prot · G009131 · 1976-12-31 00:00:00 — Detökande antalet åldringar leder t. ex. till en allt större efterfrågan påpensionärsservice, åldringsvård, långtidsvård och annan hälso- och sjukvård.Kostnaderna för denna verksamhet stiger dramatiskt. Detfinansiella läget för kommuner och landsting i försvårar ettfullföljande av den nödvändiga offentliga servicen för att täcka de stora behovsom finns. Totalthar haft en nettoinflyttning . Men i åldersgrupperna15-24 år har situationen varit en helt annan, och net-toutflyttningen har fördessa åldersgrupper varit drygt 350 personer . Detta är en konsekvens avde stora sysselsättningsproblem som råder för ungdomen i . Industristruktureni domineras av konjunkturkänsliga och kapitalintensiva industrier.Sysselsättningen inom dessa har stangerat, och f n. pågår enrationaliseringsvåg som särskilt hårt drabbar bruksorterna. Det bör ocksåuppmärksammas att en rad företag inom andra branscher har sin produktioninriktad mot de inom dominerande basnäringarna eller iproblembranscher utom länet, som t. ex. varvsindustrin. Situationen för en radföretag som tillkommit i norra med hjälp av lokaliseringspolitiskainsatser är bekymmersam och kräver skärpt uppmärksamhet på såvälregional som central nivå. i kommer senare att specielltberöra dessa frågor. Utöverdet här nämnda tillkommer att inslaget av mindre och medelstora företag ärlitet i länet som helhet. Allt detta är några av delorsakerna till att antalet arbetslösa iVärmland varit stort i förhållande till antaletlediga platser: Inte ens under högkonjunkturerna har antalet lediga platseröverstigit antalet arbetslösa, och arbetsmarknadssituationen är också regelbundetklart sämre än i många delar av landet i övrigt. Avbefolkningsstatistiken för för den senaste perioden framgår att vifått ett nytt inslag av utflyttning, nämligen att utflyttning nu också ärmärkbar på ett flertal industriorter. Anledningen till att människor nu ävenflyttar från industriorterna och ut från länet torde ligga i att många oroas avde propåer om nedskärningar i sysselsättningen a. förutsattes ide publicerade utredningarna för stålin- Nr 131 dustrin. Alla somnågot så när har följt innehållet i dessa utredningar den vet attVärmland är ett av de län som kan komma att drabbas hårdast 13 _,: 1077 vid en kommandestrukturförändring inom stålbranschen. att stålutredningarnasslutsatser skall tas på allvar. Gör man det, så står Regionalpolitiken detfullt klart att värmländska orter som , , ochMunkfors kan komma att få väldiga sysselsättningsproblem. För de orter som jaghär nämnt och för länet i övrigt är det alldeles nödvändigt att få veta vilkaåtgärder som samhället ämnar tillgripa om utredningshypoteserna blirverklighet. Närvi nu skall besluta i frågor som berör regionalpolitiken så bör det beaktas attstålkrisen har uppstått och accentuerats efter det att Länsplanering 74 var utepå remiss i kommuner och organisationer. Dessa planerade och formade sina kravefter de då rådande förhållandena. när krisen är ett faktum fordras detdärför speciella, kraftfulla insatser om man i och berörda kommunerskall kunna utveckla sin framtid från det basunderlag som förelåg närLänsplanering 74 behandlades. Här,herr talman, skulle det ha varit en välsignelse om vi haft tillgång till enstrukturfond av det slag som vi socialdemokrater lagt fram förslag om. Värmlandär egentligen ett paradexempel när det gäller behovet av en strukturfond. Dennaskulle ju ha kunnat sättas in även inom andra branscher än stålindustrin,exempelvis inom skogsindustrin, där vissa orter i kan räkna medkommande problem. Jagvill nämna en av de aktuella orterna för skogsindustrins del, och det är ,som ligger norr om . Där krävs stora investeringar för skall kunna leva vidare. Där krävs kanske att man kommer in på ett annatproduktionssortiment. Men detta kan säkerligen inte , som ägerföretaget i , klara själv, därför att har inga ekonomiska resusertill det. Det är staten som måste ställa upp om skall klara sig. Det hademan kunnat