prot · G00999 · 1976-12-31 00:00:00 — Sverigesexportråd har i anslagsframställningar och pä annat sätt deklarerat sin vilja attge service för att därmed öka exporten frän denna kategori. Men de resurser somställs till förfogande är långt ifrån vad rådet självt önskar, ochdessutom är de otillräckliga för alt göra en insats för del slora anlal företagsom inte är rustade alt pä rätt sätt marknadsföra sina produkter utanförSverige. Jag har sagt atl de mindre förelagen behöverslöd och hjälp redan vid marknadsföringen på de nordiska marknaderna, och jagkan nu med glädje notera alt vi till slut lyckats få handelssekrelerarkontor iHelsingfors och samt atl vi fr. o. m. också får ell han- Utrikes-,handels-och valutapolitisk debalt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Vi har också redan kunnat konstatera atl de befintliga kontoren påett bra sätt har kunnat hjälpa framför allt de mindre förelagen in pämarknader, som av mänga anses som hemmamarknader men som på grund av de mängaolikheter som trots allt förekommer definitivt hör hemma i kategorinexportmarknader. Detfinns mänga företag av typen mindre och medelstora, som skulle haförutsättningar att sälja sina produkter pä olika utländska marknader men sominte är medvetna om möjligheterna och inte heller vet vilka vägar de skall gåför alt nå kontakt med köpare och avnämare. Det behövs därför ökade resurserför den allmänna informationsverksamheten. ellerfältorganisationen - dvs. handelssekreterarna - har inte råd att bedrivaen aktiv informationsverksamhet av det allmänna slaget, eftersomabonnemangsavgifterna och del knappa bidrag som staten nu ställer tillförfogande inte räcker till för den typen av aktiviteter. Här borde insatserkunna göras för alt såväl från fältet som från huvudorganisationen ut och ge en allmän information om olika marknader, gärna i samarbete medföretagarföreningarna vid olika sammankomster med företagen. Denviktigaste biten i informationen till företagen ligger naturiigtvis på detindividuella planet. Där har vid fiera tillfällen framställtönskemål om ökade resurser för den uppsökande verksamheten, men vi vel alla hurdessa ansökningar har behandlats, och vi är i väl medvetna om att deticke har varit något överflöd av pengar i det avseendet. Med ökade resurser pådetta område kan tjänstemän vid och vid de olikahandelssekreterarkontoren mer aktivt besöka företagen och bedöma dessas ochprodukternas förutsättningaratt komma in på olika marknader. Jagser fram emot elt betydligt djupare samarbete med företagarföreningarna, dåfrämst inom ramen för deras företagsservicestöd, som i och för sig inte ärknappt tilltaget. F. n. har också s. k. projektmedel ställts lill Exportrådetsförfogande. Jag tror alt en systematisk genomgång av företagens önskemål ochbehov automatiskt skulle föra med sig ett större sug från företagens sida attbegära individuella undersökningar av deras chanser på olika marknader, men dåförefaller det belopp som f n. finns anslaget, , vara tilltaget iunderkant. Vadavser marknadsundersökningar och andra förelags speciella tjänster pä vårahandelssekrelerarkontor tillämpar man där ett avgiftssystem å lakonsultverksamhet. Det är i grunden riktigt att genom avgifter dels fåmöjlighet att prioritera arbetsuppgifterna, dels få ökade resurser förverksamheten. De mindre exporlerfarna företagen har emellertid uppfattat dettasystem som i mycket hög grad hindrande och avstår i många fall frän att skaffariktigt beslutsunderlag för sitt handlande på grund av de höga avgifterna. Jagvill i det sammanhanget fråga handelsministern, eftersom han finns här ikammaren: Är det riktigt att ett kortsiktigt finansieringssystem skall hindramindre förelag från all anlita fältkontorens tjänster?Hur skall informationen spridas för att man skall öka förståelsen för det härsystemet? Ettpositivt inslag i bilden är den fördjupade verksamhet från sidasom lagil sig uttryck i den aktivitet som kallas "Exportchef atlhyra". Den innebär alt en konsult frän ,oftast eller mer, arbetar