prot · G009105 · 1976-12-31 00:00:00 — av defackliga organisationernas medlemmar. läste jag en intervju, medtvå föräldrapar i , där en av papporna sade sä här:"Hemlivet kommer i strykklass, därför att vi är mer lojala mot våraarbetsgivare än mot vår familj. håller det pä att skapas större förståelseinom arbetslivet för att vi också är föräldrar - pappaledigheten, alt man färvara hemma när barnen är sjuka, kraven på kortare arbetstid, är bitar på vägen.Men riktigt långt kommer vi inte förrän vi ställer kraven på arbetslivetsanpassning till familjelivet genom våra fackliga organisationer. Det bör varamed i avtalsuppgörelsen! är svårt - föräldraansvarhar vi inga ekonomiskt mätbara termer för." En begränsad försöksverksamhetkan nu komma i gång. Del är viktigt att denna utformas så att barn inte utsättsför påfrestningar som kan leda till skador, och det har utskottet ocksåunderstrukit. Jag kan här hell instämma i del kloka och välbalanserade inläggEivor gjorde när hon utlryckle samma farhågor. Meningen är ju attomsorgen skall bli sådan att den innebär en förbättring för barn i en akut,svår situation. Med detla vill jag yrka bifall lill utskottets belänkande på de häraktuella punkterna. Familjepolitik,m. FruDAHL (s) kort genmäle: Del är naturligtvis tråkigt om tycker all mitt röstlägeär otrevligt. Men jag kan försäkra alt röstlägel hos de föräldrar som tarkontakt med en i sin förtvivlan över atl barnomsorgen inte fungerar är ännu merdramatiskt. Detta är en social verklighet i det här samhället. Sedanskulle jag beträffande personalsituation och personalutbildning vilja säga attunder de gångna åren, slutet av 1960-lalei och , harpersonalutbildningen på detta område dramatiskt ökats. Det finns inget annalområde där utbildningskapaciteten har ökats så krafiigt. Jag har suttit iutbildningsutskottet och även i U 68 när denna utvecklingskedde, och jag kan inte påminna mig någon enda motion eller något enda förslagfrän borgerligt håll om en kraftigare ökning än den som den socialdemokratiskaregeringen föreslog. Däremothar det varit betydande svårigheter av olika slag. Det har varit brist pålärare för personalutbildningen och brist på praktikplalser; bristen påbarnstugor har helt enkelt utgjort en flaskhals för ulbildningen när det gällerbåde förpraktiken och den praktik som ingår i utbildningen. Allt som kunnatgöras för atl förbättra situationen på detla område har gjorts. Dessutom var det den socialdemokratiska regeringensom tog initiativet till den utredning beträffande barnomsorgsutbildningen sombarnstugeutredningen och även gjort och vars resultat nupresenterats i en proposition från den nya regeringen efter vederbörligremissbehandling. Den propositionen kommer vi senare att få tillfälle attdiskutera. Fröken () kortgenmäle: Det här är den sedvanliga debaitekniken: Allt bra sorn den nyaregeringen gör beror på att den gamla regeringen hade förberett ärendet sälångt att del inte gick att ändra, medan allt dåligt som har hänt beror på vadden nya regeringen gjort under den korta tid den suttit vid makten. Jag troratt de som lyssnar genomskådar den debatt-tekniken. Familjepolitik,rn. Faktumär ju att vi har en akut personalbrist och alltså inte kan fyllapersonalbehovet pä de barnsiugor vi har och pä dem som vi kommer att få med denigångsättning vi haft det senaste årel. Attden ökning av ulbildningen som föresläs och som förhoppningsvisskall fatta beslut om kommer att leda till en förbättring vet vi. Menden kommer inte alt leda till en förbättring så snabbt som det hade behövts. Vihar en akut brist, och därför är det bra att så snabbi sattin åtgärder för att försöka fä fram den personal som icke är i arbete men somhar utbildning. FruDAHL (s) kort genmäle: Jag är glad atl kunna konstatera attjag hell och hållet kan instämma i vad inledningsvis sade. Hen CARLSHAMRE (m); Jag vill först instämma i allt vad sade i upptakten lilldenna debatt om den avlivade socialdemokratiska val-myten. Det kan inte sägasbäitre, och ingenting behöver tilläggas. Jag