göra om man haft en strukturfond av det slag som vi föreslagit imotionen 1262. F.n. pågår överläggningar mellan en grupp inom och representanter förandra företag inom samma bransch. Kanske kommer man fram till behov avsammanslagning med något annat företag. Men även detta kräver i så fall pengarsom någon måste ställa upp med. Då hade det varit bra med en strukturfond. Det är inte första gången som vi i har blivit utsatta förstrukturförändringar inom skogsindustrin. Härhar jag en bild - som jag visar påTV-skärmen - av vilken framgår att industridöden inom massa- ochpappersindustrin i blivit omfattande. Vi ligger vad gäller antaletnedläggningar inte efter andra mer välkända områden i landet inom dennaindustrisektor. Jagnämnde att det pågår överläggningar om . Men det är tyvärr överläggningar inom en delegation som inte kommun och anställda får 57 komma in i. Andra avgörderas framtid. I reservationen 3 i det nu aktuella utskottsbetänkandetaktualiseras behovet av representation i företag som fårlokaliseringsstöd. Funnes detta fastställt i lag skulle den nu aktuellakommunen inte behöva bli ställd åt sidan i en angelägenhet där den är i stortbehov av insyn. Deproblem som vi har tagit upp i motionen 1262 har inte speciellt starktunderstrukits av utskottsmajoriteten. Vi tycker att detta är tråkigt. Vi villinte men vi måste nog tolka detta som om man trott att vi helt oberättigatskulle ha försökt aktualisera just våra sysselsättningsproblem framför andras.Jag kan försäkra dem som eventuellt tror att vi i oberättigad självhävdelseskulle ha försökt att aktualisera värmlandsproblemen att vår motion inte är avseddsom något spel för galleriet. Vår ambition är inte att försvara någonöversysselsättning. Nej, den sträcker sig kanske inte längre, vad det gällervissa orter, än atf åtminstone en i familjen skall ha tillgång till ett jobb. Utskottetskriver vad gäller värmlandsmotionen att vi skall förlita oss till deriktlinjer för fullföljandet av Länsplanering 74 som regeringen skulle väntasge under nästkommande år. I går meddelade industriminister här i kammaren attpropositionen om åtgärder i anledning av Länsplanering 74 kommer att bliförsenad och kommer att läggas fram först . Man kan alltså inte förväntasig att något förslag om åtgärder för regionalpolitiken enligt Länsplanering 74kan sättas i sjön . Dettaär ett svek av regeringen. Detta hade regeringen kunnat tala om innanutskottetet behandlade de frågor som redovisas i det nu föreliggandebetänkandet. Här har alltså utskottet behandlat vår motion utifrån felaktigaförutsättningar. framstår det verkligen som absolut nödvändigt att uppfyllakraven i vår motion om att regeringen bör redovisa hur den tänker förverkligade regionalpolitiska målen för . Voredet inte för att jag inser att det är hopplöst skulle jag ha yrkat bifall tillvår motion. Vi kan inte vara och är inte nöjda med det sätt på vilket vårmotion behandlas. Och jag tror att detta måste gälla även för flera andra länmed liknande motioner. Jagskulle vilja veta av utskottsordföranden eller den som företräderutskottsmajoriteten här i kammaren : Visste ni, när utskottet behandladevår motion, att riktlinjerna för regionalpolitiken skulle bli försenade?Varför framfördes det i så fall inte till utskottet? blir allt försenat. Vifår räkna med att det dröjer innan i Länsplanering 74 krävda åtgärdersätts i verket. I har vi inte möjlighet att vänta på detta. Vi måsteha snara åtgärder om vi skall kunna klara bara den nu akuta situationen. Denstörsta delen av de åtgärdsförslag som redovisas i nu föreliggande betänkandeför uppföljning av Länsplanering 74 kräver centrala ställningstaganden. Föratt centrala, regionala och kommunala organ inte skall behöva verka i ovisshetom vilka regler som skall gälla för att åtgärdsarbetet inte skallfördröjas ytterligare, är det nödvändigt att regeringen redovisar sinaställningstaganden för i anledning av den nu uppkomna situationen. Vihar i motionen 1262 aktualiserat en rad åtgärder som nödvändiga för