prot · G00949 · 1976-12-31 00:00:00 — Del finns fakliskt personer som har varil iSverige och som varil engagerade i en lerrororganisation. Man har då ansett altdel förelegat ell behov av att sätta in spaningsåtgärder mot dem, men funnitdel omöjligt med bestämmelser som grund. Del rör sig ompersoner i en organisation som genom fruktansvärda terrordåd har mångamänniskors liv på sitt samvete. Därmed är det icke sagt att man har någon somhelst tanke på att utvidga tillämpningen. Tvärtom är vi överens om attlagstiftning och motiv skall vara sådana att det i varje fall icke får blinågon vidsträckt tillämpning. ansåg all tillämpningen har varil annorlunda än vad jag gjort gällandeoch än vad som framgår av regeringens redogörelse. Han menar att irrelevantasamband har varit utslagsgivande när del har beslutats om utvisning. Jag kaninte här diskutera sådana fall, men i den mån jag kan, vill jag gärna sätta migin i dem och se om det finns något underlag för kritiken. Vad jag sett avtillämpningen har inte Fortsatt giltighet av spaningslagen haft ensådan karaktär, och lagstiftningen, som den är formulerad , med demolivuttalanden som görs i den här propositionen, ger icke möjlighet tillnågon sådan tillämpning. Den saken är alldeles klar. Sedan ställde också en direki fråga om delverkligen är bra att basera sig på uppgifter från utländska säkerhetstjänster,som kanske med rätta har etl tvivelaktigt anseende i . De fiesta av ossanser att del är angeläget att motverka och förebygga lerrorhandlingar iSverige, och vi har praktisk erfarenhet av vad de kan innebära. Del är givetalt man dä får bygga på uppgifter som kan komma från personer ellerorganisationer som man inte gillar. Det väsentliga är om uppgifterna ärtrovärdiga eller inte. Det får man alltså försöka bedöma. Men man kan inte sägaall med del här landet eller den här uppgiftslämnaren vill jag inte ha attgöra. Hade man den inställningen, kunde den svenska polisen över huvud tagetinte bedriva myckel av den spaning som den utför mot exempelvisnarkotikalangare och terrororganisationer. Man får försöka bedöma varje uppgiftså gott man kan. Jag håller med så till vida all delnaturiigtvis vore bätire om man kunde ha en allmän öppenhet kring de härfrågorna och diskutera vartenda fall offentligt. Men tyvärr går inte det ulanall man försvårar fortsalt brottsbekämpning på områdei. HenSVENSSON i (vpk): undviker min fråga. Den varformulerad ungefär så här: Om skulle försöka bedöma det rättsligtkorrekta i en viss åtgärd mot en person, skulle han dä våga vidta så passdrastiska åtgärder som det här ändå är fråga om ifall del underlag som förelågmot personen i fråga bestod uteslutande av uppgifter frän en utländsk säkerhetstjänst,som i andra liknande sammanhang djupt hade komprometterat sig, eller bestod avuppgifler som var anonyma och där uppgiftslämnaren aldrig avslöjats elleraldrig preciserat sina tidsuppgifter - och där alliså möjligheien lillmolbevisning eller lill all åvägabringa alibibevisning i prakiiken inieförelåg därför all omsiändighe-terna kring uppgifternas tillkomst samtuppgifternas grund, viimenas namn osv. helt enkelt hemlighölls för denanklagade. Skulle på det underlaget våga förorda alt man vidtogrepressalier gentemot en människa? Del är delta det handlar om. Jag talar omett konkret fall. Sedan säger alt man naturligtvis inte kanavvisa allt samarbete med utländska säkerhetstjänster därför all de ärkomprometterade. Del har jag inte påstått att man skall göra, utan vad jagvänder mig mot är all dessa säkerhetstjänster får slå till tjänst med den huvudsakligabevisningen och alt deras uppgifler görs till det avgörande. Jag skall ge herrRomanus etl exempel, om jag lar pröva kammarens tålamod en aning när det gällerliden, på vad som kan förekomma när den franska säkerhetstjänsten skallprestera bevisning i sådana här fall. Mananklagade en person bosatt i för passförfalskning. diskuterar inte dennapersons fall i övrigt och huruvida åtgärderna var rikliga eller ej; fallet