yttr · G005UU3 · 1976-12-31 00:00:00 — 1976/77:3 y medanledning av prop. 1976/77:74 i vad avser inriktningen av säkerhetspolitikenm. m. jämte motioner Genom beslut har försvarsutskottethemställt att utrikesutskottet avger yttrande över propositionen 1976/77:74 ominriktningen av säkerhetspolitiken och totalförsvarets fortsatta utveckling,såvitt avser dess säkerhetspolitiska avsnitt, jämte i anslutning därtill väcktamotioner eller motionsyrkanden. Propositionen(s. 4-8; bil. 1 s. 9-41) Inriktningen av den svenska säkerhetspolitikenbehandlas i propositionen dels i ett inledande anförande av statsministern,dels i den pä försvarsministerns föredragning framlagda del av propositionen(bilaga 1) som rör inriktningen av säkerhetspolitiken och totalförsvaretsfortsatta utveckling. Huvuddragenav säkerhetspolitiken anges i statsministerns avsnitt. Denne erinrar om detöverväldigande stöd för säkerhetspolitikens grundprinciper som finns ifolkmeningen och om del av riksdag definierade målet för vårsäkerhetspolitik. Detta mål skall alltjämt gälla. För detta syfte byggs vårsäkerhetspolitik upp genom en samverkan mellan utrikespolitiken, försvarspolitiken,vår politik i internationella nedrustningsfrågor, handelspolitiken ochbiståndspolitiken. Vårtlands möjligheter att även stå utanför krig och allvariigakonflikter med bibehållen frihet och självständighet främjas bäst genomneutralitetspolitiken. Denna är inte internationellt garanterad ellerfastslagen i traktat. har själv valt och utformat sinsäkerhetspolitiska linje. Dennas trovärdighet är således inte avhängig avinternationella garantier. Enväsentlig förutsättning för neutralitetspolitiken är att omväriden harförtroende för vår vilja och respekt för vår förmåga att orubbligt hålla fastvid den valda linjen. Vår politik måste därför föras med konsekvens ochfasthet. Sådanainternationella bindningar - utrikespolitiska, ekonomiska eller andra - vilkagör möjligheten att iaktta neutralitet i krig illusorisk kan inte accepteras.Vi måste i vår säkerhetspolitik uppmärksamma riskerna för beroendeförhållandensom kan utnyttjas för alt av oss kräva politiska och militära fördelar. Sverigeeftersträvar alt skapa ökad respekt för varje nations frihet ochsjälvbestämmanderätt. Vi verkar även för social och ekonomisk rättvisa, I 1976/77. UU1976/77:3 y UU 1976/77:3 y 2 politiskavspänning, militär nedrustning samt omfattande och förtroendefullt samarbeteöver gränserna. ISverige har sedan gammalt funnits ett starkt stöd för tankarna pä eninternationell freds- och rättsordning. kommer även i fortsättningenatt pä allt sätt sträva efter att stärka i organisationensarbete att söka förebygga och lösa internationella konflikter. Mellanstormaktsblocken präglas utvecklingen av strävanden till fortsatt politiskavspänning. Dessa strävanden bygger bl. a. pä viljan att undvika varjeutveckling som kan leda till kärnvapenkrig. bedöms motsättningarnamellan supermakterna komma att bestå . De bådamilitärblocken håller stora och insatsberedda styrkor i . Denna högarustningsnivå bedöms bli bestående under överblickbar lid. Den svenskaneutralitetspolitiken måste därför för att röi'bli trovärdig alltjämt stödjasav ett starkt och allsidigt sammansatt totalförsvar. engagemang i detinternationella fredsarbetet står inte i motsatsförhållande till strävandenaatt stödja den svenska alliansfria politiken genom ett allsidigt sammansatttotalförsvar. Vårttotalförsvar bör även i fortsättningen utformas sä att det vid kriser ochkonflikter i mellan stormaktsblocken har sådan styrka, sammansättningoch beredskap att hot, påtryckningar eller angrepp mot inte av någonkan bedömas vara lönsamt. Del militära försvaret måste dessutom vara såutformat att dess uteslutande defensiva syfte klart framgår. Förberedelser föroch övervägande om militär samverkan med andra stater är helt uteslutna.Anskaffning av för försvaret väsentlig materiel får inte försätta i enberoendeställning till andra länder av