bet · G101TU20 · 1977-12-31 00:00:00 — a. deima bakgrund tillkallades ensakkunnig för att överväga vissa kommunala trafik-och trafiksäkerhetsfrågor(trafiknämndsutredningen K 1974: 03). Utredningen avgav i februari 1976betänkandet (SOU 1976: 18) Lokala trafikföreskrifter m. m. I betänkandetföresläs att de nuvarande trafiknämnderna avskaffas och att deras uppgifterskall föras över till kommunerna och polismyndigheterna. Vissa frågor somberör trafiknämnderaas befattning med den yrkesmässiga trafiken skall därvidenligt förslaget handläggas av kommunerna. Trafiknämndsutredningenhar också haft att behandla frågan om det frivilliga trafiksäkerhetsarbetetslokala och regionala organisation. Utredningens förslag innebär i denna delatt frivilligkrafterna i den mån de inte kan beredas plats i de kommunalanämnder (trafiksäkerhetsnämnder) som har förutsatts handläggatrafiksäkerhetsfrågor skall verka genom ett kontakt- och referensorgan tillde kommunala nämnderna. Ipromemorian (Ds K 1976: 6) Huvudmannaskapet för kommunala trafikövervakare hartrafiknämndsutredningen vidare lagt fram förslag till ett odelat kommunalthuvudmannaskap för trafikövervakarna. I propositionen har i detta sammanhangfrågan om villkoren för att kommun skall få anordna trafikövervakningtagits upp. Trafiknämndsutredningensförslag har också aktualiserat dels frågor som rör dispenser förrörelsehindrade från lokala trafikföreskrifter om parkering, dels fråga ombemyndigande för regeringen att besluta om föreskrifter som rör vägtrafiken. Utskottetbehandlar i fortsättningen regeringens förslag i nu berörda delar i anslutningtill föredragande departementschefens framställning härom under olika avsnitt.Därutöver upptas till behandling vissa frågor som rör kungörandet av beslut omlokala trafikföreskrifter. Föredraganden biträder utredningensgrunduppfattning om behovet av en starkare förankring av besluten omlokala trafikföreskrifter och förordar därför att trafiknämnderna avvecklasoch att deras uppgifter när det gäller lokala trafikföreskrifter förs över tillkommunerna. Det framhålls emellertid som' viktigt att förfarandet hos kommunernaordnas sä rationellt som möjligt. Handläggningen kan enligt propositionen medfördel ses i två skeden. Det första av dem rör kommunernas övergripandeprincipbeslut; medan det andra rör beslut om konkreta lokalatrafikföreskrifter. /78: 20 13 Det anses naturligt att grunderna för den kommunalatrafikiregle-xingspolitiken beslutas av kommunfullmäktige. Detta sägs innebäraatt kommunfullmäktige bestämmer principerna för kommunens trafik- ochtrafiksäkerhetspolitik genom handlingsprogram samt planer för bebyggelse ochtrafiksaneringar. I fråga om föreskrifter av övervägande teknisk art framstårdet för föredraganden som lämpligt att sådana frågor handläggs i en kommunalnämnd. I linje med bl. a. strävan att minska den statliga regleringen avkommunernas verksamhet bör kommunen enligt propositionen ha frihet att självbestämma vilken nämnd befintlig eller nyinrättad som skall handläggafrågor om lokala trafikföreskrifter. Även om rätten att besluta om lokalatrafikföreskrifter sålunda i princip bör tillkomma kommunerna behövsemellertid tillfälliga föreskrifter som det bör ankomma pä poUsmyndigheten attbesluta om. När det gäller gränsdragningen mellan kommunens och polismyndighetensbehörighet i detta avseende anses beslutssituationen väsentlig. När det integår att tillräckligt snabbt meddela ett kommunalt beslut och sådant inte kanavvaktas utan olägenhet är det enligt föredraganden av värde attpolismyndigheten har möjlighet att besluta. Det torde då ocksä främst bli frågaom situationer som aktualiserar föreskrifter av jämförelsevis kortvaraktighet. Den