bet · G101TU28 · 1977-12-31 00:00:00 — Sådan trafik som till helt övervägande del är föranledd avskolskjulsning bör inte heller åtnjuta statsbidrag. Riksgränsöverskridandelinjetrafik bör vara bidragsberätligad endast till den del den utförs i Sverigeoch av svenska trafikutövare och om den även i övrigt uppfyller bidragskraven.Del nya bidraget anses successivt böra komma i tillämpning allteftersomhuvudmän bildas för den lokala och regionala kollektivtrafiken. Nuvarandebidragsgivningssystem för den lokala och regionala busstrafiken ochkompletteringstrafiken bör därvid avvecklas i takt med att del nya stödetkommer i tillämpning. För övergångsperioden har föredraganden funnit detbefogat att i vissa avseenden förenkla nuvarande stödformer. 1 motionen 1977/78:1826 (punkten 2 c) framhålls attdel inom r\nnsgränsöverskridande trafik mellanStrömstad och . Trafiken ingår i den regionala trafikplanen och utgörockså förbindelse mellan SJ och NSB. Att göra avräkning av busslinjens kostnadför den del den trafikerar svensk väg synes enligt motionärerna välbyråkratiskt. Detta anses inte heller stämma med praktiskt nordiskt samarbete.Riksdagen bör därför uttala att busstrafik ingående i en regional trafikplanbör erhålla stöd för hela sträckan, dvs. även om den till en del är belägenutanför . Utskottetvill med anledning härav erinra om att en princip i nordiskt samarbete inomtrafikområdet varit alt ett land inte subventionerar verksamhet som bedrivs iett grannland. Önskan att inte snedvrida konkurrenssituationen i grannlandethar bl. a. varit vägledande härvid. 1 detta fall far del sålunda bli en frågaför norska myndigheter att eventuellt subventionera den del av trafiken somavser gränsen-Halden, medan svarar för stödet fram till gränsen. Medhänvisning härtill avstyrks motionen i denna del. När det gäller linjetrafiken förordas en utökningav antalet bidragsberättigade turer från nuvarande högst två dubbelturer perdag till tre dubbelturer per dag under måndag-fredag. I fråga om lördags- ochsöndagsirafiken tillstyrks två dubbelturer per dag. Med en utökning av antaletbidragsberättigade turer till tre blir det också möjligt att tryggakollektivtrafikförbindelser som passar för arbetsresor. Det utökade stödet sägskunna bidra till att kollektivtrafiken blir ett mera konkurrenskraftigtalternativ till personbilen än tidigare, vilket sägs vara särskilt väsentligt ifråga om arbetsresorna. 1motionen 1977/78:1828 (punkten 1) yrkas att beslutar uttala att ingenövervältring av kostnaderna för kollektivtrafiken sker innan det finns klarheti kostnadsfördelningen mellan stat och kommun. Yrkanden med samma syfte finns imotionerna 1977/78:1822 och 1977/78:1830. Förslagenom huvudmannaskap och reformerat statsbidragssystem avses enligt propositioneninte medföra kostnadsövervältring från stat till kommuner och landsting. 1stället ökar enligt förslaget antalet bidragsberättigade dubbellurer från tvålill tre och tätortstrafiken inlemmas. Vidare tillkommer visst statsbidrag lillfiällfiyg och helikoptertrafik i skärgårdar. Rimligen borde också inrättande avregional huvudman medföra vissa samordningsvinster genom bättreresursutnyttjande. Först om ambitionsnivån i den lokala och regionala trafikenhöjs synes kommuner och landsting kunna få ökade kostnader för trafiken. Ävenför utskottet framstår det emellertid som väsentligt att enkostnadsövervältring ej blir följden av det nya systemet. Utskottet förutsätterdärför att regeringen uppmärksamt följer denna fråga och vidtar de åtgärder sommå erfordras i sammanhanget. Med beaktande härav bör ifrågavarande motionsyrkandenej föranleda någon åtgärd från sida. Vid tillämpningen av begreppet "linje"som bidragsgrundande enhet har vissa definitionsmässiga problem uppstått inuvarande statsbidragssystem. Meraentydigt anses begreppet trafikerad vägsträcka vara. 1 propositionen föreslåsdärför att bidrag bör utgå i förhållande till den trafikerade vägsträckan,oavsett antalet linjer på denna, dock som tidigare nämnts för högst visst