Värmlandsdel. Jag skall inte upprepa dem men ändå visa på några av dem. a. att de intentioner som låg till grund för besluten om enomlokalisering av central förvaltning förs vidare och att härvid beslut fattasom en omlokalisering till av försvarets bok- och blankettförråd.Vidare föreslår vi att prioriteras när det gäller lokalisering avkommande industriella utvecklingscentra. Detta skulle kunna förbättrasituationen något i bl. a. de östra och norra delarna av länet. Dessutomvill vi starkt understryka att det är nödvändigt att samhället skaffar sig ettstarkare inflytande på användningen av landets skogstillgångar. FörBergslagens del har vi framhållit nödvändigheten av en ökad pro-spektering ochkartering av länets naturtillgångar., Detta skulle kunna leda till en ökning avsysselsättningen inom den del av näringsliv som är inriktad påbrytning och förädling av länets malmtillgångar. Jag har här försökt att understryka det angelägna i motion nr 1262. Jaghar sagt att jag finner det utsiktslöst att i nuvarande majoritetslägeyrka bifall till motionen. Men jag vill avsluta med att yrka bifall tillreservationerna 1-6 och i övrigt till utskottets hemställan. Idetta anförande instämde i samt herrar i ,i , Aspling och (samtliga s). Jag vill passa på att säga några ord med anledning av motion1976/77:161, som jag väckt under den allmänna motionstiden och där yrkandet äratt temporärt skall betraktas som stödområde. Blekingeläns utsatta läge när det gäller sysselsättningen är väl känt genom massmediaoch även genom frågor och interpellationer i denna kammare. Länethar en i förhållande till landet i övrigt mindre väl differentieradnäringsstruktur. har vi många krisdrabbade industrier - jag behöverbara nämnda Uddcomb, , varvet osv. Orsaken till det besvärligasysselsättningsläget är främst konjunkturnedgången inom metall- ochverkstadsindustrin. Ävenom det akuta hotet om nedläggning av enhet i harundanröjts på grund av den tidigarelagda statliga beställningen tillteleverket och övriga, onekligen stora insatser från regeringens sida, ärläget i länet fortfarande mycket labilt. Nr 131 Jag skulle vilja tillägga att det är av största vikt att man serpositivt Fredaeenden P " '°' insatser som regeringen har gjort iOlofström. n mai 1977 ' ""J '''" temporärt räddat sysselsättningen genom insatserna på L MEricsson och genom det stora utbildningsbidraget till , där Regionalpolitiken många arbetstillfällen försvunnitunder . Det räcker inte att tala hånfullt om att statsrådetAhlmark tycker att det är bra och riktigt att önska lycka till i Olofström.Oppositionen måste också se till det konstruktiva som har gjorts. För att vi skall få enbättre strukturerad arbetsmarknad i länet erfordras stora insatser inyetablerings- och lokaliseringsstöd. Dessa åtgärder är helt nödvändiga om viskall få en för gynnsam utveckling. Länet har en snedåldersstruktur med stor utflyttning av ungdom i åldrarna . Detta berortill stor del på avsaknaden av eftergymnasial utbildning. Enhögskoleutbildningslinje med yrkesteknisk högskola startas iKarlskrona, men det är en mycket blygsam högskoleutbildning, och vi hoppas attden skall följas av en snar utbyggnad. har också en lägre andelyrkesarbetande kvinnor än riket i övrigt, och löneläget för deindustrianställda understiger också riksgenomsnittet. Utskottethar i sin skrivning hänvisat till sysselsättningsutredningen och säger att manvill avvakta dess arbete innan man tar ställning till de frågor som har väcktsi min motion. Men utskottet säger också att förslaget i propositionen1976/77:95 innebär en möjlighet att inrätta tillfälliga stödområden, och detförslaget har tillstyrkts i arbetsmarknadsutskottets betänkande 1976/77:26.Detta kan kanske tas som ett halvt bifall till motionen även om utskottet anseratt motionen ej bör föranleda någon åtgärd - en skrivning som manväl i denna kammare får betrakta som positiv. Insatserhar redan gjorts i länet i form av utbildningsbidrag, lokaliseringsbidrag ochövriga förstärkningar av beredskapsarbete