prot · G009140 · 1976-12-31 00:00:00 — Fårjag säga till : Vad är det egentligen för värde i att börjatala om luckor i proposilionen när, såvitt jag förstår, intehar något material i sin hand som gör atl hon skulle kunna beskylla oss förbrister i fråga om den säkerhetspolitiska inriktningen och i fråga omutrikespolitiken? Det var t. o. m. så att den utrikespolitiska deklaration, somutrikesminister lämnade på regeringens vägnar, inle mötte någon krilik igrundläggande avseenden. Och det är väl minst lika rimligt all sådana härfrågor, som känner starkt för - och det har jag förståelseför, ty det gör vi på vår sida också -behandlas i anslutning till denutrikespolitiska deklarationen som all de behandlas med alldeles särskild tyngdi samband med ställningstagandet till den försvarspolitiska proposilionen. Detavgörande runt om i världen är ju ändå vad vi är beredda atl göra i sak på dehär vikliga områdena. Och jag noterar sorri värdefullt atl den kritik somsocialdemokratin framför är av mera formell karaktär - att dessa ting inteskulle finnas med i försvarspropositionen - under del alt ni, vilket verkligengläder mig, inle riktar någon kritik mot innehållet i säkerhetspolitiken och iutrikespolitiken. Dettasätter jag alltså värde på, och jag är övertygad om atl i fortsättningen somhittills kommer uppslutningen kring säkerhetspolitikens inriklning ochinnehällatl vara vår största tillgång också när del gäller att irygga denfrihet inom vårt lands gränser som försvarspolitiken ju ytterst syftar lill atlså långt det är möjligt garantera. Herrförste vice lalmannen anmälde atl i och fruLewén-Eliasson anhållit all till protokollet få antecknat att de inte ägde rälltill ytterligare repliker. Hen (): Del föregående meningsskiflet har ju bjudit pä en del kuriositeter. Somen sådan kuriositet måste jag beteckna sammankopplingav tidpunkten för försvarsproposiiionens behandling i denna kammare ochpågående förhandlingar på . Jag har svårt atl se sammanhanget. Somen annan sådan händelse måste jag beteckna utan motiveringframkastade påstående alt regeringen skulle spela högt spel med den tredjevärlden - detta i elt läge då den har höjt anslagen tillden tredje världen och manifesterat ett intresse för dess problem som inte stårnågon lidigare regerings efler, snarare tvärtom. Är del pä något håll man harspelat elt högt spel med den tredje världen i svensk inrikespolitik är det inlepå regeringssidan. Menskiljakligheler är ju, som statsministern framhöll, naturliga i enfolkstyrelse. Del är fullt klart atl man kan ha olika mening om försvaretsanslag i är liksom om flygvapnets roll i elt kommande svenskt försvar. Det ärockså hell naturligt i en demokrati alt konsekvensen av ett beslut i en annanriktning än man själv tycker om blir föremål för litet vinklingar och allunderlaget för beslutet också blir föremål för olika tolkningar. Del är somsagt naturligt. Vadsom däremot kan vara mera obehagligt är när man för över missuppfattningar ochvinklingar på ett område som borde vara fredat för sådant, nämligen vårsäkerhetspolitik. Del allvarliga är alt dessa funderingar noteras utomlandsoch därmed kan skapa missuppfattningar som borde undvikas och som i varje fallär onödiga. Jagtror man kan säga atl man inför denna debatt läste somliga socialdemokraliskadokument med en viss undran och olust. Det gällde molionen 1504, den avvikandemeningen i ulrikesutskotiel samt reservationen i försvarsulskoilel. Tonfallenvar ungefär dessa, framför allt i motionen 1504 om man nu lar den somutgångspunkt: del finns sådana avvikelser i förhållande lillförsvarsulredningens belänkande atl man kan tala om en annan värdering ochavvägning beträffande säkerhetspolitikens instrument. säger man trotsstatsministerns inledande ord i propositionen och trolsatt lidigare försvarspropositioner knappast har bjudit på den stora rundsyn,vidd och spännkraft över snart sagt alla samhällets områden som några talare faktiskt efterlyst. Vadbygger man då denna kritik på? Frågan om de