vill bara notera att kom att bekräfta vad sade, när hävdade attden ganska kraftigt ökade satsning pä familjepolitiken som föreslås i åretsbudgetproposition enbart är en uppföljning av beslut som fattades redan avförra årets riksdag. Ty, och i , det monotontåterkommande huvudtemat i den socialdemokratiska valrörelsen var ju just attden uppföljningen aldrig skulle bli av, om vi fick en icke-socialistiskriksdagsmajoritel och en icke-socialistisk regering. Då skulle inte barareformarbetet avstanna utan även de redan etablerade trygghetssystemen böriarivas. Del var huvudtemat. Del är myten att så skulle ske som är avlivad. Sedansäger att det är märkligt att vad som var sanning för etlär sedan nu plötsligt blivil raka motsatsen. Det ligger säkerligen någonting idetla - och det gör det väl pä båda sidor, både hos regering och hosopposition. Vi kan väl vara tillräckligt generösa mot varandra för att medgeatt det delvis ligger i del parlamentariska systemets natur att man inle barahar rättighet utan också skyldighel all se frågorna delvis frän andrautgångspunkter i regeringsställning än i opposition, och vice versa. i har bällre än han kanske själv insåg illustrerat atl del imycket hög grad gäller den del av som har bytt plats frånregeringsparti till opposition, att vad som var sanning nuplötsligt tycks vara raka motsatsen. ondgjorde sig över den föross alla obehagliga kommande höjningen av mervärdeskatten. Han underströk atlen sådan höjning är särskilt betungande för låginkomsttagare och kanskealldeles särskilt för barnfamiljer - mervärdeskattehöjningen har enfamiljepolitisk innebörd, och kan kanske därför höra hemma i denna debatt. Detmå så vara, ! märkliga är att när viefter har en mervärdeskatt pä dryga 20 96, så består den alltså av17,som är från sociala synpunkler helt oantastligt och bra - den delenskadar enligt honom inte barnfamiljer och låginkomsttagare. Det är bara de treöversta procenten som har den effekten. existerande har jugenomdrivits av den förra, socialdemokratiska regeringen. Då var alltså intemervärdeskatten lill förfång för barnfamiljer och låginkomsttagare, men desista har plötsligt denna egenskap. - Vi är ju överens om - nusom tidigare - att jusl de mest utsatta grupperna, barnfamiljer ochpensionärer, mäste skyddas sä långt det är möjligt mol verkningarna av en sådanhöjning. Sedan,herr talman, till frågan om barnomsorgen och dess utbyggnad. Socialutskottetsordförande har med stor emfas citerat vad utskottet skriver, och jag villgärna citera det en gång till: "Utskottetvill för sin del med skärpa understryka angelägenheten att regeringen - både idet nu aktuella läget och om så visar sig erforderligt senare underplaneringsperioden - överväger och utan dröjsmål vidtar de åtgärder som kanvisa sig nödvändiga för alt utbyggnadsplanen skall hållas." Dellaär alltså ett enhälligt uttalande av socialutskottet. kommer en,såvitt jag förstår, lika enhällig riksdag att rösta för detta förslag.Socialministern har erinrat om att samma utfästelse finns i regeringsförklaringen.Det är detta, i , som gäller. Jag vågar försäkra attmoderata samlingspartiet för sin del står för sina utfästelser såväl iregeringsförklaringen som i utskottsbelänkandet och i riksdagsbeslutet. Dåuppkommer frågan om och hans uttalande i som kommit såmärkligt buller åstad. Jag har läst anförande, och jag harockså läst pressreferaten av det. Referaten är - jag höll på att säga för engångs skull - alldeles korrekta. De som tolkar in någonting annat än det somverkligen sades kan alltså inte ens skylla på tvivelaktiga pressreferat. Vadvar det sade i ? Han sade tre saker. För del första skissadehan en av mänga tänkbara tekniska modeller till ell vårdnadsbidrag. Den fråganär alltså icke avförd ur diskussionen, i . För det andradrog han slutsatsen att om vi lyckas införa elt effektivt vårdnadsbidrag, säkommer del sannolikt att minska efter-frågetrycket på daghemmen och dä framförallt på de allra dyraste späd-barnsdaghemsplaiserna. För det tredje sadeTobisson att om