prot · G00955 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:55 S1 Justerades protokollet för den 10 innevarande månad. §2 Om lagstiftning för att hindra utbyggnad på åkerjord, m. m. Fru bostadsministern erhöll ordet för attbesvara i (s) anmälda fråga,1976/77:146, och anförde: i har frågat mig om jag avser alt föreslåsådana ändringar i byggnads-, expropriations- och förköpslagstiftningen ellerannan lagstiftning inom ansvarsområdet som minskar dels kommunernasplaneringsbefogenheter dä de utövas inom den fysiska riksplaneringens ram. delskommunens möjligheter att faktiskt genomföra planerna. Närdet gäller förhällandet mellan kommunernas planering och den fysiskariksplaneringen anser jag all den hittillsvarande fördelningen av ansvar ochbefogenheter bör ligga lill grund också för en ny planlagstiftning. Dettainnebär att kommunerna även bör ha ett vidsträckt ansvar för sinfysiska planering inom de ramar som den fysiska riksplaneringen anger. attföregripa den kommande utvärderingen av resultatet av arbetet under den fysiskariksplaneringens planeringsskede vill jag med hänvisning tillregeringsförklaringen, i vilken uttalas all jordbruksmarken skall utnyttjasrationellt och skyddas frän exploatering för andra ändamål, ange att jag anserdet mycket angeläget med en preciserad och restriktiv inställning tillianspråktagande av jordbruksmark för bebyggelse. Föratt mark skall få användas till tätbebyggelse skall den ha prövats lämpad för ändamålet i samband med upprättande av detaljplan, stadsplan eller byggnadsplan. För att bli gällande skall sådan plan fastställas av eller i vissa fall regeringen. Dispens från delaljplanekravet kan lämnas av eller, efter delegation, av . Sådan delegation kan återkallas. Genom dessa regler är det sörjt för att inte kommun i strid med riktlinjer angivna i den fysiska riksplaneringen skall kunna la i anspråk jordbruksmark för bebyggelse. Jag avser att i samband med prövningen av enskilda planärenden föreslå regeringen att iaktta en mycket stor restriktivitet när det gäller ianspråktagande av jordbruksmark. Fråga om ianspråktagande av jordbruksmark för bebyg- gelseändamål kan komma under regeringens prövning inte bara i samband med fastsiällelse av detaljplaner utan även i samband med fråga om tillstånd lill expropriation eller förköp. Om del vid sådan tillsiändspröv- 5 Omlagstiftning för att hindra utbyggnad på åkerjord, m. m. ning rör sig om mark förvilken fastställd detaljplan inte gäller, avser jag naturligtvis all förordamotsvarande restriktivitet. Omkommun emellertid redan antagit detaljplan och denna fastställts av statligmyndighet, är det inle lämpligt att genom ändringar i gällande lagstiftningskapa möjligheter att ingripa mot kommunens möjligheter att genomföra planen.Detta skulle ge upphov till ryckighet och osäkerhet i den kommunalaplaneringen. Jag avser således inte all föreslå några sådana ändringar ilagstiftningen som efterfrågat. Men jag vill gärna tillägga -och det har jag också sagt till flera kommuner - all jag hyser förhoppningar omatt kommunerna själva skall komma att avstå från att nu förverkliga tidigarefastställda planer som avser jordbruksmark och i stället söka andra lämpligamarkområden för sin bebyggelse. HerrHÅKANSSON i (s): Först villjag lacka bosladsministern för svaret. Vihar ju efter hand fåll lära oss att när statsråd gjort motstridiga uttalanden,så har de gjort det inle i egenskap av statsråd eller regeringsföreträdareulan mera som talesmän för ett parti. Ifråga om åkermarken är det väl, förutom bostadsministern, jordbruksministernsom har gjort uttalanden. Jordbruksministern sade bl. a. i i början avdecember något som sammanfattningsvis gick ut på stopp för exploatering avåkermark och exklusiv köprält för jordbrukare till den mark som de vill ha föratt driva jordbruk på eller som de redan arrenderar. Bosladsministern har å sinsida tidigare gjort uttalanden som närmast överensstämmer med den förraregeringens och som kan sammanfattas så att man skall iaktta storrestriktivitet men att bedömningar skall ske i den regionala skalan. Dagenssvar är inte likt dessa uttalanden utan är annorlunda. är det så, att delfinns andra uttalanden av bosladsministern som väl stämmer överens med dagenssvar. Ett alldeles färskt kan vi hitta i nr , därhon under rubriken har företräde i markkonflikter säger: Är entätort helt omgiven av så får man ändra planerna och satsa på andraorter. Kanskeman har haft gruppmöte i och regeringsmöte och kommit fram till denuppfattning som redovisas i dagens svar - den måste ju uppfattas somregeringens åsikt. Men som jag ser det är del fortfarande inte någon riktigklarhet i fråga om vad som gäller, och det kan ge anledning till mängafunderingar. Vilka styrmedel skall man introducera i delta sammanhang och hurkommer de många kommunalmän som finns i