underutvecklade länderna skulleinle vara tillräckligt utförligt behandlad i proposilionen, likaså nord- ochsydpolitiken, den ekonomiska väridsordningen, de multinationella företagen ochmycket annat. Härvidlag glömmer man bort de andra dokument som regeringen lagtfram och som undanröjer grunden för varje påstående om avvikelse från dentidigare förda politiken. Det finns, som statsministern påpekade,deklarationerna, i utrikesdebatten - och då inte bara deklarationutan också deklarationen om handels- och valutapolitiken -, statsministernsegna uttalanden i i och åtskilligt annat. Kulmen idella resonemang näs, enligt min mening, beträffande nedrustningen, där del iden socialdemokratiska reservationen faktiskt står att den trovärdighet somvärt lands aktiva handlande på t. ex. nedruslningsomrädet medfört kan påverkasnegativi vid elt bifall lill regeringens förslag. Jagskall uppehålla mig litet vid just nedrustningen, eftersom jag råkar ha en visserfarenhet från mångårigt arbete i nedrustningsdelegaiionen, etl arbete som jaglämnade . Här har förvärvat storgoodwill genom den beredvillighet som visals från regeringarnas sida, denföregående och den nuvarande, dä del gällt att ställa de medel lill dispositionsom behövs för att anlita teknisk expertis och alt della i en rad tidskrävandeutredningar. Det har uppskattats mycket utomlands, och de svenska experternahar fått etl välförtjänt gott rykte och tillvunnit sig respekt för sinainsatser. Delegationerna som sädana har också varit oavlåtligt verksamma. Dehar letts av personer som . Den senare har ju fåtlsitt mandal förnyat av den nuvarande regeringen. Bakom har ståttparlamentariker från olika partier, och jag kan försäkra kammarens ledamöteratl enighet har förelegal inom dessa delegationer i praktiskt taget allafrågor om arbetets gång, om svenska förslag och om hur arbetet skall bedrivas.Den enda meningsmotsättning jag egentligen kan erinra mig rör med vilken gradav optimism eller pessimism man skall betrakta nedrusiningsarbeiel. Där harmoderaterna uttryckt en viss pessimism, och tyvärr har vi fått räll. Ingenhar bekräftat det tydligare än i sill stora verk Spelet omnedrustningen, där hon säger alt nedrustningen hade en andra akt för henne, enakt där en annan process började göra sig Hon skriver:" min ursprungliga optimism började - för mig själv - mer och merframstå som naivitet." Hon utvecklar detta och säger atl hon är besvikenpå vad som har skett under dessa år. En recensent i fann sig också på grundval av hennesresonemang i della avseende kunna konstatera: "Den stora boken står därsom ett trist register över internationell oförmåga hos en hel epok ochsamtidigt som ell gravmonument över författarinnans egna sviknaförhoppningar." Vadsom således har skilt uppfaltningarna åt i nedrustningsfrågan är graden avoptimism eller pessimism. Det torde vara onödigt atl i denna kammare försäkraatl del skulle ha varit odelat nöjsamt alt kunna konstalera att påden punkten hade fel och atl vår pessimism var oberättigad, men så har tyvärrinte blivit fallet. Pävad sätt skulle tilltron till våra insatser i nedrustningsfrågan skadas?Statsministern erinrade i det sammanhanget om ett dokument som är ganskaintressant. Dokumentet föreligger i form av en skrivelse lill FN:sgeneralsekreterare med anledning av den särskilda session om nedrustningsfrågorsom skall börja . Skrivelsen som finns återgiven i ett pressmeddelandefrån redogör för del allvarliga läge somnedrustningsansirängningarna befinner sig i. Det konstateras atl kapprustningenfortsätter i alla delar av världen, alt ofantliga mänskliga och materiellaresurser, som behövs för utvecklingsarbetet, slösas bort på rustningarna.Regeringen understryker kraftigt atl det tillfälle till effektiva åtgärder föralt hejda kapprustningen som FN-sessionen erbjuder icke får försittas.Regeringen pekar också pä atl man måste få ett fullständigt kärnvapenstopp ochalt man måste hindra spridning av kärnvapen. Man ägnar stor uppmärksamhet idetta dokument även äl