prot · G009111 · 1976-12-31 00:00:00 — Särskiltstor blir påfrestningen om miljön är mycket annoriunda än hemlandets. Språketär i allmänhet det svåraste men viktigaste alt komma lill rätta med. Fårjag bara erinra om en liten strof som invandraren harskrivit och där han säger: I fabrikerna, på kaféerna skall jag gå på taggarnaav ell språk som aldrig blev mitt, Iregeringsförklaringen sades: Åtgärder vidtas för alt förbättrainvandrarnas villkor i det svenska samhället. En del av de utfästelserna är nupå väg att infrias. Visst skulle man önska all resurserna hade räckt till ännukraftigare satsningar, men som alllid måsle olika önskemål vägas mot varandra.Resultatet i budgetpropositionen innebär dock bl, a, en kraftig uppräkning avanslaget Åtgärder för fiyklingar. Främsta anledningen till den uppräkningen ärkostnaderna för att ta hand om de ca 6 000 assyrier som kom till frånTurkiet, Men de anslagna pengarna skall också räcka lill att ungefär 1 250 nyafiyklingar från länder med svårt politiskt förtryck får komma lill Sverigeunder nästa budgetår. Medanledning av vad sade om vpk:s yrkande på en uppräkning avden kvolen vill jag påpeka - var ju själv medveten om detta - attdet nämnda talet är en riktpunkt för del antal fiyklingar som vi är beredda attta emot i , Beslutet visar att om det finns ellspeciellt behov för ytterligare människor alt komma hit från exempelvis någotav de sydamerikanska länder som nämnde så har regeringen möjlighetatt tillgodose della. Därför finns det inle någon anledning alt följa fruMarklund i hennes yrkande på den här punkten. Stödettill invandrarnas egna tidningar och tidskrifter är en annan viktig anslagspostsom kommer all räknas upp kraftigt . Del nämnde kortfattati sitt anförande, I proposilionen 1976/77:99 föreslås en höjning från nuvarande600 , lill inte mindre än 3,5 milj, kr, för budgelårel 1977/78, Men somfru sade förbereds den frågan av konsiitulionsutskoltet, och denkommer senare lill kammarens behandling. Vi har i arbetsmarknadsutskottetyttrat oss över förslaget och gjort det med tillstyrkan. Påtvå punkter har arbetsmarknadsutskottet föreslagit ändringar i förhållandetill budgetpropositionen. Det första gäller anslaget lill ,Vi har i utskottet varit eniga om alt tidningen har en utomordentligt viktigroll i informationsgivningen lill invandrarna. Vi har därför också varit enigaom att tidningen i fortsättningen skall kunna ges ut i samma omfattning somhittills, dvs, på sex språk med 45 nummer . För att klara delutgivningsprogrammel har vi vid utskottsbehandlingen funnit det nödvändigt attföreslå en höjning med , utöver de , som föreslagils ibudgetpropositionen. Även med del högre anslag som vi föreslagil måsteprenumeralionsavgiften höjas från . för att stiftelsenInvandrartidningens affärer skall gå ihop. Denandra punkten där utskottet har skilt sig från budgetpropositionen gällerinformation om lagen om svenskundervisning. Jag framhävde tidigare betydelsenav all invandrarna får möjlighet att lära sig svenska. Del var också den frågainvandrarutredningen lade särskild vikt vid i sina förslag. I sitt förstabelänkande föreslog ulredningen en lag om invandrarnas räll tillsvenskundervisning på betald arbetstid och tog beslut om lagen 1972. Mentrots de stimulanser som har funnits för att få med så många invandrare sommöjligt i svenskundervisningen har det visat sig att många invandrare inte känttill sina rättigheter i det här avseendet. Del var därför, som tidigare, 1976 som en engångsåtgärd-jag vill gärnaundersiryka det-anslog 1 milj. kr. lill särskilda informationsinsatser medhjälp av fackliga organisationer. Avsikten var att nå de invandrare som vistalsi en längre lid men fortfarande inte fått del av svenskundervisningen. Nuär snart de pengarna slut. Tyvärr har ulskollel kunnat konstatera att mångainvandrare inle kommer att nås av den avsedda informationen. Anslaget räckerhelt enkelt inte lilLoch liden är för knapp. Vi har därför ansett det varaangelägel all forisälta