prot · G009129 · 1976-12-31 00:00:00 — FruRADESJÖ (s) kort genmäle: har i sitl äskande bl, a, skrivit att den ökadesatsningen på företagsservice m, m. medför ökad efterfrågan på såvälföreningarnas riänster som del slatliga kreditslödet och all nya ruliner harinförts för uppföljning och bevakning av statliga stödinsatser, Verkel anseratt medel bör beräknas för vidareulbildning av de anslällda vidföretagareföreningarna. har betonat att det faklum att föreningarnas verksamhet ochorganisation f n, utreds inte får medföra atl den pågående upprustningen avföreningarnas administrativa resurser avbryts. Då tycker jag inte man skallprula på industriverkets äskande. HerrANDERSSON i (fp) kort genmäle: Del är ju inte alltid man får såmyckel som man vill ha. har begärlbelydligl mer än den lidigare regeringen föreslagil i anslag, I del här fallethar departementschefen ullalal all del inle skall bli någon nedruslning, irolsall en utredning håller på med en översyn. har man alllid sagl attanslagel får ligga stilla på den gamla nivån när det har tillsalls enutredning. Men vi kan alla vara överens om all företagareföreningarna är avavgörande belydelse för svenskl näringsliv. Vi skall därför se lill att de fårresurser. Jag anser att de i årets slal fått väsentligt ökade resurser, och detbör räcka till för den verksamhel som de har. Utan att kommentera den debatt mellan utskottsrepre-sentanterna som vihär lyssnar till vill jag rent allmänt göra några Vissaindustri- och sysselsältningsstimulerande åtgärder, m. m. kommentarer tillproposition 95 och dess behandling, eftersom de frågor som där tas upp har enalldeles speciell aktualitet i del konjunkturläge som f n, präglar svenskekonomi. Industriinvesteringarnahar stigit med . Företagens planer för 1977pekar, som vi kan se, på en mycket svag investeringsvilja för delta år.Den uppjustering av planerna som skett till februari äravsevärt lägre än vad som normalt är fallet mellan dessa båda enkättillfällen. Dennaförsiktighet är enligt unik. Man behöver inte blicka långttillbaka i tiden för att förstå att det är en mycket illavarslande tendens somvi här har bevittnat. Inte vid något lillfälle tidigare sedaninvesteringsenkäten för ett tiotal år sedan fick sin nuvarande uiformning harförelagen värk så försikriga i sina investeringsbedömningar. Även om manerfarenhetsmässigt vet att det psykologiska momentet är stort i sådanaenkäter, kan ingen förneka all de är en barometer för investeringsbenägenhetenoch att de alltså i hög grad speglar verkligheten i det svenska näringslivet. Inuläget har bedömt att industriinvesteringarna skall kommaatt minska med 6,5 96 i volym , Del är en ytterligareförsämring jämfört med den pessimistiska prognosen. Ävenom vi kunnal notera ljusningar i vissa branscher och förvissa företag med specialprodukter är denna tendens ändå så generell att den ärägnad att inge allvarlig oro. Denextremt utdragna lågkonjunkturen har kommit atl innebära starkt försämradeavsättningsmöjligheter för många företag, och det är framför allt då våraexportföretag som drabbas. Det har också medfört en Starkt försämrad likviditeti företagen, framför allt fr. o. m. tredje kvartalet . Vi har iindustridepartementet gång efter annan denna vinter och vår konfronterats medde akuta problem som detta medfört för många företag. Till detta harnaturligtvis medverkat - trots det slatliga stödet - den myckel betydandelageruppbyggnad som har skett i medvetandet om att man så långt som möjligt iförelagen bör hälla produktionspotentialen intakt och alt man också har ettansvar för att hålla sysselsättningen uppe. Denutdragna lågkonjunkturen och det låga kapacitetsutnyUjandet har naturligtvisockså slagit igenom på företagens lönsamhetsutveckling. Industriföretagenssoliditet har under en lång rad år successivt blivit allt lägre. På tio årmärker man atl soliditeten har försämrats från till 30 96. Även om dellatill en del avspeglar en ny situation på kreditmarknaden är det ändå ett måttpå den motståndskraft som företagen