prot · G00957 · 1976-12-31 00:00:00 — För all här la några exempelkan jag nämna att man som alternativ lill service på stationen kan ordna medin- och utlämningsställe i en affär eller en bensinmack på orten. I vissa fallkan man för mindre skrymmande gods anlita befintlig busstrafik och via godsombudi en kiosk eller vid en busshållplats i direkt kontakt med föraren hämta elleravlämna sitt gods. Detfinns en mängd olika möjligheter alt klara detta. Jag utgår från att SJ, likaväl som vi inom regeringen, vid uppdragandel av handlingslinjerna skall finnadet angeläget alt utnyttja de möjligheterna pä ett för kunden fördelaktigtsätt. Slutligenframställde i följdfrågan vilka säljåtgärder SJ harvidtagit för all öka godsvolymerna. Jag vill där svara att SJ under många århar drivit en myckel aktiv marknadsföringspolitik med annonsering och annanupplysning, och i stort sett kan man väl säga att den marknadsföringen harpräglats av ell i hög grad modernt förfarande och stor fiexibililel. Den harockså givit goda resultat. Jag har kommit in i denna debatt något sent och har tyvärr inte hunnitskaffa mig den överblick i ärendet som jag behövt ha. Men jag tycker all det ären mycket viktig fråga som i här har tagit upp. Den berörju hela styckegodsrörelsen i vårt land, och den indragning av SJ:sgodslransporlverksamhel som pågår har väckt och väcker stor oro ute ilandet. SJbetraktar väl denna indragning som en normal rationaliseringsålgärd i försökenatt minska del underskott som SJ redovisar för styckegods- hanteringen, och enligtvad jag förstått emanerar de beslut som SJ här fatlal från de direktiv somSJ-ledningen skickade ut till distrikten . Där sades detall distrikten skulle göra en inventering och till SJ inrapporterahur myckel mindrekostnader man kunde få genom att minska slyckegodsservicen påde stationer där man haft styckegodsservice utöver ordinarie expeditionstid, t.ex. kört i tvä skift. Syftetvar alltså att SJ skulle krympa serviceområdet därför att del skulle innebärasvårigheter för vissa stationer alt hålla expeditionstiderna. Genom deindragningar som SJ dä förväntade sig skulle man få en del mindrekostnader ochdärmed uppnå bättre balans i styckegodsrörelsen. Men vad som brast i dennautredning - såvitt jag såg, när jag gick igenom direktiven - var att det intesades någonting om vilka mindreinläkler man också skulle få av den försnävadeserviceverksamheten för styckegodset. Och detta är tyvärr signifikativt förSJ. Man lägger så oerhört stor vikt vid kostnadssidan men tar inle reda på vilkaeffekter åtgärderna kan få på intäktssidan och vad åtgärderna kan ha förnegativa mulli-plikaloreffekler när det gäller servicen på andra områden. Närservicenhar en oerhört stor betydelse. Jag har förståelse för SJ:s spridning medlastbil från knutpunkter i fråga om stycke- och containergods och all annangodstrafik. Men det finns en gräns för denna koncentration. När det gällerslyckegodstrafiken behövs en närservice. Om den minskas förlorar man inte baradet gods som SJ tycker sig ha blivit belastat med, ulan man förlorarytterligare gods. Vart tar del godset vägen? Jo, det far hell enkelt ut pålandsvägen. SJ:s mindrekostnader minskar visserligen, men jag är övertygad omalt i stor utsträckning minskar SJ:s intäkter så mycket mera. Jagser inle den här frågeställningen, när man tar upp det i , som enkritik mot kommunikationsministern, men jag anser att det är ett viktigtobservandum gentemot SJ. Justnu pågår en del trafikpolitiska och andra utredningar som sedermera skallsammanföras i en proposition om den framlida trafikpolitiken i vårt land. OmSJ genom indragningar och rationaliseringar inom sitt eget verksamhetsområdeoch beslutsområde ändrar sin service kan man komma i det läget att manundergräver godsunderlaget så an del får effekter som man inle har drömt om. Minavsikt med det här inlägget är all fästa uppmärksamheten på vikten av all maninom SJ är sparsam med omfattande rationaliseringar som kan försvåra SJ:s lägeoch SJ:s möjligheter att hävda