sådan art att denna kan utnyttjas förpåtryckningar. Vårttotalförsvar har en väsentlig roll redan i fred. Utvecklingen i norra under präglats av stabilitet och samarbete. Sverigesutrikes- och försvarspolitik har starkt bidragit till den säkerheis-politisktstabila situation som råder i . Väsentliga försvagningar av det svenskaförsvarets styrka i förhållande till omvärlden kan rubba stabiliteten ochbalansen i . En fast och konsekvent svensk utrikes-ochförsvarspolitik främjar freden och stabiliteten i norra . Det torde ävenligga i andra länders intresse att denna politik fullföljs. Dessaav statsministern framförda teser vidareutvecklas av försvarsministern i bilaga1 till propositionen. Därvid refereras och kommenteras även de båda betänkanden(SOU 1976:5 och SOU 1977:1) som legat till grund för den nu aktuellapropositionen. Utskottethar i detta sammanhang behandlat dels motionen 1976/77:1452 av herrar Hagel ochLövenborg (-), vari föreslås UU 1976/77:3 y 3 1. att beslutar att hos regeringen anhållaatt garantier erhålls frän NATO och i det syfte som avses imotionen, 2. att beslutar att hos regeringen anhållaom initiativ till samnordiska överläggningar i syfte att proklamera somen kärnvapenfri zon, dels motionen 1976/77:1504 av m. (s), såvitt avser yrkandet 1, nämligen 1.att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom den svenska säkerhetspolitiken, dels motionen 1976/77:1521 av () ochfröken (), såvitt avser dess andrahandsyrkande 3, nämligen 3. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om säkerhetspolitikens mål och metoder, dels följdmotionen 1976/77:1522 av ()och fröken (), vari hemställs 1. alt hos regeringen begär tillsättandet aven säkerhetspolitisk utredning - ej underordnad försvarsdepartementet - medförändrad studiemetodik och planeringsunderiag enligt vad som anförs imotionen, 2. att som sin mening ger regeringen tillkänna att kommande utredningar om säkerhetspolitiken sänds på remiss tillmyndigheter och organisationer, 3. att som sin mening ger regeringen tillkänna att större delen av undertaget (angreppsfall m. avhemligas i avsiktatt få en öppnare och mer initierad försvarsdebatt I motionen 1504 framhålls att den svenskasäkerhetspolitiken bör ha samma inriktning som . Viljan att medverkatill avspänning och nedrustning, till social och ekonomisk utjämning mellanfolken bör därvid vara vägledande. Motionärerna menar att regeringen tillnamnet ansluter sig till. försvarsutredningens första betänkandes forslag omsäkerhetspolitikens inriktning men i praktiken gör sådana avvikelser att mankan tala om en annan värdering och avvägning av säkerhetspolitikens olikainstrument. Enligt motionärernas mening tilldelas därvid det militära försvareten alltför dominerande roll. Imotionen ges en översikt av den föregående regeringens strävanden att främjainternationell avspänning och nedrustning och dess stöd av krav påförändringar i den internationella ekonomin. Biständs-politiken betecknas somen viktig del av den svenska säkerhetspolitiken, likaså arbetet pä altundanröja konfliktorsaker och krigsrisker samt de aktiva svenska bidragen tillde internationella nedrustningsansträngningarna och hindrandet avkärnvapenspridningen. Motionärernakonstaterar ä ena sidan att den nuvarande regeringen synes förklara sig varaberedd att fortsätta denna politik men framhåller å andra UU 1976/77:3 y 4 sidanatt en sådan politik, som måste drivas i samverkan med bl. a. stater från dentredje värtden, för att vara trovärdig måste förenas med medvetnaansträngningar att hålla våra egna försvarskostnader under kontroll. De serdärför med djup oro pä den kostnadshöjning för det militära försvaret som nuföreslås i propositionen och anser att denna höjning inte kan motiveras medsäkerhetspolitiska skäl. Enligtmotionen bör den av godkända och bekräftadeinriktningen av säkerhetspolitiken ligga fast. För att nå de säkerhetspolitiskamålen behövs fortfarande ett efter våra förhållanden starkt