antaldubbelturer. Genom att också tätortstrafiken blir bidrags-berättigad behöverman inte heller tillämpa den nu svårtolkade gränsdragningen mellandenna och landsbygdstrafiken. Imotionen1977/78:1824(punkten 2)påpekasatldetpämångahållärsåatt olika linjer stötersamman vid en punkt och därefter gemensamt svarar för trafiken in mot en störreort. Linjen sägs kunna bli ointressant, om bidrag ej kommer att utgå för helavägsträckan. Det hemställs därför att bidragsnormerna överarbetas så attlinjer från sammanstötningspunkt till större ort blir bidragsberättigade, ävenom maximalt bidrag för sträckan enligt förslaget redan utgår. Medanledning härav vill utskoitet erinra om att nuvarande bidragssystem harkritiserats bl. a. med hänsyn till den oklarhet som råder beträffande begreppetlinje. Mot denna bakgrund har som nämnts i propositionen föreslagits attbidragsgivningen fortsättningsvis skall grundas på trafikerad vägsträckaoberoende av antalet linjer på denna. Att som motionären föreslår medge bidragför maximala antalet dubbelturer till fiera linjer på samma vägsträcka synes ipraktiken innebära att del gamla bidragssystemet i motsvarande mån bibehålls,vilket utskottet finner mindre lämpligt. Utskoitet avstyrker därförmotionsyrkandet i fråga. I de fall en regional trafikförsörjningsplanredovisar alternativa trafiklösningar som i huvudsak tillgodoser sammatrafikbehov - exempelvis å ena sidan ett alternativ med järnvägstrafik och åandra sidan ett alternativ med busstrafik-bör enligt propositionen vid enbibehållen järnvägstrafik liksom i nu gällande bidragssystem för busstrafikenreslriktivitet i bussbidragsgiv-ningen iakttas. Statligt bussbidrag bör sålundainte utgå till vägsträcka, som löper parallellt med en järnvägslinje, som redanhar ett tillfredsställande trafikutbud tillgängligt för det lokala ochregionala resandet och där huvudmannens taxa tillämpas. Detsamma anses ocksåböra gälla vägsträcka med en tillfredsställande trafikförsörjning. Ombusstrafiken på de båda vägarna tillgodoser ungefär samma irafikbehov börenligt förslaget trafiken enbart på en av de båda vägarna varabidragsberätligad eller en uppdelning av det bidragsberättigade trafikarbetetpå de båda sträckorna ske. Det anses härvid ankomma på ochbussbidragsnämnden att vid sin granskning av trafikförsörjningsplanen göra debedömningar som erfordras i sammanhanget. 1motionen 1977/787:1826 (punkten 2 d) påpekas att SJ låter utföra vissareselägenheter med buss och andra med tåg. Busslägenheterna ingår i SJ:s tågtidtabeller.Om denna busstrafik överförs till huvudman enligt propositionens förslaguppstår problem för busstrafikens ekonomi om statens stöd helt tillförs SJ:stågtrafik då denna uppgår till minimiantalet resemöjligheter per dag. Utskottet vill med anledning härav erinra om attdel ankommer pä huvudmannen att avgöra i vilken utsträckning SJ:sirafikresurser bör tas i anspråk. Huvudmannen har därmed också det avgörandeinflytandet över om bidraget skall utgå för SJ:s tåg- eller busstrafik. Den avmotionärerna befarade situationen synes därför ej behöva uppkomma, varförmotionsyrkandet avstyrks. Till det med den sålunda aktualiserade frågan sammanhängandeproblemet beträffande ersättningen för upplåtelsen av SJ:s tjänster återkommerutskottet i det följande. Föredraganden har funnit det lämpligt all heltslopa skolskjulsavräkningen i bussbidragssyslemet. Härigenom ansesmöjligheterna till samordning mellan skolskjutsning och linjetrafik öka, samtidigtsom den statliga bidragsgivningen underlättas i administrativt hänseende.Enligt propositionen ärdet viktigt att det statliga stödet till busstrafikenendast ges till sådan trafik som uppenbariigen tillgodoser allmännatrafikbehov. Sålunda bör undvikas att bussbidrag utgår till trafik som till denhelt övervägande delen är föranledd av skolskjutsning och som därmedprincipiellt bör städjas i ekonomiskt hänseende uteslutande med hjälp av detallmänna skatteutjämningsbidraget. Detta kan gälla turer som normalt sett harett mycket litet antal