prot · G009147 · 1976-12-31 00:00:00 — Att generellt fastlägga att ideella organisationereller annan enskild huvudman skall erhålla samma nivå på statsbidraget somgäller för kommunalt beredskapsarbete är jag inte beredd att göra. Däremotanser jag starka skäl tala för en positiv bedömning av ansökningar i utsattaregioner som t. ex. . Fröken (): Jag ber att få tacka arbetsmarknadsministern för svaret på min fråga. Vårsocialdemokratiska regering använde beredskapsmedel och beredskapsarbeten föratt upprätthålla högsta möjliga sysselsättning. före enkonjunkturnedgång planerades statliga, kommunala och enskildaberedskapsarbeten. Så hände t. ex. 1971 och 1972. Statsbidrag till beredskapsarbetenutgick under "magra" sysselsättningsår med upp till 75 96, och det gälldeockså för ideella stiftelser, som då jämställdes med primärkommuner. Dettavisade sig vara en utomordentligt bra satsning. Inte från något håll har dessaberedskapsarbeten renderat några erinringar. Under denna mera långsiktiga ochplanmässiga arbetsmarknadspolitik erhöll ca 200 milj. kr. årligen.Nu har vi fått en kortsiktig och ryckig beredskapspolitik, där varje projektprövas för sig. Tillåtmig lämna en pragmatisk beskrivning av bakgrunden till min fråga. har den striktare tillämpningen av arbetsmarknadskungörelsen slagitigenom, och många planerade s. k. enskilda beredskapsprojekt, dvs. sådana somgenomförs av ideella stiftelser och andra organisationer, som arbetar utan egenekonomisk och utan egen beskattningsrätt, kan inte komma i gång.Anledningen härtill är att man för dessa beredskapsarbeten liksom undertidigare år räknat med 50 96 statsbidrag men erhållit besked om att man intefår . Det fattas 17 96, varför man i fiera fall redan nödgatsåterkalla sina ansökningar om beredskapsarbeten hos länsarbetsnämnden. Andraavstår från att ansöka om bidrag till beredskapsprojekt, då läget uppfattas somkärvt. Härtill kommer svårigheter att låna pengar på grund av de hårdakreditrestriktionerna. Alltdetta sker i en situation då man i beräknar att behovet avberedskapsarbeten nästkommande säsong kommer att vara dubbelt så stort som detvar under den byggnadssäsong vi har bakom oss. Om tiden hade medgett det,skulle jag ha exemplifierat hur den striktare tillämpningen avarbetsmarknadspolitiken har slagit igenom i , men restriktivitetenhar särskilt hårt drabbat just ideella stiftelser och liknande organisationer,såsom idrottsföreningar, ungdomsorganisationer och folkhögskolor. Trefolkhögskolor kan inte restaurera sina elevhem på grund av de hårdarebestämmelserna. Även kyrkliga och frikyrkliga församlingar hesiterar nu införatt börja ens att planera inför dessa negativt samverkande omständigheter,dvs. lägre statsbidrag och kärvare lånemarknad. - och det är mycketviktigt - visar arbetslösheten bland byggnadsarbetare i tydligatendenser att kraftigt öka . Jagnödgas fråga arbetsmarknadsministern: Hur ämnar man lösa frågan omsysselsättningen i mot bakgrund av vad jag här beskrivit? Är någratvångsåtgärder planerade, såsom förfiyttningar av människor? vidgar verkligen sin fråga. Hon har aktualiserat ettmindre spörsmål men tar nu upp hela Norrbottenproblemet. Omstatsbidragen till beredskapsarbeten för ideella stiftelser Omstatsbidragen till beredskapsarbeten för ideella stiftelser Jagkan hänvisa bl. a. till de 1,8 miljarder som pumpas in i NJA för att klararekonstruktionen av detta företag och till det paket som gav450 personer sysselsättning på olika projekt av beredskaps-ochbyggnadskaraktär. Vidare presenterade regeringen i går ett beslut om attbyggnadsarbeten för drygt 75 milj. kr. undantasockså från den beslutade investeringsavgiften av för s. k. oprioriteradebyggnadsarbeten. NJA beviljas stöd för fortsatt lagerhållning med 40 milj. kr.Man gör beredskapsarbeten för 10 milj. kr. Så vi följer uppmärksamt dessafrågor och som jag sade i den tidigare debatten kommer vi att ta till vara allaseriösa projekt för att klara sysselsättningen i . MenKerstin fråga gällde: Är statsrådet beredd medverka till