har i ett konjunkturläge som del vi nubefinner oss i. Detta inverkar naturligtvis menligt på många företags viljaeller förmåga att låna upp kapital på marknaden. Alltfler sektorer av industrin har kommit alt slällas inför behov av strukturellaförändringar, också som en följd av den utflackade konjunk- För alt kunnafortleva i den hårdnande internationella konkurrensen blir det nödvändigt förmånga svenska företag att vidta förändringar i produktionsapparaten, att blimer offensiva på marknadssidan, att ägna större intresse åt innovationer ochproduktutveckling. Men alll detta kräver också betydande insalser avkapitalresurser. Indirekt förutsätter en offensivare marknadsanpassning och enutveckling mot nya produkter naturligtvis också investeringar iproduktionsutrustningen. Mankan alltså sammanfattningsvis säga om situationen att del framstår sommyckel angeläget alt induslrins investeringar ökar-dels då för all aktiviteteni näringslivet skall la fart, dels också för att den svenska industrinsinternationella konkurrenskraft skall kunna bibehållas på en hög nivå ochhelsl också utvecklas för atl kompensera det handikapp som ligger i vårt högakostnadsläge. Detär också angeläget att uppmärksamma att vissa förelag inte själva kaneller vill göra dessa nödvändiga investeringar. En slutsats som det leder lillär ju att det är angeläget att samhället med olika medel underiättar och driverfram investeringar som ligger som latenta planer men inte har kunnat realiserasdärför att resurser saknas. proposilionen 95 föreslagna investeringsslimulansen syftar då i första handtill att överbrygga vissa av de näraliggande problem som jag har berört, Syfletär att denna åtgärd tillsammans med andra stimulansåtgärder - t, ex,investeringsfondernas frisläppande för hela 1977, de extra investeringsavdragenoch bidragen, lokaliseringslånens ökade användning etc, - skall kunna medverkatill ett stärkande av investeringsaktiviteten i näringslivet. Syftet med dettaärdå framför allt att få en bättre konjunkturanpassning i industrinsinvesleringar. Jaghar i det sammanhanget noterat den märkliga formulering som förekommer i enavvikande mening lill finansutskottets yttrande. Man säger altinvesteringsgarantier inte kan tillstyrkas på konjunkturpolitiska grunder. Denfråga jag ställer mig inför denna märkliga slutsats är: Hur skall dåkonjunkturpolitik bedrivas om man inle skall göra det genom att styrainvesteringarna? Dess bättre har inte partivännerna i näringsulskottet fallitför denna något grumliga argumentering. Bakomtillkomsten av systemet med invesleringsgarantier ligger i första handnödvändigheten att komma till rätta med problem som vi har nära i tiden, atlstimulera till investeringar som redan är ganska långt framme iplaneringsstadiet. är det dock en medveten strävan atl, närmasl genommedverkan av statens industriverk, se till all det föreslagnainvesteringsgarantisystemet administreras på ett sätt som är förenligt medsamhällets övriga insatser för att åstadkomma en livskraftig struklur inom debranscher som har speciella strukturproblem . Och det bör kanske noleras isammanhanget att det ju därför är väldigt angeläget att den här kreditformen,som är en vidareutveckling av industrigarantisystemet, får en nödvändigprioritering på kreditmarknaden, och det bekräftas f ö, av vadekonomiministern har anfört i Vissaindustri- och sysselsättningsstimulerande åtgärder, m. m. Vissaindustri- och sysselsättningsstimulerande åtgärder, m. m. ärendet i den revideradefinansplanen. Invändningarhar framförts bl, a, i den socialdemokratiska motionen. Man säger att flertaletföretag visade förhållandevis goda resultat och höjde sina utdelningar.Man skall då ha klart för sig all en närmare analys av detta som vi har gjort iindustridepartementet visar att det nästan uteslutande beror på att svenskindustri hade ett bra första halvår 1976, Men sedan försämrades situationen radikalt. Manhar också sagt att syslemet är storförelagsinriklat. Ja, det är sant sä tillvida som det här