prot · G00972 · 1976-12-31 00:00:00 — Utskottet har inte funnit skäl att mot den bakgrundenfördjupa sig i dessa problem. Vi kommer att få en klarläggande och omfattandedeball. Jag skall i stället dröjavid de två klämmarna i vpk-motionen 756. Enligtden första klämmen vill vpk höja anslaget till allmännaprogramverksamhet. har begärt att få 847,5 miO-kr., och detäskandet har i budgetpropositionen prutats lill 786,2 miO. Vpk vill allSveriges Radio skall få det belopp företaget har äskat. Kulturutskollet har vidsin behandling av proposilionen och motionen stannat för propositionens lägrebelopp. Utanatt fördjupa mig i resonemangen vill jag ändå göra två påpekanden. Det sägsatt vpk "ensamt i slagits för att SR skall få möjligheter atthålla samma programstandard som ". Den historieskrivningen ärinte korrekt, men jag skall inte fördjupa mig i Detandra påpekandet gäller vad som skrivs om den höjning av anslaget till denallmänna programverksamheten som genomdrevs i . De medelsom då anvisats i budgetpropositionen höjdes av med 35 miO. kr.Centern, och var med på att driva igenom de härkvalitetsmiOonerna tillsammans med vpk. Meni år vill regeringspartierna - slår det i motionen - "alltså ta lillbakadel som de i fiol var med om att ge ut". Detta är inte heller korrekt. Detär dessutom en smula ologiskt. Det förhåller sig ju fakliskt så all de här 35miOonerna finns med i budgetpropositionens förslag också . NärSveriges Radio lade fram sitt äskande, utgick man naturiigtvis ifrånförra årets anslag, alltså det som då fanns i budgetpropositionen plus dennämnda förstärkningen på 35 miOoner. När regeringen i budgetpropositionen i århar prutat på äskandet, är de här 35 miOonerna naturiigtvis fortfarande kvar ibilden. De är inte borttrollade. De har inte blivit tillbakalagna. De kan intetas tillbaka. SverigesRadio har i sin framställning räknat med allmänna kostnadsökningar underkommande budgetår på 15 96. Regeringen har i sitt förslag kalkylerat med enkostnadsstegring på drygt 8 96. Det är den kostnadsökning som man utgåttifrån mera generellt i budgelsammanhang. Detär dessa beräkningsgrunder som ger huvudparten av skillnaden mellan vad radionäskat och vad propositionen föreslår. Situationenvar mera komplicerad. Då hade kostnadsökningarna redan skapat ensituation där hade drastiskt försämrade möjligheter attengagera bl. a. frilansare. Genom höjningen med 35 miOoner, de s. k.kvalitetsmiOonerna, blev det avsevärt bättre. Hur stor del av dessa 35 miOonersom direkt kunnat nyttjas för att köpa tjänster utifrån, alltså av frilansare,och som verkat direkt kvalitetshö-jande, det vet vi inte . Vi får väntatill dess vi har redovisning för innevarande budgetår. Men jagtörs gissa att det var en icke obetydlig del av pengarna som gick direkt tilldetta ändamål. Dessa35 miOoner finns alltså med nästa budgetår. Frågan är bara vilken procentsatskostnadsökningarna skall beräknas efter. räknar på ett sätt,propositionen räknar med etl lägre tal. har accepteratpropositionens beräkning. Nuhandlar radions äskanden inte bara om procentuella kostnadsökningar. Det ärockså fråga om kostnader för vissa åtgärder till föOd av lagar och avtal påarbetsmarknaden, insatser för personalutbildning, kostnader för lokala nyheterosv. Men jag tror inte det finns skäl att ta upp dem lill diskussion här och . Som jag sade inledningsvis, kommer ju ändå det betänkande frånradioutredningen som aviserats . Då kan vi få goda skäl att börja om frånbörjan med att diskutera en hel del frågeställningar. Iyrkande 2 i vpk-molionen krävs att om anslaget till inte höjstill äskade 847,5 miO. - då skal! till den i propositionenföreslagna höjningen av mottagaravgifterna. Dettayrkande framstår för mig som obegripligt. Mottagaravgifterna har länge ståttstilla, och radiofondens behållning har minskat undan för undan under senareår. Avgifterna måste helt enkelt höjas. Den höjning som föreslås är måttlig.Höjningen av avgifterna motsvarar inte ens de av regeringen föreslagna och avvpk kritiserade anslagshöjningarna till radioverksamhelen. Dettayrkande i vpk-motionen är inte bara obegripligt, det är helt orimligt - om maninte tänker sig att mycket snabbt genomföra en hell ny finansieringsform förSveriges Radio. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. Hen (vpk): har här försökt motivera kulturutskottets ståndpunkt. Detär jag lacksam för, men jag tycker att han då också borde ha erkänt att dethade varit lämpligt att kulturutskottet i sill belänkande försökt att på någotsätt motivera sin ståndpunkt. Det kan nämligen, som jag förut sade, inte varatillfredsställande från vare sig eller allmänhetens synpunkt attutskotten när de vill att motioner skall avslås inte skriver någonting annatän att man avstyrker motionen. Det är ju ingen motivering över huvud taget, ochdet är detta som jag anser att vi måste få en ändring på. Fortsätter man på deninslagna kursen kommer det, som jag framhöll, att skada anseende ochav stora delar inom allmänheten att betraktas som ett uttryck för maktmissbruk. Jagvill därefter ta upp argumentering. Han citerade några stycken urvår motion, men jag hade varit tacksam om han hade citerat korrekt allt vad viskrivit. När det gäller vad som hände skriver vi alltså att vpk"länge ensamt i slagits för alt SR skall få möjligheter allhålla samma programslandard som ". Vi anser att det var etthistoriskt korrekt omdöme. Sedan behandlar vi vad som hände , när deborgerliga partierna "slog föOe med vpk och beviOade ett kulturpolitisktmotiverat extra anslag". Nusäger , när han går vidare i texten, att detta naturligtvis ärinräknat i det anslag som får och att del därförinte är korrekt att som vi har gjort säga; "De borgerliga vill alltså tatillbaka det som de var med om att ge ut." Jag tror litet grand missförstått innebörden i den senare satsen. Del är ju så attkostnaderna har stigit -jag kanske senare kan återkomma till hur mycket man kanberäkna kostnadsslegringen till , men det är obestridligtatt del föreligger en kostnadsslegring. Om man vill behålla samma kvalitet påprogramverksamheten räcker det då inte all ha kvar de 35 miOonerna som man fickett år i extra anslag, utan det är självklart att del krävs ökade anslag helatiden, eftersom kostnadsutvecklingen är snabb. Innebörden i den borgerligaregeringens förslag i den sats som läste upp var alt produkten av regeringens prutning påSveriges Radios anslagskrav är att man vill ta tillbaka den bibehållna eller,om jag tolkar det optimistiskt, förbättrade programverksamhet som man i fjolvar med om att finansiera. Det är alltså det - själva kvaliteten iprogramutbudet - vi syftar på. SverigesRadios ledning har framhållit alt minskningen av SR:s anslagskrav innebär enförsämring av programverksamheten, och det är det som vi anser varaoberättigat. Sedankan man naturligtvis diskutera om kostnadsökningen bör beräknas till 8 96, 1296, 15 96 eller till någon annan siffra. Jag har inte funnit alt vare sigkulturutskottet eller har anfört något som helst vägande skal föratt kostnadsökningen skulle kunna begränsas lill 8 96. Om det finns någrasådana skäl ber jag att framföra dem här, så att jag kan försökaatt sakligt ta ställning til! hans argument på den punkten, men jag harhittills inte hört någon anföra några bärande skäl för att kostnadsökningenskulle kunna begränsas till den procentsatsen. Vihar velat medverka lill att kvaliteten hålls uppe i program. Vitror det är etl krav som stöds av stora delar av dem som lyssnar på radion ochser på TV, men då är det också nödvändigt att får dessa ökadeanslag. Jag medger gärna att det finns ett inslag av utpressning i det andrayrkandet, där vi säger att får man inte den här kvaliteten, då tycker vi hellerinte det är befogat att gå med på en höjning av mottagaravgifterna. Det är ettfullt logiskt krav, och jag förstår därför inte invändning på denpunkten. Vidarevill jag gärna