prot · G00917 · 1976-12-31 00:00:00 — Vadsom ligger i bollen när det gäller dessa händelser på industriområdet ärbetydelsen av att upprätthålla produktionen i förhållande till andra ländersproduktion i fråga om de varor som produceras och de varor som skallexporteras. Vi har i vårt land mycket skickliga arbetare. tekniker och ekonomer. Vadvi behöver se till är alt vi på produktionssidan, och även på kostnadssidan somdet talals så mycket om tidigare i debatten, håller jämna steg med de andraindustriländerna och att alla inom företagen hjälps åt för att klara företagensbestånd. Anledningentill att jag tagit dessa exempel på det verkliga skeendet i näringslivetsständiga omgestaltning är atl det är belräffande dessa företeelser sominsatserna i första hand måste ske. Delsmåste man skapa förutsättningar för att både små och stora företag skall kunnabestå, dels måste det skapas möjligheler för nyetablering av företag. Man måstepå skatteområdet införa nödvändiga skatteregler för familjeföretagen och setill att både statlig och privat maktkoncentration i större omfattningmotverkas. En annan ledamot från vårt parti kommer senare att gå in på demindre och medelstora företagens problem, varför jag skall överlämna dessafrågor till den talaren. Närdet gäller vår energiförsörjning måste vi konstatera att det väl ändå var ellslort misstag att man inte log en riktig debatt om kärnkraftens nackdelar ochfördelar, innan man gick in för en kärnkraftsproduktion i större skala. Den härdebatten skulle vi naturligtvis ha fört mycket tidigare. Kapitalet,teknikerna och vetenskapsmännen borde på ett tidigt stadium ha fört en debattoch upplyst människorna om riskerna och om följderna av de svåra miljöskadornasom kärnkraftsproduktionen innebär. Härvidlag har den nuvarande statsministernThorbjörn gjort ett jättearbete. Jaglyssnade på förre statsministern både före och efter valet. Vid fleratillfällen har han sagt all det här egentligen är fråga om en parentes på 10-15år, och jag har frågat mig: Skall man då inle ta sig en funderare över hurmycket kapital man skall investera för att klara en period som kanske baraomspänner ? Jagmåste också säga att förre statsministerns uttalande före valet att nästan allavetenskapsmän är överens om att man kan klara avfallsproblemet nog också lålatt fundera över, eftersom fler och fier vetenskapsmän ju börjar tala om ännu vet för litet om vådorna av kärnkraftsavfallet och den joniskastrålningen. Den samlade europeiska organisation som har kärnkraftsavfalletsproblem på sin dagordning säger sig behöva för att kunna säga någontingbestämt. ThagePeterson sade tidigare i debatten, när han kom in på energifrågan, attregeringen styrs av kapitalismen. Ja, byggandet av kärnkraftverk är just sådantsom storkapitalet sköier. Det är inte lönt alt några andra försöker engagerasig däri. Det är just ett storkapitalets arbetsfält. Det var bra atl få vetaalt socialdemokraterna står fast vid 13 aggregat. Delta har de sagl tidigare,och den uppfattningen framstår ännu klarare än förut efter . Men då framstår också och lidande, när de talar för dem som inte kunnat få alll ikärnkraftsfrågan som de önskat, som ganska diskutabelt. Ordförandenför har sagt att det har inträtt en tystnad efter valet somhan tycker är olycksbådande. Det skulle vara intressant att veta vad hanegentligen länker på när han talar om att denna tystnad skulle innebäranågonting olyckligt. Så länge jag kan minnas har det efter ett val alltidinträtt en tystnad. Det beror på att debatten trappas upp inför varje val - ochsedan förnimmer man naturligtvis att valkampanjens intensitet är slut, och detblir litet tystare. Jag skall be alt få uttrycka min förhoppning alt den nya regeringen isin näringspolitik kommer att göra allt för att vårt näringsliv skall kunnahävda sig i konkurrensen med utlandet så bra som rnöjligt. Hert () kortgenmäle: Låt mig få konstalera att jag är både förvånad och glad över herrBörjessons i Glömminge uttalande. Han pekade på attjag talat om att det nufinns