ärnågot dunkelt, det kan jag medge. Jag håller mig bara lill den mycket specifikadel som rör den här typen av bevisning som kommer frän franskasäkerhetstjänsten. Han anklagades alltså av svenska myndigheler förpassförfalskning. Jo, den franska säkerhetstjänsten hade till Sverigeskickat över fotokopior - väl att märka - av pass, som innehöll den utpekadepersonens porträtt. Det var två olika pass, utställda i andra namn än hanseget. Dessa pass hade av en egendomlig, tydligen lycklig, tillfällighetpåträffats i en plastkasse på en parkeringsplats i . Där stod alltså dennaplastkasse, snällt och vänligt, och väntade på all franska säkerhetspolisenskulle ta hand om den. 1 denna plastkasse fanns förunderligt nog två pass medden här personens porträtt. Den här personens porträtt måste ha funnits hos denfranska säkerhetspolisen. Han hade fiera gånger rest ul och in i ochnaturligtvis lämnat efter sig ålskilliga porträtt, som man gör i sådanasammanhang när man inte åker visumfrill. Nåväl,då säger man att förekomsten av dessa förfalskade pass, utställda i andra namn,visar all vederbörande är delaktig i passförfalskning. Men låt oss länka efteren liten smula: Kan detta vara sant, eller är del en ren rövarhistoria, enbeviskonslruktion av grov förfalskningsnatur? Om man förfalskar pass på detsättet att man utställer två pass i två olika namn men har samma porträtt - manhar alltså pass utställda på två personer, med en iredje persons porträtt - ärdel klart att de passen inte kan användas av några andra än just den iredjepersonen. En person kan ju inte uppiräda med ett porträtt i ett pass somföreställer någon hell annan än personen själv. Del måste alltså ha varil denutpekade personen själv som skulle ha kunnat länkas använda dessa pass. Menman frågar sig om denna utpekade person skulle vara så slarvig och la sådanaenorma risker att han i det ena passet utpekades såsom varande ochi del andra passet såsom varande 40 är gammal och vidare i del ena passetutpekades såsom varande koriare än i del andra. Nog är väl detta någotegendomligt, och nog är det märkligt au han inte i så fall försökte få lag i ochanvände pass som överensstämde med hans verkliga ålder och längd. Detverkarvid en kritisk analys av dessa mycket märkliga bevisföremål, som hadehittats i av en slump och som i och för sig inte kunde bindas direkt lillnågon enskild persons innehav, inte befogat all de skulle la spela en såavgörande roll. När man börjar resonera på del sättet och okritiskt accepteraren bevisning från en ökänd -jag vill säga en särskilt ökänd - utländsksäkerhetstjänst, tycker jag att man är ute på farliga vägar. Det är den typ avrättspraxis som exemplifieras av delta och andra av mig nämnda fall sommöjliggörs av lerroristlagen och som jag menar inie är värdig svenskarätlsförhållanden. i (fp); Jag frågade förut om han var ute efter terroristlagenspraktik, dvs. den mycket restriktiva tillämpningen. Då behöver man nämligeningen sådan lag utan klarar sig med de mycket allmänna lagregler som finns iövrigt. Då är man bara ute efter personer som är misstänkta för brott. Om man istället är ute efter terroristlagens teori med mer vidsträckta möjligheter attsätta in spaning mot människor, även om dessa inte är misstänkta för brott,skall man inte ha terroristlagen, eftersom den strider mot grundlägganderättsprinciper. GabrielRomanus svarar att man i och för sig kan viOa ha en mycket restriktivtillämpning men ändå viOa behålla lagen fbr all ha en liten marginal förspaning mot människor, som inte är misstänkta för ett konkret brott här iSverige. Men då finns den risken att man i ett annat läge här i Sverigeanvänder lagen på ell annat sätt. Den marginal som vill göraliten kan andra viOa göra större. Om man tillämpar lagen så strikt att man haretl rent personligt rekvisil, upphör alltså terrroristlagen att ha något somhelst intresse. Då klarar man sig med de lagar vi har i övrigt. Tafiygplanskapning som exempel! Om en person är misstänkt för ett sådant brottkan