nödvändiga samordningen anses kunna lösas så attpolismyndigheten underrättar kommunen om sålunda fattade beslut. Ifråga om befogenheten att meddela undantag bör liksom f. n. somgrundprincip gälla att den myndighet som har meddelat föreskrifterna också ärden som kan dipensera från dem. skall vidare kunna meddeladispens frän en föreskrift som kommunen har meddelat, om saken är brådskandeoch beslut frän kommunen inte utan olägenhet kan avvaktas. Det liggeremellertid i sakens natur att det i fråga om dispenser oftare kommer att krävassnabba beslut, vilket anses medföra att sädana i något större utsträckning fårmeddelas av polismyndigheten. Beträffandefrågan om klagan över kommunalt beslut och lokal trafikföreskrift skiljerföredraganden mellan två olika typer av beslut, nämligen dels de s. "tunga", övergripande principbesluten och dels de beslut varigenomprinciperna omsätts i lokala trafikföreskrifter. Beträffande de förra föreslåsatt klagan får ske i form av kommunalbesvär medan överprövningen beträffandede senare föreslås ske i form av förvaltningsbesvär. Även utskottet vill framhålla behovet av enstarkare förankring av besluten om lokala trafikföreskrifter.Kommunerna får ett alltmer ökande ansvar för trafikmiljön. I fråga om befintligbebyggelse aktualiserar ansvaret åtgärder som har avseende på trafikregleringenoch därmed de lokala trafikföreskrifterna. Vid planering av nya områden hängertrafikregleringen av naturliga skäl nära samman med kommu- /78: 20 14 nensbyggnads-, plan- och miljöpolitik. Slutligen kommer självfallet också denlokala kollektivtrafikens behov in i bilden. Mot denna bakgrund måstetrafikreglering även enligt utskottets uppfattning anses vara en i hög gradkommunal angelägenhet. Vadföredraganden anfört under ifrågavarande avsnitt beträffande lokala trafikföreskrifterföranleder därför ej.någon erinran frän utskottets sida. Utskottet tillstyrkerocksä att lagen om rätt för kommun att uttaga avgift för vissa upplåtelser påallmän plats m. m. ändras på sådant sätt att kommunen vid fastställelse avparkeringsavgifter får möjlighet att medge rörelsehindrade befrielse frånsådana avgifter. I propositionen förordas som nämnts atttrafiknämnderna avvecklas och att deras åligganden när det gäller lokalatrafikföreskrifter i princip förs över till kommunerna. Det är därförnödvändigt att låta annat organ ta över de uppgifter rörande yrkestrafiken somi dag ankommer pä trafiknämnderna. I sammanhanget har frägaii omtillståndsgivningen för taxitrafiken aktualiserats. Slutlig ställning till spörsmåletom vilken myndighet som skall ha hand om denna tillståndsgiyningbör dock enligt föredraganden inte tas f. n., utan frågan anses böra avgöras iett större sammanhang då man behandlar taxifrägan i hela dess vidd. I avvaktanhärpå sägs en lämplig lösning vara att de uppgifter rörande taxitrafiken somtrafiknämnderna har f. n. förs över till länsstyrelserna, vilka handhartillståndsgivningen i fråga om all annan yrkesmässig trafik. Föredragandenförutsätter att länsstyrelserna regelmässigt remitterar ärendena till deneller de kommuner som berörs. Förslagetbeträffande trafiknämndernas avskaffande och ytterligare. några i propositionennärmare berörda frågor aktualiserar ändringar i förordningen (1940: 910)angående yrkesmässig automobiltrafik m. m. föreslagna lagen om ändring i YTF har till följd av misskrivning bestämmelsen i 32 § 2 mom. fått en utformning som ej varit avsedd. På grund härav föreslår utskottet en redaktionell ändring i nämnda bestäm melse. . , Imotionen 1977/78: 1756 påpekas att YTF borde bli föremål för en fullständigrevision i syfte att förenkla författningstexten och göra den mer lättfattlig.Utskottet