sig bättre på marknaden när SJ får andrautgångspunkter för sin verksamhet i en framtida ny trafikpolitik. Omavvägningen mellan SJ.s bilgodstrafik och spårbundna godslrafik i (): Statsrådet uttryckte farhågan att jag rent av hyste misstänksamhetemot hans person. Del kan jag försäkra att jag inte gör. Jag hyser i stället deallra största förväntningar på statsrådets kvalifi- ömavvägningen mellan SJ.s bilgodstrafik och spårbundna godslrafik kalioner, som i den nyaoch betydelsefulla position han innehar efter regeringsskiftet kommer att kunnavar ytterligt värdefulla för den svenska iransporipolitiken. Del är också en avanledningarna lill all jag har rikiai mig till honom med min interpellation. Attjag inle heller hyser misstänksamhet mot SJ kan jag försäkra, men denformulering som kommit till användning i svaret gav mig anledning alt funderaöver om formuleringen läckte alla människors behov ute i bygden, ochföljaktligen kunde det uppfattas såsom en misstanke. I stället var faktisktstatsrådets svar mycket positivt när del gäller möjligheten för så många allmed relativt enkla medel få sin lilla gods-transporlservice ordnad - statsrådetuttryckte det, om jag minns rätt, så alt butiker och servicestationer skullekunna hjälpa lill i del här fallet genom att fungera som inlämningsställen. Delär en enkel och bra åtgärd som rimligen eliminerar de fiesta av de farhågor jaghar tagit upp i min interpellation. Jagvill emellertid återkomma lill frågan om de härgodsinlämningsslällena. Jag utesluter faktiskt inte i min interpellation rent av skulle kunna tänka sig, vid hot om nedläggning av ettinlämningsställe, all stimulera överföringen av gods från laslbilslrafik lillinlämningsställel. Därmed har den lilla orten sitt inlämningsslälle kvar, ochden har förhoppningsvis också två tjänstemän kvar på platsen som sköter delta. Medandra ord: resonemang om en levande landsbygd ges på det sättet innehåll. Jagtror att den nya regeringen har haft detta klart för sig då man iregeringsdeklarationen noterade att iransporipolitiken, om jag minns rätt,skulle vara ett led i regionalpolitiken. Det finns alltså här kopplingar som,om mina intentioner i någon män kunde vinna gehör, också skulle tillgodoseandra saker än ren iransportpolitik och godsservice. Jag ber all återigen fåtacka statsrådet för det välvilliga svaret. Jag tolkar uttalande ungefär så, att han anser att maninom SJ i nuvarande transporlpolitiska läge bör vara återhållsam med sådanarationaliseringsätgärder som kan försvåra genomförandet av en ny ellermodifierad iransportpolitik. I den åsikten kan jag hell och fullt instämma. Ensådan återhållsamhet skall naturligtvis också prägla regeringens handlande, dåvi nom får besvär från kommunerna rörandeSJ-beslul som innebär indragning av service. Vi kommer all vara myckel varsammai avvaktan på att vi får riktlinjerna för den nya iransporipolitikenaccepterade av . I annat fall riskerar vi all handla i blindo ochvidta åtgärder som är till skada för framliden. Närdepartementet prövar dessa besvär som har ingivits och som kommer allfortsätta all strömma in, så kan man naturligtvis fråga sig: Vilka möjligheterhar vi inom departementet all överblicka utvecklingen? har visserligen inte variti departementet sä länge, men jag har en känsla av all man där har fått en godinsyn i förhållandena. Vi har haft denna överprövningsmöjlighel ända sedanhösten 1968, och ett förhållandevis , stort antal ärenden har alltså sedan dessanalyserats, behandlats och lett lill beslut av regeringen. Man har således päell i-ealistiskt och värdefullt sätt skaffat sig kännedom om verkningarna avolika åtgärder. När vi, i anslutning lill den verksamhet som bedrivs, i alltstörre utsträckning får sådana här besvär att pröva tror jag därför, som jagnyss sade, all vi har ell bra underlag för de beslut som departementet kommeratt föreslå regeringen att fatta. Jag ber att få tacka för den lugnande deklaration sornkommunikationsministern avgav i fråga om indragningar och liknandet