för en grupp förelag, dvs.sådana förelag som inte har utrymme för en egen exportchef, men som behöver enexpert för alt pä rätt sätt kunna handlägga sina utlandsaffärer. I det läge vii dag befinner oss i med den negativa handelsbalansen borde ytterligarekrafter sällas in för att öka denna verksamhet, dä vi vet alt en läng radföretag har produkter som lämpar sig för utlandsmarknaden men inte kvalificeradpersonal som kan handlägga dessa frågor riktigt. Inledningsvis nämnde jag att mindre och medelstora företag inte ärrustade för atl på rätt sätt bearbeta utländska marknader. Det brister här iutbildning, såväl i grundutbildning som i vidareutbildning, ochnationalekonomiskt sett skulle det vara väl investerade pengar att satsa på enbredare utbildning inom företagen i marknadsföring och internationellmarknadsföring. Här liksom i många andra fall känner företagsledningen intesill verkliga behov, och även pä denna punkt behövs en kraftfull information.Exportrådet har fått på sitt ansvar att fungera som centralt organ förvidareutbildning i internationell marknadsföring, och i detta ansvar ligger atlse över det utbud som finns av utbildning, att fastställa en merlångsiktig ulbildningspolicy och alt fördela de . som är avsedda somett stimulansbidrag. Jagskulle, herr talman, innan jag slutar vilja ta upp en annan fråga. När jag harvarit ute och rest och talat med människor som sysslar med handels- ochexporlfrågor har jag kunnat konstatera atl de handelssekreterare vi har påolika ställen i världen är utomordentligt värdefulla. De kommer oftast frånexportinriklade företag. Men deras tjänstgöringstid är som regel , någrakarriärmöjligheter därutöver finns inle. Handelssekrelerarnaarbetar alltså in sig pä etl område, ett land eller en region men försvinnerefter . Sedan kommer en ny handelssekreterare som skall bygga uppkontaktnätet igen. Man kan fråga sig om del är alldeles riktigt att med säkorta intervaller byta handelssekreterare. Det har omvittnats för mig av mängahandelssekreterare all det lar lång lid att bli känd i vissa länder. Därför harman ställt följande fråga till mig, och jag för den vidare lillhandelsministern: del riktigt i alla avseenden alt så ofta bytahandelssekreterare? Närdel gäller befordringsmöjligheterna vill jag peka på alt handelssekrelerarnainte gärna stannar kvar inom statsförvaltningen utan går lillbaka tillföretagen. Tanken är väl också att de skall göra det, men man kan ifrågasätta -och jag ifrågasätter det starkt - om del inte skulle kunna inrättas tjänstersom ger handelssekreterare möjligheter atl efter avslutad tjänstgöringsperiodfå befordran. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valulapolilisk debatt Hen (); Debatten om de multinationella förelagen har ganska myckel handlat omderas möjligheter att kringgå och motverka intentionerna i olika staterslagstiftning och reformsträvanden - genom in-ternprissättning som undandrarvinster frän beskattning, genom kapitaltransaktioner som motverkarvärdländernas konjunkturpolitik, genom produktionsomslällningar somneutraliserar fackföreningarnas strejkvapen, genom omflyttning av resurser förforskning och teknisk utveckling, vilket kan skada den långsiktigasysselsättningen i ett land, och genom monopolisering av vissa s. k.framtidsbranscher. USA-föreiagens dominans i elektronikindustrierhar anförts som ett exempel. Hårdast har debatten varit om de negativaeffekterna för utvecklingsländer när multinationella företag opererar så atten social utjämning motverkas. Menunder har elt annat område skjutits i förgrunden, där demultinationella företagens betydelse kraftigt ökar, och del gäller de områdenav politiken där företagens hemland - i regel -överlåter på privata förelagvad som har varit samhällsåtaganden - med utrikespolitiska verkningarsom följd. Jag skall ta några exempel. Under1970-lalet har det skett en utveckling där del amerikanska offentligafinansiella biståndets roll successivt har minskat för . Där har istället privata multinationella