prot · G009151 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:151 §1 Anslag till , m. m. Fortsattes överläggningen om näringsutskottets betänkande 1976/77:44. FruOSKARSSON (c): betänkande nr 44 avser vissa anslag inomhandelsdepartementets område. 14 till propositionen 1976/77:100behandlas med anledning härav under den allmänna motionstiden väckta motioner.1 betänkandet behandlas även motioner om åtgärder på turismens område och omåtgärder på grundval av distributionsutredningens betänkande. Tillstora delar är utskottet helt enigt, men trots det är nio reservationer fogadevid betänkandet. Enligt min mening är en del av dessa reservationer onödiga,eftersom vi kommer att behandla dessa frågor mer ingående. Tidigarehar man vid motionsbehandling i utskottet följt principen att man, om det närmotionerna skal! behandlas blivit känt för utskottet att det förbereds enproposition i ärendet av regeringen, i stället har behandlat dem i anslutningtill propositionen. Denna princip är man tydligen inte beredd att följa numera.Socialdemokraterna i utskottet tog upp motionerna i reservationer, trots attdet vid behandlingen stod klart att man inom arbetar meden proposition som väntas komma . Att det har dröjt medframläggandet av denna proposition är väl naturligt med tanke påregeringsskiftet. Man måste ha på sig för att sätta sig in i dessafrågor innan man lägger fram förslag. Propositionenkommer att framläggas på grundval av distributionsutredningens betänkande. Detär märkligt att man inte är beredd att vänta med diskussionen om de frågor detgäller till dess att propositionen kommer, när man vet vad regeringens förslagkommer att innebära. Mycket av vad som framförts i distributionsutredningen ochäven i motionerna kommer att tillgodoses i dessa förslag. Särskiltbeträffande motionen 1258, som är en uppföljning av distributionsutredningensbetänkande och som tar upp en hel del av dess förslag, hade det varit naturligtatt uppskjuta utskottsbehandlingen. I detta avseende har utskottet en mycketklar och bestämd skrivning på s. 15-16 i betänkandet, som jag vill hänvisatill. Även om jag, med tanke påkommande förslag från regeringen och Anslagtill , m. m. den tidspress som vi har ikammaren , inte är beredd till en ingående diskussion, vill jag ändå någotkommentera de reservationer som är fogade vid betänkandet. Ireservationen 1 hemställer socialdemokraterna med hänvisning tilldistributionsutredningens betänkande att skall anta ett i nämndamotion framlagt lagförslag om planering av varuförsörjning.Distribuiionsutredningen anser dock, när den rekommenderar kommunerna attupprätta varuförsörjningsplaner, inte att dessa behöver regleras genomsärskild lagstiftning. Inteheller någon av remissinstanserna har förordat en lag av det slag somsocialdemokraterna föreslår. Med hänvisning till detta och till den kommande propositionenavstyrker utskottet motionen. 1reservationen 2, beträffande ändringar i byggnadslagstiftningen, föreslåssådana ändringar som skulle innebära att intentionerna med varuförsörjningenkan förverkligas. Även dessa frågor tas upp i distributionsutredningen ochkommer att behandlas i anslutning till den kommande propositionen. Dessutomöverser man just nu inom det förslag till nybyggnadslagstiftning som lades fram . Ocksåi reservationerna 3 och 4 behandlas förslag som kommer att tas upp i denkommande propositionen. Närdet gäller anslaget till är utskottsmajoriteten inte beredd atttillstyrka ett större anslag än det som föreslås i propositionen. Man betonardock att verkets medelsbehov får bedömas i nästa omgång av budgetarbetet. Omsärskilda förhållanden skulle göra en anslagsförstärkning under löpandebudgetår nödvändig, förutsätter utskottsmajoriteten att regeringen tarerforderligt initiativ. Närdet så gäller bidrag till kommersiell service i glesbygd är vi till stora delaröverens. Det är angeläget att detta stöd kan utnyttjas i större utsträckning änman gör . Detta påpekas också i olika motioner, bl. nr 1257 och 1258. Idessa motioner vill