återgång tilltidigare praxis när det gäller statsbidrag för beredskapsarbeten för ideellastiftelser? Det har till regeringen inkommit två sådana fall. Om dessa fall harregeringen beslutat . Jagsade i mitt svar att det kan finnas anledning att efter prövning av varjeansökan se positivt på arbeten i . I linje med den inställningenhar regeringen beslutat att ge hembyggdsgille 50-procentigt statsbidragför ombyggnad av i . Och vi har också beslutat attkyrkstugor i repareras med motsvarande statsbidrag. FrökenNILSSON (s): Jag ber att få tacka för det tillägg som jag fick av arbetsmarknadsministern.Som svar på min fråga har man presenterat ett s. k. paket där man är beredd atti vissa fall tillämpa tidigare praxis för ideella stiftelser och liknandeorganisationer. Men om man dissekerar detta pakets innehåll finner man att detinte motsvarar behovet. Kvinnorna är ju också totalt bortglömda. Fårvi, , utgå ifrån att regeringsförklaringen också avser Norrbottenoch norrbottningarna? I regeringsförklaringen står att "regionalpolitikenskall förstärkas och att människor i olika landsdelar skall ges allsidigsysselsättning och service samt en god miljö. Regeringen skall föra en politikför sysselsättning och boende i alla delar av landet." Motden bakgrunden, samt mot bakgrunden av att i synnerhet har sagtsig måna om ideella stiftelser och ideella föreningar, väckte det uppmärksamhetnär man drog ned statsbidraget för dessa föreningars beredskapsprojekt. tål inte utfiyttning. F. n. är 16 000norrbottningar ställda utanför arbetsmarknaden, och företagen räknar mednärmare 700 varsel kommande säsong. Det är alldeles riktigt att läget är allvarligt i . Det ärjust därför som dessa kraftiga insatser görs i , och vi kommer attfortsätta att följa läget och pröva olika förslag. Mennär det gäller den fråga som ställde om statsbidrag tillberedskapsarbeten i regi av ideella stiftelser så har jag gett ett svar. Vi hari dag fattat beslut om de två frågor som genom besvär kommit på regeringensbord. Där har vi alltså beviljat 50-procentigt statsbidrag. Somett exempel på vårt intresse för dessa frågor kan jag för , somju kommer från , nämna att regeringen för ungefär en halv timmesedan beslutat ge kommun statsbidrag för att somberedskapsarbete bygga ett industrihus för 2,4 milj. kr. Härigenom får 12personer arbete , som den trähusfabrikation somskall in i lokalerna kan utöka med 10-15 permanenta arbetstillfällen. Dettaär bara ett exempel bland många på insatser som måste göras för att klarasysselsättningen i . Omåtgärder mot den ekonomiska brottsligheten FrökenNILSSON (s): Jag är glad över att man i dessa fall velat återgå till tidigarepraxis. Men är man beredd att göra det generellt? lämnade mati ju50-75 % i statsbidrag. Det finns, som jag sade, många exempel där man fåttansökningarna avslagna. Vad som behövs i sedan planerna på Stålverk80 skrinlagts är en arbetsmarknadspolitik och beredskapsplan på änden arbetsmarknadsministern här skisserat. Som jag sagt räknar företagen iNorrbotten med 700 färre arbetstillfällen - förutom de 16 000människor som står utanför arbetsmarknaden. Medmina inlägg har jag sökt skissera den allvarliga situationen i vårt nordligastelän efter skrinläggningen av 80. Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Om åtgärdermot den ekonomiska brottsligheten Herrjustitieministern erhöll ordet för att besvara fröken () den18 maj anmälda fråga, 1976/77:468, och anförde: Fröken har frågat mig vad regeringen avser att vidta föråtgärder med anledning av "om den ekonomiskabrottsligheten, som redovisar att denna brottslighet omfattar 5-20 miljarderkronor ". Iseptember 1976 tillsatte rikspolisstyreslen en arbetsgrupp med uppgift attutreda hur polisen bör ta sig an den organiserade och ekonomiskabrottsligheten. Huvuduppgiften var att se över polisens utrednings- ochspaningsverksamhet. Arbetsgruppen skulle dessutom granska behovet av annan ochmera specialiserad utbildning och påpeka luckor i lagstiftningen på detaktuella brottsområdet. I arbetsgruppen