delar i och för sig motionärernas uppfattning om behovet av enöversyn av rättsreglerna pä området i. det av motionärerna angivna syftet.Utskottet förutsätter emellertid att regeringen har sin uppmärksamhet riktad påproblemet och finner med hänsyn härtill någon särskild åtgärd i frågan frånriksdagens sida ej nu vara påkallad. Även i övrigt tillstyrkspropositionen i förevarande del. Det svenska trafiksäkerhetsarbetet har enligtpropositionen byggt på samverkan mellan myndigheter och en välutvecklad frivillig- organisation.På riksplanet fungerar () som centralt organ för det frivilliga arbetet. Det regionalatrafiksäkerhetsarbetet drivs främst i de 24 länsförbunden och trafiksäkerhetsföreningarnai , och . Pä det lokala planet har efter initiativ avNTF i nästan alla kommuner bildats trafiksäkerhetskommittéer. Dessa har medtiden fått en allt fastare anknytning till kommunerna och har anpassats tillden kommunala förvaltningsorganisationen. Enligt propositionen bör det i varjekommun finnas en trafiksäkerhetsnämnd som dock inte bör vara obligatorisk utanfakultativ. De nuvarande trafiksäkerhetskommittéerna bör vidare ifortsättningen benämnas trafiksäkerhetsnämnder. För att ta till vara frivilligkrafternaföreslås att det inrättas ett särskilt referens- eller kontaktorgan,förslagsvis benämnt trafiksäkerhetsräd, med anknytning till trafiksäkerhetsnämnden. I likhet med föredraganden finner utskottet detvara värdefullt om varje kommun får en trafiksäkerhetsnämnd som kan ta ett merasamlat ansvar för trafiksäkerhetsfrågorna på lokal nivå. Även utskottet villframhålla det angelägna i att man inom kommunerna så långt det är möjligt sökerknyta företrädare för frivilligarbetet direkt till den kommunala nämnden.Härigenom och genom att frivilligkrafterna vid sidan av nämnden får ettkontakt~ och referensorgan (trafiksäkerhetsräd) ges som föredragandenframhåller goda möjligheter att föra vidare och vidareutveckla det angelägnafrivilligarbetet. Det är ocksä av stor vikt att kommunerna pä allt sätt stöderdet lokala frivilligarbetet. Utskottet delar även uppfattningen om behovet avett ökat stöd till det regionala frivilligarbetet. Utskottet tillstyrkersålunda förslaget i denna del. Genomförandet av förslaget synes innebära attsyftet med den under allmänna motionstiden väckta motionen 1976/77: 201beträffande förslag angående kommunala trafiknämnder i allt väsentligt kommeratt tillgodoses. Motionen bör därför ej föranleda någon särskild åtgärd frånriksdagens sida. Enligt lagen (1964: 321) om kommunaltrafikövervakning (LKT) kan i fråga om kommun som tar ut avgiftför begagnande av allmän parkeringsplats förordna att kommunen skall ombesörjaövervakningen av efterlevnaden av föreskrifter om parkering och stannande avfordon. Övervakningen skall fullgöras med personal som har fått lämpligutbildning. Personalen står i sin tjänstgöring under polischefens ledning ochpolischefen meddelar förordnande för personalen att fullgöratrafikövervakning. Huvudmannaskapet för trafikövervakama är således delat.Kommunerna har det allmänna arbetsgivaransvaret för de /78: 20 16 anställda,medan den operativa ledningen av arbetet tillkommer polismyndigheten. Fråganom huvudmannaskapet för de kommunala trafikövervakarna har diskuterats vidflera tillfällen efter LKT:s tillkomst. I propositionen föreslås att kommunernafår ett odelat huvudmannaskap för trafikövervakarna. Med hänsyn till atttrafikövervakning i grunden är en polisiär verksamhet anses dock attpolismyndigheten måste beredas ett tillräckligt inflytande, varför vissa reglerför samråd föreslås tillkomma kommunen. Föredraganden förordar vidare enändring i LKT av innebörd att kommun kan få ombesörja trafikövervakning