bet · G101JuU34 · 1977-12-31 00:00:00 — medanledning av motioner angående lagen om tillfålligt omhändertagande och lagenom omhändertagande av berusade personer m. m. 1 motionen 1977/78:257 av m. fl. (vpk)hemställs att hos regeringen begär förslag om upphävande av lagen omtillfälligt omhändertagande. Enligtmotionärernas mening har lagen kommit alt fungera som en social"siädlag" och har inte såsom det förutsattes vid dess tillkomstmöjliggjort sociala vård- och stödåtgärder som inte tidigare stått till buds. 1motionen 1977/78:985 av () hemställs att hosregeringen begär förslag till bestämmelser som gör del möjligt att i störreutsträckning få för berusning tillfälligt omhändertagna att komma i kontakt mednykterhetsvården. Motionärenuppger alt erfarenheterna av tillämpningen av den fr. o. m. den 1 januari 1977gällande lagen om omhändertagande av berusade personer m. m. visar att deflesta av de omhändertagna inte kommer under den vård som egentligen bordesättas in eftersom resurser och samarbetet mellan polis och socialvård är otillfredsställande.Till svårigheterna bidrar enligt motionärens mening också att denomhändertagne inte kan tvingas all uppge sin identitet för polisen. Enligtmotionärens mening bör reglerna ändras så att de nykierhetsvårdande instansernafår större möjligheter all komma alkoholmissbrukare lill hjälp. 1moiionen 1977/78:1469 av ()och () hemställs attriksdagen hos regeringen begär förslag till sådana bestämmelser som ökarmöjligheterna för polisen att identifiera personer som omhändertagits förberusning enligt lagen om omhändertagande av berusade personer m. m. Enligtmotionärernas mening visar erfarenheterna av lagens tillämpning att i en heldel fall omhändertagna inte kunnat identifieras, vilket har omöjliggjortingripande från nykterhetsnämnd och omhändertagande av körkort. Lagen (1973:558) om tillfälligt omhändertagande(LTO) trädde i kraft (prop. 1975:115, JuU 26, rskr 258).Samtidigt upphävdes dittills gällande bestämmelser om tillfälligtomhändertagande i polisinslruktionen. 1 1977/78. JuU 1977/78:34 2 Tillgrund för lagstiftningen låg de förslag lill åtgärder för all bekämpabrottsligheten och förbättra den allmänna ordningen som framlades av den s. k.brotlskommissionen. I1-3 §§ LTO finns bestämmelser som ger en polisman befogenhet att i vissa fallverkställa ett tillfälligt omhändertagande. Bestämmelseni 1 § LTO tar sikte på fall då polisstyrelse enligt särskild bestämmelse harbefogenhet att besluta om omhändertagande. En enskild polisman får i ett sådantfall verkställa omhändertagandel i avvaktan på polisstyrelsens beslut, omförutsättningar för ett omhändertagande bedöms föreligga och dröjsmål medåtgärden skulle innebära fara för den omhändertagnes eller annans liv ellerhälsa eller fara i annat hänseende. De bestämmelser om befogenhet förpolisstyrelse att besluta om omhändertagande som här avses finns iutlänningslagen (1954:193), lagen (1954:579) om nykterhétsvård, barnavårdslagen(1960:97) och lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissafall. Enligt2 § LTO får polisman ta hand om den som kan antas vara ochanträffas under förhållande som uppenbarligen innebär överhängande ochallvariig risk för hans hälsa eller utveckling. Den omhändertagne skallskyndsamt överlämnas lill föräldrar, annan vårdnadshavare ellerbarnavårdsnämnden. I3 § föreskrivs att polisman skall omhänderta den som genom sitt uppträdandestör den allmänna ordningen eller utgör omedelbar fara för denna, om eltomhändertagande är nödvändigt för alt upprätthålla ordningen. Elt sådantomhändertagande skall ske också när det fordras för att avvärja en straffbelagdgärning. LTOinnehåller vidare