bet · G101LU8 · 1977-12-31 00:00:00 — Idet följande behandlar utskottet de framlagda förslagen i den mån de berörs avmotionsyrkanden och de frågor som eljest aktualiserats under ärendetsbehandling. Som inledningsvis berörts infördes reglerom förbud för aktiebolag att lämna lån till aktieägare m. fl. Reglerna togs ini aktiebolagslag. Vid reform av aktiebolagsrätten överfördesbestämmelserna med vissa smärre justeringar till den nya aktiebolagslagen (12kap. 79 §§). Låneförbudetinnebär att aktiebolag inte får lämna penninglån till eller ställa säkerhet förpersoner inom en viss angiven krets. Till denna krets hör aktieägare,styrelseledamot och verkställande direktör i bolaget eller i annat bolag isamma koncern samt vissa släktingar och andra som är närstående till nämndapersoner. I gruppen närstående inräknas make men inte den som sammanbor medaktieägare etc. under äktenskaps-liknande förhållanden. I1973 års lagstiftningsärende tog lagutskottet upp frågan huruvidaäktenskapsliknande samlevnad borde likställas med äktenskap vid till-lämpningenav låneförbudsbestämmelserna. Utskottet uttalade att sådan samlevnad bordeinnefattas i släktkatalogen. En utvidgning av låneförbudet var emellertidenligt utskottets mening förenad med vissa problem, eftersom det avrättssäkerhetsskäl var nödvändigt att klart precisera under vilkaförutsättningar samlevnaden skall anses jämställd med äktenskap. En möjligutgångspunkt ansåg utskottet dock vara att anknyta LU 1977/78:8 12 tilldet skatterättsliga familjebegreppet. Utskottet anförde vidare att frågan bordeuppmärksammas under det fortsatta arbetet på en ny aktiebolagslag. uttalat angående äktenskapsliknande samlevnad gavs regeringen tillkänna. Detår 1975 framlagda förslaget till ny aktiebolagslag innehöll ingen bestämmelsesom i förevarande hänseende jämställde äktenskapsliknande samlevnad medäktenskap. Med anledning härav uttalade utskottet i sitt av godkändabetänkande att det ansåg sig böra vidhålla sin tidigare uppfattning om attnärståendebegreppet enligt den s. k. släktkatalogen i låneförbudsreglerna bordeomfatta äktenskapsliknande samlevnad. Utskottet förordade att frågan togs upptill förnyat övervägande i lämpligt sammanhang och hemställde alt vadutskottet anfört skulle ges regeringen till känna. Ipropositionen föreslås att låneförbudsbestämmelserna i 12 kap. 7 §aktiebolagslagen kompletteras med en regel av innebörd att vid till-lämpningenav bestämmelserna äktenskapsliknande samlevnad skall likställas med äktenskap,om de sammanlevande har varit gifta med varandra eller har eller harhaft barn gemensamt. propositionen sålunda föreslagna avgränsningen till det s. k. skatterättsligafamiljebegreppet kritiseras i motionen 1977/78: 191. Motionärerna anser attavgränsningen är för snäv som de säger sig vara medvetna om att detf. n. är besvärligt att finna en annan lösning, som inte leder tillsvårigheter i den praktiska tillämpningen. Imotionen hänvisas till att frågan om regler för ogifta sammanboende f. n.utreds av familjelagssakkunniga (Ju 1970: 52). Enhgt motionärerna bör detfinnas ett bättre underlag för en bedömning av den lämpliga avgränsningen avlåneförbudsreglernas tillämpningsområde, när de sakkunnigas utredningsarbeteavslutats. Frågan bör därför tas upp till förnyat övervägande i dettasammanhang. Motionärerna yrkar att vad som anförts i motionen skall gesregeringen till känna. Utskottetvill till en början erinra om att statsmakterna i samband med en partiellreform av familjelagstiftningen uttalat att man vid utformningen avregler om skatter och sociala förmåner i möjligaste mån bör undvika att gereglerna ett sådant innehåll att människor förlorar på att gifta sig ellervinner på att skiljas. Som utskottet anfört i 1973 och 1975 årslagstiftningsärenden på aktiebolagsrättens område är detta principuttalandetillämpligt även då det gäller den personkrets låneförbudsbestämmelserna skallomfatta. Utskottet vill också i likhet med vad utskottet tidigare uttalatunderstryka att det med hänsyn till