man ha till stånd ändringar så att de geografiskabegränsningarna slopas och reglerna förenklas, så att fier kan komma iåtnjutande av detta för många glesbygder så viktiga stöd. Dettakommer också att beaktas i den väntade propositionen. Vi är överens omåtgärderna på denna punkt, och det ser jag med glädje. Däremot är vi, som jaghar berört tidigare, inte överens om tidpunkten för att behandla motionerna.Jag avser att återkomma till dessa frågor när vi har regeringens propositionsom utgångspunkt. Jag yrkar bifall till näringsutskottets hemställan på samtliga punkteri betänkandet nr 44. HerrBLOMKVIST (s) kort genmäle: Jag hade inte tänkt gå i polemik med . Men efter hennesinledande kommentar vill jag gärna säga att det faktiskt finns de som ärengagerade i denna verksamhet som har en annan uppfattning om vår motion änfru . Jag har framför mig tidningen Köpmannen av den 3februari 1977. Där säger man i en ledarkommentar följande om vår motion:"Det är en väl genomarbetad motion där distributionsutredningens förslagtjänar som utgångspunkt för konkreta samhällsåtgärder." Ledarskribentensäger vidare: "De alternativ som regeringen står inför är att acceptera densocialdemokratiska motionen helt eller delvis eller avstyrka motionen iavvaktan på en proposition." Efterdenna ledare meddelade handelsministern på en presskonferens atthan avsåg att framlägga en proposition . har det inte kommit någonproposition. Den kommer, som sade, . Men vi anser attdet material som vi har presenterat i vår motion och framför allt de anslag vihar föreslagit mycket väl skulle kunna ligga till grund för ett beslut avriksdagen. Anslagtill , m. m. Jagbeklagar livligt att vi så här i allra sista timmar har att behandlaett ärende av denna karaktär. Jag gör bedömningen att man skulle ha kunnat fåfram det på bord . Däremot delar jag inte denuppfattning som gjorde sig till tolk för, nämligen att det ärointressant att diskutera dessa frågor och att vi i stället borde avvaktaen proposition. Jag tycker att dessa frågor bör tas upp till diskussion för attfullfölja de många debatter vi haft om dem tidigare - de är så angelägna. Detär kanske särskilt angeläget att få ge sin mening till känna under detpropositionsarbete som möjligen är på gång. Redanpå överlämnade distributionsutredningen sitt betänkande omvarudistributionen till handelsministern. Det var en redovisning av ettomfattande arbete som presenterades. Dedirektiv utredningen hade var att göra en totalbedömning av varudistributionen,där inte bara de företagsekonomiska synpunkterna utan även hushållens insatseri tid och pengar skulle beaktas och de anställdas villkor skulle granskas. HerrBlomkvist talade om att dessa direktiv utgick från att de svagakonsumentgruppernas situation särskilt skulle beaktas. skulle börja arbetet fann man att det fanns mycket material omföretagen inom varudistributionen men inte samlat eller enhetligt bearbetat.Distributionsutredningen sammanställde därför materialet för att ge enhelhetsbild av hur det egentligen stod till på området. Även beträffandehushållens distributionsarbete saknades material så gott som helt, men detfinns nu samlat genom utredningens försorg. Experter anlitades för att göra enframtidsstudie om hur distributionen kunde tänkas komma att utvecklas. Deanställdas förhållanden kartlades och en särskild stormarknadsundersökninggjordes. På basis av allt detta arbete lades sedan utredningens förslag fram. Detframtagna materialet tydde på en utveckling i riktning mot allt större enhetervid nyetablering. Inte sällan var de dessutom direkt tra-fikorienterade i syfteatt attrahera de biiburna. När det gäller hushållen Anslagtill , m. m. kunde konstateras att deköpstarka och friska människorna, de som har goda tidsresurser och tillgångtill bil - där inköparen, dvs. i flertalet fall husmodern, disponerar bilen -kan dra nytta av de stora butikerna, även om dessa inte ligger på gångavståndfrån hemmen. Dessutom finns en betydande grupp hushåll som inte har det såordnat utan har det