ombehov föreligger av särskild personal för parkeringsövervakning. Den nugällande förutsättningen härför att avgiftsbelagd parkering skall förekommainom kommunen skulle därmed slopas. Regeringensförslag i denna del föranleder ej någon erinran eller särskilt uttalande frånutskottets sida. Vägtrafiklagstiftningenoch regeringsformens regler om normgivnings-makten Den nya regeringsformens (RF) regler omnormgivningsmakten innebär att numera ensam stiftar lag och att denbeslutar lag i vilket ämne som helst. I vissa fall är lagformen föreskriven iRF. Det gäller bl. a. föreskrifter av privaträttslig natur och ingrepp i enskildaspersonliga eller ekonomiska förhållanden. När det gäller vissa andra typer avföreskrifter bl. a. sådana som rör trafik får regeringen meddelaföreskrifter efter bemyndigande i lag. Slutligen får regeringen utan särskiltbemyndigande meddela vissa typer av föreskrifter som inte kräver lagform. 1975: 8 om följdlagstiftning med anledning av den nya regeringsformensbestämmelser om normgivning togs frågan upp om en anpassning av den äldrelagstiftningen till RF. Med anledning av propositionen beslöt (KU1975: 10, rskr 1975: 62) bl. a. lagen (1975: 88) med bemyndigande att meddelaföreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer (ändrad 1977: 1121)(bemyndigandelagen). Vissaförfattningar som rör vägtrafiken har tillkommit utan medverkan.Bakgrunden till detta förhållande är det bemyndigande som har lämnatregeringen att besluta om vägtrafiklagstiftningens utformning utan riksdagensmedverkan i varje särskilt fall (prop. 1970: 171, 3LU 1970: 88, rskr 1970:398). Enligt övergångsbestämmelserna till RF får bemyndigandet utnyttjas ävenefter RF:s ikraftträdande tills bestämmer annorlunda. Enligtföredragandens mening har.den ordning för handläggningen avvägtrafiklagstiftningsfrågorna som beslöts 1970 fungerat väl. Trafiknämndsutredningensförslag och föredragandens överväganden i fråga om lokala trafikföreskrifteranses emellertid föranleda vissa justeringar i bemyndigandet. Mot dennabakgrund anser föredraganden tiden nu /78: 20 17 varamogen för en formell anpassning av handläggningsreglerna till RF:s reglering avnormgivningsmakten. Utskottethar inget att erinra mot propositionen, såvitt nu är i fråga. Som föredragandenframhåller bör självfallet också i fortsättningen reformer av störreprincipiell betydelse underställas även om därvid intebehöver ta ställning till den mera detaljerade författningsutformningen. Beträffande lokala trafikföreskrifter och i frågaom den kommunala trafikövervakningen förordas i propositionen att regeringenbemyndigas att bestämma om ikraftträdande av lagstiftningen i dessa delar. Dedelar i YTF som berör taxitrafiken bör enligt föredragandens mening träda ikraft med reglerna om lokala trafikföreskrifter. När det gäller andradelar av yrkestrafiklagstiftningen anses det emellertid vara möjligt attförordna om ikraftträdande oberoende av när trafiknämnderna upplöses.Regeringen bör därför ges möjlighet att sätta ändringarna avyrkestrafiklagstiftningen i kraft . En riktpunkt förarbetet pä genomförande av förslagen när det gäller lokala trafikföreskrifterm. m, anges emellertid vara att lagstiftningen skall kunna träda i kraft . Ikraftträdandet av förslaget till lag om ändring i lagen(1975: 88) med bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik, transporteroch kommunikationer bör enligt propositionen kunna bestämmas till tvä veckorefter den dag då lagen kom ut av trycket i . Utskottet tillstyrkerregeringens förslag angående ikraftträdandet. Förslagettill lag om ändring i lagen (1976: 633) om kungörande av lagar och andraförfattningar Förslaget om avveckling av