bestämmelser om förfarandet vid omhändertagande, maximitidför kvarhållande m. m. Sålunda gäller enligt 4 § LTO att polismannen skall selill att omhändertagandel inte orsakar den som har tagits om hand störreolägenhet än som är oundviklig med hänsyn lill åtgärdens syfte eller väckeronödig uppmärksamhet. Den polisman som har verkställt omhändertagande enligtLTO skall så skyndsamt som möjligt anmäla saken till sin förman, som omedelbartskall pröva om åtgärd enligt 1 eller 3 § skall bestå. Innebär förmannens beslutalt den som har omhändertagits enligt I S skall kvarhållas eller haringripande företagits med stöd av 2 ! ;, skall han skyndsamt underrättapolisstyrelsen om omhändertagandet och skälen till detta (5 S)- Den som äromhändertagen enligt 1 eller 3 S skall förhöras och därvidunderrättas om anledningen till alt han har lagils om hand. 1 de fall då någonhar omhändertagils enligt 3 § skall också vid behov en utredning om hanspersonliga levnadsförhållanden göras, om möjligt av företrädare för socialmyndighet. Avsikten med denna utredning skall vara att utröna om denomhändertagne är i trängande behov av hjälp eller stöd från samhällets sida (6S). Beträffande den som har omhändertagits enligt 3 § gäller vidare alt hanskall friges så snart förhör och personutredning har slutförts och anledningföreligger att han inte längre JuU 1977/78:34 3 kommeratt utgöra omedelbar fara för allmän ordning och säkerhet, dock senast inom sextimmar efler omhändertagandel (8 S)- Lagenom omhändertagande av berusade personer m. m. Lagen (1976:511) om omhändertagande av berusadepersoner m. m. (LOB) trädde i kraft (prop. 1975/76:113, JuU37, rskr 351). upphävdes strafföestämmelserna mot fylleri samtförordningen (1841:58 s. 1) emot fylleri och dryckenskap. Enligt 1 v; LOB lården som på allmän plats, utom- eller inomhus, anträffas berusad avalkoholhaltiga drycker eller annat berusningsmedel omhändertas av polisman, omhan till följd av berusningen är ur stånd alt ta vård om sig eller annars utgören fara för sig själv eller annan. Om den omhändertagne bedöms vara i behov avhjälp eller stöd från samhällets sida, skall polisen, innan omhändertagandetupphör, tillhandagå honom med råd och upplysningar samt, i den mån dellämpligen kan ske, samråda med annat samhällsorgan som har lill uppgift alttillgodose sådant behov. Den omhändertagne skall friges så snart det bedömskunna ske utan men för honom själv och anledning lill omhändertagande intelängre föreligger. Frigivandet skall dock alltid ske senast inom åtta timmarefter omhändertagandet om del inte uppenbarligen är förenligt med denomhändertagnes eget intresse att han får kvarslanna kortare lid därutöver (7§). Föreskrifterna i den nya lagen skall tillämpas även i fall, dåförutsättningar för omhändertagande skulle ha förelegal också enligt 3 § LTO (9ii). I en skrivelse till regeringen redogjorderikspolisstyrelsen för tillämpningen av LOB och LTO underförsta . Enligt redogörelsen hade antalet omhändertaganden enligt3 S LTO ökat avsevärt framförallt i storstadsdistrikten. Enligtrikspolisstyrelsen var denna ökning uppenbariigen en direkt följd av den vagautformningen av omhändertagan-debestämmelserna i . a. en lagändring som går ut på att LOB förtydligas så att denomfattar de indikationer på berusning som enligt lagens förarbeten skall gälla. Enligtregeringens beslut med anledning av rikspolisstyrelsenshemställan redogjorde chefen för i en skrivelse tillrikspolisstyrelsen för vissa uttalanden under förarbetena lill LOB. a.pekades på dåvarande chefens för uttalande att avfattningenav 1 § LOB inte torde medföra några större förändringar i förhållande lill 1841års förordning sådan