besvärligt, och den gruppen ser ut att bli allt större. Omjag helt kortfattat skall karakterisera de förslag som distributionsutredningennu har tagit fram kan jag säga att de i pri/icip innebär följande. Ettnytt synsätt på distributionsfrågorna - ett socialt och konsument-politisktsynsätt - introducerades. Man angav en klart formulerad målsättning när detgällde butiksstrukturen, nämligen att hejda utvecklingen i riktning mot enutpräglad storbutiksstruktur, och man ville med bättre utredningsresurserunderbygga samhällsorganens ställningstaganden, dvs. de kommunalaplaneringsorganens, och . Vidare ville man skaffa nyakanaler för konsumentinfiytandet: de kommunalt förtroendevalda och de kommunalakonsumentorganen skulle kunna medverka vid butiksplaneringen. Dessutom lade manfram olika förslag om styrmedel för att nå de mål som man hade uppsatt. Vidden tidpunkt då det här förslaget framlades hade det efterfrågats ganska längeäven här i . Otåligheten var påfallande; det vill jag gärna säga, eftersomjag som utredningens ordförande ofta fick svara på frågor i ämnet. Förslagenskickades ut på remiss, och remisstiden medgav en grundlig genomgång av dem. Jagskall här inte försöka karakterisera svaren i den remissomgången, men jag kansäga att åsikterna gick isär och att det mest uttalade motstånd som utredningenmötte kom från näringslivets organisationer, vilka framför allt vände sig motde inslag av samhällsinfiytande på distributionssystemets utveckling somutredningens förslag totalt skulle innebära. Däremot fick utredningen ettmycket starkt stöd från t. ex. löntagarorganisationerna LO och TCO, likasåfrån , handikapporganisatio-, nerna och även frånkonsumentverket, planverket, pris- och kartellnämnden. Sedanskall jag som exempel här ta ut bara ett par delförslag från utredningen,eftersom de förslagen är aktuella . Omjag då börjar med förslaget om att i varje kommun skall upprättas en särskildvaruförsörjningsplan, samordnad med övrig planering och politisktförankrad i kommunfullmäktige, kan jag säga att den fick stöd från de allraResta av dé remissinstanser som yttrade sig. Ytterligareett förslag som vann stor anslutning var förslaget om en med uppgift att följa utvecklingen avdistributionen, göra bedömningar och vara rådgivande organ. Jaghar velat ta upp de här båda exemplen dels därför att opinionen visade sig varaså entydig i fråga om dem, dels därför att jag anser att det är två väsentligaförslag från utredningen. Båda dessa har tagits upp i densocialdemokratiska motionen, men den har mötts av likgiltighet frånnäringsutskottets borgerliga ledamöter. Förslaget kan mycket väl anstå, sägerman i utskottsbetänkandel. Man väntar på den proposition som skall komma pågrundval av betänkandet från utredningen, och man talar om att handelsministerni februari sade att det skulle komma . Vi har det ännu inte, ochjag vet inte om kan försäkra oss om,att vi verkligen får detsnart. Dock säger man, vilket jag som utredare vill notera: "Utskottetutgår ifrån att distributionsutredningens förslag som gäller ett viktigtområde prövas i positiv anda i den pågående beredningen." Jag läggerfaktiskt vikt vid det här uttalandet, för ingen kan påstå att utredningensförslag behandlades i någon positiv anda på redaktionerna i den borgerligadagspressen eller i privathandelns egna tidningar när det en gång presenteradesoch kommenterades. Hur blir det nu med den beramade propositionen? - om den nu kommer? HerrBurenstam har förvisso inte ådagalagt någon entusiasm för att gripa sig an uppgiften. Hans likgiltighet - jag skulle vilja säga sarkasm - inför varudistributionen som en samhälls angelägenhet har ju varit ganska påfallande i de många uttalanden som han har gjort. Det har gått så pass långt alt handelns egna organisationer i sina tidningar har börjat efterlysa förslag. Hur är det egentligen ? Jag skulle vilja fråga om själv har någon mening om vart utvecklingen är på väg. Klarar marknadskrafterna kanske dessa frågor så att inte behöver bekymra sig. Är det