ingick företrädare förrikspolisstyrelsen, riksåklagaren, , , de lokalapolismyndigheterna och den kriminologiska forskningen. Omåtgärder mot den ekonomiska brottsligheten gruppen har nyligenslutfört sitt uppdrag genom att till överlämna en rapportmed förslag till åtgärder. har ännu inte tagitställning till rapporten. Detfinns också fiera andra grupper som studerar frågor som sammanhänger medekonomisk kriminalitet. a. har sålunda riksåklagaren ochriksrevisionsverket tillsatt var sin arbetsgrupp. harockså en särskild skatte- och valutagrupp. Möjligheternaatt effektivisera kampen mot den allra grövsta brottsligheten är en avfrågorna polisutredning. Utredningen skall enligt sina direktivöverväga bl. a. frågan om direkt rekrytering av personal för vissaarbetsuppgifter, t. ex. för utredning av skattebrott och andra grova ekonomiskabrott. Självklartär regeringen angelägen om att få bukt med den organiserade och ekonomiskakriminaliteten. I årets budgetproposition har därför beräknats medel till tionya polistjänster för att särskilt bekämpa denna kriminalitet. Fördelningen avde nya polistjänster som har beslutats av förbereds f. n. inomjustitiedepartementet. I det sammanhanget kan fier än tio av de nyinrättadetjänsterna komma att avdelas för insatser mot den nu diskuteradebrottsligheten. Somantytts i det föregående finns det behov av specialutbildad personal för attkomma till rätta med den kvalificerade ekonomiska brottsligheten. Regeringenhar därför i årets budgetproposition föreslagit att länsstyrelserna och delokala skattemyndigheterna skall få ytteriigare resurser för revision påskatteområdet. Utbildningen av de poliser, åklagare och domare som har atthandlägga mål om ekonomisk kriminalitet är självfallet också viktig. Även dennafråga övervägs fortlöpande inom de myndigheter som berörs. Jag vill även erinraom att polisutredningen har att överväga om den utbildning som polisen ges ärriktigt avvägd. 1kampen mot den ekonomiska brottsligheten är kanske det viktigaste att man redannär man lagsliftar väger in riskerna för missbruk och såvitt möjligt försökerförebygga icke önskvärda beteenden med andra åtgärder än straffhot. Som ettkomplement till de allmänt förebyggande åtgärderna behövs emellertid effektivastraffsanktioner. En fråga som därvid faller i ögonen är om det påföljdssystemsom vi har och som har utformats med tanke på den traditionellabrottsligheten till alla delar är lämpligt utformat när det gäller att bekämpamoderna ekonomisk brottslighet. En utredning om en eventuell reformering av detekonomiska sanktionssysiemel inom straffrätten prövar f. n. behovet av attkunna rikta ekonomiska sanktioner direkt mot juridiska personer. Sammanfattningsviskan sägas att de problem som sammanhänger med att ekonomisk kriminaliteterfarenhetsmässigt är svår och resurskrävande att utreda fortlöpande prövasinom ramen för det årliga budgetarbetet. Behovet av lagstiftningsåtgärder föratt förebygga ekonomisk kriminalitet prövas av regeringen varje gång den gerdirektiv till kommittéer vilkas arbete direkt eller indirekt berör det aktuellaområdet och när regeringen övervägerförslag som lämnas av sådana kommittéer. Till frågan om det Nr 147 dessutom kan vara påkallat med en särskild utredning om den eko- Torsdagenden nomiska kriminaliteten har regeringen ännu inte tagit ställning. Fröken (): Jag ber attfå tacka justitieministern för svaret. Detintressanta med om den organiserade ekonomiskabrottsligheten är att där i en officiell undersökningomfattningen av den ekonomiska brottsligheten redovisas. Men det kan interimligen vara någon överraskning att det rör sig om belopp av storieksordningen5-20 miljarder . Inte heller kan uppgifterna om på vilket sätt, medvilka metoder och på vilka områden den ekonomiska brottsligheten bedrivs varanågra nyheter. Utredningens resultat stämmer mycket väl överens med denredovisning av den ekonomiska brottsligheten och dess omfattning som jag ochherr Ulander har gjort i motion 330 till årets riksdag. Den grundar sig helt