yttr · G005UU1 · 1976-12-31 00:00:00 — medanledning av motion om ställning inom utrikespolitiken Genom beslut harkonstitutionsutskotiet hemställt om utrikesutskottets yttrande över motionen1976/77:580 av () om ställning i denutrikespolitiska beslutsprocessen. I motionen i fråga hemställs att beslutarutreda sina arbetsformer i fråga om utrikesfrågor, med syfte att nå ett lägedär de väsentliga frågorna prövas av innan regeringen deltar iinternationella förhandlingar. Idet resonemang som föregår angivna yrkande framhåller motionären bl. a. attsträvan bör vara att skall fä behandla förhandlingsfrågorna innanreella beslut fattas. skall dra upp riktlinjer och ange de mål somsvenska förhandlare bör ha inför FN-konferenser, andra konferenser ochviktigare bilaterala överläggningar. På regeringen bör därefter ankomma att sålångt det är möjligt fullfölja och i detalj administrera den av riksdagenbeslutade utrikespolitiken, heter det i motionen. De återgivna preciseringarna av yrkandet iförevarande motion 580 gör det klart att det spörsmål som reses av motionäreningalunda är begränsat till egna arbetsformer utan att det rör sigom en fråga av långt större räckvidd och av allmänt författningspolitisk natur.Motionen synes sålunda ytterst syfta lill att föra över styrningen avutrikespolitiken från regeringsmakten till . Därmed sätts enkonstitutionell huvudprincip i fråga. Utskottetvill erinra om att vår nuvarande grundlagsordning är av ungt datum och att denförfattningsrättsliga regleringen av förhållande till omvärldensåledes relativt prövats och fastställts av . Kännetecknandebåde för de tidigare och för de nuvarande grundlagarna är att utrikesärendenashandläggning betraktas som en riksstyrelsefunktion bland andra och att ansvaretför utrikespolitikens bedrivande därmed i första hand skall åvila regeringen. Isamband med tillkomsten av nuvarande regeringsform och riksdagsordningkonstaterade emellertid såväl grundlagberedningen (SOU 1972:15) som regeringen(prop. 1973:90) att utrikespolitikens betydelse för rikets säkerhet motiveraralt försäkrar sig om en vidsträckt insyn däri och ett starktinfiytande däröver. 1 1976/77. UU1976/77: ly UU 1976/77: ly 2 Så långt stämmer motionsyrkandet överens med deuttalanden som gjordes i angivna sammanhang. Yricandel i fråga synes dock gävida längre i sin syfining och vilja tilldela regeringen en utpräglat bundenroll vad gäller utrikespolitikens utövande. Utskottet betvivlar att en sä starkstyrning frän sida som synes föresväva motionären skulle varaändamålsenlig eller ens praktiskt hanterlig. Förriksdagens insyn i och infiytande över utrikespolitiken har framvuxit fieraformer, dels sådana som uttryckligen föreskrivs i grundlagarna, delsinformations- och samrädsformer som utbildats i praxis. Det är givet alt såvälutrikesnämnden som utrikesutskottet därvidlag har fått centrala funktioner.Båda tillsätts av . 1regeringsformen tilldelas utrikesnämnden en huvudroll som organ för fortlöpandeoch förtrolig information från regeringen till ett urval av riksdagensledamöter, vilka fungerar som representanter för sina respektive partigrupper.Utrikesnämnden är också ett forum för förtroligt samråd mellan regeringen ochriksdagen i alla utrikesfrågor av större vikt och betydelse för vårt land. Tillde frågor som regelmässigt upptas till dryftande i utrikesnämnden hörgrundläggande instruktioner inför viktigare förhandlingar med andra statereller internationella konferenser. Del ligger i sakens natur att sådanainstruktioner behöver kringgärdas med viss sekretess och att i varje fall delardärav inte utan skada för svenska intressen kan ges offentlighet i förväg. Förriksdagens beredning av utrikes ärenden, vilka väcks antingen propositions-eller motionsvägen, är utrikesutskottet huvudansvarigt enligt riksdagsordningen.Det äger i likhet med andra utskott initiativrätt inom sitt kompetensområde.Redan i den gamla författningen hade utrikesutskottet som enda utskottmöjlighet att inhämta upplysningar direkt från vederbörande statsråd, enmöjlighet som står öppen för alla utskott. Möjlighet finns även förutskottet att på annat sätt erhålla informationer i utrikes frågor, oavsett omfrågorna har eller inte har direkt samband med proposition eller motion som förtillfället behandlas i utskottet. Utövervad som uttryckligen stadgats härom i regeringsformen eller riksdagsordningenförekommer en rad andra former