sambandel mellan nedrustnings- ochutvecklingsansirängningarna. Regeringen framhåller alt problemet gäller hur endel av de enorma satsningarna pä rustningar skall kunna frigöras för fredligtutvecklingsarbete. Man begär vidare fördjupade studier, och man betonar viktenav att klargöra kapprustningens ekonomiska konsekvenser och förutsättningarnaför en gradvis omstrukturering av de nationella ekonomierna. I skrivelsenerinras slulligen om de svenska strävandena när del gäller atl fä en ökadöppenhet i redovisningen av militärutgifterna. Jagförstår inte hur man mot denna bakgrund kan ifrågasätta vår eller den nuvaranderegeringens trovärdighet i samband med nedrustningsarbetet. Jag rekommenderarden skrivelse jag refererat lill studium. Vadär det som är problemet när del gäller nedrustningen i världen? Det ärnaturligtvis kapprustningen. Det är del faktum alt trots ansträngningarna frånmånga häll, bl. a. , ett fullständigt kärnvapenprovstopp inte harkommit till stånd, all spridning av kärnvapen inle har mötts med effektivahinder och att mänga länder fortfarande står utanför ell samarbete. Vi kanockså konstatera att del pågår en ulveckling av kärnvapen inte barai kvantitativt hänseende utan också i kvalitativt. Svårigheterna alt komma tillrätta därmed belyses också i de pågående SALT-förhandlingarna. SALT 1 innebardärvid ingen nedrustning ulan enbart ell stopp för vissa kärnvapens vidareutveckling. SALT 2 skulle prolongera SALT 1 men har ju ännu inte lyckats meddetta. Dettaär alliså de stora problemen. Etl annat problem är naturligtvis, såsom ocksåhar påpekats lidigare i dagens debatt, den upprustning som sker i tredjevärlden med hjälp av nyförvärvade oljemiljoner och annat. Alt mol denna bakgrundsäga atl en sådan anpassning av de svenska försvarsulgifterna somdagens proposition föreslår skulle utgöra ett hinder för trovärdigheten av våraansträngningar i fråga om nedrustningen är helt opåkallal och ovederhäftigt.Vilket sinne för proportioner har man när man utslungar något sådanl? Jag villslutligen anföra i sammanhanget all oppositionen vid dagens behandling avförsvarsproposilionen inle kommer atl lyckas med att väcka misstroende mol desvenska nedrustningsansirängningarna. Lål vara att detta kanske inle äroppositionens avsikt, men den bör veta atl den när den gav sig in i dennadebatt riskerar att något av dess påståenden fastnar pä håll där det inte bordefastna. () kort genmäle: talar om sinne för proportioner. Jag tror atl vi har etlganska utpräglat sinne för sådana. Ändå har vi vågat oss på all ta uppnedrustningsfrågan och påpekat den bristfälliga behandlingen av den. Jagvill upprepa atl vad vi har all behandla här är en bestämd propositionsom är förberedd av en bestämd utredning, försvarsulredningen. Försvarsutredningenhar på den särskilda punkt, som tar upp, myckel utförligttalat om nedrusiningsarbeiel och de svenska, insatserna därvid. Vad vi har fästoss för - jag påminner om del - är all i proposilionen finns utredningensresonemang praktiskt taget inle alls med. Vi har påpekat det och tycker all delär bra att vi fåtl en diskussion om det . Viavvaktar nu vad försvarsminisiern skall säga på denna punkt . Delpåfallande är att han i försvarspropositionen inte har tagit upp saken. Våra försvarskosinader ökar enligt detta förslagmed 3 96, torde del vara. Men ser vi till världens försvarskostnader - dåbortser jag från all dessa kostnader ökar alldeles ofantligt i vissa delar avvärlden; vi kan som exempel la oljeländerna och vi kan ta andra delar av tredjevärlden osv. - så ökar de totalt sett inte alls i fast penningvärde. Del ärfaktiskt sä att enligt regeringens förslag tillåter en betydlig ökningav försvarskostnaderna - samtidigl som vi vill verka för nedrustning. Del gårinle riktigt bra ihop. Framför allt om man uraktlåter alt tala om detta i sammaaktstycke, låter ett statsråd som gett sin mening till känna i ett sammanhangoch ell annat statsråd anföra en annan mening i ell annat sammanhang. Det ärdet som inte är