prot · G00927 · 1976-12-31 00:00:00 — i talade om alt man skulle kunnautnyttja varvens produktionsresurser lill att utveckla experimentell framtidateknik, och antydde en liknande tanke. Det är självklart att man idel här lägel måste kunna ha även sådana synpunkter med i bilden när man prövarvarvsindustrins framtid. Del finns ju, som jag sade tidigare, ett stortkunnande och betydande produktionsresurser som skulle kunna nyttiggöras. vidhåller att det inte är någon nyhet detta med problemen i varven,tekoindustrin, glasbranschen, stålbranschen etc. Det är riktigt - men vari,, bestod då det mångomtalade dukade bordet? Kan vi äntligen få enliten analys av detta? Målsättningenär naturligtvis att inle göra större nedskärningar i svensk varvsindustri änsom är absolut nödvändiga. Frågan kommer ju under prövning, och dåfår vi ta ställning till vilka resurser vi kan disponera för att rädda såmyckel som möjligt av svensk varvsnäring ål framliden. Det blir en avvägningnär det gäller dispositionen av resurserna inom handelsstålinduslrin,specialstålinduslrin, tekobranschen, glasindustrin etc. Den avvägningen kommerriksdagen att få göra. Men jag kan försäkra kammarens ledamöter att del blir enganska smärtsam avvägning med tanke på de stora problem som finns f n. Del ärsjälvklart så - det vill jag betona med anledning av vad sade-all samhället måste garantera sysselsättningen, och vi måste hitta vägar föratt trygga människornas anspråk på sysselsättning. Jag har fått dokumenteradden uppenbara oro som finns i . Jag förstår den och känner meddem som är oroade, men jag måste säga att när jag studerarmöjligheterna att under en längre tidrymd bemästra svårigheterna är jagrelativt optimistisk. säger all folkmängd har minskal. Det är riktigt när detgäller , men hur är det med region? Såvitt jag vethar regionen inte haft någon negativ befolkningsutveckling. Jag tror all detbland befintliga industrier i finns mycken potentiell utvecklingskraftoch förmåga som kan komma till god nytta när det gäller all trygga sysselsättningen,men i sista hand är det naturiigtvis samhället som måste inskrida medgarantier. .Jag vill bara säga att när menar alt man måsteskapa förutsättningar för att komma in på väridsmarknaden med svensktillverkadefartyg och att man måste ge krediter till länder som skulle behöva sådana, ärdet en fråga som för myckel längre och har helt andra aspekter än vår trotsallt ganska avgränsade varvskris. HerrHUGOSSON (s): och jag skall väl inte la upp någon valdebatt i efterhand.När frågar vart det dukade bordel beslår kan jag bara konstateraalt då den borgerliga regeringen övertog ansvaret i svensk politik hade vi denhögsta sysselsättningen vi någonsin haft. Vi har skapat 240 000 nya jobb genomden socialdemokratiska regeringens aktiva ekonomiska politik och aktivaarbetsmarknadspolitik . Vi har fått en reallöneförbättring på 13-14 96 som det i vår omvärid finns 17-18 miljoner som hargått arbetslösa och fått sänkta eller oförändrade reallöner. Delär en helt annan situation, , att vara industriminister i ett av devästeuropeiska länderna med en arbetslöshet på . går här lilldukat bord med en hög och jämn sysselsättning. Men när möterproblem inom vissa branscher på grund av strukturomvandling och annat blir hanförvånad. HerrÅsling är relativt optimistisk och säger att det nog skall klara sig men allsamhället i sista hand får ingripa. Det anser jag vara fel. I enstrukturomvandling och i den internationella konjunktursituation vi befinneross när del gäller svensk varvsindustri skall inte samhället vänta och ingripai sista hand utan gå i främsta ledet för all kunna klara varvsindustrin överden här svackan. Vihar exempel på att del privata kapitalet inte klarat detta. Därför är del litetoroväckande när i ett lidigare inlägg sade alt del framför allt ärinom den statliga varvsindustrin som man måste göra nedskärningar. Det skulleinnebära , Öresundsvarvet och kanske Uddevallavarvet. Det är alltsåvästkusten som skulle drabbas. Göteborghar ett mångfasetterat