regeringspartiernas mening eller undertrycker partierna numera sin oro och håller inne med sina tidigare ofta ställda frågor om bristande närhetsservice, om stormarknadsetableringar, om öppethållandetider osv. för att man vet att det skulle störa den moderate handelsministern att ta itu med dem? Förganska precis var dessa frågor uppe till behandling inäringsutskottet. Då fann och ledamöter anledning attreservera sig till förmän för åtgärder mot koncentrationsutvecklingen inomdagligvaruhandeln, mot partihandelns hårdnande grepp om dagligvaruhandeln ochmot ett storbutikssystem, som det hette i reservationen 17 tillnäringsutskottets betänkande 1975/76:54, och bland dessa reservanter återfannsfru . Vadgör för att fullfölja kraven ? Väntar fruOskarsson bara på den här propositionen utan att vilja påverka dess innehåll?Jag ställer faktiskt den här frågan med stort allvar. Jag tror nämligen attkoncentrationstendenserna i handeln verkar både vertikalt och horisontellt. Detpågår fortfarande och förtjänar all möjlig uppmärksamhet. Inom SPK var manberedd att ta itu med dessa frågor. Det anmälde man redan i sitt remissvar. HarSPK fått någon signal från regeringen att uppmärksamma frågorna? Vad gällerstorbutikssystemet tror jag att det bl. a. utvecklas i varuhusetableringari citykärnor - som är högst diskutabeltur allmänna synpunkter - i stora livsme delsavdelningar i påkostade varuhus i lägen som får konsekvenser för Anslagtill , m. m. Anslagtill , m. m. Nuvet jag inte precis hur utvecklingen går. Inte ens den mycket intresserade kanfölja utvecklingen annat än i sitt närmaste grannskap. Hur skall dålöntagarorganisationerna, andra konsumentgrupper och massmedia kunna bevaka denhär viktiga varudistributionen eller handelns utveckling? För detta behöver vikontinuerliga insatser från olika samhällsorgan och en öppen redovisning omdessa problem. Vi kan inte vänta på att skapa resurser för det här eller läggaut uppdrag. Vi måste ha det . Handelns organisationer ger oss totala siffrorför hela landet. Vi får veta hur många butiker man har lagt ned, hur många manhar nyetablerat, att man har lagt om vissa butiker. Men det räcker ju inte. Inteheller kan vi nöja oss med de ständigt omtuggade uppgifterna om förskjutningari marknadsandelar mellan de stora blocken, mellan KF och , ICA och Åhléns,och vad det nu kan vara. Företagsekonomiskt är detta naturligtvis viktigt, menvaruförsörjningen har faktiskt en hushållsekonomisk och rent avsamhällsekonomisk sida, som är lika viktig och som inte får sin belysning genomsådana här totalsiffror. De måste brytas ner till lokal nivå. Dåskulle jag vilja fråga: Hur många förlorar sin butik ute i glesbygden?Hur många billösa hushåll får ännu längre att gå och bära sina tungadagligvaror? Hur många pensionärer hänvisas till att handla mat i enbensinmack, därför att det är den enda matvaruaffären inom räckhåll? Hur mångahushåll förlorar sin varubuss eller får tillgång till varubuss under detta år? Dettasenare med varuhussar var en del av muntrationen i valtal förraåret, så det kanske är tabu för de borgerliga partierna att över huvud tagetintressera sig för det. Men det är faktiskt så här triviala frågor somvarudistributionen består av. De avgörande frågorna är: Vilka krafter skallbestämma standarden? Vem skall bevaka de svaga hushållens rätt? Vilka uppgifterskall samhället ta på sig? Vilka uppgifter skall kommuner och statligamyndigheter ha? Skall vi nöja oss med att dela ut stöd och ge nödhjälp, därförhållandena blir alltför bedrövliga? Skall vi lita på konkurrensen ochstyrningen genom de köpstarka hushållen? Jaghar naturligtvis funderat på hur frågorna om dagligvaruhandeln skall komma attlösas av den borgerliga regeringen. Handelsministern har, som jag redan sagt,inte stuckit under stol med sin uppfattning. Eftersom vi har talat om varuförsörjningsplaneroch det nästan betraktas såsom ett axiom att sådana skall komma, vill jagpåpeka att moderatledaren och ekonomiministern mycket bestämthar sagt ifrån om detta. Han kan inte tänka