trafiknämnderna föranlederen redaktionell jämkning i 9 § lagen (1976: 633) om kungörande av lagar ochandra författningar. Ianslutning härtill tar föredraganden upp frågan om kommunens skyldighet attkungöra beslut om lokal trafikföreskrift. I linje med vad som uttalades i prop.1975/76: 112 om kungörande av lagar och andra författningar (s. 7980) ansesregleringen av kommunens skyldighet i detta avseende böra inflyta i VTK. Idetta sammanhang har motionsledes framställts vissa yrkanden som berörkungörelseförfarandet. I motionen 1977/78: 1758 hemställs sålunda attriksdagen beslutar att hos regeringen anhålla att sådan ändring sker i VTK attlokala trafikföreskrifter som tillkännages genom vägmärken inte därutöverskall behöva kungöras i länets författningssamling. Enligt propositionen1975/76: 112 borde författningssamling ses som /78: 20 18 denprimära kungörandeformen i fråga oih författningar. Med hänsyn härtill bordesamtliga av trafiknämnderna beslutade trafikföreskrifter även sådana somskall tillkännages genom vägmärke - införas inte bara som dä var fallet isärskild liggare utan också i länets författningssamling. Motsvarande principansågs böra gälla beträffande trafikföreskrifter som beslutar.Ansvarsbestämmelsen i 167 § VTK har anpassats i enlighet med det anförda.Bestämmelsen trädde i kraft . Förriksdagens information har föredraganden i den nu aktuella propositionen nämntatt det i flera sammanhang bl. a. genom framställning från länsstyrelsemasorganisationsnämnd () och Föreningen (numeraFöreningen ) framförts önskemål om att framför allt lokaltrafikföreskrift som tillkännages genom vägmärke inte skall behöva kungöras ilänets författningssamling. LONhar enligt ovannämnda framställning genom enkät till samtliga' länsstyrelserkartlagt utgivningen av länets författningssamlingar under första halvåret1977. Resultatet av undersökningen sägs visa att i medeltal avinnehållet i länets författningssamling utgjordes avlokala trafikföreskrifter. Äv dessa avsåg mer än hälften föreskrifter medbegränsad giltighet. Det framgick också att det med några fä undantag var ettmycket litet antal personer inom länen som prenumerar på länetsförfattningssamling. Deima synes enligt fylla varken behovet av att hållabesluten om lokala trafikföreskrifter lätt tillgängliga eller behovet avspridning av kännedomen om sådana beslut. Enligt organisationsnämndens meningmedför nu tillämpade regler om tillkännagivande av lokala trafikföreskrifter ilä-, nets författningssamling endast en onödig byråkratisering och en väsentligkostnad för statsverket. Som framhåller finns för att beslut om lokalatrafikföreskrifter skall vara lätt tillgängliga den nämnda särskilda liggaren.Vidare skall utfärda en samlingskungörelse om vägar ochlokala trafikföreskrifter i länet.. Enligt bestämmelserna i skall vidarealltid utmärkning på platsen av lokal trafikföreskrift ske genom vägmärkeeller också annonsering därom äga ram i ortspressen. Motbakgrund av det anförda torde kungörelseförfarandet genom länetsförfattningssamling av lokala trafikföreskrifter, som tillkännages genomvägmärke, starkt kunna ifrågasättas. Bestämmelserna på området har visserligenvarit i kraft.under endast förhållandevis . Stor vikt måste emellertidenligt utskottets mening vid bedömningen av frågan tillmätas framställningenfrån , som Bar tillkommit efter samråd mellan länsråden hos samtligalänsstyrelsers planeringsavdelningar. Enligt utskottets mening synes bl. a.med hänsyn härtill den i förevarande motion aktualiserade ändringen i VTK börakomma till /78: 20 19 stånd.Det anförda torde i motsvarande mån gälla kungörande av lokalatrafikföreskrifter enligt terrängtrafikkungörelsen (1972: 594, ändrad