prot · G009100 · 1976-12-31 00:00:00 — Vi fär båda tillfälle alt i denna arbetsgrupp närmarepenetrera det. Jag tycker emellertid alt del är angeläget all arbetsgruppen nusnabbi tar upp sammansättningen av utskott. Dentredje punkten jag vill att arbetsgruppen snabbt skall arbeta med ärtiielfrägan. Här har utskottet skrivit atl sä bör ske, och jag utgår ifrån somsjälvklart att den frågan tas upp i arbetsgruppen. Fråganom öppnande har diskuterats sä mycket atl väl strängt taget allaargument vid det här laget är uttömda. Jag nöjer mig med all erinra om detbeslul som fattade 1973 i samband med grundlagsreformen. Del innebaratt man biföll utskottets hemställan, och utskottet skrev: "Ulskottelanser i likhet med vad som anförts av grundlagberedningen atl riksdagensofficiella öppningshöglidlighet bör anpassas till del mönster som gäller vidett parlamentariskt statsskick. Var öppningsceremonin skall äga rum reglerasinte i RO;s huvud- eller tilläggsbestämmelser. Utskottet utgår, liksomgrundlagberedningen utan meningsskiljaktighet gjort i sin molivtexl, från attceremonin normalt förläggs till plenisal." Delta bör vara noganvisning för talmannen och vice talmännen. Närdel gäller de offentliga utskottssammanträdena vill jag instämma i BertilFiskesjös kommentar att sådana sammanträden förutsätter mycket vidlyftigaförändringar i hela arbete. Det går inte att hänga på den nuvarandeorganisationen offentliga utskottssammanträden. Vadslutligen gäller den motion som har burit fram tycker jag all denär väl värd att observeras. Där har de problem tagits upp som vi finner detnödvändigt atl brottas med, men jag är inte säker pä att den lösninghan föreslagit är den riktiga. Detfinns f n. en stark specialiseringstendens inom den svenska . Vihåller oss till våra utskott, och i kammaren går vi upp och talar i de ärendensom vederbörande utskott har behandlat. Skulle tankegång bliverklighet skulle del innebära en ännu starkare specialisering - det blir då engrupp specialister som kommer atl avgöra en rad riksdagsärenden. Men vi börhålla hela problemet om arbetsmetoder öppet för debatt. Jaguppfattar också närmast motionen som ett försök att få till stånd en debalt pädet här området. Litetförvånad är jag väl över all molionen har fullföljts med en reservalion. Detär nämligen myckel lätt all argumentera emot de förslag som där har lagts fram,och så som reservationen har blivit utformad kommer den ju också att sysslabara med de förslag som förts fram i motionen; de placeras inte in i någotstörre sammanhang. Även jag ber att få yrkabifall till utskottets hemställan. HenMÅBRINK (vpk); Flera frågor som sammanhänger med arbetsformer behandlas ikonslitulionsutskottels betänkande nr 36. Riksdagensarbetsformer är inte oviktiga ur demokratisk synpunkt. Sä långt möjligl börexempelvis partierna kunna arbeta på likartade villkor. Det är i dettasammanhang ulskotisarbelet bör ses. Jag vill något beröra uiskotlsarbetet ochreglerna för utskottens sammansättning. Deltorde råda en allmän uppfattning att utskottsarbetet är en viktig del avriksdagsarbetet. I förarbetena lill utskottsreformen diskuteradesutskottsorganisationen och partiernas möjligheter att della i uiskotlsarbetet,som då tillmättes stor betydelse för ärendenas sakbehandling. Isamband med grundlagsreformen 1973 yrkade kommunisterna bl. a.att varje partigrupp, motsvarande parti som vid riksdagsvalet fått minst 4 %av rösterna i landei, skulle äga rätt all besätta en plats i varie utskott.Samtidigt föreslogs all antalet ledamöter i utskott skulle vara 17 och altplatserna i övrigt skulle tillsättas proportionellt. Vi vann inte gehör fördenna uppfattning vid det tillfället. Sedanenkammarriksdagens början har utskottsplatserna fördelats efter ettprocentuellt system. Detta innebär atl vpk med 17 riksdagsmandal erhöll 11ordinarie utskottsplatser och med 19 mandal 13 utskottsplatser. Dessutom harpartiet haft suppleantplaiser i ytterligare ett par utskott. Ensvaghet i denna ordning har varil alt den inle baserats på av riksdagenfastställda regler utan byggt på förhandlingar mellan partierna. Detla leddeockså lill alt val del syslem frångicks som tillämpats , vilket som bekant fick till resultat att vänsterpartietkommunisterna f n. står utanför