prot · G009101 · 1976-12-31 00:00:00 — De skall ge kommunerna en möjlighet altsamordna planeringen inom olika nämnder och förvaltningar och de boende enmöjlighet till inflytande över planeringen. De skall ge elt incitament tillmedborgardebatl i dessa frågor och till en social helhetssyn på boendel. Viunderstryker för del andra alt man, om dessa åtgärder skall bli effektiva, inlefår nöja sig med atl se till att planeringen i de områden som byggs ifortsättningen blir bra. Man måste också gripa in i de områden som redan ärfärdiga. Det är ju i sädana bostadsområden som de flesta människor bor ochkommer atl bo under de närmaste decennierna. Vihar också några ytterligare förslag som framför allt syfiar lill atl komma tillrätta med segregationen. Men jag vill understryka atl ålgärder för attförbättra den sociala miljön i sig är nödvändiga medel i kampen motsegregationen. Vi framför i vår motion förslaget om en anvisningsrättsom etl medel all förmå de privata fastighetsägarna alt ta del sociala ansvarsom de alltför länge har demonstrerat atl de inle är beredda att ta frivilligt.Vi föreslär också all man genom bidrag till sammanslagning av mindre lägenheterlill större skall kunna få elt medel i sin hand för all åstadkomma enallsidigare lägenhetssammansättning i fierfamiljshusområdena. Defrågor som vår partimotion behandlar är inte nya, och problemen är inte okända.De berör väldigt många människor, och man skulle med de här medlen i sin handkunna göra mycket stora insatser för många medborgare. Det saknas som sagt inteheller väl utarbetade och remiss-behandlade förslag på området. Viär mol den här bakgrunden verkligen förvånade och besvikna över atl regeringenhar visat en sådan brist på vilja och handlingskraft på detla område. Det finnsinga förslag i den nya regeringens budget sorn skulle kunna föra verklighetenframåt. Våratvå bostadsministrar har gjort sig kända för sin flitiga lalarverk-samhet, ochdel har sagts myckel i deras anföranden som har väckt uppseende. Jag vill förmin del gärna framhålla atl de i dessa anföranden också har sagt många brasaker och många vackra ord, som faktiskt har väckt förhoppningar om alt deskulle ha en god vilja på det här området. Meni dag kommer inte ett förslag från dem lill konkrel handling. De har tydligenhelt misslyckats med atl stå emot de krafter som alltid har tyckt illa om densociala bostadspolitiken och som har fäll elt infiytande i regeringen. Inteminst kommer det till uttryck i deras förslag om förbällringar för de privatahyresvärdarna, som inte ens har kopplats samman med krav på socialt ansvar hosdessa. Vihar, herr talman, inte ens någon av de två bosiadsministrarna här i kammaren vid det tillfälle då diskuterar Jag velinle om man skall tolka del som en symbolhandling eller bara som etlolycksfall i arbetet. Men vad del än är tycker jag att det är ganskauppseendeväckande. Idet här läget, där regeringen inle handlar, har vi lagt fram en rad konkretaförslag som skulle ha gjort del möjligl för all gripa in, sä atl viute i samhället kunde fä komma i gång med praktiskt reformarbete. Dess värrehar utskottsmajoriteten inle velal ta chansen utan följer lydigt regeringen idess handlingsförlamning. Jagvill till säga alt när vi i reservationen 1 utförligt motiverarvarför vi har lagt fram de konkreta förslag som presenteras i en rad andrareservationer, är det inle fråga om bara ordrikedom ulan del är en motiveringoch en viljeyttring inför de konkreta förslag som har lagts. Vihar lagt märke till all man frän utskotlsmajoriielens sida inle argumenterar isak ulan bara hänvisar till all utrednings- och beredningsarbete pågår. Vi velinle om brislen pä argumenterande är ell erkännande av all det faktiskt inlefinns argument eller om del bara är så atl man lycker det är litet pinsamt altregeringen inte har handlat och att man vill ge regeringen en frist. Vadorsaken än är slår del ju klart: Del finns inga argument för att vänta. Frånsocialdemokratisk sida kräver vi beslut . Del behövs inget ytteriigareutredande. Jaggår