säga att jag tycker att man på allvar måste börja diskuterafrågan om en annan finansiering av verksamhet. Den borde, somjag förut sade, betraktas som en allmän kulturell nyttighet, fri och tillgängligför alla. Jag hoppas verkligen alt radioutredningen på något sätt behandlardenna fråga och lägger fram ett förslag som är progressivt och riktigt och somvi här i kan ta ställning till. Hen (): Det var mycket på en gång! Jag är fallen för att vara kortfattad, menäven om jag föredrar lakonismer vill jag inledningsvis gärna ge i att när man länker efter är nog skrivningen i kulturutskottetsbetänkande väldigt kort. Det är alldeles riktigt, och jag skall länka på det iframtiden; jag är inte oförbätterlig. a. att slog föOe med vpk när del gälldeatt få fram kvalitetsmiOonerna. Jag kan vända på steken och säga alt jag tillmin glädje noterar att vpk slog följe med den gången. Dedär 35 miOonerna spökar fortfarande, men de finns kvar i medelsanvisningen.Frågan är bara om summan skall höjas med ungefär 15 96 eller med ca 8,3 96.Sveriges Radio vill höja med 15 96, och regeringen och utskottet tror att 8,kommer att räcka. Omden framtida finansieringen skall ske via avgifter eller över statsbudgeten ären mycket stor fråga, och den får vi som sagt anledning att diskutera längrefram . Sedanmenar att inte räcker när del gällerkostnadsökningarna, utan de kommer att bli högre. Han uppmanar mig att på någotvis styrka att kostnadsökningarna kommer alt stanna vid drygt 8 96. Jag är intekapabel att göra det; det är en allmän bedömning som ligger bakom siffran. Jagkan alltså inte styrka den uppgiften, lika litet som kan styrkaall kostnadsökningen kommer att bli 15 96. Innanjag slutar vill jag ändå påpeka att såväl regeringen som utskottet förutsätteralt verksamheten vid skall ha oförändrad omfattning och liggapå oförändrad ambitionsnivå. Det är en huvudlinje. Detta, menar vi, bör klarasmed den kostnadsstegring som departement och utskott har beräknat. Jag yrkar änen gång bifall till utskottets hemställan. Hen (vpk): medger nu att han naturligtvis lika litet som utskotteteller regeringen på något sätt kan styrka alt kostnadsökningen för SverigesRadios allmänna programverksamhet kommer alt begränsas till 8 96 undernästkommande budgetår, om man strävar till en bibehållen programstandard. Menjag, säger han, kan heller inte bevisa att den kommer att uppgå till 15 96.Nej, men ledning har ingivit sina petita,och jag förutsätter inte tar sina beräkningar fritt ur luften eller hugger till med en högsiffra bara för att få så mycket pengar som möjligt. Jag utgår ifrån att detfinns verklighet bakom bedömning. Man har gjort en noggrannundersökning av behovet på olika avdelningar inom radion, och sedan har manutformat sina krav med utgångspunkt däri. Jag menar alltså att vi står påsäkrare mark om vi håller oss till den bedömningen, som i alla fall har etlvisst underlag, än om vi nöjer oss med de fria bedömningar som både herrSundman och jag i det här avseendet måste gripa lill, när vi skall bedöma dentroliga kostnadsutvecklingen under nästa budgetår. Sedanerkände all texten i kulturutskottets betänkande nog var litetlakonisk. Ja, det är väl det minsta man kan säga. Jag uppskattar stil, som han utvecklar i sina romaner. Den är också lakonisk, den ärordknapp, och däri ligger dess styrka. Men jag skulle föredra att utskotteninte använder speciella språk när de skall behandla väcktariksdagsmotioner, utan mera utförligt redovisar motiven för sitt avstyrkandeeller tillstyrkande. Den litterära stilen, , kan sparas till denlitterära verksamheten. Överläggningenvar härmed slutad. HerrTALMANNEN: Propositioner ställs först beträffande bidrag till Nr 72 allmänna programverksamhet och därefter i fråga om Onsdagenden mottagaravgifterna. Bidraglill allmänna programverksamhet Propositioner gavs på bifalltill dels utskottets hemställan, dels motionen nr 756 av m. fi. imotsvarande