denna tillämpats i praktiken samt på jusiitieutskoilelsuttalande all kriterierna för omhändertagande såvitt gällde berusningsgradenborde överensstämma med vad som före avkriminalise- 1* 1977/78. JuU 1977/78:34 4 ringenuppställdes för ansvar för fylleri. Iskrivelsen lill uttalade departementschefen vidare all dennya lagstiftningen varit i kraft under förhållandevis kort lid och attytterligare underlag därför behövdes för att man skulle kunna bedöma desseffekter i olika avseenden. Enligt skrivelsen avsåg regeringen att dåylteriigare erfarenhet vunnits ta upp frågan om en översyn av tillämpningen avifrågavarande lagstiftning bl. a. vad avser polisens samverkan med sjukvårdenoch socialvården samt frågan om avgränsningen mellan LOB och LTO. Regeringenuppdrog åt att till justiliedepartementet redovisatillämpningen av LOB även såvitt gällde . Utvärderingav LTO och LOB Vid sin behandling tidigare under detta avmotioner angående LTO uttalade utskottet att redovisade uppgifter om hurbestämmelsen om social utredning i samband med omhändertaganden enligt 3 § LTOtillämpats visade alt det kunde finnas anledning att överväja behovet av ochformerna för dessa utredningar bl. a. mot bakgrunden av de resultat somredovisats av försöksverksamhet med social jour saml erfarenheterna avtillämpningen av LOB. Sådana överväganden borde dock enligt utskottets meningföregås av en vidare utvärdering av LTO:s tillämpning i dessa hänseenden. Medhänsyn till den redovisade förändringen i tillämpningen av LTO eftertillkomsten av LOB borde den förordade utvärderingen enligt utskottets meningges en vidare inriktning och avse antalet omhändertaganden, arten avomhändertaganden och förekomsten av sociala utredningar och hjälp- ochvårdinsatser. Med hänsyn lill den avgörande principiella skillnaden mellan LTOoch LOB när det gäller syftet med ingripandena var det vidare enligt utskottetsmening angeläget att gränsdragningsproblem inte uppslår i den praktiska tillämpningenav de båda lagarna. Vid utvärderingen borde därför uppmärksammas de svårighetersom den enskilde polismannen i praktiken ställs inför vid valet mellan alltillämpa LTO eller LOB. Tillsammans med de ylteriigare upplysningar beträffandetillämpningen av LOB som kan komma ett erhållas av rikspolisstyrelsensrapporter enligt regeringens beslut borde utvärderingen, anförde utskottet,kunna ligga lill grund för en bedömning av frågan om erforderiiga lagändringar.Riksdagen godkände vad utskoitei sålunda uttalat (JuU 1977/78:12, rskr 58). Enligtbemyndigande av regeringen har chefen för nyligentillkallat en särskild utredare för att göra den av begärdautvärderingen (Dir. 1978:11), Vissavårdinsatser i anslutning till LOB m. m. I propositionen 1977/78:25 med förslag omtilläggsbudget I lill statsbudgeten för /78 har regeringenredovisat en plan angående JuU 1977/78:34 5 utökadförsöksverksamhet med lillnyktringsenheter för vård av omhändertagna berusadepersoner. Planen har antagits av (SoU 1977/78:19, rskr 107). Förutomtidigare beslutad försöksverksamhet i , som började ,avses verksamhet av angivet slag komma lill stånd i , , ,och . Överläggningar pågår om att föriägga någon form avmotsvarande verksamhet även till . En utvärdering avförsöksverksamheten skall enligt riksdagsbeslutet fortlöpande ske lokalt isamråd med . Vidarehar regeringen genom beslut uppdragit åt statensförhandlingsnämnd att med resp. sjukvårdshuvudmän förhandla om avtal om vissförsöksverksamhet inom och polisdistrikt med sjukvårdspersonali anslutning till de polisarrester som används för förvaring av omhändertagnaberusade personer. Enligt regeringsbeslutet ankommer det på rikspolisstyrelsenalt utvärdera