näringsliv och del finns inga problem där, menade herrÅsling. Jag skall ge en liten lista på problem som vi står inför. InomVolvo - ett stort och bra företag - räknar man med en minskning på 1 300-1 500sysselsatta t. o. m. InomPLM i - ett annat privat företag - har drygt 200 arbetstillfällenförsvunnit . Företagel har 420 anställda och de riskerar alt bli avmed sina jobb 1978-1979. Turitzhar varslat om nedläggning för samtliga 430 anställdavid sitt huvudkontor. Man skall lägga ned verksamheten i ochcentralisera den till . Facitavvecklar samtliga anställda vid , 370 personer, vid utgångenav . Varvenhar vi pratat om, där det finns beslut om nedläggning av 4 800 jobb. HerrÅsling hotar med ytteriigare 20 96, som gör 3 500-4 000 i . Hamn-och sjöfartsverksamhelen minskar som en följd av den situation jag talat omhär. Del allvariiga är all när de stora tunga industrierna genomrationaliseringar osv. minskar sin sysselsätlningsnivå, minskar ocksåmöjligheterna för de små och medelstora företagen, som framför allt finns iregionens perifera områden, i glesbygdsdelen i västra . Del är de småverkstäderna som riskerar alt förlora jobben som en följd av situationen ivarvsområdel. Detenda område, , där del finns ett visst expansionsutrymme är inomden kommunala sektorn och landstingssektorn. Där har vi haft en borgeriigmajoritet och servicenivån är utomordentligt låg. Men socialdemokraternaövertar nu ansvaret i med en ekonomi som tyvärr visar ett underskottpå bortemot ett par hundra miljoner. Del är naturiigtvis inte så lätt förkommunen att i den takt som man skulle önska bygga ut den kommunala servicen påbarnomsorgens, åldringsvårdens och sjukvårdens område. Det finns stora behovatt täcka men även här lägger ekonomiska bekymmer hinder i vägen. Menjag vill återkomma till varvsindustrin och neddragningen av 20 96. Vi är denenda varvsnation som följt målsättningen att dra ner 30 96. Dra inte nerytteriigare utan se till att andra varvsnationer fullföljer de planer som manvar överens om! Få att dra ned sin varvskapacitel med 30 96! Få devästeuropeiska varven att dra ned med 30 96! Jag tycker atl industriministern skallta ledigt och resa runt och diskutera med regeringarna i deländer som har hög varvskapacitet. Det vore väsentligt atl se till all planernai fråga om nedskärningen fullföljdes i samtliga dessa länder. Det kan inte vararimligt att ett enda land, , skall minska sin varvsindustri. Om vi skallge tredje världens länder ett handlag och göra det möjligt för dem attfå en varvsindustri och varvskapacitet måste de stora varvsnationerna - och avdem den största. - fullfölja den överenskomna planen. Jagtycker del är oroväckande när säger atl vi får accepteraytterligare nedskärningar. Det råder stor oro bland tjänstemän och jobbare vidGöleborgsvarven. De har stora svårigheter att klara sin sysselsättninggenom den 30-procentiga nedskärning som har beslutat. Ochsvårigheterna all klara jobben blir naturiigtvis ännu större om ytteriigare 3000 - 4 000 jobb försvinner. Det här har utvecklat sig lill något av en allmän näringspolitiskdebatt och det kan kanske vara riktigt,eftersom varvsproblemen inte ärisolerade. Även om ena stunden säger detta, föredrar han i nästastund en från min synpunkt rätt intressant lista på problemföretag - om man nufår uttrycka sig så generellt - som finns inom . Del är väländå inte så, , att t. ex. Volvos problem - i den mån man där harproblem - beror på varvskrisen? Vad berättar om är allmännaproblem i svenskt näringsliv som är betingade av vårt höga kostnadsläge och av attvi har levt över våra tillgångar . Vi har heller inle haft - ivarje fall inle - den kraftfulla ekonomiska politik somvi förordade i finansutskottet och som skulle ha givit ossett helt annat utgångsläge för de näringspolitiska åtgärder som är aktuella. Denenkla sanningen är att man har ackumulerat en rad problem som har gjortsituationen akut för en rad företag, förvärrat varvskrisen, ja, medfört storaproblem inom hela del svenska näringslivet. Det är detta, , som