delta inträffar, så kommer del att välkomnas av hårt pressadekommunalmän. Vem kan invända något mot detla? Det är ju bara etl konstaterandeav ell faktum. Det kommer att välkomnas, om man skulle kunna spara någon kronapä detta. Det är inte en viljeyttring utan etl konstaterande, iHuskvarna. Jagtycker att det är litet märkligt. Vi har slagit fast - och jag har försöktgöra det en gäng till - att det inle finns någon politisk risk förbarnomsorgsplanen och att de 10 000 familjer som enligt Familjepolilik, m. m. 4 protokoll 1976/77:105-106 Nr 105 berg och andra går omkring och är oroliga över bristen pädaghemsplatser Onsdaeen den '"'behöver vara oroliga av politiska skäl för att inte skulle 13 anrii 1977 försökagenomföra vad den utfäst sig lill. Oron - den finns säkerligen - ärgrundad pä andra omständigheter än någon obefintlig politisk oe- Familjepolitik, nighet.Det är återigen verkligheten - ekonomin - det kan handla om. m. m. Det märkliga är att - när vi alltså är överens om atl vi skall göraallt vad som är möjligt för attgenomföra planen - den opposition som säger sig vara ansvarsmedveten ochpositiv inte ens vill diskutera den verklighet som vi faktiskt måsle ta itumed. Vi har här i istort sett tvä instrument med vilka vi kan påverka och drivasamhällsutvecklingen. De två instrumenten är lagstiftning och pengar - det äri stort sett vad vi kan arbeta med. Vi vel att socialdemokraterna har etttredje: de kan slä näven i bordet, och det är möjligen det de skall göra, förde har inte framfört något förslag. kommer det elt betänkandefrån den kommunalekonomiska utredningen. Därav framgår, och det är ingenhemlighet eftersom alla som sysslar med ekonomi visste det redan tidigare,au den ökning av den kommunala verksamheten som framöver är möjlig inomramen för etl oförändrat skatteuttag är . Barnomsorgsplanen lar 1,696. Lägger man lill vad som är planerat och nödvändigt när det gälleråldringsvård och långtidsvård kommer vi ett bra stycke , dvs. 7-8gånger mer än det tillgängliga utrymmet. Denna utredning arbetar alltjämtenligl direktiv som. i huvudsak är ärvda från den gamla regeringen och skrivnaav finansminister , som när han tillsatte utredningenmyckel bestämt sade ifrån att kommunerna inte får höja skatten - och det varnär skatten var lägre än - inte räkna med att kunna låna merän de nu gör och inte räkna med en höjning av statsbidragen. Det var densocialdemokratiska regeringens besked till kommunerna. Hur klarar man då de härmycket stora åtagandena, som alltså medför i skallehöjning? Om densocialdemokratiska regeringens direktiv till den kommunalekonomiska utredningenalltjämt skall gälla klarar man del inte. Så enkelt är del. Mendet skall alltså . Hur gör vi? Ja, har, som jag sade, tvä möjligheter. Den ena är lagstiftning. Vi kan tvinga fram bäde den här utbyggnaden och mer till genom en tvingande lag. Därmed har vi i helt enkelt fattat beslut om en kraftig kommunalskat tehöjning. Vi kan också skjuta till pengar. Del skulle inte förvåna mig, om del blir detta vi kommer atl få göra. Men del är inga små summor. Beräkningen är inte exakt, men jag tror, att om man bara skall återställa statsbidraget lill daghemsdriften till vad det reellt var när det nuvarande bidraget räknades fram för snart två är sedan, krävs en höjning med . per plats och är - bara för atl motverka den kost nadsökning som har skett och låta kommunernas egen andel vara vad den dä var tänkt att vara. Var och en av de tusenlapparna 50 kostar 250 milj. kr. Det rör sig alltså om1 500 milj. kr. året och 6 miljarder som återstår av planeringsperioden. Jag säger inle all vi inte skall anslådessa pengar, men jag konstaterar atl det är mycket stora belopp det rör sigom, och det vore väl märkvärdigt om vi inte, sedan vi har sagt alt del råderpolitisk enighet om målet, skulle fä lov att diskutera dessa utomordentligasvårigheter som vi har framför oss utan att för den skull bli misstänkta föralt inte vilja lösa svårigheterna. Det är ju detta det handlar om. Vänsterpartietkommunisterna