och balanserattotalförsvar, heter del. Motionärernaframhåller vidare att den nuvarande regeringen i den nu framlagdaförsvarspropositionen vill ge intryck av att den avser fullfölja den föregåenderegeringens säkerhetspolitik, bl. a. genom att ansluta sig lill vadförsvarsutredningen förordat i sitt första betänkande, men att man i åtskilligaoch väsentliga avseenden gör avvikelser från den tidigare förda politiken ochfrån utredningens förslag eller utelämnar väsentliga delar av dess synpunkter.Särskilt framträdande är detta i fråga om avsnitten om avspänning ochnedrustning samt om utvecklingsländerna, hävdar motionärerna, som gör gällandeatt föredragande statsrådet valt att inte behandla utredningens uppfattning ombehovet av ökade insatser för att motverka eller häva underutvecklingen och vadutredningen anfört om intresse att bidra till en annan och rättvisareekonomisk ordning. Det sägs vidare att föredraganden inte tagit upputredningens resonemang om de multinationella företagens roll i dennautveckling och kopplat bort utredningens konstaterande av sambandet mellanönskemålen om nedrustning och strävandena för en ny ekonomisk väridsordning.Motionärerna påpekar även att något uttalande om svensk beredvilja att delta ien internationell nedrustning inte görs i propositionen och att regeringen överhuvud taget undvikit att konkret behandla vårt lands fortsatta agerande i nedrustningssammanhang,trots att man bejakat försvarsutredningens uttalande om nedrustningspolitikensom en del av den samlade säkerhetspolitiken. Ocksåi motionen 1521 erinras om försvarsutredningens fastställande av bl. a.sambandet mellan önskemålen om nedrustning och strävandena att skapa en nyekonomisk världsordning och utlovade stöd härför. Motionärernakonstaterar att försvarsministern i allt väsentligt ansluter sig tillutredningens förslag till inriktning av säkerhetspolitiken. De beklagaremellertid att varken utredningens; majoritet eller försvarspropositionen tagitkonsekvenserna av sin säkerhetspolitiska analys och låtit den få genomslag påde avvägningar och inriktningar som framförs. Motionärerna menar att densäkerhetspolitiska analys som gjorts med tonvikt på orsakerna till konflikter,kriser och krig borde läggas till grund för satsningen på olika säkerhetspolitiskainstrument och att delta i sin tur borde leda till en begynnande omfördelningav resurserna från totalförsvaret till övriga säkerhetspolitiska instrument. UU 1976/77:3 y 5 Till grund för förevarande proposition 1976/77:74om inriktningen av säkerhetspolitiken och totalförsvarets fortsatta utvecklingligger två betänkanden års försvarsutredning. Det första av dessa(SOU 1976:5), benämnt Säkerhetspolitik och totalförsvar, framlades i februariförra året. Del andra (SOU 1977:1), benämnt Totalförsvaret 1977-82, framlades ijanuari . Densäkerhetspolitiska diskussionen var koncentrerad till det första av dessabetänkanden och därinom speciellt till kapitlen 5 (Den internationellautvecklingen), 7 (Tänkbara hot mot säkerhet och åtgärder för alt mötadessa) samt 8 (Riktlinjer för den svenska säkerhetspolitiken). Av de spörsmålsom särskilt framhålls i motionerna 1504 och 1521 behandlas frågan om en nyekonomisk världsordning i alla de tre nämnda kapitlen, nedrustningsfrågan ikapitlen 5 och 8, frågan om sambandet mellan nedrustning och den nya ekonomiskaväridsordningen i kapitel 8 och frågan om de multinationella förelagens roll ikapitel 5. -1 det senare betänkandet refereras inledningsvis kortfattat de idet första betänkandet angivna riktlinjerna för den svenska säkerhetspolitiken,medan betänkandet i övrigt - såsom även dess namn anger- koncentrerar sig tillfrågorna om totalförsvarets fortsatta utveckling. Två av de motioner varom här är fråga, nämligenmotionerna 1504 och 1521, innehåller yrkanden som jämte sina i motionstextenangivna motiveringar ifrågasätter allsidighelen hos den framställning avsäkerhetspolitikens inriktning som getts i propositionen, den