ärdet främsta vittnesbördet om att det inle finns något dukat bord. Del varkanske en vision men inte mera. I realiteten hade man skjutit problemenframför sig, ackumulerat en rad problem som värker ut i sin fulla kraft.Del tycker jag skall ha med när han bedömer våra reellaförutsättningar att rädda så myckel som möjligt av sysselsättningen vid varveni . Jaghar inte sagt att vi skall skära ned med ytterligare 20 96; jag har sagt attanalysgruppen prövar olika alternativ, och sedan får vi se vad vi i svenskekonomi orkar med. Men vi skall inte banta svensk varvsindustri mer ännödvändigt. Eftersomstaten har ett ägaransvar i de slalliga varven har vi där gått till omedelbaraktion. Staten har ett ägaransvar i NJA, och därför har vi där gått tillomedelbar aktion. Men i områden av näringslivet där staten inte har ettägaransvar måste företagens ägare, företagen själva, i första hand känna ellansvar. I sista hand måste emellertid samhället trygga sysselsättningen, varagarantin för alt den enskilda människan inte kommer i kläm på grund avstrukturrationaliseringen och dess konsekvenser. HertHUGOSSON (s): Det skulle vara mycket intressant om industriministern eller någonannan i regeringen, som reser land och rike runt och talar om det höga svenskakostnadsläget, ville tala om vad det är ni vänder er emot när det gäller dethöga kostnadsläget. Är del lönekostnaderna som är för höga, så säg då till människornaall de har för höga löner! Är del de sociala kostnaderna som är för höga - ja,säg då att vi har för bra sociala förmåner och för bra socialförsäkringar! Ärdel företagens lönsamhet som är för hög eller aktieägarnas vinster som är förhöga? Eller vad menar ni medtalet om det höga kostnadsläget? Jag tycker all det är rimligt alt vi fårvetskap om det. Nusäger all man inte har fört den kraftfullaekonomiska politik som hade varil nödvändig. I valrörelsen reste och sade att det har gått bra inom svenskekonomi på grund av att vi haft en lotlriksdag och den socialdemokratiskaregeringen tvingats la hänsyn till den borgerliga oppositionen. - eftervalet - säger precis tvärtom, nämligen att det inte alls är braoch all det är en bekymmersam situation han har hamnat i. Denär inte bekymmersam, . övertar industriministerposten iett land - och detta gäller även arbetsmarknadsministern - med en myckel högsysselsättning. Det bör finnas möjligheter för svensk ekonomi alt klara densvenska varvsindustrin. Därför tycker jag att det är bra när sägeratt han inte anser att varvsindustrin skall dras ned med ytteriigare 20 96 utanalt han endast gett sin analysgrupp i uppgift att undersöka denna fråga. Måttedå resultatet av denna analysgrupps utredningar visa att del inte går att draned svensk varvsindustri med ytterligare 20 96. I så fall är jag rädd för,, att man når sådana lönsamhetsgränser vid de olika varven att detblir nödvändigt att lägga ned ett helt varv i , eller ,och då blir problemen myckel stora. Närjag nu lämnar talarstolen i den här debatten vill jag uttryckaförhoppningen atl , trots att han anser att är enexpansiv region, ändå känner ansvar för varvsindustrin i en svårinternationell varvskris och ställer samhällets resurser till förfogande, såatt vi klarar oss över den här svackan. Svensk ekonomi har råd med det, och desvenska varvsljänslemännen och varvsarbetarna förväntar sig det. Omåtgärder för att rädda svensk skinnindustri Överiäggningenvar härmed slutad. § 6 Om åtgärderför att rädda svensk skinnindustri Herrindustriministern erhöll ordet för att besvara i (s) anmälda interpellation, 1976/77:12, och anförde: i har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidtaför att rädda svensk skinnindustri och vilka insatser regeringen är bereddsätta in för att rädda arbetstillfällena för dem vilkas arbete är i fara pågrund av den hårda importkonkurrensen inom skinnindustrin. Densvenska skinnkonfektionsindustrin sysselsätter omkring 1 500 personer.Branschen är starkt koncentrerad till kommun där omkring treIjärdedelar av sysselsättningen finns. ömåtgärder