sig att kommunerna skall upprättavaruförsörjningsplaner, för han tror inte att kommunalmännen har någon förmågaatt blicka in . Det är ett uttryck för hur man på det hållet ser pådenna sak. Centernhar tidigare ivrat för olika samhällsåtgärder. Intresset har också bekräftats iår i ett par interpellationer om stormarknader. näts av statsrådElvy , som hänvisade till att det skulle komma förslag omvaruförsörjningsplaner. Men, som sagt, får vi dem eller får vi dem inte? Nogär det att beklaga att 1977, då den erbjuds tillfälle att säga sinmening om dessa frågor och ge till känna någon uppfattning, skjuter frågornaifrån sig. Jag måste nu vädja till att inte bara hänvisa till attdet kommer en proposition. Eftersom uppenbarligen har varitintresserad av dessa frågor, deltagit i behandlingen tidigare och haft såbestämda meningar att hon funnit anledning att reservera sig , villjag fråga: Hur ser nu på vad som behöver göras åt dessa saker? Geoss något slags konkret bild av vad propositionen kommer att innehålla förriktlinjer för varudistributionen. Anslagtill , m. m. Idetta anförande instämde () och (). FruOSKARSSON (c) kort genmäle: Jag håller fullständigt med om att det gällerviktiga frågor. Det har jag ansett tidigare och det anser jag fortfarande. Jagtycker emellertid att det är märkligt att man då inte kan vänta påpropositionen och diskutera frågorna ingående när vi har det förslaget ibakgrunden. Somfru har sagt ligger en stor utredning till grund förpropositionen. I och med att det är en stor utredning, som berör så mångaviktiga områden, vilket här har omnämnt, tycker jag att detär naturligt att det kan ta innan man har hunnit gå igenom allafrågor och komma med förslag. Jagkan försäkra att arbetet med propositionen är mycket långtframskridet - den kommer . Vi skjuter inte ifrån oss frågan. Menjag är inte beredd att , under de sista timmarna av arbete, taupp en stor debatt med om denna fråga. Jag är däremot bereddatt diskutera den när propositionen är framlagd och vi kanske har litet mer tidpå oss i kammaren för att gå igenom de här sakerna. Vihar diskuterat detta i en grupp i , och vi har haft kontakt medhandelsministern. Vilka handelsministern sedan har haft kontakt med underarbetet med propositionen är en fråga som jag helt naturligt inte kan svara på. () kort genmäle: Jag skall inte vare sig utmana eller fresta kammarenstålamod genom att ställa ytterligare frågor. Men jag noterar att ,som har deltagit i näringsutskottets behandling av dessafrågor och då har ställt krav på att man t. ex. skall vidta åtgärder motkoncentrationen i handeln, inte är beredd att ge någon mening till känna . Anslagtill , m. m. Närdet gäller de två frågor som tas upp i den socialdemokratiska motionen - omplanering på nivå av den totala varuförsörjningen i kommunen resp.organiserande av en särskild distributions-nämnd vid , som skallha till uppgift att följa dessa frågor och bevaka dem från konsumenternas ochhushållens synpunkt - har man alltså inte vågat sig på att ens göra ettpositivt uttalande från utredningens sida. Man avvaktar endast ettställningstagande, av handelsministern - handelsministern som i uttalande efteruttalande har anfört stor och enligt hans mening grundad skepsis mot den härplaneringen. Vadkan vi då förvänta oss att det kommer att stå i denna proposition? Gäller detbara ett antal miljoner till stöd för butiker? Då kan jag tala om för fruOskarsson, om hon inte är informerad, att det numera är aktuellt att stödjaäven butiker i storstadsområden. Den utvecklingen har varudistributionen tagit.Det kan alltså bli ganska kostsamt om samhället skall kratsakastanjerna ur elden för företagen. i (m): har framhållit det angelägna i att man kan förfogaöver en fullständig genomgång av utredningens förslag jämte remissvaren frånberörda instanser när sådana här ärenden skall behandlas. Eftersom utskottetpå brukligt sätt inte vill föregripa den proposition som är att vänta, harutskottet'inte funnit skäl att behandla frågorna i sak med det bristfälligaundedag