ulskotisarbelet. Riksdagensarbetsformer m. m. Riksdagensarbetsformer m. m. Dennu rådande situationen inverkar negativt pä utskottens beredning av ärendena,den försvårar arbete och den försämrar framför allt riksdagsarbeleiför etl parti. Vi har därför frän kommunisterna väckt enmotion, vari vi föreslår all utredningen om arbetsformer får iuppdrag att "snabbi framlägga förslag om ändring i riksdagsordningen medinnebörden att alla i representerade partier skall ha rätt atl deltai ulskottsarbete". Imolionen pekar vi på alt i utskottens beredningsarbete ingår specialföredragningar,uppvaktningar, studiebesök, resor etc. som viktiga inslag, vilket talar för attalla partier bör vara företrädda i utskotten för all ha likvärdigaarbetsmöjligheter. Konslitutionsulskoltetutvecklar ytterligare argument för att partierna bör vara representerade iutskotten. Ulskottel åberopar bl. a. erfarenheterna efter enkammarreformen ochpekar pä utskottens tillgäng till kvalificerad personal, remissförfarandet ochhearings inför utskotten liksom pä alt utskotten genom resor både inom landeioch utomlands får värdefull information som har stor betydelse förriksdagsarbetet. Utskottetfastslår att det självfallet är av stort intresse för alla de i riksdagenrepresenterade partierna att delta i ulskotisarbelet och alt del även fränallmän synpunkt får anses mindre tillfredsställande atl den nuvarande ordningenför val till utskott kan leda lill att parti helt ställs utanförulskoltsarbelel. Egentligenborde utskoliets resonemang leda fram lill att vpk-motionen tillstyrks.Ulskottel stannar dock vid att anse att utredningen om arbetsformertorde vara oförhindrad atl ta upp frågor om bl. a. utskottens sammansättninglill övervägande. Hela utskottets motivering utgör elt starkl slöd för detankar vi framfört i molionen, men formellt biträds inle yrkandet om uppdragtill utredningen om arbetsformer att framlägga förslag. Utredningenbör, när den lar del av utskottets argument, inte bara känna sig oförhindradalt ta frågan om utskottens sammansättning till övervägande, utan den börnärmast kunna anses anmodad atl göra detla. kommunisterna är företrätti utredningen, och vi kommer med utgångspunkt i konslitulionsutskollelsskrivning att väcka frågan i utredningen. Därför avstår vi från yrkande ianledning av konstilu-lionsulskoltels belänkande, även om vi, som sagt, tyckerall della mycket väl hade kunnat utmynna i tillstyrkande av motionen. Lät mig slutligen säga all del är angelägel all klara regler skapas förutskottens sammansättning och att della bör ske utan alltför långt dröjsmål.Konstilutionsutskoltels argument utgör stöd för denna ståndpunkt. Hen KOMSTEDT (m): Under 1800-talel och speciellt i börian av 1900-lalei utvandrade mångasvenska medborgare lill . De svenskarna och deras efterkommande har i mångafall behållit traditionen frän sitt gamla hem- Mänga svenskar somnu besöker avlägsna släktingar i omvittnar hur man fortfarande, eftermänga decennier, försöker bevara traditionen frän det gamla landei. Under1960- och 1970-lalen har vi haft stor invandring till från många olikaländer. De invandrarna har vi varit angelägna om all hjälpa för alt de skallkunna bibehålla traditionerna från sill gamla hemland. På den punkten har vi visatstor omsorg, inte minst i . Mennär det gäller svenskar boende i är bevarande av traditioner - för alltala slangspråk - inte "inne". Del som förr kallades riksdagenshögtidliga öppnande har övergått lill något ceremonilösl som inlederriksdagens arbetsår. Delär mänga medborgare i vårt land som uppskattade del gamla sättet atl öppnaSveriges riksdag. Del vittnar inte minst de mänga om som varie år i mängatimmar köade lill del fätal platser som fanns för atl få övervara ceremonin irikssalen. är det många människor - speciellt äldre - som genom den nya teknik ochmöjlighet som televisionen ger uppskattar alt fä se öppningsceremonin. Dettahar jag påpekat i min motion 1976/77:577. nya grundlagen står att all makt utgår frän folket. Men detla gäller inleriksdagens öppnande. Här är det talmannen som är enväldig, med undanlag för närhan - som del slår - i samråd med vice talmännen anger på vilket sätt riksdagenskall öppnas. Dennya riksdagsmajoriteien visade redan från börian sitt