för utrikespolitisk information till riksdagenliksom tillfällen för och dess ledamöter att i olika utrikespolitiskafrågor ge sin mening till känna för regeringen. Likaså förekommer en rad olikaberednings- och samrådsformer varigenom riksdagsledamöter och de politiskameningsriklningar de företräder kan fä insyn i och utöva påverkan påregeringspolitikens utformning pä utrikesområdet. Tilldessa informella samrådsformer hör de s. k. partiledaröveriäggning-arna, somofta ägnas åt brådskande utrikespolitiska ärenden. Informationom viktiga förestående eller pågående internationella konferenser ellerförhandlingar och om det svenska agerandet vid dessa lämnas UU 1976/77: ly 3 -förutom till utrikesnämnden och utrikesutskottet - av regeringen pä fiera olikavägar, bl. a. genom regeringsförklaringar och särskilda utrikesdekla-rationer,andra statsrådsutlalanden, pressmeddelanden, skriftserier och tillfälligapublikationer, ofta även genom budget- och andra propositioner, samt genominterpellations- och frågesvar i . Resultaten av flera störreFN-konferenser har redovisats i form av s. k. bläböcker, påsamma sätt som åriigen skett beträffande FN:s ordinariegeneralförsam-lingsmöten alltsedan anslutning till FN. 1vissa fall harpublikationerbörjat utges också före viktigare internationellakonferenser. Exempelvis delgavs ledamöter en fyllig redogörelsei skriftlig form och på annat sätt om den dä förestående men alltjämtoavslutade och av motionären särskilt omnämnda tredje havsrättskonferensen.Inför FN:s livsmedelskonferens spreds i stor upplaga en informationsbroschyrom de huvudfrågor som där skulle behandlas. Flera liknande exempel skulle kunnaanföras. Införfiera av de viktigare internationella konferenser som hållits under senare århar regeringen utsett särskilda förberedelsekommittéer, i vilka ävenföreträdare för olika riksdagspartier ingått. Detta har bl. a. skett inför är 1972, är 1974, FN:s generalförsamlingssjunde extra möte och den s. k. om boende- ochbebyggelsemiljö . Så har även varit fallet inför ,som äger rum under andra hälften av mars månad . De fyra störstariksdagspartierna har i nämnda fall även inbjudits nominera företrädare attingå i de svenska regeringsdelegationerna vid konferenserna i fråga. Dettaskedde även vid FN:s sjätte extra generalförsamlingsmöte är 1974, vidlivsmedelskonferensen och vid det internationella kvinnoåretsväridskonferens . Ifråga om vissa av FN:s större fackorgan eller särskilda FN-aktiviteter finnsstående svenska förbindelse- eller beredningskommittéer i vilka ofta ingårriksdagsledamöter. 1 den rådgivande nedrustningsdelegationen ingår femföreträdare för de fyra största riksdagspartierna, vilka också har tillfälleatt pä platsen följa förhandlingsarbetet i FN:s nedrusiningskommittéi . svenska delegationerna till FN:s ordinarie generalförsamlingsmöten harpraktiskt taget genomgående ingått ett fiertal representanter för de fyrastörsta riksdagspartierna. Förarbetet inom och tillsätter självpariamentariska delegationer. Somframgått av det föregående, synes regeringen förhållandevisväl ha tillgodosett naturiiga önskemål om insyn i och möjligheterlill påverkan av den utrikespolitiska beslutsprocessen, icke minst vadbeträffar den typ av större internationella konferenser som motionären medsitt yrkande i första hand åsyftar. Utskottet utgår från att så sker även ifortsättningen. UU 1976/77: ly 4 Det bör i detta sammanhang även nämnas attriksdagen vid sin behandling av budgetpropositionens tredje huvudtitel ägerbeslutanderätt i frågor som berör väsentliga delar av utrikespolitiken. Dettagäller inte minst beträffande den del som rör inriktningen av det svenskautvecklingssamarbetet. Såväl det direkta biståndet ~ val av mottagariänder,länderramar osv. - som biståndet genom olika FN-organ blir föremål föringående granskning av . Vadbeträffar den allmänna informationsverksamheten i utrikespolitiska frågor ochdet mellanfolkliga samarbetet från och statsunderstöddaorgan till , pressen och allmänheten har fiera gångeruttalat sig, vilket lett till ökade satsningar på detta område. Utskottetvill med hänvisning till det anförda försin del avstyrka motionen 1976/77:580. Närvarandevid ärendets slutbehandling: (), (), herrförste vice talmannen (), (), iKristianstad (c), herrar (), (), fruar Jonäng (c), (),herrar i (:>), (), (), herrar Wirmark(fp), i (s) och Silfverslrand (s). GOTAB 53437 Slockholm 1977