del, och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföOande voteringsproposition; Densom vill att kammaren bifaller kulturutskottets hemställan i belänkandet nr 30punkten 1 såvitt avser bidrag till allmänna programverksamhetröstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallitmotionen nr 756 i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrHermansson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav föOande resultat; Ja- 293 Nej - 16 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 756 av herrWerner m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästesoch godkändes föOande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller kulturutskottets hemställan i betänkandet nr 30punkten I såvitt avser mottagaravgifterna röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammaren bifallit motionen nr 756 i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstninggav föOande resultat: Ja - 294 Nej - 16 1976/77:11 med anledning av propositionen1976/77:101 med förslag om tilläggsbudget II till statsbudgeten för budgetåret1976/77 såvitt gäller högre ulbildning och forskning m. m. 1976/77:12 med anledning av propositionen1976/77:100 såvitt gäller anslag till m. m. 1976/77:15 med anledning av propositionen1976/77:101 med förslag om tilläggsbudget II till statsbudgeten för budgetåret1976/77 såvitt avser anslag inom kommunikationsdepartementetsverksamhetsområde. Kammarenbiföll vad utskotten i dessa betänkanden hemställt. Föredrogs näringsutskottets betänkande 1976/77:17med anledning av motioner om affärstidsreglering. Idetta betänkande behandlades motionerna 1976/77:295av m. fl. (vpk), vari yrkats att uttalade sig för ettförbud mot öppethållande på sön- och helgdagar för butiker och varuhus samthemställde till regeringen att förslag till författningstext häromutarbetades, och 1976/77:395 av herrJönsson i m. fi. (s). 1. motionen 1976/77:295, 2. motionen 1976/77:395. Tillbetänkandet hade fogats ett särskilt yttrande av i Glömminge(c). Hen iAriöv (s): behandlar kammaren affärstidsfrågan. År1971 upphörde på prov den då gällande lagen om affärernas öppethållande. Denlagen hade en utformning där kommunernas godtycklighet i stor utsträckningbestämde öppethållandet, och allt talade för att denna lag var sämre än ingenlag alls. Visom den gången var med om att på prov avskaffa lagen måste nu tyvärr konstateraatt vi var för optimistiska. Utvecklingen har gått i en riktning som gör attinförandet av en ny och i förhållande lill den gamla lagen skärpt reglering avaffärernas öppettider måsle aktualiseras. År1974 beslöt på förslag av näringsutskottet med anledning av ettfiertal motioner att begära en utredning av frågan, och både år 1975 och invänta resultatet av denna utredning. Som medlem och aktiv i har jag velat ha en så väl genomtänkt lagsliflning som möjligt på området och därför har jag vid samtliga tillfällen röstat på samma sätt som kammarens ma joritet. Den undersökning somHandelsansiälldas förbund gjorde 1976 visar all dennegativa trenden fortsätter. Det kontinuerliga sön- dagsöppelhållandel ökar fortfarande i omfattning. Det har varit en upp åtgående trend efter det att affärstidslagen upphörde vid års skiftet 1971-1972. Vid varuhusen har öppethållandet stabiliserats på en mycket hög nivå. Av samtliga varuhus har haft öppet alla . Detta måste betraktas som en anmärk ningsvärt hög andel med tanke på att varuhusen väger tungt både om- sättningsmässigt och personellt. Detkontinuerliga söndagsöppelhållandet i den privata livsmedelshandeln har ökat iomfattning från mättillfälle till mättillfälle. - frånokiober 1975 till - har det enligt förbundets mening varit enanmärkningsvärt slor ökning med inte mindre än nära hundra enheter. Dennaökning inom den privata livsmedelshandeln kan få konsekvenser. Risk föreliggerför all andra företag och branscher föOer med i denna utveckling. Detär mot bakgrund av denna utveckling som jag och några andra