verksamheten när del finns en utbyggd organisation igång. Ytterligare , föreslås därför, -men säger vi att denpågående verksamheten måste utvärderas ordenlligl, så alt får en klarredovisning av hur utfallet av. Det är motivet förutskottsmajoritetens ställningslagande och inte alls, som härförsökt göra gällande, någon form av snålhet! Det är mer förvånande, tyckerjag, att ulskolls-minoritelen inte vill invänta en sådan utvärdering ulan villanslå ytterligare , utöver vad vi velal göra. Vi avvisar frånmajorilelens sida det förslaget. Utskottethar delats på ytterligare en punkt, och den gäller resurstilldelningen tillinvandrarverket som talade om. Ärendebalansen vid verket är, somsades här tidigare, ogynnsam. Särskilt illa var del ,då inle mindre än 21 000 ärenden låg och väntade på beslut. Av dem var så.mycket som 1 800 s. k. kvalificerade ärenden, dvs. sådana som är särskilttidsödande all la ställning till. Nuhar åtskilliga åtgärder vidtagits för all rätta till de här förhållandena.Invandrarverket har ordnat med en extra styrka på regislerenhelen, som påkvällstid försöker arbeta av balansen. Man har också vidtagit andra åtgärderför all komma i fall. F. n. pågår en intensiv utbildning av personal somnyrekryterals efter SIV:s omlokalisering till . Regeringen har å sinsida tilldelat verket åtta riänster , - och i budgetpropositionenanslås pengar till ytteriigare en riänst vid lillslånds-byrån. Under våren 1977kommer ullänningslagkommiitén all framlägga förslag som syftar till allförkorta handläggningsliden i utlänningsärenden. Detär mol den bakgrunden, herr talman, som vi i utskollsmajoritelen menar all manbör avvakta dessa ålgärder innan ytteriigare permanenta Man kan avvakta också med den vetskapen all goda resultatredan uppnåtts. hade ärendebalansen minskat lill 12 500liggande ärenden. Del är alltså en reduktion med 8 500 ärenden på knappa tremånader. Del är ell utomordentligt bra jobb som har gjorts på invandrarverketför alt klara av den här besvärliga situationen. Låtmig så, herr talman, beröra ytterligare en sak, som tog upp i sittanförande. Det gäller diskrimineringen av invandrare på arbetsplatserna. Jag ärsäker på alt har räll i att del sker en diskriminering. Detta ärett mycket viktigt problem att vara uppmärksam på. Mendet är ju ändå så, att vi i har varit aktiva för att försöka undvikamotsättningar och konfrontationer mellan den inhemska befolkningen och de nyainvånare i vårt land som kommer från andra länder. Det är ett arbete som kanskei första hand har lagils upp av invandrarutredningen. - Den höll på rätt längemed sådana här frågor och framlade också åtskilliga förslag för att komma tillrätta med dessa problem. Till sin hjälp hade invandrarutredningen expertgruppenför invandrarforskning, som alkjämt är i verksamhet. Det arbete som professorTrankell och hans många medarbetare gjort på delta område har gett ellunderlagsmaterial för olika myndigheter - vare sig de är verksamma på central,regional eller lokal nivå - i deras arbete att åstadkomma ett mjukare samhälleför invandrarna. Jag tror all man i sitt fortsatta arbete skall kunna ge ossytterligare material för att komma till rätta med det här problemet, som jag ioch för sig erkänner finns. Meddetta, herr talman, yrkar jag bifall lill arbelsmarknadsutskotlets hemställanpå alla punkter. () kortgenmäle: Det är ett bra jobb som invandrarverkets personal har gjort, sade herrWirlén. bra jobb som resulterat i att den balans av oavgjorda ärenden påungefär 21 000 som man hade har minskat till ungefär 12 5QQ. Jagvill verkligen understryka att det är ett bra jobb man har gjort. Men för attkunna göra det har också personalen på invandrarverket pressats på ett sätt somi längden är helt oacceptabelt. talade själv om de kvällsjourer manhar fått lov att sätta in. Dettaär bakgrunden till den socialdemokratiska reservationen på denna punkt. Vimenar att vi inle har någon anledning att avvakta det utrednings-ochorganisationsarbete som pågår-de kunskaper som vi har ärtillräckliga för att klart säga att det behövs en förstärkning påinvandrarverket, om personalen inle också i fortsättningen skall få arbetaunder samma pressande förhållanden som . Närdet gäller vår andra reservation ber jag att få hänvisa till iKalmar, som strax kommer att få ordet. 