Menomprövningsmöjligheterna gäller ju - såvitt jag förslår - bara renaindragningsärenden, i. ex. indragning av en bandel, servicen på en järnvägsstationosv. Vad regeringen inte kan komma åt är emellertid - återigen såvitt jagförstår- alt SJ begränsar sin nuvarande service på en station eller inom etttrafikområde. Man begränsar t. ex. in- och utlämningstiderna för styckegods påen expedition, vilket medför en försämrad service lill kundkretsen och lederlill bortfall av godsunderlag till förmån för lastbilstrafiken. Ett annatexempel är att man drar in en och annan lur pä en bandel, kanske en moiorvagnsom går i lokal eller regional trafik. Pä det viset försämras servicen ochminskas trafikunderlaget tills del är dags att dra in ytteriigare en tur. Närden lilla rest som sedan återstår inte utgör ett tillräckligt irafikunderlag,vill SJ dra in hela trafiken. Först när besked om della kommer lill kommunernahar de möjlighet alt gå till regeringen. Men om de hade möjlighet alt gå tillregeringen även vid ändring av turtidtabeller och, inte minst, vid ändring avturtiderna för in- och utlämning av styckegods, då vore det en klar fördel. Överläggningenvar härmed slutad. S16 Meddelande om interpellationssvar 1976/77:63om åtgärder för att förebygga självmord Med hänvisning till 6 kap. 1 i? riksdagsordningen vill jag meddelaföljande. Minavsikt var alt besvara inlerpellationen av om åtgärder föratt förebygga självmord. har emellertid inte möjlighet att taemot svaret . Jag har därför med henne överenskommit om all besvarainlerpellationen . S 17Om bekämpandet av allergiska sjukdomar Ombekämpandet av allergiska sjukdoinar Fru statsrådet erhöll ordet för allbesvara () anmälda interpellation, 1976/77:59,lill herr socialministern, och anförde: har frågat socialministern om han anser det lämpligt alttillsätta en utredning för att klarlägga behovet av forskning, utbildning,information och andra åtgärder för att pä ett mer effektivt sätt bekämpa deallergiska sjukdomarna. Enligtfastställd ärendefördelning är det jag som har alt besvara inlerpellationen. Allergiär en samlad benämning på olika sjukliga reaktionssätt mot kemiska och andrasubstanser, t. ex. astma, s. k. hösnuva, eksem och andra former av hudutslag. Såsomfru har framhållit i sin interpellation är allergiska problem mycketvanliga och ofta besvärliga alt komma lill rälla med. En stor del avpatienterna med allergiska sjukdomar behandlas av allmänläkare. Vissa patienterkräver emellertid specialistvård, främst vid lungmedicinska, internmedicinska,barnmedicinska, dermatologiska, oiologiska och yrkesmedicinska kliniker. Deastmasjuka har under fåll betydligt förbättradevårdmöjligheler genom all lungmedicinen i mycket betydande utsträckning harövertagit såväl sluten som öppen aslmavård. Jag vill här nämna alt socialstyrelsenår 1974 fastställde behörighetsvillkor för innehav av tjänst för vidareutbildadläkare inom verksamhetsområdet internmedicinsk allergologi. Därigenom börrekryteringen av allergologiskt skolade läkare underlättas. En utbyggnad avyrkesdermatologin pågår också, vilket är viktigt för stora grupper avallergiker. Eftersomöverkänslighet mot olika ämnen är ett resultat av en immunologisk process, ärdet i hög grad angeläget att få till stånd en utveckling inom kliniskimmunologi. Jag kan i delta sammanhang nämna, att socialdepartementetssjukvärdsdelegalion stöder denna specialitet vid fastställande avläkarfördelningsprogram. Vadbeträffar resurserna för forskning och utbildning i klinisk immunologi villjag erinra om att en första professur i detta ämne nu har inrättats vidKarolinska institutet med placering vid . Vidare övervägs inomuniversitets- och högskoleämbetet frågan om den framlida benämningen på enbefintlig professur i klinisk dermalologisk allergologi vid institutetoch dess anknytning til! Tjänster somprofessorer eller biträdande professorer i immunologi finns vidare viduniversiteten i , och samt vid ochstatens bakteriologiska laboratorium. Enbetydande grundforskning inom främst