väl telefonavlyssning sältas in enligt andra lagar än terroristlagen ochspaningslagen. Men är personen inte misstänkt för delta brott, bör man inteheller kunna sätta in denna typ av integritets-och frihetsinskränkandespaningsålgärder. Jagtror att synpunkten om ett framtida krisläge är viktig. Jag misstror inteGabriel viOa att tillämpa terroristlagen restriktivt och mediakttagande av all sorts rältsäkerhel, men lagar skall vara sådana att de ocksåfungerar i ett framtida krisartat läge och då inte kan missbrukas. Det ärangeläget att vi i motverkar och förebygger terrorism. Det är angelägetatt vi värnar vårt rättssamhälle mot lerrorhandlingar, men det skall inte görasmed medel som strider mot det rättssamhällets principer. Hen (): Låt mig göra en liten refiexion i marginalen till denna debatt.Terroristlagen och dess efterföOare är förvisso ett obehagligt ämne. Jag troratt vi alla här i kammaren känt mer eller mindre uttalad vånda när vi har varittvungna att anta denna typ av lagstiftning. Vi antog den ursprungligen med enutomordentligt slor majoritet - det var bara kommunisterna och en eller ett parfolkpartister som var emot den. Vi har med liknande majoriteter förlängt ochändrat den. Varje gång har vi tagit en ordentlig debatt i kammaren. Istatsrådsbänken var det först jag som fick ta på mig att försvara lagen.Ärendet fiyttades sedan till . Då satt Anna-GretaLeOon där. Hon tog debatten rakt upp och ned. - efter valet - är detpå nytt aktuellt att förlänga terroristlagen. Då signeras propositionenav och inte av det reellt ansvariga statsrådet, . Nuskall terroristlagen försvaras i kammaren. Jag kan vare sig se Per ellerBirgit här. Nuskall lerroristlagen försvaras av utskoltsmajoriteten. Inte någon avjustilieutskolleis borgeriiga ledamöter har tagit till orda. hartydligen fått ta på sig uppgiften att föra regeringens talan. Varoch en kan av detta uppträdande dra sina slutsatser belräffande Per Ahlmarksoch kurage. Hen (): Varken Per , eller ar kändaför all vara rädda för obehag. För övrigl tycker jag inte att den härsituationen är obehaglig. De förslag som kommer från regeringen och utskottethar starka skäl för sig. Eftersom jag, när denna lag först antogs, väckte enmotion som yrkade på en del förändringar, kan jag nu inte undgå alt notera attdet i huvudsak är sådana förändringar som jag föreslog i min motion, som hargenomförts. Därför känner jag del inte särskilt obehagligt att försvara det härförslaget. Riksdagenhar nog varit med om förr, alt när propositioner har tillstyrkts av enhälligautskott, har statsråden inte funnit del nödvändigt all gä till ochförsvara sina propositioner. HerrLidbom kunde sålunda ha besparat oss de antydningar som han har framfört här.Jag tror att de statsråd som ingår i den nya regeringen, i den mån del blirnågot obehag, kommer att vara beredda alt la det fullt ut. Dagens situationfinner jag som sagt för min del föga obehaglig. Detär ändå så, som har konstaterats av det här förslagets kritiker, att dennaproposition innehåller en väsentlig förbättring. Visseriigen hävdade i något inlägg här att det är en hell ny princip, att detgäller särskilda regler för utlänningar. Men det är inte någon ny princip. Iutlänningslagstiftningen har det länge funnits särskilda regler, som tillämpaspå utvisade personer som får stanna kvar i . Även om vi har en generösinvandringspolitik och en generös utlänningspolitik - det tror jag man vågarpåstå - så kan det utfärdas föreskrifter om att människor, som har beviOatsuppehållstillstånd i , bara får vistas inom en viss del av landet, attde med vissa mellanrum måste anmäla sig till myndigheter osv. Mankan diskutera hur mycket av sådana bestämmelser vi skall ha kvar, men de finns- det är ingen ny princip - och de har antagits av med storamajoriteter. Jag tror därför inte att man skall göra detta till en slörreprincipiell nyhet än vad det är. Sedanåterigen: Är man ute efter en restriktiv tillämpning eller en vidsträckttillämpning? Jag har sagt det och