påuppgifter som länge varit tillgängliga för vem som helst som är intresserad avdessa problem. Oavsetthur det är med intresset kan ingen ändå längre skylla bristen på initiativ påatt den ekonomiska brottsligheten är okänd, vare sig till omfattning ellermetoder. Det är snarare 20 än 5 miljarder som åriigen genereras på enkapitalmarknad där pengarna uteslutande används i affärer som är skadliga församhället och dess medborgare. Skadeverkningarna ser vi i form av höjda hyror,bostadssegregation och förslum-ning, ökad prostitution, okontrollerad handelmed sprit och droger, handel med bolag och anställda som står utanför allatrygghetslagar och ett skattefusk av storleksordningen 10-15 miljarder. Rikspolisstyrelsensrapport baserar sig helt på de kunskaper om brottsligheten som finns på delokala polisdistrikten, hos skattemyndigheterna och andra berörda myndigheter. Anledningentill att ingenting händer är alltså inte brist på information om problemetsomfattning. I stället är det så att rättsväsendets resurser inte organiseratsoch inriktats på denna typ av brottslighet. Den traditionella brottsligheten -stölder, inbrott och rån - upptar 97 96 av rättsväsendets resurser. Denorsakar åriigen skador för samhället på omkring 500 miljoner. Den ekonomiskabrottsligheten, som är av 40 gånger så stor omfattning, bekämpas med ett pareller några procent av polisens resurser. Detsvar jag har fått av justitieministern andas inte en stavelse om att enomprioritering av polisresurserna är helt nödvändig. Man hade haft skäl attvänta sig att det hade funnits en handlingsberedskap i justitiedepartementetoch att justitieministern skulle ha redovisat en allmän uppfattning om behovetav åtgärder. Justitieministern säger att han ännu inte tagit ställning till enutredning. Men det borde väl ändå vara möjligt att redovisa sin allmännainställning, t. ex. om justitieministern är beredd att medverka till enomprioritering. Om åtgärder mot denekonomiska brottsligheten 2 protokoll 1976/77:147-148 Omåtgärder mot den ekonomiska brottsligheten Isvaret redovisas att bekämpning av den ekonomiska brottsligheten sker på olikaområden. Felet med detta är just att man icke tar något samlat grepp somomfattar alla de områden där den ekonomiska brottsligheten förekommer. Detsägs, om något, i att det är.sambandet mellan allabrottsområden med rötter in i näringslivet som är problemet. Det går då inteatt angripa varje område för sig. Det går inte heller alt komma åt denekonomiska brottsligheten genom att i kommande utredningar inkludera delar avden. Det finns så oerhört mycket på lagstiftningsområdet som ärfel. Man måste därför se över hela området, och jag hade hoppats få ett allmäntuttalande av justitieministern om det. Som framgick av svaret som jag lämnade till fröken tillmäterregeringen dessa frågor mycket stor vikt. Att det här gäller mycket viktigafrågor framgår också av att åtgärder har vidtagits på en del punkter och attytterligare åtgärder övervägs på andra. Vadsärskilt beträffar den arbetsgrupp som arbetar inom skallrikspolisstyrelsen nu ta ställning till den utredning som gjorts och lämnaregeringen de förslag som utredningen föranleder. Det finns därför ingenanledning att föregripa ställningstagande. Jagvill gärna tillägga att del finns en annan aspekt på den ekonomiskabrottsligheten, och del är alt den ofta sträcker sig utanför de nationellagränserna. För att på ett effektivt sätt kunna bekämpa sådana brott krävsdärför att de olika ländernas insatser samordnas, och att man intar en gemensamattityd lill problemen. Det pågår också arbete med en sådan inriktning. har t. ex. tillsatts en expertkommitté med uppgift att arbeta framförslag till åtgärder mot ekonomisk brottslighet. En annan kommitté inomEuroparådet prövar f. n. möjligheterna till utlämning vid bl. a. fiskalabrott. I båda dessa kommittéer är representerat. Deolika exempel på åtgärder i skilda hänseenden som lämnats i svaret antyder attdel är svårt att företa en bred översyn av möjligheterna att förebygga grovaekonomiska