så, herr lalman, över till all med några ord beröra del förslag beträffandebostadsbidragen som har all behandla . Den1 januari trädde nya regler i kraft för bostadsbidragen, som medfördeförbällringar för slora medborgargrupper. Dessa förbällringar fattade förraårets riksdag beslut om pä förslag av den socialdemokratiska regeringen. Iär fullföljs några av de beslul, som fållade, i den proposition somnu behandlas, t. ex. om barn som vårdas på institution, om bostadsbidrag tillpensionärer, om barn som har föräldrar som inle lever tillsammans. Dessutomföresläs ytterligare några förbättringar. Vi lycker att dessa förslag är braoch vi tillstyrker dem. Vilycker också att del är mycket bra atl regeringen avstår från atl föra fram etlannat förslag som den borgerliga oppositionen drev igenom och somskulle ha försämrat bostadsbidragen lill ensamslående lågavlönade föräldrar. Vikonstaterar slutligen med tillfredsställelse atl utskottet enhälligt hartillstyrkt flera socialdemokratiska förslag som gäller bostadsbidragen, t. ex.om rätt lill ordinarie vårdnadshavare att fä behålla bostadsbidraget när derasbarn placeras i fosterhem och om förbättring för familjer med barn som fyllt 17år, som skulle behöva bostadsbidrag men som enligl nuvarande regler äruteslutna frän sådani bidrag därför alt de inte har haft det förut. Detär emellertid på två punkter som vi är starkt kritiska mot de förslag somregeringen har lagt fram. För det första harregeringen inte velal göra några insatser för atl gä Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. vidare i kampen mot denbyråkrati och det krångel som faktiskt finns på delta område och som riksdagenförra året uttalade all det var angeläget att skyndsamt göra något ål. Vi hardärför i en reservalion krävt alt regeringen skall förelägga riksdagenförslag till förändringar som kan träda i krafi nästa är och som innebär bl. a.att kravet på ett årligt ansökningsförfarande slopas. Fördet andra är vi myckel kritiska mol alt - jag ber atl få hälsa biträdandebostadsministern välkommen in i kammaren - när regeringen nu lägger fram ellförslag till förbällringar av bostadsbidragen för pensionärer, så är del eltförslag som gäller en mycket begränsad krets bland de mänga pensionärer somskulle behöva förbättringar. Regeringens förslag gäller ju bara de ungefär 100000 pensionärer som har sidoinkomster. Den förbättringen är, som jag sade,välbehövlig. Men regeringen ställer ju alla de pensionärer utanför reformen sombara har folkpension och som lever i kommuner med låga bostadsbidrag. i kommer senare att exemplifiera vilka stora orättvisor dellaförslag kommer att leda till, så jag skall inte gå in på någon konkretexemplifiering här. Men låt mig säga all vi finner det vara ytterstotillfredsställande och orättvist alt de 800 000 pensionärer som befinner sig ien mycket besvärligare situation än de som fär nytta av regeringens förslag nuhelt utesluts från reformen. Vi finner det ytterst oiiHfreds-ställande att maninte har genomfört värt förslag frän bostadsutredningarnas sida och som vi nufört fram i molionen om en lagfäst grundnivå, som skulle se till attpensionärerna garanterades en minimiirygghet oavsett var de bor. Vi finner detockså ytterst otillfredsställande all regeringens förslag är så krångligt ochkommer att leda lill än större byråkrati än vad vi har . Vi har därförkrävt att regeringen skall få i uppdrag att möjligt återkomma tillriksdagen med en helhetslösning på pensionärernas bosladsbidragsproblem som ärbättre i överensstämmelse med kraven pä social rättvisa och minskad byråkratiän del nuvarande förslaget. Jag ber alt fä yrka bifall till reservationerna 1, 2, 3, 5, 7, 8 och 11 i civilulskotlels betänkande nr 18. Underdetta anförande övertog herr talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Hen (): Det står alltmer klart alt 1970-talels bostadsbyggande innebär en såstor förändring av förutsättningarna för bostadspolitiken jämfört med grundernaför utredningarna års beslut att det inte kommer all gä