en bristande framtidstro i . Det skulle inte vara nödvändigt;han hoppades att man skulle kunna göra satsningar också på 80. Detvore väldigt bra om han ville vara så hygglig att han inte bara hoppas utansäger att han också skall arbeta för sådana satsningar. skildrade mycket rikligl vilken svår situation svensk stålindustrioch svensk järnindustri över huvud taget är inne i. Jag skall hålla med honom.Det är på det sättet. Det gäller att skaffa ett mycket stort kapilal, sägerhan. Ja, min käre , det är så. Dina partikolleger, som sitter iregeringen , får lära sig att det inte är så lätt alt regera, alt det medförväldiga bekymmer. Det är lätt all önska satsningar, men när man skall skaffafram kapitalet är det värre. Det är väldiga belopp som det här gäller, menskall vi ge upp inför svårigheterna och säga att vi skall acceptera störrearbetslöshet? Lovaatt kämpa för att vi skall klara de här problemen! Det är nämligenregionalpolitiska insatser det är fråga om på alla de här ställena, ingentingannat. Jag har inget att invända mot uttalandet att del är bekymmer i östraSverige också - men det förändrar inte den bekymmersamma situationen iNorrbotten! Kan vi bara räkna med att -och kanske hanspartivänner, men låt oss nöja oss med honom till att börja med - kommer attpositivt arbeta för att förverkliga 80 så snart satsningen på NJA ärfärdig befinner vi oss på precis samma plan. Sedantalade om någonting som jag mött i de härdebatterna och som jag därför gärna vill ta upp, nämligen den irritation som vivisade när det gällde återremiss av propositionen om 80. Vi ville haigenom del här på en enda gång, säger han. Men det var ju inte detta frågangällde. Den gällde att få vetskap om de nya siffror som hade kommil fram ochsom styrelsen i NJA hade behandlat . Vad man ville insinuera med sinbegäran om återremiss var att regeringen och i viss mån jag somutskottsordförande försökte dölja något för ledamöterna. Det var detta somskapade irri- Jagtror inte att regeringen hade räknat med att köra detla rätt igenom, eftersomden skulle framlägga en utredning innan några pengar anslogs. Man bör hålla sigtill fakta. Irritationen gällde alltså någol helt annat än frågan om attgrundligt utreda projektet 80. Ingen har ifrågasatt något annat änatt den utredningen skulle göras. Den pågår f n. Jag hoppas alt både herrBörjesson i Glömminge och jag står här och talar för en ytterligaresatsning på 80 i . iGlömminge (c) kort genmäle: Herr lalman! Jag skall gärna ändra valören påorden. Om jag sade att jag hoppades att det skulle bli något av stålverket iLuleå kan jag ändra på det och säga att jag kommer att verka för det. Men jagsade också att jag inte kan ge några löften, eftersom vi har en regering somsysslar med frågan ochjag inte har någon fullmakt atl ge bestämda löftenpå den här punkten. Jag hoppas givetvis att stålverket i skall bidra tillatl motverka arbetslösheten i . Hert i Gäddvik(m): Under dagens debatt har det talats myckel om svikna vallöften. Fråganär i alla fall om några har fått så yviga löften av den socialdemokratiskaregeringen som norrbottningarna. Så sent som veckorna före valet påstodledande socialdemokraliska norrbottningar i offentliga tal att en borgerligregering kommer alt stoppa undan stålverksplanerna. Detta blev senare i denlokala socialdemokratiska tidningen en stor rubrik: '''Borgeriig regeringstoppar stålverket." Socialdemokraternai inbjöd i valrörelsen till en debatt om 80 med bl. a.styrelseledamoten och fackföreningsordföranden talesmän. Troligen kände dessa båda styrelseledamöter redan då till att detinte fanns några fasta planer eller någon kostnadsredovisning för utbyggnadenav 80. Troligen kände de också till det utomordentligt svåraekonomiska läge och de stora förluster som NJA hade. Och de borde ha känt tillatt 80 avsågs bli skjutet till en obestämd framtid. Men inle ett ordom det av de ansvariga socialdemokratiska Norrbottenspolitikerna med god insyni NJA:s verksamhet! I stället förekom mycket misstänkliggörande av borgerligapolitiker