brott. De företeelser som ryms under begreppet ekonomiskbrottslighet är nämligen så skiftande, att man kan ifrågasätta om det ärmeningsfullt att i ett sammanhang studera möjligheterna att lagstiftningsvägenförebygga bl. a. konkursbedrägeri, illegal arbetsförmedling, arbetsmiljöbrott,skatte- och valutabrott, fastighetsspekulation och miljöförstöring. Sammanfattningsviskan jag säga att åtgärder på de olika punkterna i vissa delar redan harvidtagits och i övriga delar övervägs. Det visar vilket intresse regeringen harav att åtgärder vidtas på det här området. FrökenENGMAN (s): Justitieministern säger att regeringen lägger väldigt stor vikt vid dehär problemen. Han säger också i svaret: "I årets budget- proposition har därförberäknats medel lill tio nya polistjänster för att särskilt bekämpa dennakriminalitet." Menjag tycker inte att tio nya polistjänster tyder på några större ansträngningarför att komma åt en brottslighet där det handlar om summor upp till 20miljarder. Det finns i det sammanhanget anledning alt exempelvis peka på denständiga debatt vi för om u-hjälpen, då vi diskuterar belopp som utgör enspottstyver i jämförelse med vad den här brottsligheten omsätter. Framtill fanns det en åklagare i hela landet som sysslade med dessa frågor.I dag finns det tre. Ytteriigare tio polistjänster lär icke göra saken myckelbättre. Justitieministerntalade om den internationella aspekten på de här frågorna, dvs. behovet av attfå en enhetlig syn på problemen och en samverkan mellan olika länder. Sammasynsätt när del gäller samverkan måste också gälla de myndigheter i -och de är många - som är inblandade i den ekonomiska brottsligheten, och dåtror jag inte att man kommer undan med mindre än all man gör en översyn av heladetta fäll. Justitieministern sade visseriigen att det är svårt att företa enbred undersökning, men jag tycker inte att man skall hesiiera införsvårigheterna, utan de gör det desto mer angeläget att verkligen sätta sig nedoch grubbla över på vilket sätt man skall angripa dem. Rapportenpresenterar inte heller några okända uppgifter. Jag förmodar att de har varitkända på länge, och det var därför jag trodde att man därhade något slags handlingsberedskap och att man inte bara skulle hänvisa till attdet pågår plotter på olika områden. Det är nämligen just vad som sker, och detär därför man aldrig kan få ett samlat och effektivt grepp över de härbrotlsområdena. Som exempel på all åtgärder företas i olika hänseenden kan jag nämnaatt brottsförebyggande rådet just har samlat representanter för de olikaarbetsgrupper som sysslar med dessa frågor för alt ha en gemensam diskussion omhur man skall förfara. Del visar att en samordning redan nu sker, men varjesärskild punkt måste utredas för sig. FrökenENGMAN (s): Jag är bara litet orolig för vad man har att vänta sig av denborgeriiga regeringen med tanke på ekonomiminister propåer om att görade olagliga valutatransaklioner som sker utomlands lagliga. Därför ärjag inte så övertygad om att de resonemang som förs i de olika arbetsgrupperna- även om man nu kommer att samla dem lill en gemensam överläggning - kommeralt leda till någonting. Min uppfattning är att om något skall ske på det härområdet, så är och politikerna tvungna all agera. Jag hoppas därföratt min motion skall röna etl bättre öde när dessa frågor på nytt behandlas änvad min fråga har gjort. Överläggningenvar härmed slutad. Omåtgärder mot den ekonomiska brottsligheten Omåtgärder vid påträffande av narkotika för innehavarens eget bruk § 7 Om åtgärder vidpåträffande av narkotika för innehavarens eget bruk Herr justitieministern erhöll ordet för allbesvara fröken () anmälda fråga, 1916/71:481, ochanförde: Fröken har frågat mig hur jag ser på utvecklingen mot attallt större mängder narkotika bedöms som innehav för eget bruk och därför iregel inte föranleder åtal eller vidtagande av allvarligare åtgärd änförverkande av narkotikan. Deallmänna bestämmelserna om åklagares möjlighet att underlåta ålal finns i 20kap. Paragrafen innehåller