samt åtgärder motungdomsarbetslösheten, och vi hoppas i på en uppföljning och påinsatser . Medstöd av arbetsmarknadsutskottets betänkande 1976/77:26 bör kunna fådel av lokaliserings- och nyetableringsstöd samt övriga regionalpolitiskaåtgärder genom att tillfälligt bli betraktat som stödområde. Meddetta, herr talman, vill jag understryka att vad som yrkats i min motion del är tillgodosett genom utskottets skrivning och har utöver detta intenågot annat att anföra än att jag hoppas att vårt vackra län, som inte är merän och men som är en mycket vacker del av vårtland, där bokarna just har slagit ut, skall få en mer differentieradarbetsmarknad så att människorna får möjlighet att bo kvar där. iEdane (s): Nr 131 I det betänkande som vi nu behandlar finns bland av motioner också motionen 1976/77:1262 av m. fl., den n mai1977 s. k. Värmlandsmotionen. Minpartivän har i sitt inlägg knutit an till mo-Regionalpolitiken tionen och tecknat en bild av situationen i , framförallt på stålsidan. Jag skall därför begränsa mig till de problem som ärförknippade med skogshanteringen och det hot som vilar över framför allt sågverksindustrinsom en följd av den rådande knappheten på skogsråvara. Jag gör det i vetskap omatt fortsatta nedläggningar av mindre, omoderna sågverk väntas och attproduktionen mer och mer kommer att koncentreras till de stora sågverken. Jagkommer också att något beröra den förväntade negativa utvecklingen förträfiberskivindustrin, där dagens överkapacitet redan innebär akuta problem påen del håll. Jag skall senare återkomma till de problemen. Deenskilda sågverken utgör en ovärderlig tillgång i ett skogslän som . Deförädlade trävarorna vid våra värmländska sågverk representerar ett värde på250 milj. kr. går på export och ger därmed ett värdefullt tillskott tilllandets bytesbalans. Deenskilda sågverken har sällan tillgång till egen råvara. Medlemsföretagen iVärmlands köper upp omkring 4,5 miljoner timmerstockar om åretoch därför upplevs bristen på råvara som ett synnerligen allvarligtproblem. står det helt klart att varken skogsindustrin eller sågverken kan köra medfull kapacitet . Allt talar för att förbrukningsnivånmåste ligga kvar på dagens nivå, och följaktligen föreligger det en uppenbarrisk för minskad kapacitet. Här är det otvivelaktigt sågverken som i förstahand kommer i kläm. Riskenär så akut att många sågar som är av avgörande betydelse i glesbygden drabbas iförsta hand. Sågverk som för endast sedan etablerades med hjälp avstatligt lokaliseringsstöd hotas av driftstopp om inte råvaruförsörjningen kantryggas. Klartär att landets virkesbalans inte medger något ökat uttag ur våra skogar. Inomramen för nuvarande virkesuttag ryms därför ingen nyetablering av ytterligaresågverk eller övriga skogsindustrier. Detmåste betecknas som synnerligen angeläget att garantera råvara för sågverk somhar avgörande betydelse för sysselsättningen på sin ort och i sin bygd. Imitt län har vi 22 s. k. köpsågverk - dvs. sågverk som måste köpa sin råvarafrån annat håll. Dessa sågverk som sysselsätter omkring 1 QOO personerutgör livsnerven för många värmländska orter. På platser som ,, Högboda, Kola, Sälboda och lever en betydande del avbefolkningen av sågverksnäringen. Måletmåste, som jag ser det, vara en kontrollerad virkesfördelning för att kunna garantera virkesförsörjning, inte minst med 61 hänsyn tagen till denregionalpoliliska betydelse som sågverksindustrin har. Framtiden får väl utvisaom det skall ske via ett mindre antal s. k. virkespooler, eller om vi kan nöjaoss med regionvisa kvoter som kan fördelas till sådana sågverk som är avavgörande betydelse för sysselsättningen i sitt område. Vi kan inte fortsättaatt leva med det förhållande vi nu har, att det inte finns någon möjlighet församhället att påverka uttag, pris eller fördelning av råvaran, vare sig mellanbranscher eller geografiskt. Sågverket är på många orter i skogsbygderna denenda basindustrin kring vilken hela samhällen är uppbyggda. Jag har här velat peka