lägger en viss primitiv, eller skall vi säga fiktiv,hederlighet när denna fråga diskuteras. Kommunisterna är medvetna om atl derasplan för barnomsorgen kostar mycket pengar, miljarder och äter miljarder. Mende ger en sorts anvisning om var vi skall ta pengarna. De säger all vi kanbygga daghem i stället för flygplan, och det kan man naturligtvis renttekniskt. Det är emellertid etl alldeles orealistiskt förslag, för daghem ärnyttiga till myckel, men de duger inte till alt patrullera gränser och försvaralandet. Sä det är inle riktigt jämförbara storheter. Men det är i alla fall ensorts medvetenhet om alt det kostar pengar. Vadanvisar det slora oppositionspartiet socialdemokraterna för finansieringskällor?Jo, 65 milj. kr. Det är vad som finns , den där lilla avgiften påegenföretagarna. Det är det enda. Sedan säger man att vi skall ha en utförligareredovisning av planeringslägel nästa är. Socialministern har redan lovat altvi skall få del. Som herr socialministern mycket rikligt påpekade är detnärmast fråga om en service för atl underlätta riksdagsledamöternas arbete.Uppgifterna är tillgängliga för oss alla, eftersom de finns i offentligahandlingar. Visstskall vi ha dessa uppgifier, men aldrig sä långlsyftande och utförligaredovisningar av planeringslägel bygger inle en enda daghemsplats. Min frågablir därför; Skall vi sedan vi fått denna redovisning och om den skulle visasig nedslående - varken jag eller någon annan vet om så blir fallet -hell enkelt slå näven i bordet och därmed anse frågan vara löst? Någon annanväg har oppositionen icke anvisat. Familjepolitik,m. i (s) kort genmäle: Det är sällan man hört en moderat tala sä vackert om behovel avskallehöjningar som här har gjort. Men felet med er politik äratt ni sänkte skatten för höginkomsttagarna och kompenserar detta genom enmomshöjning, som bl. a. hårt drabbar låginkomsttagarna. Där finns, herrCarlshamre, en väsentlig skillnad mellan vår politik och er. HerrCarlshamre gör ett stort nummer av att en moms på 17,65 96 skulle varaoantastlig ur social synpunkt. Ja, , vad är det vi har fältgenom momsen? Vi har fått förbättringar för pensionärerna och förbarnfamiljerna, vi har fåll mera poliser och mera till försvaret. Över huvudtaget bygger en stor del av hela den svenska samhällsekonomins expansion påatt vi tagit ut de 17,65 96 av momsen. Familjepolitik, m. m. er 3-procentiga höjningriktar udden mot låginkomsttagarna, som man borde slå vakt om i stället för atlförsöka försämra tillvaron för. Vidareförsöker rättfärdiga tal i genom atl sägaatt det var fråga om en analys av vårdnadsbidraget där det hänvisades tilltrycket pä daghemmen och pä kommunalmännen. Men tal i varinle sä oskyldigt all del inskränkte sig till analyser. Han angav också skälför atl man kunde tvingas till större saktfärdighet i barnomsorgsutbyggnaden. HerrCarlshamre säger nu att det inte är någon risk med detla. Ja, jag tar herrCarlshamre pä orden. Jag vet att han har en social ambition, och jag vill intedel ringaste frånkänna honom denna. Men om det skulle knipa, sä att kommunalmänneninte kan fullfölja denna utbyggnad, är dä beredd attbokstavligt talat slä näven i bordet och ge pengar lill kommunalmännen för attfullfölja planerna? Det intressanta är inte bedömningar i delena eller andra fallet utan om han är beredd att medverka till att medel anslåstill detta ändamål, om del skulle behövas. Det finns en rad borgerligakommuner, där man nu drar sig för att bygga ut barnomsorgen i den takt somplanerna anger. () kort genmäle: Det finns borgerliga kommuner som inte bara drar sig för alt bygga utdaghemmen enligt planerna utan som använder det förbättrade statsbidraget intetill att bygga ut antalet daghemsplatser utan lill att sänka kommunens andel avkoslnaderna för barnomsorgen i kommunen med åtskilliga miljoner. Resultatetblir alltså inte en förbättring för kommunens invånare vad gäller barnomsorgenutan bara att kommunen behöver använda mindre av sina pengar till barnomsorg.Det betyder att statsbidragshöjningen