jag kan gärna upprepa det; Det är fråga om enåterhållsam tillämpning. Det är möjligt att införa en lagstiftning och enmotivtext som inte medger något annat än en restriktiv tillämpning.Sådant är del förslag som föreligger . Del är klart man kan säga att ommyndigheterna tillämpar lagarna på ett helt annat sätt än som äravsett, så är det beklagligt. Detär möjligt att man ytterligare kan inskränka rätlen till spaningsålgärder. Jagutesluter inte alls det. Men jag tycker kanske alt på detta område, där det ärså allvarliga saker som riskeras, kan det vara motiverat att gå steg för steg.Det var också för min del motivet till att jag en gång accepteradelagstiftningen, även om jag föreslog väsentliga ändringar i den - ändringar somnu alltså i stort sett är genomförda. PåJörn frågor kan jag bara svara att jag inte har någon som helstmöjlighet att diskutera del här fallet. Jag kan varken bedöma om Svenssonsbeskrivning av del är riktig eller ge mig in på att dra fram kompletterandefakta som inte fanns med i beskrivning. Som del är vanligt närvi diskuterar lagförslag får vi försöka att diskutera utifrån det material somvi alla har lillgång lill och utgår från all de svenska myndigheterna tillämparlagarna på ell riktigt sätt i den mån inte något annat har styrkts. Vi harockså instrument för parlamentarisk insyn på de områden som tyvärr inte kanvara offentliga. Vi har ju som allmän princip att det skall vara så mycketöppenhet som möjligt. Men del finns ändå områden som inte kan vara offenlligaav säkerhetsskäl, t. ex. för att man inte vill försvåra fortsatt brottsbekämpning.Då får vi hoppas att den parlamentariska kontrollen fungerar något så när. Trorvi inte del, skall vi naturligtvis byta ut de representanter som utövarkontrollen. HenLIDBOM (s): När jag talade om bristande kuragenämnde jag ell par namn, men jag nämnde inte . Jag vet atthon har tillräckligt med kurage för att stå för sina åsikter, men hon kan ju hanågra goda skäl - fastän hon är utskottets ordförande - för all inte ta lillorda i debatten här . Det är inte hell uteslutet att hon tänker ungefärsom jag, att den nya regeringen och den ansvariga ministern eller någon från sammaparti i justitieutskottet får väl ta den debatten. Del är faktiskt deras sak nuatt visa att de kan stå för sina åsikter rakt upp och ner utan krumbukter! Hen i (vpk); En kortavslutande replik från min sida till ! HerrRomanus säger all vi principiellt måste utgå från alt lagar tillämpas på delsätt som lagsliftarna avsett. Det är just del vi som lagstiftare aldrig kanutgå från! Jag vill inte påslå att det skulle vara någon sorts allmän regel attde inte tillämpas såsom är avsett, men det är tillräckligt vanligt. Men delfinns också mekanismer föreskrivna i grundlagen för vår kontroll av derastillämpning som klart säger ifrån att vi måsle intressera oss för huruvida detillämpas på ett riktigt sätt eller ej. Vad jag menar är att bevisföringen iprakiiken enligt denna lag har tillåtils att bli betydligt slappareän vad lagstiftaren bar uttryckt som sin avsikt. Nej,kanske inte har möjlighet all för dagen mer specifikt kommenteramina frågor, men det kommer motioner i detta ärende nästa januari. Då finns delmöjlighet för all genom oklanderliga lagliga kanaler ta del av detmaterial som jag här har åberopat, och då finns del också möjlighet för honomatt ge ett klart svar på mina frågor. Vi kommer igen. Låtmig säga alt det är vår inställning i våri parti all om det finns enrimlig serie av indicier som talar för all en människa är farlig för oskyldiga civilpersonerssäkerhet här i landet, då skall vederbörande ut ur landet; del behöver intediskuteras någon barmhärtighet i det avseendet! Men om indiciebevisningen ärav den art som jag tidigare här har anfört exempel på, då är den för svag ochdå är risken uppenbar för all oskyldiga drabbas. Del är inte nog med attoskyldiga kan drabbas, utan genom denna slappa bevisföring och genom dessaokontrollerbara uppgifter minskar också effektiviteten i den