på den bekymmersamma situation som vi har, och iännu högre grad kommer att få, när det gäller att vidmakthålla ett uthålligtskogsbruk där sågverksnäringen ingår som en väsentlig bit. Vi har att förväntaoss en fortsatt rationalisering i skogen. Vid en skogskonferens, som den härveckan hölls i , framkom med all tydlighet hur de stora skogsbolagenämnar fortsätta sina rationaliseringssträvanden, såväl på avverkningssidan sompå skogsvårdssidan. Vänerskog, som bara har ca 30 96 av sinaavverkningar mekaniserade, signalerar nya mekaniseringsåtgärder. Sammatongångar hördes från de båda skogsjättarna och Billerud. finns det omkring 10 000 värmlänningar som frågar efter arbete. Av deomkring 1 500 lediga platser som är redovisade finns på sin höjd ett tjugotal iskogsbruket. Skogslän och glesbygd är synonyma begrepp. Bara från Torsbykommun, som är länets nordligaste, har omkring 5 000 invånare tvingats flytta.I dag finns inga överhettade regioner någonstans i landet, varifrånersättningsindustrier kan vaskas fram. Följaktligen kommer en fortsattrationalisering av skogsbruket och ett nej till fortsatt kapacitetsökning attbidra till att skogslän som får vidkännas ytterligare krympning avinvånarantalet. Dehär problemen, som i så hög grad berör mitt hemlän, har aktualiserats dels iden sysselsättningsmotion av m. fl. som i sittanförande hänvisade till, dels i många andra sammanhang vid konferenser o. d.i vårt hemlän. Sedan denna motion, som vi kallar Värmlandsmotionen, signeradeshar drabbats av flera illavarslande besked. En del av dessa har SuneJohansson berört, och jag skall sålunda inskränka mig till det senaste som harinträffat, nämligen det konkurshot som vilar över spånplattefabriken i ett lokaliseringsföretag som tillkom för att ge sysselsättning i norraKlarälvsdalen. Här är det fråga om en akut krissituation där ett hundratal arbetstillfällenär i fara. Oroni den norra länsdelen har stigit kraftigt , och här skulle jaggärna velat veta vad regeringen tänker göra för att klara det krisläge som haruppstått vid spånplattefabriken i . Tyvärr är ingen representant förregeringen inne i kammaren . Vi börjar bli vana vid att berörda statsrådlyser med sin frånvaro när frågor som rör deras fögderi är föremål förbehandling. Detta tycker jag är nonchalant, och jag beklagar det. Jag erinrarmig hur vår förre arbetsmarknadsmi- nister, IngemundBengtsson, alltid följde arbetsmarknadsdebatterna från sin statsrådsbänk ochofta gick in i debatten. Vihar som sagt ett krisläge i norra , inte minst beroende på vad somhåller på att hända vid spånplattefabriken i . Och där kan vi inteinvänta vad utskottet sätter sin tilltro till, nämligen att regeringen nästa årskall lägga fram förslag som grundar sig på resultaten avsysselsättningsutredningens arbete. Efter vad som framkommit i debatten här kan man väl säga att det är uteslutet att vi får någraregeringsförslag baserade på vad sysselsättningsutrednihgen har kommit framtill. Detta beklagar jag livligt, och jag skulle gärna vilja fråga enregeringsrepresentant - om det hade funnits någon sådan närvarande i kammaren- vad man i regeringen tänker göra . Vi i kan inte väntalängre på åtgärder. Ifallet Norra Ny är det kort sagt så, att om företaget måste läggas ner innebärdetta en katastrof i den landsändan, vilket också LO-sektionen i norra framhållit i ett telegram, avsänt till statsminister . Jag har inget yrkande men vill kraftigt understryka behovet avåtgärder för att lösa både nu föreliggande och väntade strukturproblem i vårthårt prövade län. i (fp): Det utskottsbetänkande som vi nu behandlar tar bl. a, upp frågan omregionalpolitiska insatser i södra . Detta sker mot bakgrund avett par motioner, av vilka en har väckts av i och mig. Deregionalpolitiska problemen i hör ihop med regionens ensidiganäringsliv: en helt dominerande tekoindustri. Denna ensidighet skapade ävenunder tider med god sysselsättning i tekobranschen svårigheter att behålla denungdom som växte upp och utbildades i . En betydande del