för att rädda svensk skinnindustri Importenav skinnkläder har ökat mycket kraftigt under 1970-talel. Som i sin interpellation ökade importen från 12 milj. kr. kr., alltså mer än en tiodubbling. Importen har även ökat starkt även om ökningstakten är något lägre än de trenärmast föregående åren. Genomatt konsumtionen av skinnkläder också har ökat myckel kraftigt har den svenskaskinnindustrtn knappast behövt vidkännas någon produktionsminskning.Tvärtom ökade produktionen fram för atl därefter vara i stort settoförändrad . Vissa tecken tyder dock på atl vi får räkna meden något minskad produktion . Skinnindustrinomfattas av de särskilda industripoliliska åtgärder för lekoindustrin sominfördes i början av 1970-ialet och som under /76 i två omgångarväsentligt utvidgades. Skinnindusirin har inom ramen för dessa åtgärder varitföremål för insatser av statens industriverk, som administrerar deindustripoliliska stödprogrammen. För skinnkonfektionsindustrin inleddeindustriverket således ett projekt . En vissinvesteringsvilja har kommit till uttryck på så sätt att några skinnförelag haransökt om investeringslån inom ramen för det rationaliseringsprogram förkonfektionsindustrin som beslutade om . Regeringenavser att även i fortsättningen uppmärksamt följa utvecklingen inom dennasektor. De insatser som statens industriverk gör inom ramen för tekoprogrammetbör kunna leda till effektivitetsförbättringar som i olika avseenden stärkerden svenska skinnindustrins konkurrenskraft och på så sätt gertryggare sysselsättning inom branschen. För tekosektorn i sin helhet har fråganom ytterligare statliga åtgärder utöver dem som redan har beslutatsaktualiserats av såväl branschens arbetstagare som dess arbetsgivare. Deförslag i fråga om ell förbättrat stöd till tekoindustrierna som regeringen kankomma att förelägga torde liksom komma att omfatta ävenskinnindustrin. i (s): Jag vill börja med att tacka industriministern för svaret på mininterpellation. Utvecklingeninom skinnbranschen måste betecknas som myckel oroande. T. o. m de första årenav får den i stort benämnas som gynnsam. Företag kunde exportera påett hyggligt sätt till , och uppgickden svenska importen av skinnplagg lill ett värde av ca . Frånbörjan av 1970-lalet ökade emellertid importen av skinnplagg starkt. Till enbörjan var det vissa siatshandelsländer som kom in på marknaden. Men snart komockså länder i med priserbjudanden som låg långt under desvenska priserna. Detta har resulterat i en mycket kraftig ökning av importentill . uppgick importen av skinnplagg till ett värde av 11 952 000kr. för all 1975 vara Förde åtta första månderna 1976 uppgår importen till ett värde av 132 859 000 kr.Motsvarande siffra var ca . Således en import för ca 10,3milj. 1975 mot ca 16,6 milj. kr. permånad de åtta första månderna 1976. kan jämföras med den månatligaimporten för hela 1974, som uppgick till 6,8 milj. kr. En annan mätmetod, somkanske vore den rälla med tanke på all den inte på något sätt är beroende avinflation, är ökningen i lon. 1975 importerades 177ton och de åtta första månderna ; således en ökning med 265 lon. Meddessa siffror tycker jag mig ha bevis för alt industriministerns påstående atlökningslakten för importen är något lägre knappast är riktigt. Även om man medstatistik kan bevisa del mesta, så är det dock ett faktum att importökningenför i kronor räknat är ca 60 96 och i ton räknatca 150 96. En snabb ökningstakt i ton räknat har kommit . Deninhemska skinnindustrin har efter hand mer och mer börjat känna av konkurrensenfrån den alltmer ökande importen. Det fanns företag som redan under våren 1975kände av konkurrensen så hårt att de började överväga en nedtrappning avproduktionen. Eftersom situationen för hela den svenska lekoindustrin nuförefaller att vara allvariig, så måste situationen vara myckel sämreförsvensk skinnindustri på grund av denna svåra importkonkurrens. Bekantavarsel inom skinnindustrin är ca 225 stycken på 18 arbetsplatser. Det betyderfå varsel på varje arbetsplats, vilket