socialdemokraterhar väckt motionen 395. Bland motionärerna finns både medlemmar iHandelsansiälldas förbund och andra partivänner. Meningen med motionen är attvi vill påskynda ett ställningstagande i frågan, och den har tillkommit pågrund av den starka opinionen bland de af-färsanställda - en opinion som ärstark också på många andra håll. En alldeles färsk undersökning visar f ö. attinte av medlemmar vill ha en ny lag. Affärstidskommitténavsåg att lägga fram sill förslag . Detta förutsatte ocksånäringsutskottet i sitt betänkande . Det har därför skapat oro närhandelsministern har omöjliggjort detta genom att i Qolbegära och få regeringens tillstånd att utöka kommittén med två ledamöter.Dessa har också sedan tillsatts. I näringsutskottets betänkande nr 17, som vinu behandlar, erinrar utskottet om handelsministerns interpellationssvar tillherr i , där han utlovade all hanskulle verka för en skyndsam behandling av affärstidsfrågan. Jag tycker det äranmärkningsvärt att han i detta svar inte talade om att han ungefär samtidigtvidtagit en åtgärd som innebar den direkta motsatsen - en åtgärd som man kanmisstänka var orsakad av en viOa att ändra majoritetsförhållandet i kommittén. Nuförutsätter ulskollel all handelsministern kommer alt hålla sitt löfte, och jagtolkar detta som att man också har samma uppfattning som lidigare - att fråganbör återkomma till . Jag hade hoppats att utskottet åtminstoneskulle ha samma starka skrivning som , då utskottet framhöll att fieraskäl kunde anses tala för en ny reglering i någon form av butikernasöppethållande. Jagförutsätter emellertid alt utskottet inte har ändrat mening och hoppas attutskottets talesman bekräftar detta. Utskottet är enhälligt. i Glömminge, som varit en av reservanterna i utskottet ochsom då uttalade sig för lagstiftning, har nöjt sig med ett särskiltyttrande. , som är ledamot av affärstidskommittén, har i dettasärskilda yttrande lill näringsutskottets betänkande förutsatt attpropositionen kommer att avlämnas med del skyndsammaste. Jag hoppas detsammaoch har därför inget yrkande. Näringsuiskottethar behandlat årets motioner myckel snabbt. Låt mig, herr talman, till sistuttala den förhoppningen att handelsministern kommer att handla lika snabbtnär han får utredningsförslag och remissyttrande, så att redan ihöst får möjlighet att ta ställning lill frågan om en ny affärstidslag. (vpk); Det finns kanske ingen anledning att dra upp en lång deball igen i denhär frågan, men jag vill ändå anföra några synpunkter. Ingentinghar framkommit , då affärstidslagen slopades, som ändrar vpk:suppfattning när del gäller butikernas öppethållande. Tvärtom har mycket häntsom styrker uppfattningen att del inte är kon-sumenibehovei som är pådrivandenär det gäller söndagsöppelhållandet. Omvi ser tillbaka till 40-timmarsveckans införande, så finner vi att banker,försäkringsbolag och kommunala och statliga myndigheler var snabba all göralördagen till fridag, och det var väl bra. Men har öppettiderna fördenna serviceverksamhet bara krympt, trots all besöksfrekvensen på dessainstitutioner ökat kraftigt. Många som slår på en arbetsplats måsle laledigt från sitt jobb om de skall uträtta ett myndighetsärende. Men där ställsinga krav på ökat öppethållande. Det beror väl på att del inom deserviceinrättningarna inte finns någon anledning till konkurrens. De ger helleringen utdelning av vinst och profil. Möjligen gäller delta inte bankaffärer,men de stora kunderna i bankerna har inget behov av ökat öppethållande - deklarar sina affärer ulan att få avdrag för ledighet från jobbet. Närdet gäller butiker och varuhus, särskilt inom livsmedelsbranschen, är man avnågot skäl beredd att konstruera fram ell konsumenlbehov, likaså ettarbetsmarknadsbehov för arbele . Här har arbetstidsförkortningenfåll motsatt effekt. Ca 20 96 av hela arbetskraften har inte ens full arbetstidi dag. De borde därför kunna köpa sina livsmedel även om butikerna