är ett skräddarsytt kreditsystem för företag som har dessaaktuella problem och som därför dragit sig för att göra nödvändigainvesteringar - och det är i slor utsträckning större företag som kommit in iden situationen. Menjag vill påpeka - och det är ell viktigt påpekande - att ramen förindustrigarantilånen, som är mer specialinrikiade på de mindre företagen, merän fördubblats, nämligen från 125 milj. kr, till 275 milj, kr, och attytterligare insatser för utvecklings- och etableringsfrämjande åtgärderföreslås, liksom alt vi över huvud taget i den allmänna näringspolitiken ägnatde mindre företagen en ny och mycket betydande uppmärksamhet - och det är enaktivitet som mot hösten går in i ett avgörande skede med det då aviseradesmåföretagarprogrammet. Manhar vidare sagt att de särskilda garantierna inte får bli ett hinder församhällets strukturpolitik. Nej, självklart inte, I propositionen säger viockså att det skall vara en medveten strävan att få de kortsiktiga satsningarnaförenliga med mer långsikliga mål. Och det är mot den bakgrunden vi utformarinstruktionerna lill industriverket för att administrera detta kreditsystem. Idet sammanhanget har man hänvisat till förslaget om en strukturfond, och jaghar fått intrycket att man betraktar strukturfonden som något allenasaliggörande universalmedel, någonting av en hokuspokus-medicin för de problemsom vi nu har i näringslivet, I själva verket är sirukturfonden, som den harskisserats i motionen, av inget som helst värde i den situation som svensktnäringsliv nu befinner sig i. Den skulle vara en fördröjande, för attinte säga komplicerande, faktor när samhället nu utan onödig lidsutdräki nödgasgå in och söka bidra till lösningar av strukturproblemen. Strukturfonden skulleinte ens vara någon bra väg för de anställdas inflytande i den här processen.Det inflytandet måste tillförsäkras dem inom ramen för medbestämmandelagen ochpå det sätt som vi t, ex, gör när vi griper oss an med handelsstålsproblemen,då vi låter också fackets centrala organisationer ha all möjlig insyn i deöversiktliga branschplaner som utarbetas. Därigenom kan man nå en omedelbareffekt av detta samråd. Fårjag , herr talman, någol kommentera arbetsmarknadsutskottetsskrivning i betänkandet nr 26 beträffande vissa regionalpolitiska inslag idetta industripolitiska paket. När del gäller den temporära utvidgningen av dens. k. grå zonen lill vissa kommuner i finns redan ett anlalansökningar inne i departementet från länstyrel- Vi har ännu inlegjort något val bland de kommuner som föreslås. Jag vill emellertid påpeka attdet i finns elt antal kommuner med problem, kommuner som liggerväl i nivå med en del kommuner inom stödområdet och inom den grå zonen. Derasproblem måste lösas, om de skall kunna bestå som självständiga kommuner och fåden utveckling av sysselsättningen som är nödvändig för att kompenserabortfallet i branscher med vikande sysselsättning. Det måste med andra ord varaett viktigt mål för den decentralisliska regionalpolitik vi nu är på väg mot. Vadvi vill uppnå med en temporär ulvidgning av den grå zonen till vissa kommunerär en viss ändrad fördelning mellan kommunerna i av denindustritillväxl som sker på vissa håll även i delta konjunkturläge. Enligt minmening får det här dock inte innebära konkurrens med stödområdet. Det finns trotsallt fall där en lokalisering till stödområdet för ett företag i södra är elt allernaliv vid en induslriulbyggnad, men där en avproblemkommunerna i kan vara det eftersökta och tänkbaraalternativet. Dessa fall vill vi åt genom en temporär utvidgning av den gråzonen. Självfallet skall denna möjlighet ulnyujas restriktivt, som jag påpekaderedan i propositionen 1976/77:95 och som även utskottet har understrukit i sittbelänkande, Iulskottsbelänkandet påpekas att en temporär och restriktivt tillämpadutvidgning av den grå zonen inte föregriper sysselsällningsul-redningensarbete. vill jag understryka atl en uppstramning av hittillsvarandepraxis nu motiveras också av att sysselsällningsulredningen