banker trätt in och tagit över en dominerandedel av kapitalexporten. I en rapport från angavs atloffentligt utvecklingsbistånd under 1960-lalel svarade för mer än hälften avall amerikansk kapitalexport till utvecklingsländer. är mindre än 35 %offentligt bistånd. Utvecklingsbiståndet var 1974 lägre än ett decenniumtidigare. I stället har nästan hela ökningen av kapilalströmmarna legat påprivata transaktioner, särskilt bankernas utlåning. Det innebär attresursprioriieringar och länderval alltmer överläts pä privata institutioner. Ettexempel är och dess utländska dotterbolag, därutvecklingen varil särskilt snabb. kom 22 96 av Chases vinster fränutlandet. Andelen har ökat lill . Denandra sidan av myntet är naturligtvis de icke oljeproducerande u-ländernasenormt snabbt ökade skuldbelastning som etl resultat först av den högaskuldsättningen för nyinvesteringar under 1970-lalels början och sedan av denpåtvingade skuldsättningen lill följd av oljekrisen. En ökande andel av deinternationella kapitalströmmarna går självfallet härigenom lill redanförhållandevis ekonomiskt starka . De största USA-bankerna har gjortsådana prioriteringar atl exempelvis fått lån under de senaste årensom är 14 högre per capita än de lån som gått lill . Enmotsvarande förändring har skett när det gäller vapenhjälp resp. vapenexport.De privata USA-företagens vapenförsäljningar har ökat från 1 miljard dollar1970 till 1974. har officiella mililärhjälpfallit till mindre än tre miljarder. av all amerikanskförsäljning av militär utrustning går till utvecklingsländer. De privataföretagens förtjänst på vapenförsäljningar utomlands är nu större än hela detamerikanska samhällets kostnader för alla militära utgifter utomlands. Ocksånär det gäller den utrikespolitiskt viktiga livsmedelshjälpen resp.livsmedelsexporten har det skett en liknande förskjutning. Under 1960-talelgick så gott som all livsmedelshjälp och det mesta av livsmedels-exporten tillutvecklingsländer genom regeringsprogram. har tre Oärdedelar avlivsmedelsförsäljningarna utomlands skett genom privata förelag. Påen rad områden som är vitala för de internationella relationerna ökar sålundainternalionaliserade privata företags makt och betydelse. Härtill har kommit -ekonomiska kris - alt de multinationella företagen gjortmycket omfattande valutaspekulationer och därmed bidragit till och förstärkt devalutakriser som avlöst varandra pä senare år. ökade råvaruknapphelens spår har vidare kapplöpningen ökat för atl försäkrasig om tillgång till viktiga naturresurser, mineraler och annal. Också härbidrar internalionaliserade storföretag till en instabilitet i detutrikespolitiska systemet. Sverigehar spelat en aktiv roll för att ställa krav på och sätta upp villkor för de multinationellaföretagens arbete såväl genom nationella ålgärder i vårt eget land som genominternationellt samarbete. Inom FN bedrivs elt arbete för att skapa en kod förde multinationella företagens uppförande. Tyvärr finns det nu tydliga tecken påen begynnande reträtt från den nya regeringens sida när del gäller Sverigesengagemang för alt ställa krav på de multinationella företagen - trots dessaförelags väl dokumenterade, ökande betydelse i världspolitiken ochvärldsekonomin. Denborgeriiga regeringen har i elt svar till FN lagt fram sin synpå en uppförandekod i FN;s regi. Regeringens svar grundar sig på dokument somden förra regeringen tidigare lade fram i liknande sammanhang. De avvikelsersom den borgeriiga regeringen har gjort är emellertid intressanta. Det ärkanske betecknande all man inleder sitt dokument med svepande, generaliseradeformuleringar om de multinationella förelagen som effektiva organisatörer avde produktiva resurserna och viktiga lillskapare av nya teknologier. Menviktigare är alt där den förra regeringen mycket detaljerat och precist ladefram krav om det enda som rimligen kan bli effektivt i en internationell FN-kodpå kort sikt - nämligen tvånget för företagen att lämna information tillregeringar och till fackföreningar-därersäits