angelägenheten av att låneförbudetupprätthålls effektivt finns skäl för att äktenskapsliknande samlevnad börlikställas med äktenskap. Motbakgrund av det anförda ser utskottet med tillfredsställelse att i enlighet medriksdagens uttalande förslag nu framlagts om att äktenskapsliknande samlevnadskall jämställas med äktenskap vid tillämp- LU 1977/78:8 13 ningenav låneförbudsbestämmelserna i aktiebolagslagen. Vad gäller den närmareutformningen av den föreslagna bestämmelsen kan utskottet i och för sig deladen uppfattning som framförts i motionen och som också lagrådet uttalat,nämligen att avgränsningen kan synas väl snäv och föga rationell. Med hänsyntill låneförbudsbestämmelsernas ändamål att skydda bolagets borgenärer ochhindra skatteflykt kan goda skäl anföras för att förbudet bör gälla även andrasammanboende än de som omfattas av det skatterättsliga familjebegreppet. mening måste det emellertid beaktas att en utvidgning avlåneförbudet till att avse all äktenskapsliknande samlevnad kan medföra att detlåne-givande bolaget anser sig tvunget att göra långtgående efterforskningar iden presumtive låntagarens personliga förhållanden. En sådan ordning anserutskottet inte önskvärd. Det gäller därför, som lagrådet uttalat, att finnanågra enkelt konstaterbara kriterier för sammanboende. Enligt utskottets meningtorde det i vart fall f. n. saknas möjlighet till annan avgränsning avläneförbudets räckvidd i samlevnadsfallen än den som förordas i propositionen.Utskottet vill erinra om att utskottet, då frågan tidigare varit aktuell,hänvisat just till det skatterättsliga familjebegreppet som en möjlig lösning. Pågrund av det anförda tillstyrker utskottet propositionen i förevarande del.Något särskilt uttalande i enlighet med yrkandet i motionen 191 frånriksdagens sida är inte erforderligt. Utskottet avstyrker därför bifall tillmotionen 191 i denna del. Enligt 12 kap. 8 § ABL kan länsstyrelse eller i vissafall bankinspektionen på ansökan medge dispens från låneförbudsbestämmelsernaom synnerliga skäl föreligger. Bolagets kända borgenärer skall i allmänhethöras över ansökan om dispens. Om borgenär begär det, skall hans fordranbetalas eller betryggande säkerhet ställas för den, innan ansökan fårbifallas. Bestämmelsenhar med vissa smärre ändringar som inte är av intresse överförts från 1944års aktiebolagslag. Som tidigare berörts motiverades införandet avlåneförbudsbestämmelserna med omsorgen om aktiebolagets kreditvärdighet ochsträvandena att förhindra skatteflykt. Mot denna bakgrund underströkföredragande statsrådet att dispensmöjligheten borde tillämpas mycketrestriktivt med särskilt beaktande av att lånemöjligheterna inte fick utnyttjasi skatteflyktssyfte. Avsiktenmed dispensmöjligheten var i första hand att kunna underlättagenerationsskiften inom familjeföretag genom att i vissa fall låta arvingarnata lån av bolaget för betalning av arvsskatten. Ett annat fall, som också nämndes,är det då delägare i familjeföretag vill bli utlöst och övriga delägare baragenom lån från bolaget kan skaffa de medel som behövs för det. ville inte heller utesluta möjligheten av att det, inom ramen förden kontroll som en LU 1911 fl8: 8 14 dispensmyndighetkan utöva, kunde finnas anledning att låta en person finansiera ett köp av ettaktiebolag genom lån från bolaget. Ipropositionen föreslås en uppmjukning av dispensmöjligheterna i de fall där deavser förvärv av aktier i det långivande bolaget eller annat bolag i sammakoncern. Lagtekniskt innebär förslaget en ändring av 12 kap. 8 § ABL avinnebörd att dispens skall kunna ges om det vid förvärv av aktier i bolageteller annat bolag i samma koncern är påkallat av särskilda omständigheter ellerom det i annat fall föreligger synnerliga skäl. Imotionen 1977/78: 191 yrkas avslag på förslaget till ändring av 12 kap. 8 §ABL. Motionärerna anmärker att någon utredning om tillämpningen av nuvarandedispensregler inte redovisas i propositionen. De anser att den föreslagnaändringen delvis kan äventyra syftet med låneförbudet. Vidare