senast1977: 876). (TTK). Ett genomförande av dessa ändringar kräver att riksdagenantar en ändring i 2 § lagen (1976: 633) om kungörande av lagar och andraförfattningar. Det torde vidare ankomma pä regeringen att göra de ytterligarebedömningar som kan erfordras i sammanhanget och att vidta därav betingadeändringar i VTK och TTK. I samband därmed bör även den i motionen 1977/78: 1757väckta frågan beträffande förande av liggare över lokala trafikföreskriftergenom polismyndigheten av regeringen upptas tiU prövning. Vad utskottet nuanfört bör av ges regeringen till känna. 1. att riksdagenmed bifall till propositionen 1977/78: 81 a. antagerförslaget till lag om ändring i lagen (1975: 88) med bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer, b. antagerförslaget till lag om trafiknämnd, 2. att liksdagen avslår motionen 1976/77: 201, 3. att med bifall till propositionen 1977/78: 81 a. antagerförslaget till lag om ändring i lagen (1957: 259) om rätt för kommun att uttaga avgift för vissa upplåtelser å all män plats, m. m., b. antagerförslaget till lag om ändring i lagen (1964: 321) om trafikövervakning, a. med anledning avpropositionen 1977/78: 81 antager förslaget till lag om ändring i förordningen(1940: 910) angående yrkesmässig automobiltrafik m. m. med den ändringen att 32§ 2 mom. erhåller följande såsom utskottets förslag betecknade lydelse: 2 m o m.i Över ansökan skall 2 m o m.iöver ansökan skall infordra yttranden infordra yttranden pä sätt i 9 § 1 mom. närmare an- på sätt i 9 § 1 mom. närmare an gives, dock att infordrande av ytt- gives, dock att infordrande av ytt randen må inskränkas eller under- randen må inskränkas eller under låtas i fall som sägs i 3 mom. låtas i fall som sägs i 3 mom. andra stycket. Avser ansökan till- andra stycket. Avser ansökan till stånd till uthyrning av personauto- stånd till uthyming av omnibus mobil eller av lastautomobil, vars eller av lastautomobil, vars total- totalvikt överstiger 3 500 kilo- vikt överstiger , 1Senaste lydelse 1964: 103. /78: 20 20 gram,skall inhämta skall inhämta yttran- yttrande fränlänsstyrelsen i annat de frän i annat län län som beröres avuthymingsrö- som beröres av uthyrningsrörel- relsen., sen., b. att motionen 1977/78: 1756 ej föranleder någon särskild åtgärd från riksdagenssida, 5. att a. med anledningav propositionen 1977/78: 81 och motionen 1977/78: 1758 antager förslaget tiU lag om ändring i lagen (1976: 633) om kungörande av lagar och andra författningar med dels det tillägget att 2 § lagen (1976: 633) om kungörande av lagar och författningar erhåller följande såsom utskottets förslag betecknade lydelse: 2 § I fråga om annan författning än lag gäller att49 §§ ej äger till-lämpning pä författning 1, som på grtmd av lagen (1937: 249) om inskränkningari rätten att utbekomma allmänna handlingar ej får lämnas ut till envar eller 2, som endast reglerar statlig myndighets inreförhållanden eller förhållandet mellan statliga myndigheter inbördes,föratsatt att författningen ej innehåller något som kan vara av väsentligtintresse för utomstående eller för berörda arbetstagares eller uppdragstagaresrättsställning. Regeringenfår föreskriva att lokal trafikföreskrift ej behöver kungöras på sätt somsägs i 9 §., delsatt härav betingad ändring vidtas i ingressen till det nämnda lagförslaget., b. medanledning av propositionen 1977/78: 81 samt motio nerna 1977/78: 1757 och 1977/78:1758 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om kungörande av lokal trafikföreskrift och om förande av liggare över sådana föreskrifter. Närvarande:Sven (), Carl-Wilhekn (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), i (c) och i Ämål (s). TRYCKERI 1978 780055.