har blivitförsenad i sitl regionalpolitiska utredningsarbete. Den kommer alltså inte attkunna lägga fram sina förslag så att en proposition kan läggas ,vilket utskottet har utgått från enligt del betänkande som skall behandlas häri kammaren . Jag beklagar detta. Jag måste konstatera alt det därförinte blir möjligt att lägga fram en regionalpolilisk proposilion förrän våren1979, Jag förutsätter emellertid all några ytterligare förseningar inte skalldrabba detta mycket vikliga utredningsarbete. Undertiden fram till dess får ell förslag om en ny regionalpolitik skallvi utveckla en offensiv regionalpolitik. Det är en förutsättning för atl viskall lyckas också med de näringspolitiska åtgärderna. Del är därför regeringeni dag har beslutat tillsätta ett särskilt regionalpolitiskt råd såsom ettinslag i denna aktivering av regionalpolitiken i avvaktan påsysselsätlningsutredningens förslag. Vissaindustri- och sysselsättningsstimulerande åtgärder, m. m. i (vpk) kort genmäle: Det var mycket intressant atl lyssna till industriministernsbeskrivning av det ekonomiska läget, därför alt den i sak var ett fullständigtinstämmande i vpk:s krilik av de åtgärder som har föreslagils i proposilionen.Vi säger jusl det att investeringsgaraniierna i slor utsträckning måste bli ettslag i luften, så länge investeringsviljan är svag. De förutsätter ju, för attde skall få någon effekt, atl någon vill Vissaindustri- och sysselsältningsstimulerande ålgärder, m. m. Och ärviljan att utnyuja dem allmänt sell dålig - sämre än på många herrans år - såkan jag inte förstå varför man då föreslår denna lyp av ålgärder, vars effektmåste vara synnerligen ringa och osäker, Sammaförebråelse kan med viss räll riktas mot idén om en strukturfond, ifall dennaförutsätts inbakad i en allmän kapilalislisk företagsstruktur. Då kan ocksåden bli skäligen verkningslös, även om fondidén som sådan är en enligt vårmening god idé. Menjag måste också ställa frågan till : Varför vill inte det privatakapitalet satsa i ? Om det nu inte vill satsa så kan man ju inte baranöja sig, som industriministern gör, med atl konstatera detla och försöka lockaoch muta företagen till all investera litel litet mera eller åtminstone låtabli att avskeda så många som de annars skulle avskeda. Skall man acceptera heladenna situation? Detkapitalistiska systemet i befinner sig i stagnation. Är det iindustriministerns perspektiv någonting ödesbestämt som man bara skall finnasig i? Är marknadshushållningen i sig själv så dyrbar för , även närden inte förmår lösa landets uppgifter, att man skall bevara den för dess egenskull och framför alll akta sig för att ingripa i den? Är det så att herrÅsling hellre väljer arbetslöshet och strukturkris än en polilik som skullekunna angripa dessa båda ling och som skulle rikla sig motstorfinansens makt? Är den sistnämnda makten så dyrbar för att hantolererar arbetslöshet och avskedanden? Återigenvill jag slälla några frågor till industriministern somjag ställt många gångerförr ulan att få svar. Industriministern rynkar pannan -alla statsmän rynkarpannan - och talar om strukturpolitik och nödvändigheten av strukturellaförändringar, nödvändigheten av produktutveckling, osv. Jag frågar: Vilkenstrukturpolitik? Vilken sorts produktutveckling? Vilken sorts strukturellaförändringar? Skall vi satsa pä tung eller lätt industri? Skall vi salsa på merenergikrävande eller mindre energikrävande industri? Skall vi satsa på enindustri som förutsätter en egen rävarubas eller skall vi salsa på någon annantyp av industri? Om vi satsar på förädlingsindustri, vilken typ avförädlingsindustri? Detär ju della det handlar om, därför all strukturpolitiken är icke en gång föralla given. Den är icke något ödesbestämt. Den beror på vilken strukturulvecklingman bestämmer sig för. iLandskrona (s) kort genmäle: Bara några ord med anledning av industriministerns anförande. Han sadeatt del är angelägel all industrins investeringar ökar, och på den punktendelar jag hans uppfattning. Men