2 protokoll 1976/77:111-112 (vpk) korlgenmäle: Vårt yrkande när del gäller kvoterna är baserat på att del alllför oflai olika sammanhang där kvoier faslslälls blir så all man rällar sig efler deangivna talen, även om möjligheter finns alt överskrida dem. Vi är inle ensammaom den farhågan. I en inlervju i Dagens Nyheler förra årel hävdadeockså invandrarverkels chef all kvoterna är för knappa och att det finns ellbehov av särskilt stöd just för flyktingar från . Enhöjning av prenumerationspriset är nog inle den enda negativa konsekvens mankan vänta sig av all inte får tillräckligt anslag.Förmodligen måste det också bli fråga om en inskränkning av sidanialel och avutgivningstälhelen, och vad det har för negativ belydelse för den informationsom behöver spridas står väl klart för alla. Det belopp vi föreslår är inlenågon överdrift, ulan del är verkligen en summa som behövs för del här arbetet. Jagnoterar erkännande av invandrarnas problem i arbetslivet.Självfallet är det ingen som förnekar att del har gjorts och görs åtskilligt avbetydelse när del gäller all förbältra situationen. Vi är självfallet också pådel klara med all fackföreningarnas insatser på della område är väsentliga. beror ju inle bara på dem om del skall åstadkommas rättelser; del måsteockså göras en hel del från statens sida, inom både social-, utbildnings- ochkulturpolitiken. Det är utifrån de behov som finns på alla dessa områden som vibegär den här utredningen. Altdet är nödvändigt med ytterligare information och ett intensifierat arbete pådella område tycker jag all vi har ell talande bevis på från , därlokalradion nu får stark kritik för att den använder åtskillig lid till attsända program på andra språk, särskilt del språk som är hemspråk för en iNorrbotten ändå så väl företrädd invandrargrupp som den finländska. Del visaratt del fortfarande finns fördomar och bristande förståelse för den här frågansvikt. Informalionen är därför så betydelsefull att våra motionsyrkanden ärbefogade. HerrWIRTÉN (fp) kort genmäle: menar all del finns motiv för alt förstärkainvandrarverkets personalresurser. Mol bakgrund av vad jag sade tidigare tyckerjag ändå all vi bör avvakta de viktiga förändringar som är på gång. Den internaralionaliseringsundersökning som pågår vid verket och som skall vara färdigunder 1977, de förändringar som ullänningslagkommiitén väntas föreslå, denintensifierade interna utbildningen på verket efter omlokaliseringen tillNorrköping - della är i alla fall tre faktorer som jag tycker är så väsentligaatt vi bör vänta med beslut om en uppräkning av anslagel till den permanentapersonalslaten. Del har ändå på mycket korl tid tillkommil nio nya riänslerjust på de vikliga enheter där arbelsbalansen har varil mest besvärande. Ochgenom de ålgärder som vidtagits har man, som jag sade tidigare, på kunnal minskaarbelsbalansen med 8 500 ärenden. Delta är ell mycket gott resultat, det anserju både och jag. Detkan också tilläggas att det inte är tänkbart att verkets arbetsbalans någongång kommer ned lill noll. Tvärtom anser verket all balansen normalt bör vara 5000 ärenden, och därmed ligger man nu inte så långt från vad man själv anservara normalläget. Jagtycker alt har direkt fel i sitt påstående all regeringen inte harviljan all förändra intaget av flyktingar om den märker all det finns ett klartuttalat behov. Del var ju vad som skedde , när det politiskatrycket ökade i . Då bestämde regeringen sig för att ta inytterligare 500 fiyklingar. Detta är väl ett bevis så gott som någol på att manär beredd att ändra riktpunkten om det finns klara motiv för del. Invandring m. m. i (s): Regeringen har, som tidigare påpekats i debatten, i den