lyckligt. Hen () kortgenmäle: - som jag f ö. vill komplimentera lill den inledandedelen av hennes stora anförande, som i stort sett var invändningsfri och somväl flertalet i denna kammare kunde ansluta sig till - har tydligenuppfattningen all försvarsproposilionen skulle innehålla praktiskt lagetallting. Den skulle innehålla långa resonemang om multinationella företag. Denskulle innehålla resonemang om än det ena och än det andra. Ensådan försvarsproposilion skulle ha blivit ganska ohanterlig. Och det finns välknappast något behov av en sådan proposition. Närdokument, som klargörande fastslår regeringens inställning, finns lill handsför var och en att ta del av, är del väl inte anledning att tala om avvikelsefrån den förda poliliken. Del är väl inte anledning atl misstänkliggöra detsvenska arbetet i nedrustningsfrågor när dessa dokument finns till hands. () kort genmäle: Om en utredning har arbetat med elt slorl problemområde- i detta problemområde ingår faktiskt sådana saker som multinationella förelagoch nedrustning - och regeringen sedan lägger fram ell förslag på basis avdenna utredning men glömmer dessa viktiga frågor, inie ens gör en hänvisninglill att man behandlar dem på något annat ställe, så tillåter vi oss ioppositionen all påpeka detta. Del är del vi har gjort. HenHERNELIUS (m) kort genmäle: Om oppositionen nöjt sig med allpåpeka detta, hade det inte varit så mycket att säga om saken. Men här manlägger det som grund för påståenden om avvikelse från den förda politiken ochför att minska tilltron lill våra ansträngningar vidnedruslningsförhand-lingarna, dä är det något annat. Den totalförsvarsproposilion som vi behandlar ulgör ell nyllinslag i svensk polilik. behandlas hela totalförsvaretsamlat i en proposition. Dettaär på en gång ell resultat av och etl ullryck för vår loialförsvarssyn - en synsom jag vill beskriva som att totalförsvaret är hela det svenska samhälletsangelägenhet. Vi måste diskutera del som en samlad försvarsansträngning tillstöd för vår säkerhetspolitik snarare än som ett antal specialiseradefunktioner. Det är också etl uttryck för atl utvecklingen - internationelltoch nationellt - har lett till all vi måste betrakta säkerhetspolitiken i etlbetydligt bredare sammanhang . Delhar rått stor enighet kring den svenska säkerhetspolitiken. Deltahar kommit till uttryck i breda riksdagsmajoriteter och ell överväldigande stödi folkmeningen för dess grundprinciper. Detta stöd kommer bl. a. till uuryck iuppslutningen kring den allmänna värnplikten och andra pliktlagar liksom debetydande frivilliga insalser som görs för totalförsvaret. Måletför vår säkerhetspolitik är nu som lidigare att i alla lägen och i former visjälva väljer trygga vår egen nationella handlingsfrihet. Därigenom kan viinåt bevara och fortsätta alt utveckla vårt samhälle i politiskt, ekonomiskt,socialt och kulturellt avseende efter våra egna vär- Utåt kan vidärigenom verka för internationell avspänning och fredlig utveckling. Detsvenska samhället utmärks av en grundläggande värdegemenskap på demokratiskgrund och en inre stabilitet som är en väsentlig förutsättning för atl viskall kunna föra en fast och konsekvent polilik i fred lika väl som i händelseav krig. Situationeni präglas alltjämt av de två militära blocken - ochNATO. Förhållandena mellan dem karakteriseras av såväl avspänningslendensersom mer eller mindre öppna intressemotsättningar. Insikteninom maktblocken om elt framtida krigs möjliga konsekvenser gör att dessa blockäven bedöms sträva efter atl förhindra varje militär konfrontationdem emellan, framför allt i . Del faktum alt stora militära styrkor slårständigt beredda mol varandra innebär dock en ständig risk. Trotssträvanden till avspänning i kan således risken för krig i aldrighelt uteslutas . Inte heller sådana aggressivapåtryckningar eller andra yttringar av en maktpolitik som utgår frän hot omkrig kan uteslutas. Men om stater eller områden i vår närhet skulle dras in ien konflikt mellan slormaktsblocken behöver