sade också att vi har framställtden av oss föreslagna strukturfonden som det allena saliggörande. Enligt herrÅsling skulle den i stället vara en komplicerande faktor. Jaghar svårl att se att fonden skulle vara en komplicerande faktor. Vi har sagl ireservation nr 2 lill näringsulskollets betänkande nr 35 att fonden skulle varaett instrument för förelagens kapitalförsörjning som nu alltså inte står tillbuds, och den skulle medverka till att lösa en rad strukturomvandlingsproblem inäringslivet Det är väl ingen som helst tvekan om - på den punkten föreställerjag mig all vi skulle kunna vara överens - att ytterligare resurser behövs bådei dagsläget och framöver. Mot den bakgrunden menar vi att det är ytterstangeläget med ytteriigare kapilaltillskotl till företagen, vilket den härfonden skulle kunna stå till riänst med. Om man på en del områden skulle kunnaöka förelagens aktiekapital, fick företagen också helt andra möjligheter att gåut på den reguljära lånemarknaden och mot bakgrund av ett större eget kapilaltillföras ytteriigare medel. Jag tror alltså alt del som industriministernföreslår inte kommer atl vara tillräckligt. Den av oss föreslagnastrukturfonden skulle komma att fylla en mycket stor uppgift. Jag vill till i säga alt han måtte ha förbisett vadsom är det karakteristiska i uppbyggnaden av systemet medinvesleringsgarantier, I det systemet finns ett avgörande incitament tilltidigarelagda investeringar. Den reaktion som vi möter ute i näringslivet pådetta system ger vid handen att man har skäl förmoda att del kommer attmedverka till en tidigareläggning av investeringar. Det är för att vi villhålla vår höga sysselsättning även i detta besvärliga konjunkturläge sominsatser av den här karaktären skall till. i svävar på vanligt sätt ut i ideologiska betraktelser och villockså ha svar på mera långsiktiga frågor. Han vill veta vilken typ av industriman skall satsa på. Vi har klart angivit färdriktningen från den nyaregeringens sida genom att acceptera den gamla NJA-styrelsens förslag attskjuta på 80 och genom alt styra över industrialiseringsinsatserna iden delen av landet till verkstadsindustri och till nyetablering avvidareförädlingsinduslri och annan lällare induslri. Del är där vårt tekniskakunnande kommer bättre till sin rätt, och det är där vi måste satsa. Tillherr i vill jag säga, atl när jag påstår attstrukturfonden skulle komplicera strukturanpassningsprocessen är det därför från vissl håll knutit så stora förväntningar till denna strukturfond.Skulle man vänta på den, skulle man ju inte ha någon kraft att gripa in medomgående insatser, som vi nu har varil tvungna atl göra. Strukturfonden skulleinte lösa problemen med varven, med handelsstålet eller med tekoindustrin.Resurserna för de nödvändiga strukturella insatserna måste samhället ställatill förfogande under alla förhållanden i omsorgen om sysselsättningen, Sirukturfondenär mera någonting som man har lanserat för debattens skull, enhokuspokusmedicin som kan vara intressant atl ha i debatten. Men substansen idet förslaget är liten, ja, närmast obefintlig. Vissainduslri- och sysselsätlhingssli-mulerande åtgärder, m. m. Vissaindustri- och sysselsättningsstimulerande åtgärder, m. m. i (vpk) kort genmäle: Det måste ju vara i sak fel som säger attinvesleringsgarantier skulle ge några avgörande incitament till investeringar,om den allmänna investeringsviljan är svag och investeringsklimatet dåligl. Dähjälper det inte atl ge litet gynnsammare villkor. Det hänger på ominvesteringarna är lönsamma och bedöms som lönsamma. Återigen kommeralllså framlidsbedömningen in som det avgörande, och den påverkas inte genomden här typen av marginella åtgärder. Del har ju industriministern själv sagt isitt inledningsanförande. Det lönar sig inte alt nu försöka ta lillbaka attdetta är en ovanligt osäker och ineffektiv metod. Vadjag menar är att det finns långt bättre metoder. Men dem vill ickediskutera, därför att han är fixerad vid att storkapitalets inflytande översvensk induslri