avvägning som därgjorts mellan olika säkerhetspolitiska instrument och de slutsatser som däravdragits för det militära försvarets del. I motionerna har bl. a. gjortsgällande att avvikelser gjorts i propositionen frän den tidigare fördasäkerhetspolitiken och från utredningens förslag eller att väsentliga delar avutredningens synpunkter utelämnats i propositionen. Särskilt har pekats påavsnitten om avspänning och nedrustning, behovet av ökade insatser för attmotverka eller häva underutvecklingen i och värt lands intresse avbidrag till en ny ekonomisk väridsordning, sambandet mellan nedrustning ochsträvandena mot en ny sådan ordning, de multinationella företagens roll ochvårt lands fortsatta agerande i nedruslningssammanhang. Utskottetkonstaterar att det i statsministerns anförande i propositionens inledande delhänvisas till det överväldigande stöd i folkmeningen som finns försäkerhetspolitikens grundprinciper. Där fastslås vidare att det mål för vårsäkerhetspolitik som uppställdes av riksdag alltjämt skall gälla ochatt vår säkerhetspolitik för detta syfte byggs upp genom en samverkan mellanutrikespolitiken, försvarspolitiken, vår politik i internationellanedrustningsfrågor, handelspolitiken och biståndspolitiken. UU 1976/77:3 y 6 bl.a. att verkar för social och ekonomisk rättvisa, politisk avspänning,militär nedrustning saml omfattande och förtroendefullt samarbete övergränserna. En värtd i varaktig fred kan endast förverkligas om dessa strävandenförblir starka. kommer även i fortsättningen att på allt sätt strävaefter alt stärka i organisationens arbete att söka förebyggaoch lösa internationella konflikter, framhåller statsministern. 1propositionens bilaga 1 om inriktningen av säkerhetspolitiken och totalförsvaretsfortsatta utveckling såvitt avser försvarsdepartementets verksamhetsområde gerföredragande statsrådet i bilagans avsnitt 2 (Den svenska säkerhetspolitiken)sin anslutning i allt väsentligt till vad försvarsutredning anfört ominriktningen av den svenska säkerhetspolitiken. Försvarsministerninstämmer i försvarsutredningens uttalande att i ökad utsträckning börmedverka till att påverka den internationella utvecklingen i riktning mot ökadallmän säkerhet och erinrar i likhet med statsministern om vårt lands arbeteförsocial och ekonomisk rättvisa, politisk avspänning, militär nedrustning samtomfattande och förtroendefullt samarbete över gränserna. I fråga omrustningskontroll och ömsesidiga styrkereduktioner i vår världsdel framhållerföredraganden att fortsatta energiska insatser är nödvändiga. Statsrådet sägersig dela försvarsutredningens uppfattning att det torde vara föga sannoliktatt strävandena efter rustningsbegränsning och nedrustning kommer att leda till avgörande resultat. Inom möjligheternasram ligger dock global rustningsbegränsning beträffande kärnvapen ochbiologiska och kemiska stridsmedel. Även begränsade framgångar vad gällerrustningskontroll kan enligt föredraganden leda till en förstärkning av FN:s ställningoch möjligheter att bilägga internationella tvister. I propositionen erinrasvidare om den pådrivande roll som alltsedan tillkomsten avnedrustningskonferensen i är 1962 spelat och om aktivamedverkan till beslutet att anordna en extra generalförsamling i FN nästa ärsom helt ägnas ät nedrustningsfrågorna. 1propositionen erinras också om den fortsatt allvariiga situationen i flertaletutvecklingsländer, de samlade biståndsinsatsernas otillräcklighet och kraven påen ny ekonomisk världsordning. 