avvarje färdigutbildad årskull sökte sig bort från regionen för att kunnatillfredsställa sina yrkesvalsönskningar i andra regioner med mer varieratnäringsliv, och tekoföretagen i löste sina rekryteringsproblem meden stor invandring, huvudsakligen från . Frånslutet av är det inte bara ensidigheten i näringslivet som ärSjuhäradsbygdens problem. Den starkt ökande nedgången av arbetstillfällen inomtekoindustrin försvagar i rask takt områdets' totala sysselsättning ochurholkar därigenom skatte- och serviceunderlaget i kommuner.För de enskilda människorna blir otryggheten på arbetsplatsen en ständigföljeslagare. Genomatt invandringen minskade och många invandrare återvände till sina hemländerblev det inga katastrofsiffror för antalet arbetslösa, när tekoindustrinsuccessivt minskade. Och när det inte finns stora arbetslöshetssiffror atthänvisa till tycks det vara svårt att få regering och centrala myndigheter iStockholm att lyssna. Att omkring 1 000 tekojobb Nr 131 försvunnit i kommun väcker av någon an- den ledninginte alls samma uppseende som när andra orter riskerar att mista 13 mai 1977 kanskebara tiondelen så många jobb. Detta förhållande är en av orsakerna --------------- till attvi motionärer begär att riksdag och regering nu verkligen skall Regionalpolitiken uppmärksamma Boråsregionens problem. Jagär medveten om att senare under detta skall diskuteratekobranschens problem och förhoppningsvis då också besluta om åtgärder somsyftar till att bromsa den starka minskningen av tekoarbetstillfällen samtförsöka lägga en fastare grund för de delar av tekoindustrin som bedöms hahyggliga framtidsutsikter. Men ingen tror att dessa åtgärder skall kunnaförhindra en ytterligare nedgång av sysselsättningen i . Det ärdetta förhållande som gör det så angeläget att omgående försöka skapa nyaarbetstillfällen som ersättning för de förlorade. Utskottethar en omfattande och positiv skrivning om problemen i , och mandeklarerar välgörande klart att regeringen och berörda myndigheter måste ge högprioritet åt regionalpolitiska insatser för att upprätthålla sysselsättningen isödra delen av . Detfinns också anledning för oss motionärer att notera det av utskottet refereradeuttalandet av industriminister från , att såvälarbetsmarknadspolitiska som regionalpolitiska åtgärder kommer att ställas tillförfogande för att skapa nya arbetstillfällen åt dem som varslats av bl. Och jag utgår ifrån att man är beredd till samma medverkan tillnytt arbete för dem som friställs från andra tekoföretag i . Låtmig bara tillägga att det är nödvändigt att åtgärderna för att skapa nya jobbsker snabbt. I upplevde vi hur , i samband med att , reducerade sin personal i med bortåt tusentaletpersoner. Men att nylokalisera och utveckla nya verksamheter med motsvarandeantal sysselsättningstillfällen tar . När man har dettaförhållande klart för sig vill man inte nöja sig med ord, utan man vill sehandling, helst omgående. Och behövs hela den regionalpolitiska arsenalen avåtgärder. Vimotionärer, som efterlyst detta batteri av åtgärder, konstaterar med visstillfredsställelse att vid behandlingen av arbetsmarknadsutskottetsbetänkande /77:26 godkände ett uttalande i regeringens proposition 1976/77:95om temporär utvidgning av stödområdet och att lokaliseringsstöd förinvesteringar bör kunna lämnas även i form av bidrag inom de orter därtillfälligt sysselsättningsstöd kommer till användning. Utskottetsäger i anslutning till detta på s. 24: "Det tidigare nämnda regeringsförslaget om temporära stödområden kan också bli av direkt betydelse för den aktuella regionen." Jag utgår ifrån att detta uttalande innebär att även frågan om lokaliseringsbidrag kan prövas inom området. 64 Därmed synes yrkandet i motionen 1265 i huvudsak hatillgodosetts. och jag kan därför nöjamig med att yrka bifall till utskottets hemställan. Men i Sjuhäradsbygdenväntar vi nu på att de goda intentionerna i utskottsskrivning, riksdagsbeslutoch regeringsuttalanden omsätts i praktisk handling. HerrANDERSSON i (s):