framhålls att detinte visats att nuvarande dispensmöjligheter är otillräckliga för de legitimasyften som angetts i förarbetena till låneförbudsbestämmelserna. Utskottetvill erinra om att de mindre och medelstora företagens situation och problemunder senare år har uppmärksammats i den allmänna debatten.Strukturomvandlingen i samhället har lett till att företag slagits ut och attkoncentrationstendenserna i näringslivet ökat. Också andra omständigheter harbidragit till att antalet småföretag gått ned med åtföljande negati\'a effekterpå vårt näringsliv i stort. Utskottet vill härvidlag bl. a. peka på att marknadenför köp och försäljning av medelstora företag är mycket begränsad.Köparkretsen består till största delen av andra företag. Ipropositionen 1977/78: 40 har regeringen framlagt förslag till en rad åtgärderför att främja utvecklingen för de mindre och medelstora företagen. a. till att göra det möjligt för lämpliga, enskilda personer utanstörre förmögenhet att överta mindre och medelstora företag. Också det iförevarande proposition framlagda förslaget till vidgning av möjligheterna tilldispens från aktiebolagslagens låneförbud skall ses som. ett led i strävandenaatt underlätta företagsöverlåtelser av detta slag. Somnärmare utvecklas i propositionen 1977/78: 40 finns flera skäl som talar föratt företagsöverlåtelser bör underlättas genom en breddning av kretsen avköpare till företag som är utbjudna till försäljning. Inte minst betydelsefulltär det näringspolitiska intresset av att töre-tagskoncentrationer motverkas.Angeläget är också att underlätta generationsskiften inom familjeföretag. Somframgår av redogörelsen ovan ger nuvarande regler i och för sig möjlighet tilldispens från låneförbudet när det gäller förvärv av aktier i ett bolag.Dispensbestämmelsen skall emellertid tillämpas restriktivt. I förevarandeproposition lämnas en redovisning av hur bestämmelsen tillämpats. Redovisningenär visserligen kortfattad men ger ändå belägg för att dispensmöjligheterna LU 1977/78:8 15 utnyttjatsi få fall. Enligt propositionen har det, då lånetillstånd givits, ofta varitfråga om rätt för arvingar att få överta lån som tidigare delägare tagit ibolaget. Endast i mycket begränsad utsträckning synes helt utomstående köpareha fått tillstånd att ta upp lån från aktiebolag i syfte att finansiera köp avaktier i bolaget. Motbakgrund av det anförda och med hänsyn till att en utvidgning avlånemöjligheterna kan bidra till att mindre och medelstora företag i störreutsträckning kan bestå som fristående enheter anser utskottet i likhet med departementschefenatt det finns anledning att utvidga dispensmöjligheterna vid förvärv av aktieri det långivande bolaget. Med hänsyn till de riktiinjer för dispensprövningensom dras upp i propositionen och då det nu endast är fråga om en liberaliseringav tillståndsgivningen i några av de fall som omfattas av den nuvarandedispensregeln anser utskottet att man inte behöver befara några negativakonsekvenser av den föreslagna lagstiftningen. Utskottet vill också betona attdet liksom måste ske en noggrann prövning i varje enskilt fall medsärskilt beaktande av att lånemöjligheterna inte får utnyttjas iskatteflyktssyfte eller för en urholkning av borgenärsskyddet. Den erfarenhetatt pröva hithörande frågor som dispensmyndigheterna fått torde ocksåutgöra ett visst skydd för att syftet med låneförbudet inte omintetgörs. Ienhghet med vad utskottet sålunda anfört tillstyrker utskottet förslaget tilländring av 12 kap. 8 § ABL och avstyrker motionen 191 i motsvarande del. Enligt 2 kap. 2 § ABL skall vid aktiebolagsbildande iakttas att betalning för aktie inte får understiga det belopp påvilket aktien skall lyda (nominella beloppet). I lagrummet ges vidare särskildaregler om värderingen av s. k. apportegendom. Tecknas aktie med villkor somstrider mot vad som stadgas i paragrafen skall det nominella beloppet ändåbetalas. Bestämmelserna i 2 kap. 2 § skall enligt 4 kap. 1 § äga motsvarandetillämpning vid nyemission, dvs. då