som ifrågasatte den ekonomiska hållfastheten i NJA. Jagtror inte atl socialdemokraterna hade gjort sitt bästa val i år1976, om dessa personer i ledande ställning i NJA och andra statliga företaghade klargjort det verkliga läget inom den statliga verksamheten i länet.Ingvar har här i kammaren förklarat hur det gicklill när socialdemokraterna gjorde sitt goda val i . Jag tror inte attden förklaringen är heltäckande. Socialdemokraterna vann i knappa 296, och det var vpk som förlorade. Del partiet förlorade ca 2,5 96, kanske hela2,4 96. Jag har aldrig hört alt man i vpk varit mindre intresserad av statligföretagsamhet än socialdemokraterna. I gjorde deborgerliga partierna sammanlagt ett bättre val än , trotsall socialdemokralisk skräckpropaganda. Jag har svårt att tro altsocialdemokrater, varken här på riksplanet eller i , på allvar kantro - i varje fall efter valet - att alla har glömt den gamla regeringens allaskrytvalser om 80 och hur det nu har krossats av enhård verklighet. Menjag vill ge , som är här i kammaren, och även ,som är hemma i , en eloge för att de tog sitt ansvar i NJA:s styrelsehäromdagen och är med i den enhälliga styrelsebedömningen att det nu gälleratt satsa på NJA. Först måste man salsa 1 800 milj. kr. för att täppa tillgamla hål, och sedan får man satsa 2-3 miljarder för att genom upprustning avbl. a. valsverkskapaciteten göra NJA lill ett självbärande förelag. Förvarje dag som går blir det alltmer uppenbart för allt fler att det verkligtbekymmersamma för Luleåorten och för är den dåligalönsamheten vid järnverket och att det nu främst gäller att se till att gamlaNJA blir ett bärkraftigt och utvecklingsdugligt företag. Tryggheten iLuleåortens utveckling är beroende av det. Det är den pågående planeringen ochden pågående projekteringen som skall visa hur de nuvarande över 5 000anställda vid , och de med tiden ytterligare ca 2 300, skall få bästamöjliga produktionsapparat till förfogande för att med lönsamhet och god miljöförädla malm till stål och stålprodukter. Dennya regeringen har i regeringsförklaringen slagit fasl all "Norr bottens Järnverk- skall byggas ut till ett metallurgiskt centrum". I tidigare uttalanden avledande företrädare förde tre borgerliga partierna har också utlovats ca 2 300nya arbetstillfällen i Luleåorten. Det är viktigt att och fyrkantenfortsätter att verka som en utvecklingsmotor i länet. Den nya regeringen harockså utlovat ett fortsatt lägre uttag av den allmänna arbetsgivaravgiften inomdet inre stödområdet samt att regionalpolitiken skall förstärkas. Staten är en stor ägare av naturrikedomar och av företag i är norrbottningarna i högre grad än andra beroende av rikspolitiskabeslut för sysselsättning och god ekonomisk utveckling. Men i finnsdet också mycket alt vinna genom en bättre satsning på enskild företagsamhetoch på jordbruk och skogsvård. Det är min fasta övertygelse att vår nyaborgerliga regering inser behov av en kraftfull regionalpolitisksalsning för alt människorna där med bibehållen framtidstro skall våga satsa påen framtid i landets naturrika nordligaste län. Hert () kortgenmäle: Del fanns mångahanda i det anförande som Per höll alldelesnyss. Men tyvärr kände jag igen det mesta av det. Jag har hört det så mångagånger förul. Omman bryter ner innehållet är det egentligen tre ting talar om.Först talar han om svikna löften, sedan varför socialdemo- kraierna gick framåt ivalet - det förhöll sig inte som jag sade - och slutligen talar han om vad dennya regeringen skall göra. Desvikna löftena - vilka är de? Regeringen har lagt en proposition om atl viskall utreda frågan om både atl bygga .ut NJA:s valsnings-kapacitet och attbygga ut råstålskapaciteten. Vad som är beslutat är att med förtur ta uppiitbyggnaden av . Det måste ske, som jag har sagt, därför attsituationen är som den är på råstålsmarknaden just . Jag sade också att jaginte tror att man skall räkna med att stålmarknaden ser likadan ut många årframöver. Sedansades det att regeringen och jag omväxlande har gett