passagerare förutom grundskolebarn. Det kan också gällaturer där bara vid enstaka tillfällen andra resenärer än grundskolebarn åkermed. Med skolskjutsning menar föredraganden i detta sammanhang även transportav förskolebarn. Det anses böra ankomma på huvudmannen att styrka att dentrafik för vilken han söker statligt bidrag tillgodoser allmänna trafikbehovoch att också tillfredsställande platsutrymme finns i fordonen även för andraresenärer än grundskolebarn. Utskottet tillstyrker propositionen i denna del. Uttrycket helt övervägande del är enligt motionen1977/78:1830 oklart. Motionären anser i sammanhanget att huvudmannen bör gesansvaret och förtroendet alt inte missbruka systemet och att statsbidrag börutgå till linjelagd tur med plats för passagerare utöver grundskolebarn. Utskottetvill med anledning härav framhålla att huvudmannen genom förslagen ipropositionen getts ansvaret och förtroendet att inte missbruka bidragssystemetpå denna punkt. Det får på samma sätl anses rimligt att bussbidragsnämnden gesmöjlighet att beivra sådant missbruk om det skulle uppstå. Det förtjänar vidarepåpekas att kommunerna erhåller kompensation för skolskjutsverksamheten viaskatteutjämningsbidrag. Som en följd av vad utskottet ovan anfört beträffandegodstrafiken vill utskottet framhålla alt även i linjetrafiken ingåendebefordran av gods bör beaktas vid bedömningen av om en trafik till övervägandedel skall anses föranledd av skolskjutsning. Del torde få ankomma på bussbidragsnämndenatt närmare utforma bestämmelser i detta hänseende. Under hänvisning härtillavstyrks motionen, såvitt nu är i fråga. Utskottet vill ocksåframhålla vikten av klara, entydiga och enkla föreskrifterpå området samt förutsätter att detta beaktas av bussbidragsnämnden vidutformningen av föreskrifterna i fråga. Under hänvisning härtill avstyrksyrkandet i motionen 1977/78:1822 i vad avser utformningen av reglernabeträffande skolskjutsning. Till grund för bestämningen av bidragets storiekbör läggas kostnader och intäkter i den aktuella trafiken. Med beaktande av degenomsnittliga relationerna mellan kostnader och intäkter samt den fortgåenderesultatförsämringen i busstrafiken har föredraganden funnit att ersättningenför varje bidragsberätligad tur bör uppgå till . per mil i det nyabidragssystemet. Med hänsyn till de längre avstånden och det lägretrafikunderlaget i skogslänen och på Golland bör vägmilsersättningen i dessalän uppgå till . Med skogslänen avses , , ,Väslernorr-lands,. Beloppen sägsgälla buss av normal storiek. Det anses få ankomma på bussbidragsnämnden att-om det befinns motiverat - för särskilda fordonstyper fastställa andra lägrevägmilsersättningar. Delta kan t. ex. gälla när trafiken ombesörjs med minibusseller personbil. Omsynneriiga skäl föreligger bör förstärkt bidrag kunna utgå. Därvid kanifrågakomma dels höjd vägmilsersältning, dels höjt antal bidragsberättigadeturer. Föredragandenberäknar kostnaderna för stödet till linjetrafiken till ca 173 milj. kr. i1978/priser, vilket skall jämföras med det nuvarande bussbidragssyslemetdär motsvarande belopp är beräknat till ca 97 milj. kr. För att tillgodosesynpunkter som framkommit bl. a. i samband med remissbehandlingen föreslås attbidragsåret fr. o. m. skall avse tiden i stället för 1augusli-31 juli, som gäller f n. Ettbidragssystem baserat på väginilsersättning framstår som lämpligt och utskottettillstyrker förslaget i denna del. 1fråga om stöd till den lokala och regionala spårbundna trafiken erinras ipropositionen om att denna trafik redan får statligt stöd i betydandeomfattning. Här avses ersättningen lill för drift av ickelönsamma järnvägslinjer m. m. saml statsbidraget lill byggande av tunnelbana.Det sistnämnda bidraget kan också utgå lill snabbspårväg (stad.sbana) .som haregen banvall och planskilda korsningar med annan trafik. 