aktiekapitalet ökas genom att aktier tecknasmot betalning. Aktiekapitalet kan också ökas genom att aktier ges ut eller attaktiernas nominella belopp höjs utan ny betalning. Vid sådan s. k. fondemissionfår ej till aktiekapitalet överföras belopp, som understiger summan av de nyaaktiernas nominella belopp eller den sammanlagda höjningen av aktiernasnominella belopp. Imotionen 1977/78: 178 framläggs ett förslag till ändring av 4 kap. 1 § ABL ochav reglerna i 12 kap. 4 § om bl. a. nedsättning av reservfond, som skallmöjliggöra nyemission till underkurs av aktier i bolag noterade på fondbörseneller på fondhandlarlistan. I motionen erinras om att lagutskottet vidbehandlingen av förslaget till ny aktiebolags- LU 1977/78: 8 16 lagår 1975 också prövade en motion, vari föreslogs att nyemission till underkursskulle tillåtas samt att företrädare för moderata samlingspartiet därvidreserverade sig mot utskottets ställningstagande att en möjlighet till sådanemission inte borde öppnas. Enligt motionärerna anfördes bl. a. följande ireservationen. Det ekonomiska livet är underkastat snabbaförändringar. Konjunkturväxlingarna m. m. kan leda till att tidigare lönsammaoch väl konsoliderade företag börjar gå dåligt. Företagen kan därigenom få svårighetermed sin kapitalförsörjning och behöva öka sitt eget kapital t. ex. för attfinansiera nya investeringar. Det har funnits fall där börsnoterade företagsaktier har kommit att noteras kring eller under pari som bolagetsbehållna förmögenhet enligt balansräkningen överstigit skulderna. Ett bolag idetta läge kan inte genomföra en nyemission eftersom denna med hänsyn tillrisken för kursändringar i praktiken måste genomföras till en kurs som liggerett stycke under börskursen. Andra möjliga finansieringsmetoder i ett sådantläge I. ex. nedsättning av aktiekapitalet stöter på stora praktiska svårigheterför många bolag. Det finns därför ett reellt behov för börsnoterade bolag attkunna emittera nya aktier till underkurs. Motionärerna anser att vad som hävdades ireservationen gäller med än större tyngd i rådande ekonomiska läge. Möjlighettill nyemission till underkurs bör därför införas. Enligt motionärerna bör denminuspost som uppkommer på grund av att betalningen för aktien understiger det nominellabeloppet utjämnas mot fritt eget kapital eller mot reservfond frånökningsbeslutet. De anser vidare att gränsen för underkursen bör bestämmas till20 %. inledningsvis omnämnda skrivelsen till från Indusiriförbundetoch FAR har organisationerna erinrat om tidigare uttalade önskemål ominförande av en möjlighet för emission till underkurs. Medanledning av att frågan om emission till underkurs ånyo aktualiseratsmotionsvägen har företrädare för inför utskottet redovisatförbundets syn på spörsmålet. Därvid har upplysts att 1januariden aktiekurserna för sammanlagt 24 börsnoterade bolagnoterats under pari. Bland börsföretag med värdemässigt mest omsatta aktierhade aktiekurserna för 7 bolag, bl. a. SKF och , understigit det nominellabeloppet. Beträffande 10 börsföretag hade aktiekursen gått ned till hälfteneller mer av aktiernas nominella belopp. Från förbundets sida har vidareanförts att en emission till underkurs i allmänhet endast torde kunna bliaktuell vid s. k. riktade emissioner. Sompåpekats av motionärerna behandlades frågan om nyemission till underkursutförligt lagstiftningsärende med anledning av en motion med i alltväsentiigt samma syfte som förevarande motion. Som motivering för den dåaktuella motionen anfördes bl. a. att ett börs- LU 1977/78:8 17 registrerataktiebolag, vars aktier noteras under eller kring pari, inte har möjlighet attskaffa tillskott av kapital genom nyemission, eftersom emissionskursen måstesättas så högt att emissionen inte kan placeras på aktiemarknaden. Kursvärdetpåverkas emellertid av en mängd olika faktorer, framhölls det vidare, såsomförväntningar på avkastning inom de olika börsnoterade bolagen, det allmännaränteläget och förekomsten av stora utbud respektive stora inköp påaktiemarknaden. I