som villkor för statsbidrag bör gälla att trafiken skall tillgodose allmännatrafikbehov inom länet. Detta anses innebära att trafik som inryms i begreppenveckoslutstrafik av interregional karaktär och luristtrafik inte skall varabidragsberätligad.