inte skapar rubriker i massmedia.Skulle ett företag varsla om avskedande av 225 personer bleve säkertuppmärksamheten kraftig - med helt andra utsikter till samhällsingripanden. Manhoppas att detta skall brytas på något sätt och inga fler varsel behöva komma. Deträcker inte med att rent allmänt vara positiv till svensk skinn-industri ellertala om ett förutsättningslöst prövande, för då kan det gå med hela den svenskaskinnindustrin som det gick med stålverket i . Ett sådanl öde fårinte drabba svensk skinnindustri åtminstone inle förrän nya arbetstillfällenhar skapats inom andra industrier, framför allt i Malungsområdet. Malungär huvudcenlrum för svensk skinnindustri, vilket framgår av att branschen tordesysselsätta ca 1 500 kollektivanställda, varav ca 1 100 i . Ur densynvinkeln måste det stå klart atl branschen och orten inte hjälps av vackraord utan endast av praktisk handling, som måste bestå i dels räddning avbranschen, dels skapande av nya arbetstillfällen som kompensation för dem somförsvinner. Föratl ytterligare understryka allvaret i kravet på kraftåtgärder för alt räddasvensk skinnindustri vill jag nämna att skinnindustrin som näringsgren i Malungger arbete åt ungefär hälften av alla industrisysselsatta i kommunen, ochgenom den historiska bakgrund skinnindustrin haft i kommunen har den ocksåbidragit till att ge en identitet. 9 protokoll 1976/77:25-27 Omåtgärder för att rädda svensk skinnindustri Omåtgärder för att rädda svensk skinnindustri Situationenär naturiigtvis allvariigast för när svensk skinnindustri vacklar, menäven andra orter drabbas hårt. Varslen om permitteringar ocharbetsnedläggelser har varit många del och har drabbat också andraorter där sysselsättningsläget är svårt. Jag kan då nämna , ,, och . Del är orter med undersysselsältning därframför allt kvinnor har svårt atl erhålla arbete. Även på en ort som Borlängekommer kvinnliga arbetstillfällen att försvinna genom atl skinn- ochkonfektionsindustri läggs ned. Industriministernhar enligt pressen i annat sammanhang uttalat sig för en ny, decentraliseradnäringspolitik. Då del gäller decentraliserad industri bör väl svenskskinninduslri mer än något annat passa in på den beskrivningen. liggerinom del inre stödområdet, och där är - som också framhålls iinterpellationssvaret - ca tre fjärdedelar eller ca 1 100 av branschensverksamma sysselsatta på ca sextiotalet arbetsplatser. Detta bör väl passa inbra på tal om decentralisering och måste väl också medföra atl Malungoch andra orter som drabbas när skinnföretag läggs ned får en välvilligbehandling, inle minst när fördelningen skall ske av de 400 000 nyaarbetstillfällena. Industriministernsäger i sitt svar: "De förslag i fråga om ett förbättrat stöd tilltekoindustrierna som regeringen kan komma all förelägga torde liksomhittills komma alt omfatta även skinnindustrin." Jagvill då - eftersom del med den formulering som finns i svaret tycks rådatveksamhet dels om del kommer något förslag från regeringen om tekoindustrin,dels om skinnindustrin kommer att omfattas av ett eventuellt förslag - tillindustriministern ställa ett par frågor: Kan industriministern länka sig altvidta särskilda åtgärder för alt rädda skinnindustrin? Skulle regeringen t.ex. kunna tänka sig att göra stödbesläll-ningar för beredskapsändamål för atlpå så sätt förbättra skinn-industrins situation? Detborde vara angeläget alt få dessa frågor positivt besvarade, inte minst medtanke på all en så stor andel av branschen är koncentrerad till en enda ort ochatl även övriga delar av branschen ofta har stor betydelse försysselsättningen, framför allt för kvinnor, på ett antal orter, varav fleraligger inom det inre stödområdet. Närregeringen i sin regeringsdeklaration ullalar att man "skall föra enpolitik för sysselsättning och boende i alla delar av landet", hoppas jagockså att del verkligen är något som kan uppfyllas. De 400 000 nya jobben somcentern lovade under valrörelsen hoppas jag betraktas som ett minimiantal, somökas ytteriigare om det behövs