de tidigare preciseringarna avallmänna fraser. lyfte man särskilt starkt fram de sociala effekternaav de multinationella företagens arbete. Arbetsplatsförhållandena och defackliga rättigheterna var områden som särskilt underströks tidigare. Det finnsmyckel litet om ens något av dessa synpunkler i den borgerliga regeringensprogram. En avgörande fråga ärnaturligtvis vilka områden som en kod om mul- Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt linationella förelagsuppförande skall täcka. Här har den borgerliga regeringen i sitt FN-svar släpptdet tidigare kravet atl koden skall ta upp även de problem som uppslår genommultinationella företags rent politiska inblandning i de länder där dearbetar. Del tycks inte vara någon tillfällighet att just delta krav harutelämnats. Det överensstämmer nämligen myckel väl med uppläggningen av denborgerliga regeringens lagda försvarsproposition. Ramen för denpropositionen är ju en säkerhetspolitisk analys som i stort har hämtats frånförsvarsulredningens i della avseende enhälliga säkerhetspolitiska bedömning. Ocksåhär har den borgeriiga regeringen av någon anledning utelämnat just de avsnittsom berör inskränkningar i den poliliska självständigheten hos nationerna somkan förorsakas av atl utländska företag äger väsentliga naturresurser och påolika sätt ekonomiskt-poliiiskt dominerar de länder där de arbetar.Försvarsutredningen såg dessa aspekter av de multinationella företagens arbetesom en av de faktorer som orsakar internationell spänning. Den borgeriigaregeringen gör det inte - helt i linje med den inställning till demultinationella företagen som regeringen har redovisat i FN. Särskiltcenterpartiet har tidigare inom borgerligheten velal framställa sig som envakthund i förhållande lill internationella storbolag. Den nya regeringspolitikenger i varje fall mig besked om att det också på del här området är moderaternasom tagit över befälet och får diktera politiken. Detär beklagligt all röst mattas i internationella sammanhang i dessafrågor, men vi förlorar också värdefull och dyrbar lid här hemma genomregeringens passiva hållning. En statlig utredning som arbetat med att skaparegler för pä vilka villkor som utländska multinationella företag skall fåoperera i vårt land var i ston sett färdig med konkreta förslag, som direklskulle kunna omsättas till lagstifining, . Genom attkasta om majoritetsförhållandena i utredningen har den borgerliga regeringen ipraktiken lagt locket på. Uppenbarligen sker nu en onödig långhalning i denutredningen. De förslag som är fullt mogna för genomförande får vi vänta på.Risken är uppenbarligen stor för att de förslagen kommer atl uttunnas ochurholkas så att vårt land inle får det effektiva slöd vi skulle behöva för altkunna möta negativa effekter av multinationella bolags arbete i . Deltaär desto mer beklagligt som många bedömare är överens om alt arbetet med atlhävda den ekonomiska politikens självständighet, fackföreningsrörelsensmanöverulrymme och mycket annat måsle starta på del nationella planet. Särskiltde länder som drabbats ovanligt hårt av multinationella företags negativaeffekter på sysselsättning och teknologi - som t. ex. - understryker atlsåväl när det gäller information som när det gäller skattelagstiftning,sysselsäiiningsvillkor, prispolitik och mycket annat måste kraven först ställasav varie regering nationellt, där hänsyn tas till de specifika problem som kanfinnas inom varje nalion; då finns realistiska möjligheter att skapa densamordning också på del interna- planet avregeringarnas polilik som FN-arbeiei syfiar till. Internationellauppförandekoder kan sedan bli etl stöd för regeringarnas arbete särskilt närdet gäller rätlen lill information. Jusnabbare vi i genomför en lagstiftning där man kan sälla villkor ifråga om forskning, teknisk utveckling, sysselsättning, skattefrågor, fackligafrågor och arbelsplatsförhållanden, information från moder- och dotterbolag,desto bättre kan sedan också ge bidrag till del internationellasamarbetet för atl hävda nationernas ekonomiska och politiska självständighetöver privata storföretag. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Hen (); Jag förutsätter att vi som arbetar här gör det utifrånförutsätlningarna atl det skall bli bättre av del vi gör för värt eget folk,och en sådan här dag erinrar jag också om atl vi arbetar för att det skall blibättre även för andra folk. Vikan ha olika uppfattningar om hur delta bör gå lill, men jag vägrar tro att vigör det utifrån andra förutsättningar än atl vi vill skapa bättre förhållandenför människor. Därför reagerade också jag mot alt angrep herrHernelius mycket personligt. Jag har förmånen att arbeta i utrikesutskolletunder ordförandeskap, och del är en upplevelse atl just se hansambition atl gå lill grunden med förberedelserna för arbetet. Del brukar varaså i att man talar om en ulskottsordförande som elt utskottsvärderade ordförande. Detla gäller i mycket hög grad ; det villjag omvittna. Ingen stat är helt självständig i den meningen att den kan handlahell ulan hänsyn till andra stater och till andra folk. Varje stat påverkas avandra stater. Därmed kan heller ingen stal längre göra anspråk på atl allt somhänder inom dess gränser bara är dess egen inre angelägenhet. Det som händer iandra länder påverkar oss, och det som händer i vårt land påverkar andra folk.Världen kan därmed inle gä vidare ulan en växande solidaritet emellan folken.Vårt handlande som nation måste därför präglas av ansvar inte bara för värteget folks trygghet ulan också för hela mänsklighetens välfärd. Mänsklighetensödesgemenskap blir allt klarare. I samn »rad som vår nationellasjälvtillräcklighet därmed tonas ned ökar vår rätt och vår skyldighet attuttrycka vår mening om det som händer i andra länder. Därmed har vi också enrätt och en plikt att efter våra förutsättningar påverka utvecklingen iriktning mot en bättre framtid för hela mänskligheten. Vår utrikespolitik hardärmed inte endast att hävda nationella mål utan också atl efter våraförutsättningar hävda internationella, för mänskligheten gemensamma mål. Ienlighet med det stöder vi Förenta naiionerna. I enlighel med del hävdar vi defalligasle folkens rält lill en framtid. I enlighet med det reagerar vi emotatt människor i olika länder utsätts för tortyr och kränkande behandling. Ienlighet med det kräver vi av oss själva en solidaritet som kanske inte allaandra folk kräver av sig. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Jagvill här kommentera ell uttalande som i gjordetidigare i debatten och som i och för sig kan vara rikligt. Om jag minns hansordval rätt, sade han att och de andra socialistiska staterna varde enda vänner hade . Vidare sade han alt goda vänneräven skall låla kritik. Därför, herr lalman, vill jag påpeka alt en stor del avVietnams export går som skuldbetalningar till . harfortfarande livsmedelsbrist och har minskal ransonerna i är. Man uppger sigjust nu ha en brist på omkring en miljon ton spannmål. Fören månad sedan besökte jag en s. k. ny ekonomisk zon utanför . På 3 500hektar skulle man där odla ananas. Det var nästan delta statsjordbruks helaareal. Varför dä lyxprodukten ananas när folkel lider brist på mera elementäralivsmedel? Ananasen skulle gå som export till ! Dennya situationen för svensk ulrikespolilik innebär också all vi inte kan varaointresserade av hur andra länder med skilda poliliska syslem är beredda allsatsa på bättre förhållanden för de människor de har ett förstahandsansvar föroch anser sig representera. När vi går ul med bistånd kan vi gä till länder medolika system. Del viktiga - det har vi uttryckt - är att landet gör egnaansträngningar som vårt bistånd kan backa upp. Vi skall inle lägga oss i vilketpolitiskt system ett folk väljer, men vi har rält och skyldighet atl reageranär elt folk inte får välja sitt eget system. Vi har rätt att särskilt uttryckavärt slöd för länder som inte bara bygger en materiell bas utan också skaparförutsättningar för människor all genom fritt