föreliggandepropositionen inte anvisat några medel till information om lagen omsvenskundervisning för invandrare. Detta har motiverats med att anslagel förrabudgetåret var en engångsföreteelse. har yrkat all det liksom för innevarande budgetår skall utgå ettbelopp på 1 milj. kr. Av den socialdemokratiska motionen 1976/77:405 och avannal material framgår att det föreligger ell betydande behov på detta område,vilkel jag för min del tycker att regeringen borde ha uppmärksammat. Imin fackliga verksamhet inom sydöstra har jag haft kontakt meddenna del av arbetet. Vi har fått vissa anslag, och jag kan intyga att behovetav information är utomordentligt stort. Resultatet av del arbete som lagts nedhar blivit utomordentligt bra. Jaganser för min del alt det skulle vara helt felaktigt att inte utnylria deanställda som är utbildade och som är verksamma som informatörer. De harsom sagt gjort ett utmärkt jobb, de böriar veta var bristerna finns och bordeföljaktligen få fortsätta. Om man avbryter verksamheten nu skulle det bli enhalvmesyr och knappt det en gång. Manhar här tidigare nämnt arbetsgivarnas sociala ansvar, och jag vill understrykadet. I vissa fall lever de upp till detta ansvar, i andra fall inle. Somtidigare nämnts är problemen kanske störst på de mindre arbetsplatserna. I denmån arbetsgivarna inte frivilligt uppfyller detta krav bör ansvaret förinformationen vara en statlig angelägenhet. Inomfackföreningsrörelsen har vi på ell naturligt sätt kontakt med invandrarna.Problemet är emellertid att vi inte har medel för att kunna klara den härdetaljen. I del distrikt där jag arbetar har vi en mycket aktivinvandrarkommitté med en kvinnlig invandrare som ordförande. Kommittén hargjort ett uppmärksammat arbete, och man vet som sagt att bristerna finns. Erfarenheternavisar att invandrarna ofta arbetar utan att känna till sina rättigheter.Erfarenheten visar också att förelagen är beredda alt ställa upp bara de fårpraktiska anvisningar om hur denna verksamhet skall genomföras, även om detnalurliglvis finns undanlag. Dessutomvisar erfarenheten alt den här verksamheten är mer tidskrävande än vad manfrån börian kanske trodde. Nuär del emellertid så att situationen på della område är avsevärt sämre än vadman troll. Inom fackföreningsrörelsen har vi varil på det klara med att dennaverksamhet inle fungerat som den skulle och att det funnits stora brister, menatt bristerna var så stora som del nu har visat sig trodde vi inte. Uiskottskanslielhar tagit fram uppgifter som visar all del finns stora problem. Man har tagitreda på hur många invandrare man nått, hur många som återstår, osv. Att få framdefinitiva siffror om detta är självfallet ogöriigt, men jag tror att desiffror vi fåll fram är i slorl sett riktiga. Dessauppgifter visar att det finns 230 000 utländska medborgare i och allminst 60 96 av dessa, dvs, 138 000, skulle behöva undervisning i svenska. Manräknar med att ca 70 000 undervisas eller har undervisats och att delföljaktligen skulle återstå ca 67 000, dvs, lika många som hillilldags fåttundervisning. Manräknar också med att vi med 1 milj, kr, skulle kunna nå ca 30 000 invandrare.Denna beräkning har gjorts på basis av de erfarenheter av verksamheten som vifått i de fackliga organisationerna. Men även om man anslår 1 milj, kr, skulledet alltså komma alt återstå 40 000 invandrare som inte fåll undervisning isvenska. Sannolikt kommer siffran att bli ännu större, efiersom det här ärfråga om den sista resten, som del otvivelaktigt är svårast att nå. Det äralltid så i sådan här verksamhet att det är besvärligast au få falt i de sista, Utskottsmajoritetenhar nu gått med på ett anslag på , Ut-skotlsordföranden ifrågasattevåra uppgifter och våra avsikter. Jag tycker emellertid att del finns anledningalt ifrågasätta ulskollsmajoritetens och till viss del också regeringensuppfallning i denna fråga. Det är nämligen uppenbart att dessa pengar intekommer alt räcka lill. Del behövs minst 1 milj. kr. under det