verkligabrottsbekämpningen. Ju slappare uppgiftskontrollen är och ju lösligare och jumer ryk-lesbelonade uppgifter som får ligga till grund för en bedömning, destosvårare har man att urskiOa de verkliga riskerna och inrikta sig på dem. Det ärden inte minsl väsentliga aspekten på vad jag har sagt. Hen (): meddelade att vpk kommer igen med ytterligareargumentering och dokumentation i den här frågan. Jag förslår alt man har föravsikt all göra del, eftersom man inte fann skäl all väcka en motion ianledning av den här propositionen, utan tydligen ansåg att frågan kunde vilatill . Om inte i hade motionerat hade vpk, såvilljag förstår, godtagit den här propositionen. Då kan man väl inte anse att såoerhörda rättsövergrepp begås just . deklarerade också alt om en person bedöms som farlig, sä skallvederbörande inte ha räll alt vistas här i landet. har vi inte riktigt denprincipen, utan vi låter en del av dessa personer vara kvar, av hänsyn till allde kan råka ut för politisk förföljelse i sitt hemland. Med den härlagstiftningen har vi möjlighet till en viss särskild övervakning av dem. Vihar alltså en något humanare hållning än den som gav uttryck för,med sitt otvetydiga besked att om en person är fartig så skall han ut urlandet. Vi låter en del sådana människor vara kvar, men vi vill ändå övervakadem. Jaglyssnade mycket noggrant till . Han sade att del fat-lades politisktkurage hos , inte bara hos några namngivna personer ulan hosfolkpartiet. Det är alltså så att stöder detta förslag. Jag talarför Iblkpariiet. Jag kan bara beklaga om har den inställningen altdet måsle vara etl statsråd som skall företräda och alt jag inteanses tillräckligt prominent. Nr 49 Hen i (vpk): Fredaeenden '' talman! Jag vill bara lämna en upplysning till . förhåller sig faktiskt så att man i ett sådant här fall kan yrka blankt -------------- avslagulan alt väcka en motion. Därmed inte sagt att det inte var bra TV-övervakning att det fanns en motion. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall lill dels utskottetshemställan, dels molionen nr 21 av i Siockholm m. fi., ochförklarades den förra proposilionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposilion: Densom vill att kammaren bifaller justilieutskottels hemställan i belänkandet nr13 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallitmotionen nr 21. Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrWästberg i Siockholm begärde rösträkning verkställdes votering medomröslningsapparal. Denna omröstning gav följande resultal: 1976/77:12 med anledning av regeringens skrivelse1976/77:34 med redogörelse för tillämpningen av lerroristlagsliftningen. Föredrogsjustilieutskolleis betänkande 1976/77:14 med anledning av propositionen 1975/76:194 om TV-övervakning jämte motioner. I proposilionen 1975/76:194 hade regeringen() föreslagit att anta etl i propositionenframlagt förslag till lag om TV-övervakning. Belräffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes föOande: ":"lproposilionen föreslås att rätlen all använda fjärrmanövrerad TV- kamera förpersonövervakning begränsas. Det blir sålunda förbjudet bl. an dolt utnyttja sådanövervakningskamera. För TV-övervakning av ga- tor, torg och andraallmänna platser krävs särskilt tillstånd. Fråga om Nr 49 sådant tillstånd prövas avlänsstyrelse under medverkan av den kommun Fredaeen den inom vilken övervakningenskall ske. Kan en lillslåndspliktig TV-kamera ,-, jecemher 1976 riktas mot arbetsplats, t.ex. i ett varuhus, skall även in- hämtade anställdas mening."' Idetta sammanhang hade behandlats motionerna 1975/76:2516 av iBorlänge m. fi. (vpk), vari hemställts att beslutade all i lagen omTV-övervakning infördes stad-ganden om alt TV-övervakning av arbetsplats fickske endast om de lokala fackliga organisationerna gav sill tillstånd därtilloch 1976/77:6 av hen (). 