goda omdöme genom all,trots regeringsskiftet, omvälja till talman. Jag sätter nu mitthopp till och hans goda omdöme och hoppas att han tar intryck avfolkets vilja, det folk varifrån all makt utgår. Detlahar också påpekats av de moderata representanterna i det särskilda yttrandet ikonstitulionsulskoilets belänkande och även berörts av i . Med detta, herr talman,låter jag mig nöja denna gäng. Riksdagensarbetsformer m. m. Jag är den första all beklaga atl jag tvingas ta kammarens tid ianspråk i den här frågan. vill jag genast böria med det som talarevanligen slutar med. Jag yrkar bifall lill molionen 1976/77:567 om slopande avtitlar i officiella språk, och jag vi 11 också meddela alt jagkommer att begära votering. Imotionen yrkar vi all slopar användandet av titlarna fru,fröken och herr i det officiella språket och i stället använder förnamn plusefternamn. Motionen 1976/77:573 innehåller i sak samma yrkande.Konstitulionsulskollet har svarat genom alt hänvisa lill sitt utlåtande i sammafråga . Där sade man sig ha förståelse för syftet med molionen, menhänvisade lill en utredning om arbetsformer. Jag har grubblat ända sedan jag såg detta utskottsbetänkande. Vad ärdet man skall utreda egentligen, varför och i sä fall Är det hur mångafruar, fröknar och herrar som sitter i ? Det kan var och en av ossläsa i sin fickkalender. Är del den långa historien om när denna titulaturinfördes? I sä fall kan vi snabbt la lill riksdagensprotokoll alt titlarna fröken och fru kunde användas första gången , medanherrarna som bekant varil "herrar" myckel m. längre. Skall vi lålautreda om det finns en bestämd önskan frän dem som valt oss atl vid variedebalt få veta om det är en gifi eller ogift kvinna som talar? I så fall tyckerjag vi skall utreda om de är lika myckel intresserade av alt känna till demanliga ledamöternas civilstånd också. Skall det ägnas sammanträdeslid åt altfundera på vad reformen skulle kosta? Det här vore, såvitt jag förstår, enreform där vi inte skulle hitta en enda femma som kunde skilja partierna ål. Ärdel någon oförklarlig hänsyn till att någon ledamot har ett förnamn som honeller han av något privat skäl inte vill låta komma lill offentlighet som görall vi inte skall kunna tilltala varandra med för- och efternamn? Del hjälperinle, för förnamnet står pä valsedeln. Och jag har kollat, del finns varken Xerxeseller Xanlippa bland oss. De fiesta av oss har ganska trevliga förnamn.Dessutom vill jag påpeka alt det ligger en fara i en sådan här utredning. Jaghar fält höra atl i en kommun som heter lät man utreda titelfrågan ifullmäktige för något är sedan. Del tog , man arbetade intensivt ochkom fram lill atl det bästa vore alt använda födelsenummer. riksdag representerar svenska folkel. Tror någon här ikammaren atl våra väljare har skickat hit oss för att ödsla tid och pengar påall utreda en så enkel fråga? Jag tror inte alt mina väljare menar det. Jagtror inte att något annal partis väljare menar del heller. Jag tror inle attväljarna tycker att vi skall hälla på och utreda den här frågan. Vi är faktisktbeslulsmässiga . Jagyrkar bifall lill molionen 567, vilket i praktiken även innebär bifall lillmotionen 573. Eller lalman Torslen ! Jag skall tala i samma ärende som KarinAhrland gjorde. Frågan om man skall använda civilslåndstitlar tillhör demindre problemen här i världen, men likväl är det något som kvinnor irriterasöver. När jag och övriga undertecknare väckte molionen 567 fick vi många brevoch samtal från kvinnor som instämde i att det är märkligt alt görskillnad på kvinnor och kvinnor efter civilstånd när vi sitter här efterparlifärg. Många som hörde av sig var också irriterade över del inte hellovanliga sättet alt titulera kvinnor i vissa offentliga sammanhang, där mansäger fru följt av mannens yrkestitel plus hans förnamn och efternamn. Jag harsjälv blivit lilulerad som fastän jag varken heter Magnusi förnamn eller i efternamn. har inte denna extrema formav civilståndstilulering, men att bli kallad fru eller fröken är irriterandenog när vi i del vardagliga arbetet utanför kammaren är du och syster och bror medvarandra. Viskall också ha i minnet att fru- och frökentitlar är en kvarleva från den tiddå kvinnor var omyndiga beroende på sitt civilstånd. Det