och den svenska strukturomvandlingen på intet sätt fårbeskäras. Han väljer hellre arbetslöshet och struklurkris på drabbade orler änhan väljer några som helst lösningar som skulle ens antyda en akliv statligindustripolitik, som skulle vara framtidsinriktad på nya typer av produkter,inriklad pä att åstadkomma högre förädlingsgrad allmänt i ekonomin. Jagvill också säga till atl han skall sluta upprepa det ständiga talelhan har i debatter med mig atl jag svävar ul i ideologiska resonemang. Överalltbland industripolitiker i utlandet, i de stora industriländerna-det må vara iSovjetunionen, eller Japan-bland teknologer och bland dem som av politiskaskäl är intresserade av dessa ting diskuleras jusl delta: Vilken typ avindustrialism blir det ? Vilken typ av strukturomvandling är det somså att säga har framliden för sig? Och går del inle alt bara lala omstrukturomvandling i största allmänhet och hålla fast vid en befintligstruktur, utan man måste diskutera dessa problem. Man svävar sannerligen inleut om man diskuterar dem, utan det är de som kommer au avgöra den svenskasysselsättningsfrågan sikl. iLandskrona (s) kort genmäle: Industriministern säger att om man skulle vänla på effekterna avstrukturfonden, då skulle man inte kunna göra någonting . Han pekardä på vad som behöver göras inom varven, på järnbruken och på vissa andraområden. Vihar aldrig gått ut och sagt alt denna strukturfond skulle vara något allenasaliggörande, men vi tror att den skulle komma att fylla en myckel stor uppgifti det svenska samhället. Vi har föreslagit att den skulletillföras 750 miljoner. Detta skulle inte vara en engångsföreteelse, utanfonden skulle år tillföras nya medel av ungefär samma storleksordning.Industriministern menar väl ändå inle att 750 miljoner i en sådan här fondskulle vara betydelselöst ule i det svenska näringslivet? I invesleringssammanhangskulle ju dessa pengar komma att mångdubblas, och de skulle bli myckelbetydelsefulla i samband- med bl. a, strukturrationaliseringarna inomnäringslivet. i lycks vara helt främmande för den situation ivilken många svenska företag befinner sig , där man till följd av denutflackade lågkonjunkturen, växande lager och en försämrad soliditet harenbegränsad kreditkapacitet Investeringsgarantierna tar fasta på just dettafenomen, som är ganska allmänt förekommande i svenska företag. Om man i dellaläge med samhällets medverkan kan hjälpa till och öka ett företagskreditvärdighet, så blir det ofta ett avgörande incitament för atl redanplanerade invesleringar skall komma lill utförande. i menar atl jag lalade förklenande om honom när jag sade alt hansvävade ul i ideologier. Del var inte min mening, och jag ber om överseende föratt jag uttryckte mig så att det kunde uppfattas på det sättet. Jag har allrespekt för i som ideolog, även om jag inte delar hansåsikter. Vad jag menade var att det i den här diskussionen kanske inte är såmycket fråga om ideologi, efiersom samma problem finns inom de statligaföretagen. gör aldrig ens ell försök att föreslå konkretalösningar på problemen, utan han hänvisar alltid till statligt överlagande avdes, k, privatkapitalistiska företagen. Löser detta problemen? Nej, här är delfråga om all skapa en sådan konjunktur att vi får en marknad för produkler ochriänster, så aU företagen kan leva vidare och ulvecklas. Ägandet spelar frånden synpunkten en underordnad roll. HerrSvenssons i inlägg var emellertid intressant så till vida att jag måsteuppfatta det som ett senkommet tillnyktrande när det gäller synen på tung resp,lätt industri. Jag måste uppfatta hans yttrande som att han nu tar avståndifrån 80-planerna och accepterar den omorienlering mot lättareinduslri och vidareförädling som vi har inlett. Tillherr i vill jag säga att jag förstår hans synpunkterbeträffande strukturfonden. Men jag lar mig friheten att tro att den störstabelydelsen av fonden finns i den socialdemokratiska agitationen och inte så myckeli konkreta möjligheter att uträtta någonting inom svenskt näringsliv.