lång tidförrän del är dags all se över fiera centrala delar av bostadssektorn. Det jagdå tänker pä är bl. a. inriktningen och omfattningen av produktionen, som ärnågot helt annat än den bild som fortfarande präglade bostadssektorn i börjanav . Vi har dessutom blivit tvungna att lära oss att leva med enhögre inflation, som i sin iur ändratförutsätlningarna för reglerna om finansiering och beskattning av bostäder. Fastighetsekonominär således ganska ordentligt försämrad, vilket det finns många bevis för.Hyresgäsibasen sade i ett anförande atl vi nu börjarkomma farligt nära den gräns som vetter mot sämre service och försummadereparationer i våra bostäder. Han sade också; "Statistiska centralbyrånhar redovisat resultaten av sin faslig-helsomkostnadsundersökning för år 1975.Den visar alt de allmännyttiga bostadsföretagen genomsnittligt gick med ettunderskott av nästan femman per m. Del var inle heller så fett au vara privatfastighetsägare. Avkastningen pä det kapital som sattes in i husen stannade vid0,." Del sista, om inte annat, bör väl fundera på,eftersom han försökte leda i bevis att regeringens förslag om förändradelåneregler för del enskilda bostadsbyggandet skulle innebära enbart en ökningav de redan befintliga vinsterna på den sidan. Som synes är de vinsterna - omnågra sädana över huvud laget existerar - högst marginella. Trotsatt vi satsar på bostadspolitiska åtgärder så myckel som exempelvis nästan tvätredjedelar av loialförsvarskostnaderna är lägel så pressat på bostadsmarknadenatt vi nu måste leda in debatten på några av de kärnfrågor som beslötom . Mendet är inle bara ekonomin som förändrats under 1970-lalet, utan ocksåkonsumenternas krav har förändrats på så sätt atl de har kommit mer i centrumän . Man accepterar inte längre1960-talels belongmiljö, utan man efterfrågar större variation och valfrihet. Vidarehar produktionen runt våra stora tätorter alltmer inriktats påförnyelsebyggande i stället för exploatering pä tidigare oanvänd mark. Månganya problem som kan vara kostnadshöjande har dykt upp. kräver också nyaoch snabba tag av myndigheterna för att förnyelsebyggandet skall få sådanaförutsättningar att även statsbelånad bebyggelse skall kunna genomföras. Bara iStockholmsområdet räknar man med att det finns utrymme för att bygga 90 000bostäder exempelvis i just de här förnyelseområdena. Utskottet och statsrådetberör också den här viktiga frågan. 1974års markpoliliska beslut har också förändrat en hel del förutsättningar förbåde sanering och byggande på ett sådani sätt, att del enligt min uppfattningfinns anledning att följa utvecklingen uppmärksamt för att undvika attförändringarna blir rakt motsatta målsättningen - nämligen höjdabostadskostnader. Vi moderater har i delta stycke fogat 'ett särskilt yttrandetill utskotlsbetänkandet när det gäller vår negativa syn på markvillkoret.Markpolitiken i övrigt kommer snart upp som ärende i kammaren, vilket gör atljag nu inle närmare går in på den frågan. Förändringarnainom bostads.sektorn kräver naturligtvis rörlighet hos myndigheterna ochbeslutsfattarna. Dess värre har bostads- och markbyråkratin bara fortsatt altväxa, och stelbentheten har blivit alltmer mar- Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Anslaglill bostadsbyggande, m. m. Medan del blivitdyrare och svårare all följa den växande bo-stadsbyråkralin kan man fränansvarigt håll bara hänvisa till pågående eller nästan avslutatutredningsarbete. Det krävs handling på del här området, och jag har därförmotionerat om vissa ålgärder mot bygg-kränglet. Vadgäller inriktningen av bostadsproduktionen under 1970-lalet har det blivit enannorlunda fördelning av byggandet mellan småhus och fierfamiljshus, vilketfiera av de tidigare talarna har varil inne på. byggde vismåhus bara till en tredjedel, medan andelen nu har fördubblats. Del är bra, omdet skall ses som en ambition all försöka nå efterfrågan pä småhus. Problemetär bara atl del som socialdemokrater ibland kallar småhusraseri inle försvenska folket i allmänhet