bl. a. en föreskrift om allåklagare får besluta att inte väcka åtal, om det kan antas all i händelse avlagföring annan påföljd än böter inte skulle komma att ådömas och denmisstänktes lagföring inte är påkallad från allmän synpunkt. Närdenna föreskrift fick sin nuvarande lydelse, var frågan omåtalsunderlålelse vid narkotikabrottslighet föremål för särskild uppmärksamhet.Enligt vad som uttalades i delta sammanhang borde det finnas större utrymme förålalsunderiåtelse vid sådan brottslighet än vad som tidigare hade varit fallet.Därvid betonades framför allt angelägenheten av att inte genom ingripande medåtal spoliera möjligheten att ge narkotikamissbrukare nödvändig vård. Åtalborde dock kunna underlåtas bara vid mindre allvariiga narkotikabrott, t. ex.innehav av en mindre mängd narkotika för egen förbrukning eller överlåtelse aven mindre mängd i samband med konsumtion. Det missbrukarklientel somsystematiskt finansierar sitt missbruk genom att sälja narkotika i småportioner borde däremot normalt inte komma i åtnjutande av ålalsunderiåtelse.Över huvud laget borde tillämpningen alltid ske med beaktande av de allvarligaoch inte sällan förödande verkningar som narkotikabrottsligheten kan medföra.Sistnämnda synpunkt underströks särskilt av . Motbakgrund av dessa motivullalanden - som av riksåklagaren har ålergetts icirkulär till landels åklagare - har man på skilda håll utarbetat tumreglertill ledning för bedömningen av frågor om ålalsunderiåtelse vidnarkotikaförseelser i fall då inga särskilda omständigheter föreligger. Deriktlinjer för ålalsunderiåtelse vid narkotikabrottslighet som antogår 1971 skall ses mot bakgrund av angelägenheten att koncentrera rättsväsendetsresurser på den svårare brottsligheten liksom viklen av att samhälletsingripanden mot narkotikamissbrukare i göriigaste mån anpassas, så att de intemotverkar utan i stället understöder ansträngningarna att ge den vård sombehövs. Dessa principer har enligt min mening alltjämt giltighet. FrökenLITTMARCK (m): Jag skall beatt få tacka justitieministern för svaret. Jag förstår all han frånsina utgångspunkter måste svara så här - ut- gångspunkter somegentligen inte är mina. Bakgrundentill att jag ställt denna fråga är att jag fått reda på att det den 19 januari1977 gick ut en lokal order till polisen i att man för innehavarenseget bruk skulle kunna "acceptera" cannabis eller 5 gramcentralstimulerande medel, dvs. högst 25 s. k. påsar på . Tidigaregällde andra regler; man räknade innehavet i tabletter. När man fick lov attmodernisera reglerna visade det sig att det innebar en lindring. Det ärbakgrunden lill min fråga hur justitieministern ser på detta. Justitieministernsäger i svaret: "Enligt vad som uttalades i detta sammanhang borde detfinnas större utrymme för ålalsunderiåtelse vid sådan brottslighet än vad somtidigare hade varit fallet." Del sägs vidare att åtal borde kunnaunderiåtas bara vid mindre allvariiga narkotikabrott. Eftersomdet är alldeles uppenbart att man inte kan vårda bort en omfattandenarkotikaepidemi som den vi nu har, måste vi i stället ha en restriktiv ochkonsekvent narkotikapolitik, där varje befattning med illegala droger beivraspå ett verkningsfullt sätt. Såvitt man vet har aldrig ett omfattandemassmissbruk kunnat trängas tillbaka i någon kulturkrets utan just en sådanrestriktiv drogpolitik. Det finns heller inget exempel på att man kunnat kommatill rätta med sådana här problem genom att liberalisera drogpolitiken. Enrestriktiv drogpolitik ifrågasätts inte längre av någon grupp i teorin, men ipraktiken fortsätter man all som sagt att låta bli att beivra innehav av s. k.smärre mängder. Det betraktar jag som en ödesdiger inkonsekvens som direkt ochindirekt förstärker missbruket och demonstrerar att samhället inte har tagitfrågorna på allvar. Jag vill alltså se att varje illegal befattning mednarkotika medför att vederbörande tas om hand av kriminalvården, som i sin turbör ha ett intimt samarbete med socialvården, vilken naturligtvis ytterst fårta ansvaret.