1 likhet med försvarsutredningen konstaterarföredraganden att den nuvarande situationen, om den inte ändras, kan fåallvariiga konsekvenser i ett längre tidsperspektiv och ge upphov tillkonflikter mellan såväl industri- och utvecklingsländer som mellan utvecklingsländerna. Utskottetfinner sålunda att huvuddelen av de problemställningar som motionärerna i dettasammanhang särskilt berört också tas upp i propositionen, lät vara i relativtknapphändiga ordalag. Inte heller den proposition som legat lill grund försäkerhetspolitikens och totalförsvarets inriktning (prop. 1972:75) innehöll dock några mera utförliga redogörelsereller konkreta förslag beträffande exempelvis fortsatta agerande i nedrustningssammanhangeller i fråga om bistånds- eller UU 1976/77:3 y 7 handelspolitiken.På motsvarande sätt kan konstateras att både den förra och den nu aktuellaförsvarsutredningen i sädana specialfrågor i huvudsak begränsat sig tillredogörelser för den svenska politiken pä respektive områden och i stort settavstått från att framföra egna och konkreta förslag. Sädana konkreta förslagoch närmare riktlinjer för det svenska agerandet i internationella förhandlingarhar sin givna plats i andra sammanhang och kommer fram bl. a. i anslutning tillregeringens artiga budgetförslag beträffande det internationellautvecklingssamarbetet och fortlöpande i samband med nedrustningsdelegationensarbete. Utskottetutgår från att det som sägs i den nu aktuella propositionen om svenska insatserför att främja internationell avspänning, nedrustning och en ny ekonomiskväridsordning innebär att hittillsvarande strävanden från vårt lands sida attspela en aktiv och konstruktiv roll också i fortsättningen kommer attupprätthållas. Imotionen 1504 har även påtalats att det i propositionen inte görs någotuttalande om svensk beredvillighet att delta i en internationell nedrustning.Från svensk sida har vid olika tillfällen framhållits att vårt land inteisolerat kan gå in för nedrustning men att det å andra sidan självfallet skulledelta i en allmänt överenskommen nedrustning. försvarsutredningkonstateras dock att det är föga sannolikt att rustningskontrollsträvandenaunder nu överskådlig tid kommer att leda lill någon avgörande nedrustning. Utskottethar i annat sammanhang (UU 1976/77:16) haft anledning yttra sig övervissa frågor med anknytning till nedrustnings- ochrustningsbegränsningsproblemen liksom roll därvidlag. Utskottetuttalade därvid bl. a. att självfallet bör inte släppa av påambitionerna att också i fortsättningen spela en aktiv och ledande roll i delinternationella nedrustningsarbetet. Utskottet erinrade vidare om den framträdandeoch pådrivande roll som och svenska förhandlare länge spelat vid FN:snedrustningsförhandlingar och -debatter samt att detta har ett starkt stöd iSveriges riksdag. Utskottetkommer att avge ett betänkande (UU 1976/77:17) om medverkani det internationella utvecklingssamarbetet. Där berörs även det svenska stödetav strävandena att förverkliga en ny ekonomisk väridsordning och densolidariietspolitik både på hemmaplan och gentemot de fattiga länderna somu-landspolitiken förutsätter. Utskottethar vidare tagit fasta på de uttalanden om medverkan inedrustningsarbetet och i arbetet på att främja en ny ekonomisk väridsordningsom gjordes av utrikesminister i utrikespolitiskadebatt . Utrikesministerntalade därvid bl. a. om de svenska förberedelserna för FN:s särskildageneralförsamlingssession om nedrustning, som skall hållas nästa är, och om ettav huvudämnena vid denna session, nämligen sambandet mellan nedrustning ochutveckling. Regeringen kommer med kraft att driva nedrustningsfrågorna vidare,yttrade . UU 1976/77:3 y 8 Utrikesministern betecknade det vidare som enträngande nödvändighet att omfattande resurser överförs från de rika ländernatill de fattiga för utvecklingsändamål. Hon underströk att del behövs konkretai-landsåtaganden för att de internationella överiäggningar som behandlar deolika kraven pä en ändring av den ekonomiska väridsordningen skall föra till meningsfullaresultat. Hon erinrade därvid om alt lagt fram konkretaförhandlingsförslag på en rad områden och också framgent kommer att verka föralt överbrygga skiljaktiga positioner mellan u- och i-länder. Utrikesministernuppehöll sig i samma anförande även vid den svenska neutralitets- ochsäkerhetspolitiken och vid uppenbara intresse av attavspänningspolitiken i väriden fortsätter. Regeringen