1samband med en omläggning av bussbidragssystemen finns det enligt propositionenemellertid anledning att behandla frågan om driftbidrag lill spårvägstrafiken.Något sådant statligt bidrag utgår inte i nuvarande bidragsgivningssystem,liksom inte heller till drift av tunnelbanor. I några delar av landet ugördessa trafikformer ett alternativ till lokal busstrafik och har i huvudsaksamma trafikuppgifter som denna. Föredraganden vill därför förorda altspårvägstrafik och tunnelbanetrafik ges statligt drifibidrag enligt sammaprinciper som föreslagits gälla för linjetrafik med buss. Föredragandenhar också funnii; alt statsbidrag pä samma sätt som för spårvägs- ochtunnelbanetrafik bör utgå för viss järnvägstrafik med utpräglat lokalaoch regionala trafikuppgifter. Härvid avses då sådan järnvägstrafik därhuvudmannen har bestämmanderätten över trafikens omfattning och uppläggning ochtar det ekonomiska ansvaret för denna trafik. Detta kan ske antingen genom althuvudmannen bedriver järnvägstrafik genoni egna företag eller genom alt avtalträffas med SJ om insättande av hela lågsäti, vars trafikering bestäms avhuvudmannen och där endast sädana färdbevis som utfärdats av denne är giltiga.Järnvägstrafiken utgör därmed ett klart markerat alternativ till entrafikförsörjning med bussar och bör därför vara statsbidragsberätligad påsamma grunder som för busstrafik. Propositionen tillstyrksav utskoitet, såvitt nu är i fråga. Genomdet nuanfördasynessyfiet med yrkandet i motionen 1977/78:1828 (punkten 2) attregeringen bör klariägga sambandet mellan den regionala spårbundna trafiken ochlandsvägstrafiken i allt väsentligt tillgodosett. Utskottet avstyrkerföljaktligen motionärens yrkande om elt uttalande i frågan. Den statsbidragsram som angivits i propositionenför linjelrafiken (173 milj. har bedömts vara tillräcklig också för dendel av den spårbundna trafiken, som föredraganden vill görastatsbidragsberätligad. Bidragsmottagare blir huvudmannen för länetstrafikförsörjning. Vidareföreslås i propositionen att statsbidrag bör kunna utgå av kostnadernaför den efterfrågestyrda komplelteringstrafiken. Ersättning bör endast utgåtill den del av redovisade kostnader som belöper sig på en viss högstaproduktionsvolym. Denna bör definieras som högst sex köriilirällen per veckaoch kompletteringsområde. Liksom vad gäller linjelrafiken med buss skall högrebidrag kunna utgå om synnerliga skäl föreligger. Bidragsmottagare för stödettill komplelteringstrafiken blir oförändrat kommunen, såvida inte den regionalahuvudmannen pålar sig ansvaret för denna. Kostnaderna beräknas till 8 milj. kr.i 1978/priser. Kostnaderna för stödet till skärgårdstrafik kanoförändrat anges lill ca 8,1 milj. kr. (inkl. det statliga stödet lill ) i 1978/priser. För /79 behöver enligtpropositionen inga särskilda medel anslås för bidrag lill dessa trafikformer utövervad som upptagits i propositionen 1977/78:100 bil. Sistnämnda förslag harnumera bifallits av (/78:11, rskr 1977/78:183). Enligt propositionen är flygtrafik i fjällområden iförsta hand en angelägenhet. För att möjliggöra för kommuner medomfattande fjällområden att upprätthålla en rimlig trafikservice för demänniskor som är bofasta i Oällvärlden och som saknar vägförbindelser anserföredraganden att Oällfiyg-trafiken bör inordnas i den statligabidragsgivningen till kollektiv trafik. Det nya stödet till fjällfiyget börutgå oavsett om länshuvudman bildats för den kollektiva trafiken eller ej. Ettgrundkrav vad gäller ett nytt stöd till flygtrafiken i fjällområden bör-liksomvad gäller både landsvägstrafiken och trafikeni skärgårdarna - vara att trafiken grundas på en genomtänkt planering ochdärvid ingår i en av kommun eller länshuvudman antagen trafikförsörjningsplan.Som krav för alt statligt bidrag skall utgå anses böra gälla att trafiken lillsin huvudsakliga inriktning tillgodoser den bofasta befolkningens irafikbehov.Stödet föreslås utgå för flygtrafik till och från bosättningsställeni fjällområdet som saknar med personbil farbara vägförbindelser. Med hänsyntill den speciella karaktären på fjällflygtrafiken kan begreppettillfredsställande trafikförsörjning inte uttryckas i antal bidragsgrundandeturer. Stödet till fjällfiyg