det fall börskursen kan anses ligga under aktiernasmatematiska värde enligt balans-värderingsreglerna syntes det enligt motioneninte böra möta några betänkligheter mot att ge bolaget möjlighet att genom ennyemission till underkurs erhålla det tillskott av kapital, som kan varaerforderligt för att främja en önskvärd förbättring i fråga om företagetsfinansiering och likviditet. Isitt av i denna fråga godkända betänkande (LU 1975/76: 4 s. 86 f.)framhöll utskottet att det var tänkbart att en emission till underkurs i denspeciella situation som åsyftades med motionen skulle kunna användas som ettmedel för att stärka bolagets finansiella ställning genom att åstadkomma enförbättring av relationen mellan eget och främmande kapital. Ju större del avbalansomslutningen som utgjordes av eget kapital, desto större möjligheterhade självfallet bolaget att komma igenom en period med försämrad lönsamhettill följd av konjunkturnedgång, ökad konkurrens eller andra förhållanden. Entillfredsställande fördelning mellan eget och främmande kapital var såledesenligt utskottets mening från många synpunkter angelägen, och utskottetunderströk i sammanhanget vikten av att aktiebolagslagstiftningen utformadesså att man underlättar bolagens konsolideringssträvanden. Närdet gällde tillgodoseendet av företagens konsolideringsbehov erinradeutskottet om att en rad nya finansieringsformer ställts till näringslivetsförfogande både genom partiella reform av aktiebolagslagstiftningenoch proposition. De nya finansieruigs-formerna gav enligt utskottetsuppfattning företagsledningen goda möjligheter att finna de former förerhållande av kapitaltillskott som med hänsyn till konjunkturen och andraförhållanden var mest lämpliga för bolaget i fråga och för finansiärerna.Utskottet erinrade i sammanhanget om att en underkursemission enligtmotionärernas eget förmenande knappast skulle kunna bli aktuell annat än isällsynta fall. Det praktiska behovet av denna finansieringsmojUghet syntessåledes vara ringa. Utskottetdelade vidare de principiella betänkhgheter som framförts i propositionen motatt man i en krissituation skulle kunna underkänna det värde på aktierna sombörskursen representerar och i stället ge företräde åt det värde somframkommer vid en bokföringsmässig värdering enligt aktiebolagslagen. Utskottetville för sin del särskilt peka på att aktiernas matematiska värde var heltberoende av de värden som i balansräkningen åsatts de ohka tillgångs- ochskuldposterna. LU 1977/78:8 18 matematiskavärde som grundades på en justerad balansräkning där hänsyn tagits till doldareserver och latent skatteskuld kunde finnas en betydande osäkerhet. Härtillkom att det värde, som kunde erhållas vid en försäljning av en aktie, oftaavvek från det matematiska värdet, även om detta grundats på en justerad balansräkning,eftersom köparens uppskattning av aktien påverkades inte bara av värdet påbolagets behållning utan också av hans bedömande av bolagets framtidavinstutveckling och utdelningspolitik. Kursviirdet avspeglade således imotsats till det matematiska värdet en framtidsorienterad syn på företaget somarbetande ekonomisk enhet. a. dessa skäl fann utskottet i hkhet medföredragande statsrådet att (5vervägande skäl talade för att man i ställetborde ge företräde åt den marknadsmässiga värdering av aktierna som kom tilluttryck i börskursen. Utskottet ansåg vidare det vara vanskligt att förutseaktiemarknadens reaktion på en emission till underkurs. Man borde enligtutskottets mening inte bortse från risken för att emissionen kunde komma att framkallaytterligare kursfall på bolagets aktier. Utskotteterinrade avslutningsvis om att reglerna om förbud mot emission av aktier tillunderkurs uppställts till skydd för borgenärerna, de anställda och aktieägarnai syfte att säkerställa att bolaget vid en nyemission verkligen tillförs reellatillgångar som minst uppgår till kapitalökningens belopp. Utskottet underströkdärför att det borde krävas starka skäl för att man skulle införa undantag fråndessa