avser att fast ochföljdriktigt fullfölja vår allmänt omfattade utrikespolitiska huvudlinje, betonadeutrikesminister . Isitt anförande vid session i i årgjorde statsminister uttalanden om den svenska avspännings-,neutralitets-, nedrustnings- och biståndspolitiken av samma innebörd som de nyssåtergivna uttalandena av utrikesministern. Imotionen 1504 påtalas även att försvarsutredningens resonemang om demultinationella företagens roll inte tagits upp i försvarspropositionen. Demultinationella företagens framväxt och fortsatta utveckling berörs i deninternationella översikten i det första utredningsbetänkandels kapitel 5. Detpekas där bl. a. på de möjligheter dessa företag har att påverka såvälmoderiändernas som värdländernas utrikes- och inrikespolitik och på depotentiella konfliktrisker deras verksamhet kan innebära. Dessa frågeställningarbör enligt utredningens mening uppmärksammas. 1regeringens deklaration om handels- och valutapolitiken vid utrikesdebatten erinrades om den överenskommelse om internationellainvesteringar och multinationella företag som träffades vid ministermölei . Det viktigaste beslutet avsåg en uppförandekod för demultinationella företagen. Arbetet med att övervaka tillämpningen av koden harnu börjat i . Inom ramen för FN har man börjat utarbeta en väridsviduppförandekod för de multinationella företagens verksamhet. deltaraktivt i detta arbete. Motdenna bakgrund utgår utskottet ifrån att även de av försvarsutredningenomnämnda potentiella riskerna för konflikter föranledda av de multinationellaföretagens verksamhet på vederböriigt sätt uppmärksammas av regeringen. Delanförda ger vid handen att, oavsett att skiljaktiga meningar har framkommit omlämplig kostnadsnivå för totalförsvaret , det föreligger en bred och grundläggande uppslutning i värtland kring säkerhetspolitikens allmänna inriktning liksom om dess mål ochmedel. Huvuddragen av den svenska säkerhetspolitiken har av regering ochriksdag angetts på likartat sätt och utmärks sålunda av enhöggradig kontinuitet. Fastheten hos och enigheten kring UU 1976/77:3 y 9 utrikespolitikenär av oskattbart värde och bör på allt sätt omhuldas. Medvad utskottet ovan anfört torde ifrågavarande yrkanden i motionerna 1504 och1521 få anses besvarade. Medde preciseringar som ovan angetts tillstyrker utskottet den inriktning avsäkerhetspolitiken som angetts i propositionen. I motionen 1522 föresläs bl. a. alt hosregeringen begär att en säkerhetspolitisk utredning tillsätts, som inte ärunderordnad försvarsdepartementet och som använder sig av annoriundasiudiemetodik och planeringsunderiag. Till grund för yrkandet anförmotionärerna i den bakomliggande motionen 1521 att en sådan framtida utredningav naturiiga skäl inte kan läggas under ett specialiserat fackdepartement, dåavsikten bör vara att söka åstadkomma en jämbördig avvägning mellan de olikasäkerhetspolitiska instrumenten - utrikes-, handels-, bistånds-,nedrustnings-, freds- och försvarspolitiken - och alt integrera dessa och gepolitikerna reell styrning över säkerhetspolitikens inkl. totalförsvaretsutformning. Samma motionärer föreslår vidare att kommande säkerhetspolitiskautredningar sänds på remiss till myndigheter och organisationer och att störredelen av undertaget förde politiska ställningstagandena angående försvaretsutformning (angreppsfall m. för framtiden avhemligas. (Också i motionen1504 förordas ett remissförfarande, närmast med avseende på totalförsvarets planering.) Utskottetanser att den utredningsordning som tillämpats inför de senast aktuellafemårsbesluten om totalförsvarets utformning m. m. och som tillkommit undermedverkan av de fyra större riksdagspartierna på det hela taget har fungerattillfredsställande och gett erforderiig insyn i den långsiktigaförsvarsplaneringen. Utskottet vill i och för sig inte avvisa tanken att nyametoder prövas eller att del allmänt säkerhetspolitiska inslaget i kommandeutredningar ytteriigare förstärks.