detta inte oundvikligen leda tillatt också dras in. Moldenna bakgrund måsle den svenska alliansfria politiken syftande tillneutralitet i krig ligga fast. Enbred svensk allmänhet är förvissad om alt neutralitetspolitiken också iframtiden är den som ger oss de bästa möjligheterna att stå utanför krig ochallvarliga konflikter. skapar den god grund för vär målmedvetnasträvan alt långsiktigt bidra till atl konfliktanledningar undanröjs iinternationell samverkan. Densvenska neutralitetspolitiken är inte internationellt garanterad. Vi har självavalt och utformat vår säkerhetspolitiska linje. Neutralitetspolitikenstrovärdighet är således inte beroende av någon annan än oss själva. Desstrovärdighet vilar främst i vår utrikes- och försvarspolitik. Detär således av yttersta vikt all vi kontinuerligt upprätthåller förtroendet förvår vilja och respekten för vår förmåga att orubbligt hålla fasl vid dennalinje som vi själva valt. Därför får vår politik inle göras beroende avtillfälliga faktorer, ulan den måste föras långsikligl med konsekvens ochfasthet. Dennapolitik har länge samlat breda riksdagsmajoriieler och har etl brett stöd hosden svenska allmänheten. Denna uppslutning har också stor betydelse för allmarkera vårt allvar med neutralitetspolitiken. Frändenna ulgångspunkl formas vår säkerhetspolitik genom en samverkan mellanutrikespolitiken, försvarspolitiken, vår politik i nedrustningsfrågor,handelspolitiken och biståndspolitiken. Säkerhetspolitikenhar alltså flera olika instrument som samverkar med varandra - totalförsvaretär ett av dem. Våra utrikespolitiskaställningstaganden, vår ståndpunkt i olika ned- rustningssammanhang, värbiståndspolitik och handelspolitik behandlas av i andra sammanhang,varför jag inle har anledning atl särskill gå in på dem här. Uppenbart är emellertidatl begreppet säkerhetspolitik successivt.fått en allt vidare innebörd och bl.a. i ökad omfattning kommit att innefatta även ländernas inre ulveckling. Somliten neutral stat är del naturligt för atl eftersträva ökad respekt för varjenations frihet och självbestämmanderätt, atl stödja FN, att verka för ekonomiskutjämning, alt främja nedrustning både vad gäller konventionella vapen ochkärnvapen, liksom alt på andra sätt främja en fredlig ulveckling. Våramöjligheter är emellertid begränsade. Den internationella utvecklingen kommeräven atl väsentligen präglas av stormakternas handlande. 1 vårsäkerhetspolitik måste vi ständigt uppmärksamt följa utvecklingen i vår omvärldmed hänsyn lill de risker men också lill de positiva följder den kan fä. Existensenav väldiga kärnvapenarsenaler medför att stormakterna har ett klart intresse avatt undvika varje ulveckling som kan leda till kärnvapenkrig. Det strategiskajämviktsförhållande som råder mellan supermakterna har vidare bidragitlill avspänningsklimatel i relationerna dem emellan. 1och med avspänningspolitikens utveckling har även andra internationellaprobleni dragit till sig ökad uppmärksamhet. Den internationella ekonomiskautvecklingen liksom utvecklingsländernas krav på en ny ekonomisk världsordningmåste beaktas i ell bredare säkerhetspolitiskt perspektiv vid sidan av deltraditionella öst-väst-perspektivet. Kvar står dock alt försvarspolitikenfortfarande främst måste ses i samband med ösi-väsl-problemaiiken. Av särskillintresse är därvid naturligtvis utvecklingen i vårt närområde. Ivår bedömning av vad som sker i vår väridsdel kan vi parallellt medavspänningssträvanden notera en kontinuerlig upprustning av de båda blockensmilitära styrkor - det gäller i fråga om både kvantitet och kvalitet. Vikan också konstalera alt kärnvapenbalansen mellan supermakterna ökat Nordensstrategiska betydelse. behov av fritt tillträde till Allanlenfrån såväl Murmanskområdel som liksom västsidans intresse av atthindra della ger och Ösiersjöutloppen militär betydelse.Oljefyndigheterna har också medfört att ytterligare intresse ägnats detnordailantiska området. Vi kan således flnna bådehoppfulla och hotfulla tecken när vi