bör emellertid så långt del är möjligt anpassastill motsvarande stöd till övrig lokal trafik. Beträffande stödets omfattninganser föredraganden att detta - liksom för skärgårdstrafiken - skall utgå medviss andel av kostnaderna för att tillhandahålla de fast bosatta en rimligtrafikservice. Mot denna bakgrund förordas att bidrag skall utgå högst lill entrafik som motsvarar vad som erfordras för att ge varje fast bosältningsställeutan väg en förbindelse till och från närmaste eller lättasttillgängliga serviceort, arbetsplats o. d. Statens bidrag bör enligtpropositionen utgå av de bidragsgrundande årskostnaderna. Bidraget börhelt ersätta de bidrag som utgått till vissa kommuner översocialdepartementets huvudtitel. Föredraganden beräknar att kostnaderna förstödet till fjällfiyget kommer alt uppgå till ca 0,5 milj. kr. i 1978/79 årspriser. Utskottetutgår från att i de fall av kommun planerad IjällHyglrafik sträcker sig överkommungräns frågan om bidrag för hela sträckan i en eller annan form får sinlösning. Med beaktande härav tillstyrkspropositionen i denna del. Sammanlaget innebär det sagda att kostnaderna fördet nya bidragssystemet kan anges till (173,0-t-8,0-(-8,1-1-0,5) 190 milj. kr.i 1978/priser och att 15 milj. kr. bör anslås till det nyabidragssystemet under /79. Anslaget som bör vara förslagsanslagkan lämpligen benämnas Ersättning till lokal och regional kolleklivpersonlrafik. Det nuvarande statliga stödet till Waxholmsbolagels trafik berörsinte av föredragandens förslag. De nya stödformerna och den förändradehandläggningsordningen bör enligt propositionen tillämpas fr. o. m. trafikårei1978/79. uppfattning kan betydande tekniska och administrativa fördelaruppnås genom införandet av det nya bidragssystemet. Utskoitet har inget atterinra mot riktlinjerna härför. Utskottet tillstyrker också de av föredragandenförordade revideringarna av nuvarande bussbidragssystem. Det bör ankomma påregeringen och bussbidragsnämnden alt utfärda erforderiiga föreskrifter ochanvisningar för statsbidragsgivningen. Utskottet har vidare inget att erinramot anslagsberäkningarna. Avdet anförda följer alt utskottet avstyrker yrkandet i motionen 1977/ 78:1822 omett tillkännagivande att beloppet 190 milj. kr. 'ar otillräckligt och att detmilbaserade statsbidraget bör träda i kraft fr. o. m. traf karet 1979/80 samtgälla även i de fall en länshuvudman ännu inte hunnit bildas. Uiskotiet tillstyrker yrkandet om ytterligareanslag lill hiisshidragsnämn-dcn. Av stor betydelse är enligt propositionen att delkan åstadkommas samordnade och enhetliga laxesystem i de olika regionerna. Detframhålls därför som angeläget all staten på olika sätt medverkar till attinförande av samordnade laxesysiem kan underlättas. Detta kan ske genom attvissa grundläggande förutsättningar anges för verksamheten. Som exempel härpånämns lösningen av huvudmannaskapsfrågan. Införandet av samordnade taxesystemanses också ge möjligheter att tillämpa olika rabattsystem i regionerna. Isammanhanget erinras om alt i ca 40 tätorter f n. tillämpas rabatleradeenhetstaxor i form av periodkort eller liknande i den kollektivatätortstrafiken. Föredraganden finner det naturiigt att det är den ekonomisktoch politiskt ansvarige huvudmannen som har att fatta beslut om taxeutformningenoch därmed också om eventuella rabattformer. Beträffande den geografiskaavgränsningen för de regionala rabatlerade taxesystemen föreslås atthuvudmannens ansvarsområde för den lokala och regionala trafiken skall avselänet. Det stora flertalet län anses väl avgränsade i trafikhänseende, varfören sådan bedömning framstår som naturlig. Över några länsgränser skeremellertid ett omfattande resande. För alt inte befolkningen i dessa områdenskall missgynnas vad gäller möjligheterna att utnyttja ett rabattsystem är detenligt propositionen angeläget att interkommunalt samarbete etableras överlänsgränsen. Genom elt sådant samarbete kan avtalas att inom ett länsområdegällande rabattsystem mot t. ex. en viss tilläggsavgift också