för atl klara sysselsättningen och en fullgodregionalpolitik för hela landet. Jag vill be industriministern atl ytterligareutveckla detta att regeringen "skall föra en politik för sysselsättningoch boende i alla delar av landet". Det är med stort intresse som vi alla från lar del av dagensinterpellationssvar. Jag vill understryka vad som har sagts av i ,nämligen atl skinnindustrin, och kanske framför allt den, är en nödvändig delav näringsliv och behöver allt del stöd den kan få. Därtillkommer all det i flnns enda skinnskola, som för attyrket kommer att fortleva och att del förnämliga yrkeskunnande som finns idessa bygder vidmakthålls. Somkammaren vet har vi på många platser i ett mycket besvärligtsysselsättningsläge just . Jag kan erinra om , som senast varilaktuell. Vidare kan nämnas , och . Meddetta korta inlägg vill jag bara understryka att det vore ytterst beklagligt,om och övriga orter med skinnhantering skulle råka ut för en ännuhårdare konkurrens från andra länder. Vi i behöver vår skinnindustri. Omåtgärder för att rädda svensk skinnindustri i frågade mig om min syn påregeringsdeklarationens målsättning "sysselsättning och boende i alla delarav landet", som han uttryckte det. Dettaär en mycket väsentlig grund för de näringspolitiska åtgärder som regeringen nufortlöpande ämnar vidta. Självfallet är det också förutsättningen för deåtgärder som kan bli aktuella i den här speciella branschen. Fårjag sedan ta upp en särskild fråga. antydde i sitt anförande allimporten ökar. Jag har inte någon anledning att gå i svaromål på den punkten.Under det första halvåret skedde en ökning av importen, även om ökningslakten,som jag sade i mitt svar, var lägre än under de tre föregående åren. Det ärbestickande att ett land som svarar för den största delen avimportökningen när det gäller skinnkonfeklion. Importen därifrån av denna varasteg från 1,8 milj. kr. till 35 milj. kr. uppgick den till 39 milj. kr. - Det kan också illustrera denproblematik som var inne på. Jaghar talat med handelsministern om den här frågan och fått bekräftat all maninom hans departement uppmärksammat den kraftiga importuppgången. En svenskförhandlingsdelegation är f n. på väg till för överläggningar omtekoexporlen från detta land till . Handelsministern har uppdragit åtdenna delegation all uttrycka vår oro över den stora skinnexporlen till Sverigei tanke att man på koreansk sida kan finna anledning till återhållsamhet iförsäljningsansträngningarna. En svårighet är all skinn utgör en vara som inleomfattas av del internationella multifiberavtalet, vilket är vårt lands ochandra länders grundval när det gäller att få till stånd begränsningar påtekoområdel. Erfarenheterna från della område visar dessutom att om man kanuppnå en reglering av ökningstakten i exporten från ett land ökar i stället exportenfrån andra länder. Omåtgärder för att rädda svensk skinnindustri Delförefaller hell otänkbart att vi skulle införa en allomfattande begränsning avimporten av skinnkläder, av samma slag som vi f n. har på skoområdet. Densvenska ekonomin är i hög grad beroende av våra exporlmöjligheler, och detligger därför i vårt intresse atl så långt möjligt värna om internationellfrihandel. Det förhållandet atl vi nödgas ha begränsningar i fråga omlekohandeln är till övervägande del betingat av nödvändigheten att vidmakthållaen försörjningsberedskap på detta område. Det förefaller tveksamt, åtminstonejust , om en restriktiv inställning i fråga om importen av skinnkläderskulle kunna motiveras med motsvarande behov. Ett undantag skulle möjligen varahandskar. Ytterligareundersökningar för atl få full klarhet i försörjningsberedskapslägel när delgäller skinnkläder är emellertid nödvändiga. Frågan måste följaktligen - ochdet antydde jag i mitt svar - lämnas öppen ytterligare någon tid. Dettasammanfaller också med kravet på ell genomförande av en analys av tekoslödel.En sådan sker f n. i industridepartementet. Frågan om särskilda åtgärder måstealltså anstå lill dess denna översyn är klar. i (s):