närmastebudgelårel, och sannolikt kommer del alt krävas lika mycket under kommandebudgetår, efiersom det ändå kommer att kvarstå en rest som vi inte nått. Enligtvår uppfattning är della myckel väl använda pengar om man kan få invandrarnaalt förslå eller i varie fall göra sig förslådda på svenska. Jagvill, herr lalman, understryka alt det ändå är regeringen som har ansvaret föratt beslut genomförs. har fattat beslut om alt invandrarnaskall ha denna undervisning, och då bör regeringen se lill att del beslutetfullföljs på ell riktigt sätt. Jag yrkar bifall till desocialdemokratiska reservationerna. Det är nu riktlinjerna för vår invandrings- ochflyktingpolitik lades fast. Det skedde i bred enighet mellan riksdagspartierna.Den bärande tanken var att invandrare skall ha samma rätt till samhällsserviceoch gemenskap som andra människor i del här landet. De skall dessutom stödjas isina strävanden att förena inpass-ningen i det svenska samhället med bevarandetav den egna kulturtraditionen. Vihar också varil eniga om att den här politiken förutsätter en kontrolleradinströmning av utomnordiska invandrare. Vi måsle se till alt de som kommer hithar möjligheter att få jobb, bostad, hygglig utbildning etc. Det är därför viav de utomnordiska invandrarna - de nordiska länderna utgör ju en gemensamarbetsmarknad - kräver arbetstillstånd före inresan hit. Del är detta vi kallaren reglerad invandring. Jagtror vi vågar säga att den här politiken, som bedrivs i nära samverkan med ochunder aktiv medverkan av de fackliga organisationerna, har fungeratmycket bra. I utvandringsländerna vet man vilka krav vi ställer. Antaletpersoner som vi har behövt avvisa vid våra gränser därför att de saknatarbetstillstånd har varit ganska litet. Viskulle nalurliglvis ha kunnal föra en helt annan politik. Vi hade kunnal sägaoss all alla som vill komma hit skall få göra det. Finns del jobb så finns det,annars får de väl åka tillbaka dit varifrån de kom eller till något annat landsom passar dem bättre. Eller också hade vi med en generösare tankegång kunnatsäga att vi skall låta a/la, oberoende av nationalitet, få konkurrera på likavillkor om jobben på den svenska arbetsmarknaden. Detär bara del alt en sådan politik i första hand skulle betyda sämre villkor förjust invandrarna. Att erbjuda lika villkor, när förutsättningarna är så olika,är en generositet utan förpliktelser. Vi skulle få ett gästar-betarsysiem - tain människor när vi behöver deras arbetskraft och köra ut dem när de gjort sinplikt. Vi skulle få en grupp andra klassens invånare ulan möjligheter allställa krav på samhällets service och därmed utan den trygghet som vi vill attmänniskor som lever och verkar i vårt land skall ha. Arbetsmarknadssituationeni - det har flera talare redan berört - har gjortalt invandringen av arbetskraft varit obetydlig. Den utomnordiskaarbetskraftsinvandringen, som under 1960-laleis första hälft uppgick till igenomsnitt ca 10 000 personer , har därefter successivt avtagit och nunästan helt upphört. De som kommer till är politiska fiyklingar,släktingar till invandrare och andra personer som har haft särskilda skäl allfå komma hit. Till detta kommer ca 20 000 invandrare från de nordiskaländerna, vilket också del är en lägre siffra . Ändåär och förblir ett invandrarland. vel berättaall det fanns närmare 420 000 utländska medborgare iSverige, varav någol mindre än hälften kommit från länder utanför ,Nästan var fjärde var född i av invandrade föräldrar. Till del kommerca 270 000 tidigare invandrare, som blivit svenska medborgare. Jämför vi medandra länder i finner vi all vår andel utländska medborgareär ganska låg. Siffrorna visar väl ändå -det är därför jag nämner dem - alt vihar behov av att sätta in resurser av olika slag, om vi skall kunna leva upplill vår invandringspolitiks ganska ambitiösa målsättning om valfrihet,jämlikhet och samverkan, Iarbetsmarknadsdepartementels budget, som just nu behandlar,återfinns bara en del av de ålgärder som behövs i del