gäller inom ettannat län eller del av sådant. I avtalet mellan huvudmännen inom resp. länregleras tilläggsavgiftens storlek och ersättningen mellan huvudmännen.Beloppens storiek blir därvid beroende bl. a. av om t. ex. ett rabattkort skalläga giltighet inom hela det angränsande länet eller enbart en del av detta. Utskottet har inget alterinra mot förslaget i denna del. Utskottet har ej funnit sig berett tillstyrkayrkandena i motionen 1977/ 78:578 alt den statliga priskontiollen överkommunernas laxesättning för kollektivtrafiken upphävs (punkten 1) och attstaten utreder frågan om stimulansbidrag lill kommuner som i sin lokaltrafiktillämpar systemet med liigre taxor genom månadskori eller årskort (punkten 4). Detsamma gäller den i motionen 1977/78:462aktualiserade frågan om borttagande av den s. k. snittaxan. I anslutninghärtill vill utskottet erinra om sitt uttalande (/78:18) att vad avsertaxeberäkningen för trafiken på riksnivå och regional nivå så långt möjligtenhetlig taxa bör komma till användning oavsett om olika trafikmedel ochtrafikförelag ombesörjer resa eller frakt för en viss sträcka. I samband med frågan om ett regionalt gällande rabattsystem för busstrafikenhar i propositionen aktualiserats frågan om sådana taxesystems giltighet ocksåpå vissa järnvägslinjer. Olika rabattsyslems giltighet på järnväg bör enligtföredragandens mening avse sådana låg och relationer som har väsentligbetydelse för det lokala och regionala resandet. Det sägs emellertid varaförenat med svårigheter att generellt definiera sådana tågkategorier som SJ börupplåta åt huvudmannens resenärer. Föredraganden anser det vara en bättreordning alt denna fråga i första hand regleras genom förhandlingar ochowa/mellan järnvägsföretaget och huvudmannen. I avtalet bör för länet angesdels vilka bandelar, tåg och sträckor/ stationsrelationer som systemetomfattar, dels vilka tåg och sträckor det inte gäller för. Avtalet bör i dennadel justeras inför varje ny tidtabellsperiod. Av avtalet bör vidare framgå degrunder efter vilka huvudmannen skall ersätta järnvägsföretaget. Utskottetdelar föredragandens uppfattning härvidlag. 1motionen 1977/78:1824 (punkten 3) yrkas alt turantalet för regional och lokaljärnvägs-och busstrafik bibehålls oförändrat till . Dådet somföredraganden anfört torde ankomma på den för trafiken ansvariga huvudmannenatt förhandla med SJ i frågan avstyrks motionsyrkandet. När det gäller ersättningen till SJ bör enligtpropositionen en strävan vara att tillse att SJ får en ersättning för sin rolli regionala rabattsystem som svarar mot kostnaderna för trafiken. 1 vissa fallanses det rimligt att huvudmannen ges viss mängdrabatt i förhållande tillgällande persontrafiktaxa, t. ex. för månadsbiljett. Det kan t. ex. gälla ifall där det inte erfordras speciella åtgärder från SJ:s sida för att mötaresandeökningen, utan SJ kan erbjuda platser som annars inte utnyttjas. 1 vissaandra fall kan SJ åsamkas språngartade kostnadsökningar, som inte kan täckasinom ramen för gällande persontrafiktaxa utan gör större ersättning motiverad.Det kan t. ex. vara fråga om att SJ behöver sätta in speciella tåg som inte lärnågon alternativanvändning eller som inte kan utnyttjas till andratrafikuppgifter. Det kan också gälla fasta anläggningar, som måste tillkommahelt eller lill större delen för alt möta huvudmannens önskemål. Efter hand somregionala rabattsystem introduceras torde enligt propositionen erfarenhetvinnas om behov av mera fastlagda riktlinjer för hur ersättningen bör reglerasföreligger. Om sådant behov skulle uppstå är föredraganden beredd att ta uppfrågan till prövning. 1 motionerna 1977/78:1822, 1977/78:1824 (punkten 4)och 1977/78:1827 (punkten 5) hemställs om riktlinjer för hur ersättningen ifråga till SJ skall beräknas. Ett yrkande med förslag beträffande dennaberäkning grundat på länskortsutredningens betänkande finns i motionen 1977/78:1779(punkten 3). Enligt länskortsutredningen bör SJ principiellt genom ersättningenbibehålla en oförändrad Intäktsnivå,