immunologi pågår i vårt land i närasamarbete med den internationella forskningen. Epokgörande forskningsinsatserhar utförts i värt land beträffande de s. k. allergen- specifikaIgE-aniikropparna, vilket har gett nya möjligheter för diagnos och behandlingvid allergiska sjukdomar. En praktiskt tillämpad forskning pågår också sedanlänge. Beträffande astma äger bl. a. en omfattande forskning rum på fieralungkliniker på universitetssjukhus i samarbete med företrädare förallergologi, klinisk immunologi, klinisk fysiologi m.fl. Ett annat exempelhärpå utgör ell med stöd från arbetarskyddsfonden i och Stockholmbedrivet projekt som tar sikte på att förebygga allergiska kontakteksem. Del ärgivetvis viktigt att forskningen inom detta område utökas och breddas genomsamarbete mellan företrädare för berörda specialiteter. Närdet gäller allergiska sjukdomar behövs också en bred information till bådeallergikerna själva och allmänheten. Delta gäller inle minst personer som idel dagliga arbetet kommer i kontakt med allergisjuka i förskolor, skolor, påarbetsplatser osv. Ökad information om möjligheterna att genom miljösaneringunderlätta allergikernas dagliga livsföring behövs liksom ökad förståelse förallergikernas problem. Riksförbundetmot allergi gör med ell visst statligt stöd en utomordentligt värdefull insatspå detta område. På det lokala planet är del enligt min mening lämpligt attdistriktssköterskorna i första hand informerar om allergiska reaktioner och omvad som går all göra för all skapa symlomfria miljöer eller minska patienternaslidanden. Avvad jag här här sagt framgår att allergiska sjukdomar är ett omfattande ochsvårbemästrat problem. Jag vill nämna att jag avser att ta uppallergifrågan med tillgänglig expertis inom mitl ansvarsområde. Meningen äratt dessa kontakter skall ge ökad kunskap om lämpligt sätt all angripaallergiproblematiken. Ombekämpandet av allergiska sjukdomar Jag ber först all få lacka statsrådet för svaret på mininterpellation. Delär ett ganska utförligt svar. Statsrådet uppehåller sig främst vid demedicinska synpunkterna och resurserna. Även om detta är viktigt tycker jag nogatt statsrådet i svaret ägnar sig alltför ensidigt åt forskningssidanoch betraktar allergin nästan enbart som ett sjukdomstillstånd. Statsrådetbortser frän att allergianlagen - den atopiska allergin - utgör 10-15 96 av allallergi. Svaret går därför inle heller in på grundproblemen, nämligen viktenav att kunna hålla sig borta från de aller-giframkallande ämnena. Den såviktiga profylaktiska sidan las knappast upp alls i svaret. Inle heller deninlernmedicinska allergologin poängteras tillräckligt, trots att så mångabesvär debuterar i barnaåldern och all förebyggande äigärder dä kan åstadkommabestående resultat. Statsmakternahar dock observerat pediatrikens betydelse inom allergiområdet genom attfastlägga barnallergologin som en subspecialitet. har ocksåföretagit en utredning som resulteral i betänkandet "Pediatrik på80-lalet". Man får inle bortse frånatt de allergiska sjukdomarna utgör en stor Ombekämpandet av alleigiska sjukdomar post inom sjukvården,varför det även måste vara ekonomiskt försvarbart med specialbehandling avdessa annars kroniska sjukdomar. Det är alltså nödvändigt med en generellprofylax. De flesta allergiska barn kan fä bestående men om förebyggandeåtgärder ej sätts in. Därför hade det varit angeläget om man i svaret mer tagitupp problemet med barnläkare, skolläkare och t. ex. verksläkare, vilka i storutsträckning får ta emot allergikerna men som inte har någon egentligutbildning pä det här området. Detser ju ut som om allergisjukdomarna är pä väg att sprida sig ytterligare, ochdet poängterade också statsrådet . Orsakerna kan vara många, menmycket hänger säkerligen samman med miljön och en rad nya ämnen som kommit tillanvändning. Yrkesallergierna utgör av alla allergier. Men de utgörändå en myckel stor andel av alla yrkessjukdomar. Vikan inte begära alt t. ex. allmänläkarna, som inte har utbildning på det härområdet, skall