är faktiskt intelängre sedan än alt många av kammarens ledamöters egna mödrar varomyndigförklarade. skrev i en le-darkommentar i börian pååret att jusl i skall man slå vakt om arvet med fru- och frökentitlaroch anspelade också då gifta kvinnor var omyndiga. Jag tycker del ärmärkligt alt jusl samma instans - - som myndigförklaradekvinnorna skall envisas med all använda förlegade titlar. Jagbörjade med alt säga atl detta inte är någon stor fråga, och det är det inte omman bortser frän del historiska perspektivet. Det som är litet i den här frågangäller hur skall kunna behandla problemet. Jag måste säga att jaghar oerhört svårt all förklara för de kvinnor som har hört av sig till ossmotionärer alt måste utreda den här frågan när man har utrettden . Hur skall man fä förtroende bland väljarkåren för detsvenska utredningsväsendet när man säger att frågan om fru, fröken och herr iriksdagens debatter är under utredning ? Nej, äradekammarledamöter, rösta med motion 567! Jag yrkar bifall lill den motionen. Riksdagensarbetsformer m. m. Fröken (); Jag vill säga några ord med anledning av de inlägg som gjorts fränfolkparlihåll och som berör en motion som jag väckt tillsammans med enpartikollega. Vår uppfattning i sakfrågan kommer klarl lill uttryck i molionen.Vi menar alt vi här i har etl officiellt språkbruk som är otidsenligtnär del gäller bruket av titlar. Del förhållandet all vi använder titlarnaherr, fru och fröken bidrar i praktiken till alt vi konserverar ensärbehandling av män och kvinnor. Till skillnad frän männen tvingas kvinnor itid och olid att ange sitt civilstånd, alternativt vilken civilsiåndsanknutenliiulering man föredrar för egen del. Som jag ser del är del väsentligt atlriksdagen även i detta avseende eftersträvar arbetsformer som bygger päprincipen om jämställdhet mellan könen. Del har betydelse föropinionsbildningen i jämställdhetsfrägorna i stort. Förnågot år sedan behandlades den här frågan av . Konsli-lutionsutskotielbehandlade den då aktuella motionen i positiva ordalag och hänvisade lilltalmanskonferensens utredning om arbetsformer. Ingenting påtagligthar hänt . Men mol bakgrund av att frågan nu äterigenom haraktualiserats genom tvä motioner, atl intar denståndpunkt del gör och erinrar om vad man sagt, förutsätter jag snabbt kommer fram lill en praktisk lösning av frågan. Jag ser därför ingenanledning atl ställa något yrkande mot bakgrund av de krav vi för fram imotionen 573. Jag förutsätter all tyngden bakom etl samlatkonstiluiionsulskott, som är positivt i sakfrågan, och de två motionsyrkandenaskall ge avsett resultat. Riksdagensarbetsformer m. m. Meddetta anförande, i vilket i (c) och ()instämde, var överläggningen slutad. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservalionen av herrTarschys, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs pä bifall lill dels utskottets hemställan, dels utskottets hemställan medden ändring däri som föranleddes av bifall lill molionen nr 567 av fruBernström m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoleringsproposition: Densom vill atl kammaren bifaller hemställan i belänkandet nr 36 mom. 8röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit utskottets hemställan med den ändring däri som föranleds avbifall till molionen nr 567. Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparai. Denna omröstninggav följande resultat: §6 Restitution av bensinskatt till kustfiskare Föredrogsskatleulskotlets betänkande 1976/77:34 med anledning av motioner rörandevägtrafikbeskatiningen m. m. Hen (): I molionen 1976/77:450 har vi motionärer lagil upp frågan omrestitution av bensinskatt till kustfiskare. De som utövar kustfiske är i storutsträckning äldre personer som har upphört alt bedriva s. k. trålfiske, enärdelta är alltför arbetskrävande. En kusifiskare måste alltså nöja sig med betydligtlägre årsinkomster än trålfiskarna. Vi finner det rimligt alt del lill utövareav kustfisket utgår kompensation för bensinskatt i likhet med vad som skerlill den som yrkesmässigt använder motorsåg och till den som i jordbruketanvänder bensindriven traktor. Ulskottelavstyrker motionen och motiverar det bl. a. med atl fiskaren har möjlighet altundvika bensinskatten genom atl använda båtmotorer