inneburit mer än högst marginella förändringar iboendel. beror främst på atl omfattningen på byggandet nästan stagnerat,vilket i sin lur betytt att antalet småhus i nyproduktionen inle är myckelstörre än vad det var . För tio är sedan byggde vi 30 000 småhus och i dagbyggs det 40 000. Del är för litet med tanke på den väldiga efterfråganpå småhus som råder i hela landei - våra köer i kommunerna och bankerna visardelta. Ickeminst viktigt är del att titta på fördelningen mellan småhus och flerfamiljshusi del totala bostadsbeståndet. Vid ett sådani studium framgår det att småhusenår 1965 utgjorde av hela beståndet, och resten var således fierfamiljshus.I slutet av 1976 hade denna siffra sjunkit lill . Svenska folketsmöjligheter alt bo i småhus - som ungefär 80 96 vill - har således minskalsedan 1965, trots de senaste årens höga småhusandel i byggandet. Man har ocksåräknat ut när vi exempelvis skall kunna uppnå del förhållandet alt av allabosläder är småhus. Förutsatt att vi håller samma takt som i byggandetskulle del inträffa pä 1990-ialet. Jag har med de här uppgifiernavelat korrigera den ensidiga bild av bostadsbyggandet som de som är emotbyggande av egnahem i stor skala ofta visar upp; det har de gjort även i denlidigare deballen . Föralt man verkligen skall kunna erbjuda konsumenterna valfrihet påbostadsmarknaden krävs en jämn produktion, som kan tillhandahålla olikabostadstyper med olika standard. Vidare måste inriktningen vara attmarkbostäderna skall dominera byggandet. Storlekarna på bostäderna måstevariera så atl en familjs behov av en viss storlek på bostad inle skall behövaavgöra valet mellan småhus och lägenhet. Del betyder all man måsle styrabyggandet mol fier siörre lägenheter- till skillnad mot vad som har hänt undersenare år - och även fler mindre markbostäder. Alla oavsett ålder skall kunnase atl del finns bostäder som svarar mol ' just deras önskemål. Somjag sade lidigare är konsumenternas krav på kvalitet, inle minst när det gällerbostadsmiljön, påtagligare . Och del borde synas bäitre ibostadsplaneringen och -produktionen. Förmodligen är del jusl kravet pä enbättre bostadsmiljö som medfört en ökad efterfrågan på småhus Det ärsåledes klart atl regeringsförklaringen väl följer de önskemålsom flnns på bostadsmarknaden. Satsning pä bättre bostadsmiljö, ökat inflytandeför bostadskonsumenterna och större variation när det gäller upplåtelseformerär krav som täcks väl av regeringsförklaringen. Det senare kravet är inle minstviktigt att driva för alt - precis som efterfrågan anger - fler skall kunna ägasina bostäder, direkl eller indirekt. Jag vill i del här sammanhanget understryka alt efiersom det finns allaskäl för atl se positivt på en stor andel markbostäder och småhus medäganderätt i nyproduktionen vore det naturligtvis helt bakvänt om man skulleförsämra de ekonomiska möjligheterna för vanliga inkomsttagare atl bo just ismåhus. Inför fastighetstaxeringen 1975 ändrades villabeskattningen med hänsyntill de - huvudsakligen beroende på inflationen - högre värden som laxeringendå gav. Socialdemokraterna ville ha en högre skatt, men och de borgerligaordnade en lägre. genomförs en ny fastighetstaxering, och därför har vimoderater motionerat om förberedelser i skallehänseende inför den taxeringen,sä att vi undviker den förvirring och osäkerhet som uppstod blandsmåhusägarna. I god lid skall man kunna tala om vilka skatteregler som skallgälla. Alt före de förändringar som dä mäste göras försöka höja smähusskatlenär ur många synpunkter felaktigt. Som jag nämnt kan del inte vara klokt atlmöta den slora efterfrågan på småhus, inle minst från unga barnfamiljer, medskattehöjningar. Alt införa skallehöjningar vore också orättvist mol dem som påsenare år äntligen har fått möjlighet att köpa sitt småhus. Svårigheternaatt genom bostadsskalteändringar komma ät effekten av hög inflation, högamarginalskatter och ibland höga fastighetspriser pä grund av stor efterfråganär betydande. Skulle man dessutom enbart genom bosladsskatiehöjningar