kunna ge adekvat behandling. Tyvärr är det många allergiker sominte håller med statsrådet om att behandlingen blivit så myckel bättre justdärför att så få läkare är utbildade inom allergin. Enav de vanligaste allergierna är astma. Denna sjukdom kan vara av olika slag ochkan därför inle alltid behandlas lika. Därför är det inte säkert att allaastmapatienier får en bättre behandling , trots alt lungmedicinen övertagitstörre andelen av astmavården. Just den allergiska aslman måste ju i ställetbehandlas genom sanering av miljön och genom förebyggande åtgärder, vilket intealla lungläkare har utbildning för. En professur i barnallergologi är därförbl. a. mycket angelägen, och det tror jag också att vi är överens om. Detär helt riktigt, som statsrådet säger i sitt svar, att en bred informationbehövs när det gäller de allergiska sjukdomarna, som ju berör ca en miljon människor- en information inte bara till allergikerna själva, till de anhöriga och tillallmänheten utan också till samhället. Riksförbundetmot allergi, som är en synnerligen livaktig organisation, har ju under 1976sökt sprida information som jag tror i viss mån verkligen har gått hem. Men detbehövs naturligtvis ytterligare och större insatser på det här området. Visstvore det bra om distriktssköterskorna skulle kunna göra rejäla insatser när delgäller information om och förebyggande av allergiska reaktioner. Men inteheller distriktssköterskorna har tillräcklig utbildning pä del här området,ulan de måste i så fall få sådan, och deras antal måste också utökas eftersomde redan nu är ganska betungade av alla sina olika uppgifter. Eftersomsaneringsåtgärder av olika slag behövs, borde det därför vid varje sjukhusallergologiska enhet finnas en särskilt utbildad saneringsexpert som i samrådmed läkare hjälpte till att föreslå olika saneringsåtgärder i den sjukes hem.Dessa saneringsexperter kunde gärna vara specialutbildade kuratorer. Mendet är inte bara hemmet som berörs ulan hela samhällets planering. Vi medverkarnämligen i vårt samhälle till alt bibehålla de sjuka inom vårdapparaten - desom har en allergisk disposition får genom för dem olämpliga miljöer enmanifest allergi. När del gäller atopisk - alltså ärftlig - allergi måste manangripa grundorsaken. Man måste eliminera de al-lergiframkallande ämnena, somvi omger oss med, och samhället måste dågå före i utvecklingen.Detärdärförsynnerligen viktigt all al la offentliga lokaler är fria frånallergiframkallande ämnen, varför man bör undvika t. ex. helläckningsmattor ocholämpliga växter. Likaså bör rökförbud råda. Särskilda rökrum för dem som rökerbör därför finnas på sjukhus, i samlingslokaler, skolor o. d. Djurförbud iallmänna lokaler bör övervägas liksom i vissa utrymmen på våra färdmedel. Somvi alla förstår är allergiproblemen inte lösta i en handvändning, men jaghoppas alt statsrådet och jag är överens om att kraftfulla åtgärdermåste sällas in på bred front och fortast möjligt. Därför hade jag föreslagiten utredning föran om möjligt få med alla de områden och aspekter som jag härtagit upp och naturiigtvis många andra som dessutom finns - och då forskningeninte att förglömma. I en utredning borde självklart representanter för allergikerna självafinnas med för att som experter kunna redogöra för sina synpunkter och behov.Jag hoppas därför alt de experter som statsrådet har för avsikt att sammankallakommer alt bestå av bl. a. någon allergiker eller anhörig lill sådan och avnågon utbildad allergologisk expert. Ombekämpandet av alleigiska sjukdomar Jag kan helt hälla med när del gäller viklen av alt salsa påförebyggande åtgärder inom detta område såväl som inom många andra. en lång rad konkreta förslag till vad hon ansåg borde göras. Givetvisär jag nu inte beredd att la ställning lill dem - det vore att föregripa derådslag som jag ämnar ha pä delta område. Närdel gäller utbildningen tror jag att allergiska reaktioner verk ligen ägnas stor uppmärksamhet inom denna när del gäller all sjukvårds personal. Men det är