en mängd löften och attregeringen t; o. m. har sysslat med lögner och skrytvalser - det sade han inte om mig - ochatt del är på det man har fått norrbottningarna att rösta. Jag tror PerPetersson i Gäddvik inte skall vara så där oförskämd mot norrbottningarna. Jagtror att de begriper det här mycket väl. De har inte dårats av löften år efterår. Det val vi hade är en väldig förklaring av tilltro tillsocialdemokratin och dess vilja alt försöka göra någoniing för alt skapasysselsättning i - det är inte märkvärdigare än sådet är. Sedantalar han om att både och jag visste om det här när vidiskuterade med honom i . Vi visste nog inte det. Några sådana beslut varinte fattade. Att det var bekymmersamt och att utredning pågick det visste PerPetersson också. Del behövde jag inte tala om för honom. Sedankom han till frågan: Varför vann då socialdemokraterna valet? Ja, det var inteså konstigt eftersom kommunisterna gick tillbaka 2,5 96 och vi gick fram 2 96,menade han. Ja, men vad är det man räknar procent på? Per vet myckelväl att om man tar det i siffror i stället så förlorade kommunisterna ungefär 2600 röster medan socialdemokraterna vann nära 9 000 röster. Det går inte ihop.Sedan kan man hålla på att förklara så länge man vill. Jagvill säga till Per : Om du fortsätter att driva ditt resonemang omlokaliseringspolitik, regionalpolitik och statliga satsningar så som du görkommer du aldrig atl få uppleva det förtroende från norrbottningarna somsocialdemokratin och arbetarrörelsen ändock vann i höstens val. Del är del delhänger på - det är inte orden utan det är gärningarna, Per , detgäller. I övrigt kan du få fortsätta atl prata om dessa saker på det sätt somdu vill. Dugav mig en eloge för att jag har tagit mitt ansvar. Det har jag gjort i varjesituation av den här kedjan, och det är jag beredd att göra i fortsättningenockså. Svårigheter kan uppkomma som jag får rätta mig efter. Del är självklartattjag inte kör huvudet i väggen. Det vore väldigt dumt. HertPETERSSON i Gäddvik (m) kort genmäle: Herr talman! Det här med procent ärsvårt. Men vad som hände var atl socialdemokraterna vann 1,9 96 av valmanskårenoch att vpk förlorade 2,4 96 av sammavalmanskår. Det var alltså en förflyttning av röster från vpk lill socialdemokraterna,vilket jag inte alls har någonting emot. Jag ser gärna att det blir färrevpk-are, även om en del av de rösterna går till socialdemokratin. Menvad inte kommer ifrån är att det var ytterligare en halvprocent som gled från den socialistiska kanten till de borgerliga partierna -trots all den skräckpropaganda som fördes i om vad som skulle händaom borgarna kom till makten jusl i delta län där staten äger så mycket. Detär klart att jag väl kan missuppfatta hur mycket insyn de som är invalda i enstyrelse har i företagets verksamhet, men det skulle förvåna mig om desocialdemokrater som debatterade med oss där uppe nära nog i mitten avseptember, strax före valet, inte visste mer än de sade om NJA:s läge vid det tillfället. HerrSVANBERG (s) kort genmäle: Till frågan om vad styrelseledamöter vet om utredningar som sker inombolaget vill jag bara säga: Självklart har inte styrelseledamöter dag för dagreda på vad som händer i en utredning. De får rapporter och redogörelser, helthederliga, vid varje styrelsesammanträde. Och de förekommer inte ens en gång imånaden. De förekommer varannan eller - eller var fjärdemånad då det är semester. Så var det med det. Det var ingelkonstigt. Sedantill detta med procent och valsiffror: Jag tror att del är så enkelt att delräcker om Per nöjer sig med att konstatera hur många röster vpk blevav med och hur många röster vi vann. Jag tycker inte att han skall hålla på medden där sifferexercisen så mycket längre. Ju fier gånger Per tar uppden, desto mer kommer man att tänka på vad räven sade om rönnbären som han intenådde upp till. Jag tror att Per aldrig kommer att nå upp tillnorrbottningarna, men vi var sura, sade han när han inte gjorde det. Jobbaså att ni får förtroende hos norrbottningarna, så skall