försökaskapa en full rättvisa för alla bo-sladskonsumenter blir problemenoöverstigliga. När vi utformar skatteregler för boendel måsle vi utgå frånnormalfallen, som är småhusköp av familjer som gärna gör slora ekonomiskauppoffringar, i synnerhet , för atl fä en bra bostad med godbarnmiljö. De tänker inte pä några spekulalionsvinsler utan skaffar sig enbostad som de vill ha för och kan trivas i. Detfinns, herr talman, inga skäl att nu tro sig kunna lösa några avgörandebostadspolitiska problem genom skallhöjningar för småhusägare. I detsammanhanget vill jag nämna all del är bra atl utskottet uttalar behovel av enöversyn av de regler som en del kommuner litet brådstörtat snickrat ihop föratt motverka spekulationsvinster vid fastighetsförsäljning. Något så närrimliga och lika villkor måste gälla för dem som tvingas sälja sin bostad förall kanske byta kommun. Jag vill också påstå att del moderata förslaget attförsöka finna lösningar på problemen med del kreditbehov som finns när detgäller ombyggnad av gamla småhus förmodligen skulle minska prishöjningarna. Ominle bara nyproduktionen var ett ekonomiskt vettigt alternativ för köpare ulan Anslagtill bostadsbyggande, m. m. 5 protokoll 1976/77:101-103 Anslaglill bostadsbyggande, m. m. också äldre småhus med bralån och rimlig insats, skulle man motverka förslumning och öka valfriheten. Satsningpå nya bostadsformer, nya bostadslösningar och variationer i hustyper ochbostadsslorlekar i en mänsklig miljö måste bli 1980-talels bostadspolitik. Detbostadspolitiska reformarbetet måste därför fortsätta. Bosladsefterfrågan skallfä styra regelsystem och planfrågor. Alla medborgare oavsett ålder mäste fåsina önskemål tillgodosedda. Del är dessutom dags alt göra radikalanedskärningar av bostadsbyräkratin, all la fram en ny bygglag och alt sällaökad tilltro lill människornas önskemål. Hen (); Försl några ord om lagen om tillstånd lill förvärv av hyresfastighet.Civilutskoitet har i betänkandet 20 ställt sig bakom kravet i densocialdemokratiska motionen att möjliggöra en utökning av lag-området. Det fårankomma pä regeringens kansli all svara för de ytterligare utredningar sombehövs. Men utskottets uppfattning att något bör göras - och det utan dröjsmål- kan ingen ta miste på. Jag beklagar bara all beslutet har fåll den utformningsom framgår av belänkandet. Det hade varit rakare alt öppna en möjlighet förberörda kommuner att söka sig in i lagsystemet. påslår de skriftlärde atlregeringsformen hindrar en sådan enkel och begriplig lösning. Omvägenöver kanslihuset är intressant därigenom atl vi nu fär ett mått pä regeringensintresse för de här frågorna. I civilutskoitet har skett en omsvängning pårelativt , nämligen - då vi från socialdemokratiskt håll fickingå en kompromiss som ledde till att lagkomplexet kom atl omfatta de trestorstadsområdena - lill dagens enhällighet. Så sent som ,jag syftar då på interpellationsdebatten här i , var det ganskaoklart var regeringens företrädare egentligen stod. Redan då vädjade jag lillstatsrådet alt allvarligt överväga en utvidgning av lagområdet. Anledningentill detta var enkel. Den bestod i vetskapen om alt fastighetshajarna sökte sigtill nya orter utanför lagomrädet. Påden punkten hade vi inte samma bedömning. Statsrådet hade då ingasådana informationer. Vi fick i stället veta att hon själv hade gjort upprepaderesor i landet, all hon hade goda koniakler med hyresgäströrelsen samt atljuslitiedepartementet hade kontakt med samlliga kommuner. Inget oroande hadenått hyresgästerna i kanslihuset. Jag envisas med atl kalla den nuvarande regeringenför hyresgäster i kanslihuset. Jaghar, herr lalman, sedan funderat över vad denna bristande kontakt mellanregeringen och händelseutvecklingen på fastighetsmarknaden egentligen byggt på.Var det en rädsla för atl se verkligheten som den var? Eller var det okunnigheti största allmänhet? efter interpellationsdebatienpresenterade tidningen en förteckning över nya platser sominvaderats av kända fastighetsspekulanter. Där fanns , ,och . vid olika lillfällen. 