denna försöksverksamhet i samråd med och berördasjukvårdshuvudmän, regionala och lokala polismyndigheter samlpersonalorganisationer. Genombeslut har tillkallat en arbetsgrupp () meduppgift att följa effekterna av LOB inom socialvårdens och sjukvårdens område.Gruppen beslår av företrädare för . och de byråer inom som berörs av lagen.Enligt direktiven till den ovan nämnde utredaren bör denne hålla kontakt meddenna arbetsgrupp och i lämplig omfattning tillgodogöra sig de resultat somgruppens arbete leder till. Enligt 10 § lagen (1954:579) om nykterhetsvårdskall polismyndigheten göra anmälan hos nyklerhelsnämnden när någon på grund avalkoholberus-ning omhändertagits enligt LOB. Underrättelseskyldighet förpolismyndighet föreskrivs också i 87 § körkorlsförordningen (1977:722) enligtvilken anmälan skall göras till när körkorlsinnehavareomhändertagits enligt LOB. 1samband med ovan nämnda skrivelse lill regeringen uppgavs attbetydande svårigheter uppstått att identifiera personer som omhändertagitsenligt LOB; berusningen är inte kriminaliserad och medför inte möjlighet förpolisen att använda tvångsåtgärder för all utröna den omhändertagnes identitet.På grund av dessa svårigheter har polisen i ett stort antal fall inte kunnatfullgöra sin underrättelseskyldighet enligt nykterhetsvårds- ochkörkortslagstiftningen. begärde att frågan om möjlighetenatt identifiera omhändertagna skulle prövas närmare. förut nämnda skrivelsen till anfördechefen för i fråga om identifieringen bl. a. följande. Det förtjänar i detta sammanhang inledningsvisanmärkas alt polisen även före den nya lagstiftningens ikraftträdande hadeskyldighet att lämna JuU 1977/78:34 6 uppgifterom dem som omhändertagits på grund av berusning på allmän plats. Fylleri var dåett brott som föll under allmänt åtal. Som har påpekats vid rikspolisstyrelsensenkätundersökning kunde därmed vissa tvångsmedel tillgripas iidentifieringssyfte. Enligt 24 kap. 2 ij kan den som påsannolika skäl misslänks för brott - oberoende av brottets beskaffenhet -häktas, om han är okänd och undandrar sig all uppge namn och hemvist elleranledning förekommer alt hans uppgift är osann. Förekommer mot någon skäl tillhäktning, kan han enligt 24 kap. 5 S samma balk anhållas i avbidan på rättensbeslut. - Med hänsyn till avkriminaliseringen av fylleri är de nu återgivnabestämmelserna om häktning och anhållande inte längre tillämpliga. I övrigt harpolisen i princip samma möjligheter som förut alt sörja för alt enomhändertagen persons identitet blir fastställd. Mot bakgrund av denanmälningsskyldighet som har ålagts polismyndighet är del också en tjänstepliktför polisen att verka föratt den omhändertagne identifieras i den mån det ärmöjligt genom de åtgärder som polisen äger vidta. I delta hänseende börsärskilt anmärkas alt polisen enligt 2 och 18 §S lagen (1976:371) ombehandlingen av häktade och anhållna m. fl. är skyldig alt visitera enomhändertagen som skall förvaras i polisarrest. I samband med sådan visitationkan polisen i identifieringssyfle granska legitimalionshand-lingarsom den omhändertagnebärpåsig. Vidare skall enligt 7 § förstastyckel LOB den omhändertagne förhörasså snart som möjligt och därvid underrättas om anledningen tillomhändertagandet. Förhöret skall bl. a. fungera som dokumentation överomhändertagandet (jft JuU 1975/76:37 s. 24) och det är därför självklart altförhörsledaren alllid bör ta upp frågan om den omhändertagnes identitet liksomall han bör utnyttja de andra praktiska möjligheter som kan föreligga allefterforska identiteten. Självfallet kan emellertid - som också anges irikspolisstyrelsens anvisningar - den anmälningsskyldighet som har ålagtspolisen fullgöras endast under förutsättning att den omhändertagnes identitetverkligen har kunnat fastställas. I direktiven till den utredare som enligt vad ovansagts skall utvärdera tillämpningen av LTO och LOB säger chefenförjusliliedepartementelaltdet bör finnas anledning för utredaren att la upp endel tillämpningsproblem som pekat på, i synnerhet desvårigheter som på vissa håll visat sig föreligga när det gälleridentifieringen av de omhändertagna. 