1. all beträffande översyn av lagen omTV-övervakning skulle avslå molionen 1976/77:6, 2. all beträffande vetorätt for fackligaorganisationer skulle avslå molionen 1975/76:2516, 3. att på det sätt skulle bifallaproposilionen 1975/76:194 att antog del genom propositionen framlagdaförslaget lill lag om TV-övervakning i den lydelse som utskottet föreslagit. HenHALLGREN (vpk): Regeringens förslag till lag om TV-övervakning, som behandlas,betraktar vi som ett steg i rätt riktning. Lagen kommer alt ge allmänhelen ettsäkrare integritetsskydd än vad som gäller. Lagförslagethar emellertid allvarliga brister. Både när det gäller skyldigheten all sökatillstånd för användandet av övervakningskamera och i fråga om länsstyrelsernasmöjlighet att ingripa mot missbruk är arbetsplatserna undantagna - i vart fallde slutna arbetsplatser som inte allmänheten har tillträde till. Det betyderatt de större arbetsplatserna inom del svenska näringslivet kan TV-övervakasulan tillstånd från länsstyrelserna. De anställda på många större arbetsplatserär redan bevakade genom TV-anläggningar. Dettaförhållande är ur arbetarsynpunkt otillfredsställande och irriterande.Hittills har TV-övervakningen i de allra fiesta fall genomdriviis mot de lokalafackliga organisationernas viOa. Arbetsköparna har efter överläggningar iföretagsnämnder och andra samarbetsorgan utövat sin makt och installeratTV-anläggningar, även om fackföreningarna sagt nej. Vänsterpartietkommunisterna har i motion nr 16 i anslutning till lagförslaget tagit uppfrågan om fackets möjlighet att motsätta sig övervakning av arbetsplatserna. Vimenar att i en så viktig fråga bör den lokala fackföreningen ha möjlighet attlägga in sill veto. Nuborde väl varje vettig företagsledare inse nackdelarna med att mot fackföreningarnas samtycke använda sig av TV-övervakning på arbets- 75 Nr 49 platser. Denna form av kontroll av de anställda är inte bara ellstress- Fredaeenden ''-' irritationsmoment som alllid medför en sämrearbetsprestation. '" också diskriminerande mot dem som utsätts för denna metod av över- --------------- vakning.Det undergräver också möjligheten till ömsesidigt förtroende. TV-övervakning Detfinns exempel på att arbetare hell enkelt vägrat godkänna denna typ av kontroll och gått istrejk. Detfinns naturligtvis arbetsplatser där TV-iekniken kan vara lill nytta, det skallinte vare sig förnekas eller förringas. Men tyvärr är del fortfarande så ivårt land all profithungriga arbetsköpare också utnyttjar den moderna teknikenIbr all uppnå högsta möjliga effektivitet, dvs. i den härskande klassensintressen. Det kommer vi aldrig ifrån så länge vi har kvar del kapitalistiskasamhället - med en produktionsprocess där vinst och profit är drivfjädern.Dessa kapitalister är alldeles förblindade av sitt profilbegär och inser mångagånger inte ens sill eget bästa. Dethänder inte sällan att de anställda i sådana fall utsätts för förnedrande ochdiskriminerande övergrepp genom onödiga kontroll- och resiriklionsåtgärder somhar ytterst negativa effekter på arbetsprestationen. Onödig TV-övervakning ärjust en sådan åtgärd. Där den är lill nytta finns säkert ingen anledning attbefara all exempelvis den lokala fackföreningen skulle motsätta siganvändningen. Facket skulle säkerligen inte missbruka sin vetorätt. Del ärdärför vi anser att del är ett riktigt krav att fackföreningen skall havetorätt i den här frågan. Lönearbetarnautsätts för en hel mängd kontroller som i sig är diskriminerande och avarbetarna uppfattas som en stark misstro från arbelsköparhåll. Man harexempelvis stämpelur och kontroll av arbets-pauser för all man misstror deanställda när det gäller alt respektera arbetstiden. Del gäller tidsstudier ocholika lidmätningar för alt arbetsköparna inte litar pä all de anställda utandessa diskriminerande system ger en fullgod arbetsprestation för den lön somskall betalas - TV-övervakningen används av mänga arbetsköpare i sammia syfte.Vpk har ju lidigare ställt krav på all sådana här diskriminerande system skullei lag förbjudas, men tyvärr har de avslagils. Ijustilieutskottels betänkande har man föreslagit att också denna gångavslå vårt motionsyrkande.