går till andra ändamål. Jag kan ge konkretaexempel, om någon så önskar. Jaghar, herr talman, framför mig det pressmeddelande som skickades ut om LarsTobissons anförande. Meddelandet har inte skickats ut privat av det har skett genom moderata samlingspartiets informationsavdelning. Efteren läng lilania om vårdnadsbidragens fördelar slutar med allsäga följande: "Denallra kostsammaste formen av familjestöd är daghem. En valfrihetsfrämjandepolitik med förlängd föräldraförsäkring, vårdnadsersättning och avdragsräilmåsle minska kraven pä daghemsutbyggnad. I kommunernas ansträngda ekonomiskasituation skulle det vara välkommet att inle behöva bygga 100 000 nyadaghemsplatser under fem är. Och familjepolitiken skulle leva upp lill löftet iregeringsdeklarationen om alt främja såväl valfrihel som jämställdhet." Detuttalandet tolkar jag på ett helt annat sätt än vad nu försöktege sken av. Dessutom, , är ju behovet inte 100 000 platser.Siffran 100 000 är ell etappmål. Behovet är ungefär 500 000 platser i daghemoch lika mänga i fritidshem för dem som redan förvärvsarbetar - det vet vi -och del finns fier som vill komma ut Hurman då tror all man skulle kunna spara någon del av de 100 000 platserna i denförsta etappen kan jag inte förstå. Detär klarl att del skulle finnas pengar lill barnomsorgsulbyggnaden, om ni intehade genomfört skatteminskningar för höginkomsttagare och om ni inte dessutomplanerade att genomföra en indexreglerad skatt som skulle gynnahöginkomsttagarna och ge dem kompensation för de kostnadsökningar som följer aver urusla ekonomiska politik, medan däremot barnfamiljer och låginkomsttagareicke fär kompensation. Vad som håller pä att ske är en fruktansvärd vidgning avklassklyftorna i värt samhälle och ingenting annat. Ni har pengar, men ni harinte pengar till dem som behöver hjälp, och därför böriar ni diskutera atlspara pä stödet lill barnfamiljerna. Familjepolitik, m. m. Underdetta anförande övertog herr förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. HenNORDBERG (s) kort genmäle; säger att många kommunalmän med tillfredsställelseskulle hälsa beskedet all ett värdnadsbidrag skulle införas, för att mandärigenom skulle kunna skära ned utbyggnaden av barnomsorgen. Ja, herrCarlshamre, det är sannolikt moderata kommunalmän som reagerar pä det sättet.Vi som också är verksamma ute pä det kommunala fältet har ju viss erfarenhet avalt något stöd från moderat håll har vi sannerligen inte för att klarautbyggnaden av barnomsorgs-verksamheten ute i kommunerna. Vidaresäger atl de tiotusentals föräldrar, som jag hade åberopatkände oro inför möjligheten att barnomsorgsutbyggnads-planerna icke skulleuppfyllas, inte behövde känna någon oro. menade att riksdagensanneriigen skulle se till att programmet fullföljdes. Ett sådant uttalandefrån herrCarlshamres sida är tacknämligt. Men oron kvarstår fortfarande - integentemot för där har vi förhoppningsvis kanske en klarmajoritet och kanske en total enighet om ett uttalande, som vi riktar tillregeringen, att den måste vidta de åtgärder som är nödvändiga. Del är nämligenbrist på initiativ och klara uttalanden från regeringen som har skapat den orosom de tiotusentals föräldrarna känner - och inte bara dessa, ulan den oron harockså kommit till uttryck i den skrivning som socialutskottet har gjort och somäven står bakom. Oron har även kommit till ullryck i den skrivelsesom jämställdheiskommittén har funnit anledning alt rikta till regeringenbeträffande nödvändigheten av att vidta åtgärder. Kommittén har naturiigtvisriktat den skrivelsen lill regeringen därför atl man från regeringshåll inteplanerat vidtagandet av några som helst åtgärder. Hade sådana åtgärder kunnatredovisas från regeringen, skulle självklart varken jämställdheiskommitténeller utskottet ha behövt göra de klara och skarpa uttalanden som görs i dennafråga. Familjepolitik, m. m. Hen CARLSHAMRE (m) kortgenmäle: i trodde sig i milt anförande höra vackra ordom skattehöjningar. Jag sade varken vackra eller fula ord om skattehöjningar.Det