1 betänkandet behandlar utskottet motioner angåendelagen om tillfälligt omhändertagande (LTO) och lagen om omhändertagande avberusade personer m. m. (LOB). Enligtvissa specialförfattningar, bl. a. barnavårdslagen och lagen om nykterhétsvård,äger polisstyrelse i avbidan på ställningslagande av annan myndighet beslutaomhänderta någon för att underlätta all lämplig vård sätts in eller annanåtgärd vidtas. 11 S LTO ges möjlighet för polisman all i sådana fall, om vissanärmare angivna förutsättningar är uppfyllda, göra ett tillfälligtomhändertagande i avvaktan på polisstyrelsens beslut. Vidare gäller enligt 2! ;LTO alt om någon, som kan antas vara under , anträffas under JuU 1977/78:34 7 förhållandensom uppenbariigen innebär överhängande och allvariig risk för hans hälsa ellerutveckling, han får tas om hand av polisman för all genom dennes försorgskyndsamt överlämnas lill föräldrar, annan vårdnadshavare ellerbarnavårdsnämnden. LTOinnehåller också en regel, i 3 §, om att den som genom sitt uppträdande störallmän ordning eller utgör omedelbar fara för denna skall omhändertas avpolisman, om del är nödvändigt för att upprätthålla ordningen. Sådantomhändertagande skall också ske när det fordras för att avvärja straffbelagdgärning. Har omhändertagande skett på någon av sist angivna grunder, skallenligt 6 ij LTO en utredning göras beträffande den omhändertagneslevnadsförhållanden, dock endast i den mån behov av sådan utredning kan antasföreligga. Utredningen skall om möjligt göras av företrädare för socialmyndighet, och dess syfte skall vara att utröna om den omhändertagne är iträngande behov av hjälp eller stöd från samhällets sida. 1 lagen föreskrivsvidare en maximitid för frihetsberövanden som skett i syfte attupprätthålla ordningen eller hindra någon att begå brott. Enligtlagen om omhändertagande av berusade personer m. m. (LOB) får den som på allmänplats, utom- eller inomhus, anträffas berusad av alkoholhaltiga drycker ellerannat berusningsmedel omhändertas av polisman, om han lill följd avberusningen är ur stånd att ta vård om sig eller annars utgör en fara för sigsjälv eller annan. En maximitid har föreskrivits förfrihetsberövandet. LOB, som gäller fr. o. m. , tillkom isamband med att fylleristraffel avskaffades. Enligt10 ij lagen om nykterhetsvård och 87 § körkortsförordningen harpolismyndigheten skyldighet att anmäla till nykterhetsnämnd och - när detgäller körkortsinnehavare - då någon omhändertagits enligt LOB. 1moiionen 257 begärs förslag om upphävande av LTO. Enligt motionärernas meninghar lagen inte möjliggjort sociala vård- och stödåtgärder som inte harstått lill buds. 1moiionen 985 begärs förslag till bestämmelser som kan förbättra möjligheternatill nykterhétsvård för personer som omhändertagits enligt LOB. Enligtmotionärens mening saknas resurser för erforderiig vård av de omhändertagna.Motionären anser vidare att vårdmöjligheterna kan försvåras av att deomhändertagna inte kan tvingas att uppge sin identitet för polisen. 