meningsutbyte välja och utvecklasin egen livsform. Detfinns en tendens alt misskreditera det västerländska flerpartisys-temet däropposition och olika grupper har möjlighet atl organisera sig politiskt. Någotav detla finns bakom kritiken av länder som och . För mig är delnaturligt alt särskilt vill stödja den typen av länder, om vi tror påalt den formen av politiskt system ger människor den bästa möjligheten atlpåverka sin egen tillvaro - och det gör vi efter vad jag förslår då vi självahåller fast vid det systemet. Dethar framförts kritik särskilt mot , och jag vill i det här sammanhangetlitet beröra den. Delhar funnits anledning till kritik mol undertryckande avopposition under undantagstillståndet. Kritiken har varit berättigad, ochkanske har vi särskilt fört fram kritiken därför att i yttre meninggjort anspråk pä all vara en demokrati med fierpartisystem som tradition. Menkritiken har inte imponerat, när den har kommil ifrån dem som i andrasammanhang har accepterat rena diktaturer. demokrati, sä skröplig denän har varit och är, höll dock mättet på det sättet alt reaktionen mot IndiraGandhis politik fick ge utslag i ell fritt val. drogkonsekvenserna av valutslagei och lämnade åt den gamla, delvis undertrycktaoppositionen all bilda en ny regering. demokrati kan vara skröplig, mendelta är ändå etl ullryck för styrka. Den nya regeringen i kommeruppenbarligen all få kämpa mot storasvårigheter, egen situation med många hundra miljoner människor i storfattigdom, den slora skillnaden mellan den rika överklassen och de mångafatliga. Den nya regeringen bär uppenbarligen motsättningar inom sig som kanförsvåra arbetet. Men den bör nu känna atl etl land som vårt tror på närlandei vill gå sin väg framåt med bevarande av fria institutioner och medmöjlighet för olika poliliska grupper atl organisera sig och påverka politiken. Vitror på vårt syslem med många partier - det får inte gå förlorat. Det ärdärför, som jag ser del, inle likgiltigt för oss i del här landei hur del gårför värt system i andra länder. Vi mäste slå vakt om det och försöka skydda detvarhelst det finns eller varihelsl det har förutsättningar att ulvecklas. Ingakänner bättre än vi svagheterna i värt system. Men vi har också rätt atl talaom och rätt att arbeta på att undanröja svagheterna. Vi känner väl tillsvagheterna i andra länder som försökt sig på mängparlisyslem med ofta dåligtresultat. Men där de försöker, låt dem vela att vi tror pä systemet och all delinle är etl politiskt syslem som tillhör historien ulan elt politiskt syslemsom tillhör framtiden! Färjag, herr talman, kommentera vad sade om attcenterpartiet traditionellt har anfört kritik när multinationella förelaginkräktat på länders suveränitet. Vi slår hell fast vid den uppfattningen,, och understryker risken över huvud tagel med etablering avstorindustri i fattiga länder, som ännu inle har de yttre förulsättningarna föralt bära den typen av industri. Vi står emot sådan etablering som företeelse iallmänhet, och vi slår särskilt starkt emot den när den kommer in i form avmultinationellt kapital utan naturiig anknytning till landei i fråga. Defatliga länderna måsle fä utvecklas i sådan takt all de kan behålla sinidentitet och ulvecklas på sina egna villkor. Den teknologi som de faltigaländerna skall tillföras och som kan leda till en högre tekniskutveckling måsle vara anpassad lill ländernas egna förhållanden. Den måsteanvända mycket människor - del har de fattiga länderna gott om. Den måsteanvända litet kapital - del har de fattiga länderna ont om. På det sättetsysselsätter de falliga länderna sina människor och blir inle beroende avkapital utifrån. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt () kort genmäle: Om man, som gjorde, pä ell myckel svepande sätt och meduppgifter som kan beläggas såsom felaktiga uppträder i den här debatten, fårman faktiskt finna sig i atl andra debattörer går upp och talar om altuppgifierna är felaktiga. och borde akta sig för attstämma in i samma typ av argumentation.