jag inte missunna erdet. HertPETERSSON i Gäddvik (m) kort genmäle: är en stridsglad ochskicklig debattör - men att försöka få mig atl gå med på att det ligger någonförvanskning i att säga att socialdemokraterna vann mindre än 2 96 avvalmanskåren och att de tog det från vpk, som förlorade 2,4 96, medanborgerligheten ökade sitt procenttal sammantaget, det går inte. Inte ens i denhär kammaren kan få någon att tro det. Hert i (s): När nu har tagit plats i regeringsbänken vill jag börja medatt hälsa honom välkommen. Jag gör det av naturiiga skäl inte med någon störreglädje, men med respekt för valmanskårens vilja och självpåtagnarisk. En ledarskribent i en borgerlig tidning skrev en gång omindustriministerjobbet att det egentligen är en omöjlig uppgift. Detförefaller mig som om denna varning inte har påverkat så många, eftersom ocksåvid denna departementsport åtskilliga har trängts, bildligt talat. Jagkan försäkra att han inte behöver oroa sig över fritidsproblem föregen del. Arbetet kommer att räcka lill. Ett ord av uppmuntran på vägen,emellertid: Det finns elt stort antal mycket dugliga medarbetare idepartementet. Lyssna till dem! Då kan man undvika sådana uttalanden som herrÅsling svarade för här i om "den dåliga beredskapen" idepartementet beträffande den glasindustrin. Det fanns redan i augustiett underlag för en proposition om stöd till denna bransch - om viljan finns. Vikan vara överens om att det är en avvägningsfråga hur mycket man kan satsa påett område. Flera branscher har motsvarande svårigheter. Det gör detemellertid inte mindre angeläget att ta itu med frågorna. Huvudproblemetär vad vi oftast betecknar som strukturfrågor. Reellt innebär det att vissaindustrier har svårt att klara konkurrensen såväl från en växande import somute på exportmarknaden. Många företag läggs ned och åtskilliga människordrabbas av arbetslöshet, kortare eller längre lid, med allt av påfrestningardet innebär. Enöverbryggande uppgift måste vara att söka klara de här problemen. Om del sägsinte mycket i regeringsdeklarationen. Den svenska industrins internationellakonkurrenskraft skall stärkas, sägs det emellertid. Det är bra. Det målet harockså vi. Socialdemokratin har haft det avgörande infiytandet påsamhällsutvecklingen under mer än fyra årtionden, och under den liden har vårtland arbetat sig fram till att bli en av världens starkaste industrinationer. Idet korta perspektivet har vi nu bekymmer genom kostnadsutvecklingen. Men detundanskymmer inte det svenska näringslivets exempellösa framgångar . Socialdemokratinhar haft ett mål att arbeta för, förankrad i vår ideologi. Samhället måsle varaaktivt också på det ekonomiska området. Lämna hjälp till självhjälp åtföretagen där så befinns lämpligt. Medverka till etablering av företag där detav sysselsätlningsskäl erfordras. Ta ansvar som ägare av företag där det visarsig nödvändigt och ändamålsenligt för att klara såväl arbete som viktigatillgångar. Samhället måste se till att det tas initiativ där det finnsmöjlighet att utvidga produktionen, sade en tidigare partiledare . Meni denna politik har vi även gett effektiviteten i produktionen en mycketframträdande plats. Det har vi gjort därför att effektiva företag är den bästagarantin för trygghet i anställningen, för goda löner och för entillfredsställande arbetsmiljö. Hurblir del då med den borgerliga regeringens näringspolitik? Vad jag kan finna såär det som tagit hand om strukturfrågorna i regeringen. Det ärcenterpartiet som ansvarar för industri- och energifrågorna, för 136 a >;-prövningen, för miljö- och resursfrågorna. Detär tal om små enheter, decentralisering och energisnålproduktion som rimligen måste bli vägledande näringspolitiska principer. Menvad betyder detla för den svenska industrins konkurrenskraft? Ja, inte att denstärks. Ärdet här en politik för trygghet i anställningen, för ökad effektivitet?Knappast. Jagskall ta det här konkret med exempel från ett par branscher -järn- ochstålindustrin samt skogsindustrin. Densvenska stålindustrin