1moiionen 1469 begärs förslag till bestämmelser som ökar möjligheterna tillidentifiering av den som omhändertagits enligt LOB. Sådana bestämmelser ärenligt motionärernas mening erforderiiga för att möjliggöra ingripanden frånnykterhetsvården och körkortsmyndigheterna. Vidbedömandet av motionsspörsmålel vill utskottet till en början erinra om att enligtregeringens bemyndigande chefen för hartillkallat en särskild utredare för att i enlighet med JuU 1977/78:34 8 begärani göra en utvärdering av tillämpningen av LTO och LOB.Utvärderingen skall avse antalet omhändertaganden, arten av dessa samlförekomsten av sociala utredningar och hjälp- och vårdinsatser. Vidutvärderingen skall också de svårigheter uppmärksammas som den enskildepolismannen ställs inför vid valet mellan alMillämpa LTO eller LOB. Närdel gäller yrkandet om upphävande av LTO vill utskottet, liksom tidigare dåsådana yrkanden prövats (se JuU 1977/78:12), understryka nödvändigheten av enlagstiftning som ger polisen möjlighet alt ingripa och hindra störningar motden allmänna ordningen innan de leder lill brott. Utskotlet finner ej anledningatt nu inta annan ståndpunkt än tidigare beträffande behovet av sådanlagstiftning. Genom den ovannämnda utvärderingen kommer underiag all skapasför en bedömning av frågan rörande lagstiftningens närmare utformning förframliden. Utskottet avstyrker med hänvisning till det anförda bifall lillmoiionen 257. Vadgäller de i moiionen 985 berörda möjligheterna för den som omhändertagitsenligt LOB all erhålla nykterhétsvård vill utskottet peka på den av riksdagenvid lagens tillkomst antagna målsättningen för vården av de omhändertagna.Utgångspunkten skall sålunda vät att akutvården skall ses som ensocial-medicinsk och inte en polisiär uppgift och all vården skall ingå i enbehandlingskedja, där de övriga leden utgörs av fysisk och psykiskrehabilitering och social omvårdnad i stort. Omhändertagandet skall enligtriksdagens beslut förbindas med akutvård inom nykterhetsvårdens ellersocialvårdens ram utanför polisstationerna (JuU 1975/76:37). En av riksdagenbegärd plan för utökad försöksverksamhet -avsedd att ligga till grund förbeslut om en planmässig uppbyggnad av vårdenheter enligt den antagnamålsättningen - har antagils av (prop. 1977/78:25, bil. 4,SoU 19, rskr 107). I avvaktan på utvärdering av försöksverksamheten finns del fn. ej skäl alt komplettera LOB:s reglerom kontakt med nykterhétsvård ochsocialvård. Denomständigheten att den som omhändertagits enligt LOB inte har gjorl sig skyldiglill brott leder lill att polismyndigheten inte kan tillgripa de tvångsmedelför att fastställa den omhändertagnes identitet som förut kunde användas motden som misstänktes för fylleri. Ulskollet delar den uppfattning som kommittill uttryck i motionerna 985 och 1469 att svårigheterna härvidlag kan inverkamenligt på polisens möjligheter att fullgöra sin underrättelseskyldighet lillnyklerhelsvården och körkortsmyndighelerna. Enligt utskottets mening är delangeläget all de tillämpningsproblem som i detta hänseende uppkommit vid vissapolismyndigheter kan lösas. Enligt de direktiv som lämnats den utredaresom skall utvärdera tillämpningen av LTO och LOB skall problemen tas upp avdenne. Saken bör därför ej föranleda någon åtgärd från sida. Medhänvisning lill del anförda avstyrker utskottet bifall lill motionerna 985 och1469. JuU 1977/78:34 9 1. att beträffande upphävande av lagen omtillfälligt omhändertagande avslår moiionen 1977/78:257, 2. alt beträffande vård av omhändertagnaenligt lagen om omhändertagande av berusade personer m. m. avslår motionen1977/78:985 i denna del, 3. alt beträffande identifiering av omhändertagnaenligt lagen om omhändertagande av berusade personer m. m. avslår motionen1977/78:985 i denna del och moiionen 1977/ 78:1469. Närvarande:Bertil (), (), (), (),(), (), (), (),i (s), (), (), EllaJohnsson (c), (), () och ().