berörda kommuner att kunna agera föratt lösa t. ex. sina kommunikationsproblem och problem med regionalaobalanser? Detfinns en underton i svaret som viskar att i delar av , och m. fi. skall samhällsutvecklingen stoppas. Detär klart att den nya regeringen har andra åsikter än den tidigare ommarkfrågorna, del visar inle minst dagens svar. del kommunala livet blirtydligen sä omfattande alt en proposition bör Nr 55 läggas fram. Och vad skall konfliktkommunerna i Tisdaeen den berördaregioner göra? Vad skall de redovisa i sina kommunalekonomiska jgjarnjarj 1977 långlidsplaner och vadskall de redovisa i del fortsatta arbetet med den _ fysiska riksplanen ochi sina detaljplaner? Och vad skall de kommuner Om lagstiftning för göra som bara har god åkerjord all tillgå? nad på åkeijord. Fru bosladsministernOLSSON: m. m. Jag är väl medveten om alla de problem en kommun kan ha som är omgivenav god , men inställningen lill åkermarken har successivt förändrats,och de förändringarna har tagit sig uttryck i enhälliga riksdagsbeslut genomåren. Jag vill påminna i om beslut ienlighet med civilutskotiets betänkande 1975/76:1, där del slår alt i vägningenmot andra intressen och mål för samhällsutvecklingen kan jordbruksintressetinle alllid ges företräde. Del uttalandet av lill förmån för ettbevarande av åkermarken gick mycket långt. Det ansågs som ensamhällsangelägenhet att ta till vara jordbrukets intresse. Jaghar en bestämd känsla av att kommunernas förtroendevalda och planerarna inleriktigt har insett vilken skärpning detta riksdagsbeslut innebar och att manfortfarande planerar efter det gamla riksdagsbeslutet, enligt vilket man skulleha likvärdiga alternativ. Detär just mot bakgrund av nämnda uttalande som jag har lämnat mittsvar , som jag anser vara helt överensstämmande med det ullalandet. Närjag sagt att man skall planera om, avser jag de kommuner där man håller på medplaneringen. Jag upprepar att jag inle tänker föreslå några ändringar för dekommuner där man har fastställda planer. Det är helt naturligt all en regeringinte skall lägga fram sådana förslag, men vi är naturligtvis glada ochtacksamma om kommunerna på eget initiativ förändrar sin planering. HerrHÅKANSSON i (s): Det enhälliga beslut som fru bosladsministern nu hänvisar lill slår vi,såvitt jag förslär, bägge fortfarande bakom såsom det är utformat. Del byggdepä den förutsättningen att man skulle studera frågorna i regional skala. Bosladsministernsäger all kommunerna inte har upptäckt den skärpning som ligger i dettauttalande. Jag vill göra kammaren uppmärksam på all det är just nu som man fåruppleva den verkliga skärpningen, nämligen i uttalandet om att man, om entätort är helt omgiven av , får ändra på planerna och salsa pä andraorter. Del aren myckel kraftig skärpning, som definitivt slår hårt mot dekommuner som inte har annan mark att tillgå än god åkerjord. Del finns kommunervilkas mark i stort sett enbart beslår av klass 10-jord, exempelvis i . Min fråga står alltsåkvar: Vad skall dessa kommuner göra? Omökad rätt till muntlighet i taxeringsärenden Det är tydligen så all i och jag, som båda närdetta uttalande gjordes satt i civilulskotiet, lägger in olika tolkningar iorden om att jordbruket inte alltid kan ges företräde. I det uttalandel tolkarjag in all det kan bli mycket stora svårigheter, inle för kommunen men väl förden tätort som har aktuella planer pä ytterligare expansion. Jag har under debesök jag gjort i många kommuner, varvid jag talat med kommunfolk om sådanaplaneringsfrågor, aldrig funnit någon kommun som inte har någrautvecklingsmöjligheter, även om expansionen kanske inte alltid kan komma precisi den tätort som förtroendemännen hade tänkt sig. Överläggningenvar härmed slutad. §3 Om ökad rätt till muntlighet i taxeringsärenden Herr budgetministern erhöll ordet för attbesvara i (c) anmälda fråga.1976/77:159, och anförde: i har frågat mig om jag anser att detföreligger skäl att ålägga taxeringsnämnder och högre instanser på taxeringensområde skärpta krav på skyldighet att bereda möjlighet att muntligen föra sintalan i laxeringsärende. Denskattskyldiges rätt till muntlig handläggning i laxeringsärenden regleras ifråga om taxeringsnämnd i taxeringslagen och i fråga om länsskatterätt ochkammarrätt i förvaltningsprocesslagen. har den skatlskyldige en ovillkorlig rätt all lämna muntligaupplysningar till ledning för sin taxering. Ilänsskatteräll och kammarrätt får muntlig förhandling hållas om det kan antasvara till fördel för utredningen. Om den skatlskyldige begär det skall dockmuntlig förhandling hällas om inle förhandlingen är obehövlig eller särskildaskäl talar mot det. Enmuntlig förhandling i skatteprocessen kan i mänga fall vara av värde förutredningen. För den enskilde kan det också mänga gånger vara betydelsefulltatt han får tillfälle att muntligen föra