är starkt beroende av utvecklingen utanför vårt landsgränser. Del beror inte bara på att branschen är starkt ex-portinriktad - viexporterar ca 40 96 av produktionen. Också på hemmamarknaden har de svenskastålverken att möta en hård konkurrens från utländska producenter. Inemothälften av det stål vi använder i landet är importerat. Årets import växeroroväckande. Trenden pekar mot en ökning med nära 10 96 av järn, stål och plåt. Väridensstålindustri har under de senaste tio femton åren utvecklats i snabb takt.Kapacitetsökningen har till alldeles övervägande del skett genom nyetableringarav stora stålverk. har en omfattande modernisering skett av äldrestålverk. Ett stort antal omoderna verk har lagts ned. I flera länder harregeringarna stått bakom de gjorda satsningarna - direkt eller indirekt. Desvenska företagen har med andra ord att konkurrera såväl utomlands som påhemmamarknaden med en stålindustri som är till stora delar mycket modern, som iallt högre grad koncentrerats till ett mindre antal stora företag med betydanderesurser. Utgångslägetär inte gott. Under de gångna tio åren har svensk stålindustri haft ensjunkande investeringsvolym, mätt i fasta priser, och vi har jämfört medvärldens stålindustri i övrigt haft en närmast obefintlig strukturomvandling. Min första konkreta frågalill regeringens talesmän blir följande: Kommerden nya regeringen att motverka en intensifierad strukturomvandling av densvenska järn- och stålindustrin, eftersom med den oundvikligen följer störreenheter, mera av ekonomisk koncentration, alltmer omfattande teknologi? Ochsvaret är viktigt, särskilt för de ca 50 000 människor som arbetar i branschen.Skall iryggheten i jobben för dessa finnas kvar, då måste konkurrenskraftenupprätthållas. Det sker inte genom en näringspolitisk färdriktning mot småenheter, spridda över landet. Jagframhöll i debatten om NJA och 80 att en samverkanstanke mognatfram inom järn- och stålindustrin i vårt land. Vi tillskapade ett branschråd.Jag vill understryka alt det är angeläget att stimulera till samverkan för attstärka konkurrenskraften. 1goda konjunkturer har den svenska stålindustrin klarat sig ganska bra, men överen har den visat en betydligt svagare produktionstillväxt änstålindustrin i världen i övrigt, en minskad sys- selsälining och - settöver hela tidsperioden - pressad lönsamhet och en jämfört med världen i övrigtnärmast obefintlig strukturomvandling. Dessaproblem mötte vi inte under högkonjunkturåren I972-I974. Diskussionen kom dåfrämst att kretsa kring behovet av stål i och för framtiden och vårt landsmöjligheter att tillgodogöra sig andelar av en växande konsumtion ochproduktion. Låtmig också, herr talman, i det här sammanhanget framhålla till den på nytt såaktuella debaiten om NJA, att avgörande för besluten om 80 var denuppfattningen att med vår värdefulla malm borde vi rimligen kunna vidga detförsta steget i förädlingskedjan, ämnesproduktionen, och tillgodogöra oss meraav inkomsier och sysselsättning. Dennagrunduppfatting har vi kvar. Den socialdemokratiska gruppen är beredd att geNJA-slyrelsens enhälligt antagna förslag vårt slöd, där den i sammanfattningsäger: "Detangivna programmet för kort och medellång tid innebär en inriktning medmålsättning lönsamhet med bibehållen sysselsättning för nuvarande NJA. Sedanföretaget finansiellt rekonstruerats uppnås denna Denlångsiktiga verksamheten inriktas oförändrat på en fortsatt expansion avNJA enligt plan 80 med målsättning att nå lönsamhet och avsedd vidgadsysselsättning." Dennamålformulering överensstämmer i slort med beslut . Tilldetta vill jag foga alt regering och riksdag måste vara beredda att i särskildordning ge ett ekonomiskt tillskott för kostnader till långtgåendemiljöåtgärder och lokalisering, där också andra hänsyn än de rentföretagsekonomiska vägs in. Detta torde bli nödvändigt även för en effektivämnesindustri, om den skall ha en chans i konkurrensen med länder med lågalönekostnader och äldre anläggningar, uppförda till väsentligt lägre kostnader.