myckel möjligt all dessa inslag skulle kunna kom pletteras med vidareutbildning pä detta område under fortbildningsdagar i landstingens regi. Del är en av de frågor som kommer att las upp till diskussion. Informationen är naturligtvis av stor betydelse, och jag håller helt med all del inle bara gäller allergikerna själva och vad som bör iakttas i den dagliga livsföringen ulan all del är inte minst viktigt - och kanske allra viktigast - att hos allmänheten verkligen skapa förståelse för de allergisjukas problem. Jagkan helt dela uppfattning om att astmatiker i stor utsträckning ärallergiska mot tobaksrök. Jag tycker också att samhället här borde gå före medgott exempel och alt offentliga miljöer så långt möjligt skall vara rökfria,vilket då också skulle innebära att rökrum får inrättas. Den utvecklingen ärredan pä väg - jag kan här nämna Ombekämpandet av allergiska sjukdomar SJ:s restaurangvagnar ochförsäkringskassornas lokaler. Jag tycker att den inriktningen är riktig. Jagskulle kanske också något beröra allergiproblemen i arbetslivet, eftersomallergiframkallande ämnen där kan förekomma i mycket höga koncentrationer.Sedan ett allergiskt tillstånd väl har uppstått behövs del i allmänhet enmycket liten förnyad disposition för att framkalla den allergiska reaktionen.Av det skälet är det svårl all fastställa de hygieniska gränsvärden somförebygger allergier. I arbetarskyddsstyrelsens gränsvärdeslista haremellertid tagils upp särskilt låga värden för ämnen med starktallergiframkallande tendens. Den viktigaste förebyggande åtgärden ärnaturligtvis att ersätta hälsofarliga ämnen och produkter med ofarliga ellermindre farliga sådana. Om del inte går, måste man försöka all effektivtförhindra att damm, rök, gaser och ångor sprids på arbetsplatsen. Jag kan ocksånämna att delta synsätt kommer alt prägla det förslag till ny arbelsmiljölagsom regeringen avser att överlämna till lagrådet för granskning. Jagär övertygad om all det i sig skulle ha avsevärda förebyggande effekter. FruAndrén var också inne på frågan om boendemiljön. Detta är ju inte mitlämnesområde, utan här kommer in i bilden, men jagföreställer mig att det efter del här rådslaget kan finnas all anledning all takontakt med i dessa frågor liksom del också kan komma altfinnas anledning alt ta kontakt med när det gällerforskning och undervisning på detta område. FruANDRÉN (fp): Jag är tacksam för de kompletterande upplysningar som statsrådetTroedsson gav här och som vittnar om att hon har en positiv inställning tillatt ta itu med de allergiska problemen. F. ö. är jag naturligtvis beredd attvänta på senare informationer och rapporter med anledning av de undersökningarsom statsrådet nu har för avsikt att påböria beträffande allergiproblematiken.Jag vill understryka att hela samhällsplaneringen borde diskuteras även urallergisynpunkl och alt jag hoppas all förslag lill konkreta åtgärder intekommer att låta vänta på sig alltför . Överläggningenvar härmed slutad. S18 Föredrogs och hänvisades 1976/77:58lill arbetsmarknadsutskoltel S19 Föredrogs och hänvisades 1976/77:232-234 lillkonstitulionsuiskoilel 1976/77:235-239 lillskatteutskottet 1976/77:240-243 lilljustitieutskottet 1976/77:244 och 245till lagulskollel 1976/77:246 till utrikesutskottet 1976/77:247-249 tillförsvarsutskottet 1976/77:250-258 lillsocialförsäkringsutskoltel 1976/77:259-273 lillsocialutskottet 1976/77:274-282 lillutbildningsutskottet 1976/77:283-289 lilltrafikutskottet 1976/77:290 och 291 till jordbruksutskottet 1976/77:292-296 tillnäringsutskottel 1976/77:297-301 tillarbetsmarknadsutskottet 1976/77:302-305 lillcivilutskottet S 20 Föredrogs och biföllsinlerpellationsframställningen 1976/77:79 vj21 Herr talmannen meddelade all propositionerna nr lOOoch 101 skulle sättassist på morgondagens föredragningslista. §22 Anmäldes och bordlades 1976/77:56 om ändring icivilförsvarslagen (1960:74) S23 Anmäldes och bordlades 1976/77:306 av i w;.,//. omåtgärder mot missbruk av den fria nomineringsrälien vid allmänna val