regler. Sådana starka skäl fanns inte enligt utskottets mening i dåförevarande fall. Sedanriksdagen behandlade spörsmålet om nyemission till underkurs har enligtutskottets mening inte förekommit några nya omständigheter som kan föranledaett ändrat ställningstagande i frågan. Med hänsyn till den ekonomiskautvecklingen , vilken resulterat i allmän nedgång avaktiekurserna, anser utskottet snarare att de uttalade farhågorna föraktiemarknadens reaktion på en emission till underkurs förstärkts. Tilldet anförda vill utskottet lägga att åtskilliga problem av kompliceradbeskaffenhet är förenade med införandet av en möjlighet för emission tillunderkurs. Utskottet vill också erinra om att departementschefen med anledningav organisationernas framställning uttalat att frågan får prövas i annatsammanhang. Medhänvisning till det anförda, avstyrker utskottet bifall till motionen 178. Enligt 1 kap. 2 § ABL föreligger koneernförhållandeom ett aktiebolag (moderbolaget) äger, direkt och/eller genom dotterföretag,så många aktier eller andelar i ett annat företag (dotterföretaget) att bolagetförfogar över mer än hälften av rösterna i företaget eller om bolaget i' LU 1977/78:8 19 annatfall på grund av aktie- eller andelsinnehav eller avtal har ett bestämmandeinflytande över ett annat företag och en betydande andel av dess resultat. Föreliggerett koncernförhållande är moderbolaget enligt 11 kap. 10 § skyldigt avgekoncernredovisning. Närmare bestämmelser om redovisningen finns i 11 kap. 11§. Koncernbegreppet är också av betydelse vid tillämpningen av andra regler iABL, bl. a. låneförbudsbestämmelserna. Den personkrets som avses medlåneförbudet är sålunda inte begränsad till aktieägare m. fl. i det långivandebolaget utan omfattar också personer med anknytning till annat bolag i sammakoncern. Ett särskilt undantag från låneförbudet gäller vidare då gäldenären ärföretag inom samma koncern som det långivande bolaget. Koncernbegreppet i ABLhar också betydelse vid tillämpningen av åtskillig annan lagstiftning bl. a. pådet arbetsrättsliga området, t. ex. lagen (1974: 12) om anställningsskydd,lagen (1976: 351) om styrelserepresentation för de anställda i aktiebolag ochekonomiska föreningar samt semesterlagen (1977: 480). Ipropositionen föreslås en ändring av reglerna om koncernredovisning avinnebörd att avvikelse från reglema får ske om det är av särskilda skälpåkallat för att en rättvisande redovisning av koncernen skall uppnås. Enligtdepartementschefens uttalande är ändringen närmast föranledd av sådana fall dåkoncernredovisningen kan bli mindre rättvisande därför att som dotterbolagmedräknas ett företag som moderbolaget äger gemensamt med annat företag utanatt något av ägarbolagen har röstmajoritet, s. k. 50/50-bolag. Undersåväl arbetet med propositionen som utskottsbehandlingen har fråga uppkommithuruvida den i 1 kap. 2 § ABL givna definitionen av koncernförhållande kananses omfatta 50/50-bolagen. I har spörsmålet aktualiserats genom motionen1977/78: 160 och genom en skrivelse från och . Medanledning härav lämnas följande översikt av frågans tidigare behandling. Enligt1944 års aktiebolagslag skulle ett koncernförhållande föreligga om ett bolagägde så många av aktierna i ett annat att röstetalet för dem utgjorde mer änhälften av röstetalet för samtiiga aktier. Regeln kompletterades med ensärskild bestämmelse enligt vilken moder- och dotterbolagsförhållande skulleföreligga också om ett bolag eljest på grund av aktieinnehav eller avtal ellerannan orsak hade ett bestämmande inflytande över ett annat bolag och dessutomhade ett väsentiigt intresse i det senares ställning och resultatet av dessverksamhet. Dennärmare innebörden av uttrycket bestämmande inflytande i 1944 årsaktiebolagslag har behandlats av professor i en artikel i av i (s. 225 ff.). Enligt varrättsläget inte klarlagt genom rättspraxis eller närmare behandlat ilitteraturen. Med viss ledning av lagens förarbeten och allmännatolkningsprinciper hävdade emellertid att koncernbegrep- LU 1977/78:8 20