enda i den vägen var atl jag i en bisats yttrade alt en momsskatlehöjningtycker vi alla är obehaglig. Om det var detta som skulle vara de vackra orden,vet jag inle. Uppenbart är atl i för en helt annandebalt än vi andra gör. Jag har ingen anledning att uppehålla mig vid den. talar om något helt annat än del vi diskuterar här . Sedanvill jag bara uttala elt tack lill för atl hon läste upppressmeddelandet om uttalande i . Jag vill bara till-läggaall är en skrivkunnig person som uttrycker sig alldeles klart.Han behöver inte tolkas. Läs bara som del står - del är exakt vad jag återgav.Det behöver inte tolkas på något annat sätt. Sedanlycker jag alt oppositionen har en märklig benägenhet atl hänga upp allting påenskilda personer. är del pä något sätt plötsligt jag som skulle vara engarant för alt vi har enighet i om barnomsorgsplanen. Så är det intealls! Vi har ett förslag från elt enigt socialutskott - där har vi tvämoderata platser bl. - och det förslaget kommer att antas av en enig riksdaginkl. en enig moderat riksdagsgrupp. Det är inte märkvärdigare än så. Jagupprepar alt moderata samlingspartiet står för vad vi har utfäst oss attmedverka till. Jag tycker fortfarande atl man kan börja diskutera de enormasvårigheter vi slår inför i litel mera realistiska termer än . Detär klart, säger , att det skulle kunna finnas pengar till det här, omni inte hade sänkt skatten för höginkomsttagare och om ni inte dessutom gickoch planerade att indexreglera skalleskalorna. Men, , t. o. m. om manslår ihop de där tvä beloppen - alltså den summa som utgör den i och för sigobetydliga skillnaden mellan det socialdemokratiska förslagel och del av dennuvarande regeringen framlagda förslaget lill skatteomläggning plusvad som kan komma atl uppstå i utebliven skattehöjning genom en indexregleringav skatteskalorna - är det ändå bara en spott i havet jämfört med de beloppsom kommer alt krävas för alt genomföra barnomsorgsplanen. Inte ens dessa i ochför sig aktningsvärda summor är alltså någon täckning för de belopp som vikommer att avkrävas för alt detla skall kunna genomföras. Och jag har intesagl au vi inle skall anslå dem. i och hans parti harinle heller, vare sig i motioner eller i reservationer, sagt någonting om attvi skall anslå några ytterligare pengar. Detfinns således inget förslag från någon om driftbidragen till barnhemmen. Vihar inle den frågan uppe , men jag bara konstaterar att någonting mästeske om reformen skall kunna genomföras, eftersom det beloppet aren belastningpå den kommunala ekonomin som, alldeles oavsett om det är borgerliga ellersocialdemokratiska majoriteter i kommunerna - della har i sammanhanget överhuvud taget ingen betydelse - är för stort för attkommunerna skall kunna klara saken själva. Det går alltså inte. HerrKARLSSON i (s) kort genmäle: Jag noterar bara att påslår att jag befinner migutanför debatten när jag diskuterar ekonomi, men själv har han anfört en mängdekonomiska skäl för att del är svårt all klara upp de åtaganden vi har gjort.Vad jag har påpekat är just atl vi är beroende av en stark ekonomiför att kunna fullgöra åtagandena. Det är det som del hänger på. Vi kanvisserligen önska vad vi vill, men kan vi inte anvisa tillräckligt med medelstår vi där. Jag är rädd för all den borgerliga regeringen inte har kurage ochhandlingskraft för att ge tillräckligt med medel till den här verksamheten. Familjepolitik, m. m. FruDAHL (s) kort genmäle; Det är ingen som förnekar att det här är fråga om stora ekonomiskaåtaganden. Delta är vi också medvetna om. Skillnaden är den, att vi är bereddaatl föra en ekonomisk polilik som ger samhället resurser att fullfölja desociala reformerna. Det, , har vi redovisat bl. a. i vårtalternativa budgetförslag; skillnaden där var 5 miljarder. Vi har ocksåredovisat del när det gäller värt alternativa skal-teförslag; där varskillnaden . Det är kanske betecknande för den nya regeringenatl den betraktar detta som en obetydlighet eller som ett loppspoli i havet,som visst behagade uttrycka sig.