här syftet. Många viktigainsatser finns i andra delar av statsbudgeten. Låt mig bara nämna tre exempel. Enbetydande satsning görs på hemspråksundervisning. Den är inte obligatorisk förinvandrarbarnen, men det är fr, o, m, 1977 en skyldighet för kommunerna attanordna sådan undervisning för dem som vill ta del av den, F, n, bedrivshemspråksundervisningen på inte mindre än ett femtiotal olika språk. En nyhetför året är att statsbidraget till kommunerna för alt anordnahemspråksundervisning för invandrarbarn nu också gäller förskolan, Budgelminislernhar framlagt ett förslag som innebär att presstöd nu också skall kunna ges lillinvandrarnas tidningar, både deras nyhetstidningar och deras medlemstidningar.Därmed undanröjs en länge, inle minst från sida, påtaladorättvisa. Grundutbildningi svenska för vuxna analfabeter införs, och det särskilda studiestödet för demsom följer sådan undervisning förbättras. En riksomfattande informationskampanji regi kommer att genomföras. Delhär är bara tre exempel på ålgärder för att göra det lättare för invandrare allleva och trivas i , ålgärder som finns redovisade i andra delar avstatsbudgeten än den vi just nu diskuterar. Ettproblem som tilldragit sig ganska stor uppmärksamhet, både i den allmännadebatten och i den debatt som vi just nu för, gäller situationen vidinvandrarverket. Problemen där är långl ifrån nya. Ända sedan verket kom tillför nu har resurserna varit otillräckliga i förhållandelill arbetsbelastningen. All situationen nu har tillspetsats har, precis somherr Wirlén var inne på, främst tre orsaker: För det första har antaletärenden blivit mycket större. Fördet andra har ärendena blivit mera komplicerade, främst därför alt de merrutinbetonade arbetstillståndsärendena blivit färre, medan de ofta myckeltidskrävande och komplicerade fiyktingärendena har blivit desto fler. Fördet tredje har verket till följd av utlokaliseringen utsatts för en extremtstor personalomsättning - av personalen lämnade verket i sambandmed fiyltningen lill . Attförsöka lösa det här problemet bara genom all bevilja nya riänster, som bådefru och varil inne på, tror jag inte är någon riktig väg, ivarie fall inte på kort sikt. Del är faktiskt på del viset att brislen påutbildad personal just nu är viktigare än brislen på inrättade riänster.Regeringen har genom extra anslag möjliggjort för verket all sätta in extrapersonalresurser på de hårdast drabbade avdelning- arna, i siorl sett i denomfattning som verket självt begärt. Genom de här åtgärderna men främst genomomdisponeringar mellan avdelningarna och berömvärda extrainsalser av personalenhar man lyckats begränsa ärendebelastningen på del sätt som bl. a. , från tidigare 21 500 till nu 13 500, dvs. med närmare 8 000ärenden. Dettaär en överraskande positiv utveckling, men det har inle lett mig och regeringentill slutsatsen alt vi nu kan slå oss lill ro med della konstaterande. Det ärnödvändigt-på den punkten håller jag med tidigare talare - alt gå vidare närdel gäller personalutbildning och interna ra-tionaliseringsålgärder. Särskildautredningscenlraler kommer att inrättas i de tre största polisdistrikten,vilkel kommer all underiälla handläggningen av komplicerade utlänningsärendenhos invandrarverket. Ullänningslagkommiitén överväger andra förslag som skallgöra del möjligt att förkorta handläggningsliden. Viskall dock ha klart för oss - det glömmer man gärna bort i den här diskussionen- att skälet lill att utlänningsärenden ibland tar inle bara är enresursfråga. En väsentlig anledning är alla de rätts-säkerhetsgarantier somfinns inbyggda i ärendegången. En utlänning har räll, och skall ha räll, att fåsin sak prövad och överprövad i flera omgångar, i sista hand av regeringen.Ett ärende som ursprungligen avser uppehållstillstånd kan med nuvarande regler,även om handlingarna inte blir liggande en enda dag extra på grund avpersonalbrisl eller andra administrativa svårigheter, komma att ta upp till ettoch innan det blir slutligt avgjort.