1Jakobsberg utanför Slockholm och därmed också utanför lagens nuvarandetillämpningsområde var en rad fastigheter med i etl spekulationsköp somhyresgäströrelsen fick klara ut. I detta sammanhang nämns kommuner i bådaNorrland och som fastighets-hajarna fattat intresse för. Nå- nu är vi en bil pä väg. Del har gått nära sedan statsrådetFriggebo lovade all "överväga frågan om åtgärder mot försumligalagfartssökande". Det är bra om vi fär elt besked om vilka åtgärderregeringen har satt in. I en rapport från riksrevisionsverkei nämns bl. a. attantalet försenade lagfarter är stort-ca 21 %. Det kostar samhälletränteförluster och förluster som sammanhänger med alt stämpelskatten har enekonomisk betydelse. Vad har åtgjorts sedan vi trätte om detta ? Regeringenskulle vidare göra en kartläggning av bankernas utlånings-strategi vidfastighelsaffärer som görs i ren spekulation. Det är ju bankerna som medverkarmed långivningen. Jag vill självklart inte skära alla över en kam. Men flerabanker figurerar i åtskilliga köp som längivare till personer som isammanhanget inte är rumsrena. Del är svårt - ja, näst intill omöjligt - för envanlig medborgare alt tränga in i bankernas egen värld. har samhälletstyrelserepresentanter i bankslyrelserna. Och ändå kan vissa banker ogeneralmedverka i sädana lånetransaktioner. Det är med förlov sagt egendomligt allsamhällsrepresenlanierna utövar sin insyn sä slappt och viljelöst. Jag har inågra bostadsdebatter hört härd kritik riktas mot bankernas kreditgivning. Denkritiken är verkligen inte obefogad. Jaglyssnade lill inlägg, där han yrkade bifall lill sin motion nr917 med förslag om atl lagen skulle utökas lill all avse de 25 störstakommunerna. Jag tror alt del är en dåligt övervägd idé. En sådan lagändringskulle betyda atl och skulle gå ur systemet. utanförMalmö och utanför skulle också gä ur systemet. Del kan inlevara mening att något sådant skall ske. Förslaget är helt enkeltinle tillräckligt genomtänkt. Sånågra ord om bostadsbyggandet. Det har minskal kraftigt under senare är. Denutvecklingen var väntad. Frän med re-kordsior byggnation - då vigenomförde programmet om en miljon nya lägenheter - är vi nu nere i 60 000färdigställda lägenheter . Igångsättningen ser ut alt bli ungefär pådenna nivå också innevarande är. vet vi att ca tre fjärdedelar avnyproduktionen är småhus. För dem som motverkar segregeringen kan det vara braatt vela skillnaden i storlek mellan lägenheter i småhus och flerfamiljshus. Desiörre lägenheterna flnns i småhusen. Den genomsnittliga ytan är där ca 123m-'. I flerfamiljshusen är genomsniilsytan 70 m. Manskall blanda hustyper och besitlningsformer i samma bostadsområde, sägs det ibostadspropositionen. Det är en bra grundtanke -inte bara för alt motverkasegregationen ulan också för att åstadkomma mer sammanhållna bostadsområden.Först dä kan vi skapa underiag för Anslagtill bostadsbyggande, m. m. Anslagtill bostadsbyggande, m. m. en funktionell service.Jag anser det så viktigt atl komma till rätta med segregationen atl alla godakrafter måsle medverka i den uppgiften. Jagtar upp denna fråga efiersom tidpunkten nu är inne atl bestämma bäde inriktningoch omfattning av morgondagens bostadsproduktion. Del står helt klart atlbostadsbyggandet måste öka. Vi måste sega oss upp ytterligare några tiotusentallägenheter varje är. För i förlängningen av dagens bostadsmarknad skymtar viallt klarare en växande bostadsbrist. Nyrekryteringen av arbetskraft försvåras.Det är viktigt att komma ihåg all byggarbetarkären har minskat kraftigt. Närsedan byggandet dras upp igen saknas del yrkesfolk. Så kan det hell enkelt intefå fortsätta. Samhällethar länge gjort småhuset till en modesak. Det har i folkmedvetandet trängttillbaka lägenheten i flerfamiljshuset. Del är massmedia och vissa politikersom gjort insatsen att inbilla folk att småhuset har alla fördelar ochlägenheterna i flerfamiljshuset alla nackdelar. Man får ibland nästan intrycketalt del är abnormt atl bo i hyreshus eller bosladsrättslägenhet.