med brännolje- ellerfotogendrift och alt sådana motorer torde vara de vanligast förekommande inomkustfisket. Nuär del så all kustfiskets utövare huvudsakligen använder bensin för motorerna ide bålar som begagnas i della fiske. Ulombordsmoiorer är myckel vanliga i delinindre kustfisket, och dessa motorer kan inte drivas med något annal änbensin. Vid vissa slag av fiske, och del gäller särskilt ålfiske, ärbensindrivna motorer överlägsna motorer med annat slag av drivmedel.Kuslfiskaren liksom övriga yrkesutövare använder sig helt naturligt av deredskap och de medel som bäst lämpar sig för det arbete han utför. Vidaresäger utskottet: "När en fiskare trots detla och i medvetande om all haninle är berättigad till individuell bensinskatteålerbäring ändå vall attanvända en bål med bensinmotor har han uppenbarligen inte tillmättbensinskallen någon siörre ekonomisk betydelse." Jagvet inte vilket underlag utskottet har haft för denna förmodan. Men somjagtidigare framhållit utövas kustfisket huvudsakligen av äldre personer, som avolika anledningar tvingats lämna ett mera lönande fiske och alltså nu får betydligtlägre inkomster. Om kuslfiskaren, vilket inte är ovanligt, förbrukar och skatlerestitulionen är per liter, så blir summan ganskabetydande. Jag vågar påstå, i motsats till utskottet, all en återbäring av denstorleksordningen i de inkomstlagen där kustfiskarna ligger blir av storekonomisk betydelse för dem. Utskottetpåstår också all en individuell restitution skulle medföra ett inte obetydligtmerarbeie för skatteadministrationen. Jag kan inle godta altskalleadminislrativa skäl skulle vara större när det gäller att ge restitutiontill kusifiskare än lill skogshuggare och lantbrukare. Det kan inte vara merbesvärligt för skallemyndigheterna att la emot en ansökan från fiskaren isamband med självdeklarationen, i likhet med vad som sker för övriga här nämndayrkesutövare. har del bedömts vara vissa svårigheter med kontrollenav återbäringen, men genomför vart tredjeår en s. k. fiskeriinven-lering, som ger etl säkert underlag för ifrågavarandekontroll. Nuär ulskottel enigt, och därför torde del inle vara meningsfullt all yrka bifalltill vår motion. Men lät mig avslutningsvis säga alt med hänsyn till denkvantitet bensin som förbrukas i kustfisket och det höga pris denna betingarsamt kustfiskets låga lönsamhet förefaller del för oss motionärer vara etträtlvisekrav all fiskaren, pä samma sätt som skogs- Restitutionav bensinskatt till kustfiskare Restitutionav bensinskatt till kustfiskare huggaren och lantbrukaren,erhåller återbäring av den bensinskatt som erläggs vid inköp av bensin. Vifinner oss ha anledning att återkomma i delta ärende. Överläggningenvar härmed slutad. 1976/77:35 med anledning av motioner angåendeavdragförökade levnadskostnader i vissa fall På förslag av herr förste vice talmannen beslötkammaren all uppskjuta behandlingen av på föredragningslistan återståendeärenden lill morgondagens sammanträde. §8 Herr förste vice talmannen meddelade all på föredragningslistan förmorgondagens sammanträde skulle civilulskotlels belänkanden nr 18-20 uppförasfrämst bland tvä gånger bordlagda ärenden. § 9 Meddelande om fråga Nr 100 den Meddelades all följande fråga framställts q ~,p- i q-i-i den30 mars Meddelande om fråga1976/77:357 av i (c) till herr kommunikationsministernom Ijudförsiärkare pä telefoner i offentliga lokaler: I offentliga lokaler och institutioner finns somregel telefoner för allmänheten. Del är sä vanligt atl alla som kan utnyttjatelefonen anser del vara en självklar rättighet. Förmänga av de hörselskadade framstår denna möjlighet inte som lika självklar.Telefoner i allmänna lokaler och institutioner saknar lill övervägande delförstärkare. Telefonförstärkarenär ett billigt och enkelt tekniskt hjälpmedel, som på etl effektivt sättunderiäilar möjligheterna för en stor grupp hörselskadade atl telefonera. Jag vill ställa följandefråga lill herr kommunikationsministern: medverka till alt i offentliga lokaler, såsom sjukhus,övriga vårdinrättningar, sporthallar, bibliotek och järnvägsstationer,installerar telefonförslärkare på de telefoner som finns där och altnyinstallation av telefon i lokalerna sker med ljudförstärkare? §10 Kammaren åtskildes .