är stängdapå . Nuhar vi fått en ny handelsminister, , och hansinsats på del här områdei har varit att han utökat denaffärslidskommiité som skulle ha varit färdig med sitt arbete . Den hade som uppdrag attgranska och analysera affärslidsnämndens utredningsmaterial och även framläggaförslag till åtgärder. Handelsministernhar framfört två skäl för utökningen av kommittén. För det första saknades deten moderat i utredningen - de andra två regeringspartierna var representeradeliksom socialdemokraterna. För det andra var konsumentintresset enligt hansuppfattning inte företrätt. Därför ansåg han del lämpligt att utöka kommitténmed en moderat och en representant från . Han har alltsåunderkänt den hittillsvarande kommittésammansättningen. Jagskulle viOa fråga handelsministern: Hur mycket mera konsument är representantenfrån än exempelvis förbundsordföranden för dehandelsanställda, , som suttit med i affärstidskommittén? Dehandelsanställda är väl i allra högsta grad konsumenter, men deras inställningtill frågan om söndagsöppet är handelsministern tydligen inte intresserad av. Jagtror att syftet med utökningen av affärstidskommiltén snarare är det somframförts av tidningen , nämligen all skapa en utredningsmajoritetmot lagstiftning. Kan man genom hänvisning lill pågående utredningar skjuta uppett beslut , finns det stora förutsättningar för att skapadet konsumentbehov av fritt öppethållande som vissa politiker tydligen är uteefter. Vidmotionsbehandlingen var näringsuiskottet som i nämndeenigt i sitt uttalande all fiera skäl kunde anses tala för en reglering i någonform av butikernas öppethållande. Utskottet förutsatte vidare all den dåaviserade utredningen skulle komma att noga pröva detta alternativ och därvidbl. a. överväga de fackliga organisationernas infiytande på området. År1976 avstyrkte utskottet vpk:s motion om förbud mot öppethållande på sön- ochhelgdagar med hänvisning till att affärstidskommitté avsåg att läggafram förslag . grundar sig avslagsyrkandet på att denutökade affärstidskommiltén beräknas avlämna sill betänkande . Då beräknas tydligen de nya representanterna i kommittén hahunnit påverka utredningen till en annan inriktning. Det är min anmärkning. Handelsministernförklarar att han avser att verka för en skyndsam behandling avaffärstidsfrågan. Det är ju det minsta man kan begära i det här fallet. Imotsats lill 1975, då utskottet klart tog ställning, säger man ingenting i detbetänkande som vi nu behandlar. Har alla ledamöter i utskottet bytt uppfattningi samband med regeringsbytet? Vänsterpartietkommunisterna kan inte acceptera att beslutet om butikernas öppethållandeytterligare skjuts . Utredningar som utreder utredningar behövsinte. Underlaget för ell beslut finns . Och en sak vill vi gärna slåfast; köpkraften för de lågavlönade förbättras inte genom ett ökatöppethållande. och har på kongresser fattat beslut om krav på en nyaffärstidslag. Det är väl ändå en stor andel av konsumenterna som står bakomde besluten? Dessutom önskar, som lidigare har framhållits här, en övervägandedel - totalt 70 96 - av medlemmarna i en ny affärslidslag.Med detta som underlag kan man inte komma ifrån alt trots sin underlägsenhet ärdet i det här fallet liksom i samhällel i övrigt de kommersiella intressena somförst tillfredsställs. Vpkkan inte godkänna en sådan styrning utan vidhåller yrkandet i motionen altriksdagen nu uttalar sig för ett förbud mot öppethållande på sön- och helgdagarför butiker och varuhus och att regeringen utarbetar ett lagförslag härom. Inteheller vi har tänkt oss att det kan komma tidigare än 1977, eftersom vi nu ärdär, så i del fallet är vi överens med de socialdemokratiska motionärerna.Däremot har vi ett konkret yrkande om förbud. Jag yrkar, herr talman,bifall till motionen 1976/77:295. iÄngelholm (s): När år I97I beslutade att den då gällande affärstidslagenskulle slopas fr. o. m. fanns del en ganska stor oppositionmot beslutet.