som utskottet förfogar över. Dessa synpunkter redovisas utförligt iutskottets betänkande, varför jag endast vill hänvisa till dem. redan givit en god beskrivning av förhållandet, och jag vill gärna instämmai vad hon anfört. Eftersomfrågorna dessutom går in på regionalpolitikens område skall jag, med hänsyntill de omfattande synpunkter som har redovisat, ändå föregen del anföra några ytterligare synpunkter på de frågor som motionärerna hartagit upp. Ävenfrån regionalpolitisk synpunkt är det viktigt att konsumenternas tillgång tillnärservice tryggas och förbättras. Samhälleliga stödinsatser förekommer iglesbygdsområden i form av lån och bidrag för investeringsändamål till sådanaglesbygdsbutiker som bedöms vara utvecklingsbara, och mycket talar för ökadeinsatser i dessa avseenden. Strukturomvandlingeninom dagligvaruområdet sammanhänger med både vikande kundundedag och den snabbakostnadsutvecklingen. Därför bör man även med regionalpolitiska åtgärderstödja företag i t. ex. glesbygd så att utslagningen av mindre enhetermotverkas. I detta syfte bör man bl. a. undersöka möjligheterna att vidgaglesbygdsbutikernas servicefunktion. Exempelvis bör sådana enheter i ökadutsträckning bli ombud för post, järnväg, apotek eller andra liknandeservicefunktioner och även bli försäljningsställen för bl. a. bensin. Kanskekan de också i någon mån utföra ombudstjänster för arbetsförmedling ochförsäkringskassa? Detfår dock i första hand ankomma på lokala och regionala samhällsorgan att inomramen för det pågående länsplaneringsarbetet överväga förslag av t. ex. nyssangivet slag. Vidare bör uppmärksammas att sysselsättningsutredningen har attöverväga vilka nya kriterier som skall gälla för bl. a. utgivandet avregionalpolitiskt stöd. Det kommer sålunda att ges fiera tillfällen att ta uppde frågor som motionärerna har aktualiserat. Ett sådant tillfälle blir det isamband med utformningen av och beslutet om den framtida sysselsättnings- ochregionalpolitiken på grundval av sysselsättningsutredningens förslag samt delänsprogram som länsstyrelserna skall redovisa. Utöver behandlingen avdistributionsutredningens förslag ger även den regionalpolitiskabeslutsprocessen utrymme för övervägande av åtgärder i syfte att stödja bl. Jaghar velat erinra om detta med hänsyn till regionalpolitiska besluti . Då gjordes en viktig markering till förmån för en merdecentralistisk innktning av regionalpolitiken. innebär detta atttyngdpunkten för beslutsfattandet i frågor som rör lokala och regionalaförhållanden kommer att förskjutas i riktning mot läns- och kommunnivåerna. Ikonsekvens med detta synsätt vill jag därför förorda att ett eventuellt ökatsamhällsengagemang i konsumentpolitiska frågor i första hand skall komma tilluttryck genom konkreta åtgärder på lokal nivå. Jagskall härefter övergå till att kommentera motionen 1247 av yrkar att hos regeringen hemställer attutlokaliseringsbeslutet beträffande patent- och registreringsverkets bolagsbyråomprövas och att de förslag en sådan omprövning kan föranleda föreläggsriksdagen. Såvälmotionären som företrädare för näringslivet och övriga kundkategorier harutförligt dokumenterat bolagsbyråns svårigheter att tillgodose kundernasönskemål i den situation som råder inför den förestående utflyttningen tillSundsvall. Detta förhållande kommer enligt vad som redovisats att i ännu högregrad framträda efter fullföljandet av den beslutade om/okaliseringen.Sammanfattningsvis utgörs de beskrivna svårigheterna av en stor anhopning avärenden, en kraftig ökning av nya ärenden till följd av ny lagstiftning, enonormalt hög personal omsättning och förhållanden i övngt som vållar stortmissnöje bland kunderna. Företrädareför bolagsbyråns olika kundkategorier har i skrivelser och även vid enuppvaktning inför näringsutskottet framhållit att de redovisade förhållandenaicke kan accepteras. Man påpekade därvid att det är kunderna som finansierarbyråns verksamhet genom avgifter för olika ärenden, och att ärendena ärobligatoriskt föreskrivna i lag.