bedömer möjliga säkerhetspolitiskaframlidsulvecklingar. Under inga förhållanden får vi därför förtröttas i detinternationella fredsarbetet. Men vi skall heller inte göra oss någraillusioner om våra möjligheter att som litet land ensamma förändra detinternationella systemet i positiv riktning. Vi måste vara klara över all dettaarbete måste ske i samverkan med andra stater. Vi måste också slå fast attstormakterna måsle gå i spetsen i väsentliga hänseenden - della gäller inteminst nedrustningen. De nedrustningsförhandlingar som pågår illustrerar desvårigheter som ligger i att snabbtåstadkomma påtagliga förändringar. Det är därför, tyvärr, en nästan säkerspådom atl den höga rustningsnivån kommer atl bestå under överblickbar framlid. Skallomvärldens förtroende för vår vilja och respekt för vår förmåga atl fullföljavår neutralitetspolitik bestå, krävs således atl den alltjämt stöds av ettstarkt och allsidigt totalförsvar. Neutralitetspolitikens trovärdighet ärockså en förutsättning för alt vi skulle kunna verka internationellt.Självfallet är del också så, atl skall vi kunna göra detta måste vi bevara vårsjälvständighet och vårt oberoende. Dellahar också varit den svenska politiken. Den som hävdar alt detföreligger ell motsatsförhållande mellan vårt internationella engagemang ochvår försvarspolitik för in ell nytt element i svensk säkerhetspolitik. I självaverket rör det sig om två sidor av .samma politik. Även om della harsamförstånd rått, och råder såvitt jag kan förstå i svensk säkerhetspolitiskdebatt. Detsom är viktigast för oss är att förtroendet för neutralitetspolitiken beslår,framför allt att andra är övertygade om vår förmåga att fullföljaneutralitetspolitiken i händelse av krig. Till den förmågan hör bl. a. vårtförsvar. Totalförsvaretmåste därför ha sådan sammansättning och styrka att ingen lill följd av bristeri detta misstror allvaret i vår polilik. Det militära försvarei är dessutom såutformat all dess uteslutande defensiva uppgifter i fredsbevarande syfte stårutom tvivel. Lika självklart är att förberedelser för och överväganden ommilitär samverkan med andra stater är helt uteslutna. Jagvill i delta sammanhang peka pä centrala roll i den s. k. nordiskabalansen. Utvecklingen i norra har under de senasle decennierna präglatsav stabilitet och samarbete. utrikes- och försvarspolitik har starktbidragit till den stabila situation som råder. En fast och konsekvent svenskutrikes- och försvarspolitik främjar freden och stabiliteten i vår del avvärlden. Del är en uppfattning vi inle är ensamma om. Vi har fått mångabekräftelser på denna polilik som en naturlig del av det europeiska mönstret.Det har exempelvis sagts av ledande politiker i både öst och västliksom i våra närmaste grannländer. Ettmilitärt angrepp ställer de största kraven på totalförsvaret. Därför måsleförsvar mot militärt angrepp utgöra den viktigaste utgångspunkten förplaneringen av totalförsvaret. Ellmilitärt angrepp är ju också lill sina konsekvenser del allvarligaste hotet molvår säkerhet, och försvar mol invasion måste därför vara totalförsvaretsviktigaste uppgifi. Totalförsvarets fredsbevarande förmåga vilar därföralltjämt främst i styrkan hos det militära försvaret. Dennabedömning gäller även i en värld där både utrikes- och försvarspolitiken måsteformas under delvis nya betingelser, som bl. a. karakteriseras av elt ökatinternationellt beroende, det industrialiserade samhällets ökade sårbarhet ochnya maktmedel. Säkerhetspolitikenoch totalfÖrs\'aret Mensjälvklart måste vi ta hänsyn lill denna nya utveckling och genom förutseendeplanering minska vår sårbarhet för ekonomisk krigföring och andrapåtryckningsmeloder som ter sig alltmer möjliga. Med uttrycket "starkt ochallsidigt sammansatt totalförsvar" menar vi enkelt uttryckt atl det inleskall flnnas någon genväg förbi militärt våld för den makt som skulle viljainskränka vårt oberoende. Dessutom måste vi på olika säll minska konsekvensernai av krig och kriser i vilka vi inle är direkt inblandade.