fram sina synpunkter.Förvaltningsprocesslagens regler i detta hänseende har därför utformats så attdomstolarna skall ta stor hänsyn till den skattskyldiges önskemål. Härdenskatlskyldige begärt muntlig förhandling fårdomsiolen underlåta all förordnahärom i huvudsak bara om sådan förhandling inte behövs. I praktiken är detockså sällsynt att en begäran om muntlig förhandling avslås. Jag anser därförinte alt det finns skäl för att ändra bestämmelserna på delta område. i (c): Låt mig allra först lacka budgetministern för svaret pä min fråga. Denskallskyldige har, som också framgår av det lämnade svaret, om han det önskarnärvarorätt inför den lokala taxeringsmyndigheten och har därmed ocksåmöjligheter att där personligen fä föra sin talan när del egna taxeringsärendetbehandlas. Sådan närvaro- och yttranderätt bör enligt min mening gälla i samtligataxeringsinstanser, såsom länsskatteräll och kammarrätt. Jagär medveten om att arbetsbelastningen kan vara sådan att det tidsmässigt ärsvårt att tillmötesgå den skattskyldiges önskemål i detta avseende. Men omtidsmässiga hinder inle föreligger, anser jag att det skall vara ell absolutkrav att man skall tillmötesgå den klagandes önskan att få föra sin talan införsåväl länsrätt som kammarrätt. Jagvill i det sammanhanget nämna all jag har erfarenhet av länsrätternas arbete,men jag har icke kommit på någon länsskatterätt där man nekat en klagande attföra sin talan. Däremot har del förekommit att kammarrätt i ell vissttaxeringsmål har sagt att med hänsyn lill den omfattande utredningen ochomständigheterna i målet finner rätten all muntliga förhandlingar ärobehövliga. Dettavar kammarrättens uppfattning - men den skattskyldige hade en annan uppfattning- och med den motiveringen avvisades den klagandes önskan att personligen fåföra sin talan inför kammarrätten. Meddetta har jag velat göra gällande att endast tungt vägande skäl får utgöraanledning till att en skattskyldig förhindras att föra sin talan införskatterätt - det må vara länsrätt eller kammarrätt. Viskall komma ihåg all det gäller vederbörandes rättssäkerhet, ochdenna skall inle äventyras. Den uppfattningen delar statsrådet . alldöma av del lämnade svaret. Tillsist, herr talman! JO har i sin ämbetsberättelse till riksdag uttalatatt när en taxeringsnämnds ordförande får veta all en skattskyldig önskar närvarabör ordföranden i god lid underrätta den skallskyldige, per telefon eller brev,om tid och plats för sammanträde, då nämnden ämnar behandla hans taxering. Minfråga till statsrådet är: Vill statsrådet ge ullryck för önskvärdhetenav att närvarorätten tryggas i enlighet med vad JO har anfört? Omökad rätt lill muntlighel i laxeringsärenden Jag delar i allt väsentligt i uppfattning attdel är av värde att förhandling kan föras muntligt i en skatteprocess och atträtt lill sådan muntlig förhandling endast i undanlagsfall skall förvägras denskallskyldige. Del innebär också att jag delar den uppfattning som framförts iJO:s berättelse. Nr 55 i (c): Låt mig fä tacka statsrådet för denna kom plettering av del lämnade svaret. Det är ju, som statsrådet framhöll, en rimlig och skälig begäran att den skallskyldige, om han Om avskrivning av så önskar, muntligen får föra sin talan införtaxeringsmyndighet. Men smärre statliga tyvärr har det förekommit att begäran härom haravvisats. fördringsbelopp jagförstår, icke räcka med att vederbörande myndighet som motiv för avslagsbeslut - som jagtidigare har återgivit - anför att med hänsyn lill den omfattande utredningenoch omständigheterna i målet finner myndigheten att muntliga förhandlingar ärobehövliga. Ävenom vi inte skall gå in på själva sakfrågan vill jag i detta sammanhang ändåbetona att den skatlskyldige skall ha möjlighet all, om han så önskar, införkammarrätten föra sin talan och all rätten endast i undanlagsfall skallförvägra en skallskyldig att muntligen föra sin talan och på det sättet bevakasin rätt. Och rättssäkerheten skall vi, herr talman, inte geavkall på. Ett understrykande av att i och jag i alltväsentligt är överens var också det noterande som gjort i sinfråga och som jag gjort i mitt svar, nämligen att del ju kan förekommaundantagsfall, då det med hänsyn till ärendets bagatellariade karaktär inlefinns tillräckliga skäl för muntlighel. Men jag vill betona all detta bör vara- och i verkligheten också är - rena undantagsfall. Överläggningenvar härmed slutad. §4 Om avskrivning av smärre statliga fordringsbelopp Herr budgetministern erhöll ordei för attbesvara i (c) den lOjanuari anmälda fråga,1976/77:166, till herr ekonomiministern, och anförde: i har frågat ekonomiministern om han villmedverka lill att sådana bestämmelser meddelas alt fordringsbelopp tillhörandestaten, vilka understiger förslagsvis , av-skrives för all därmednedbringa kostnader för statsverket. Enligt fastställdärendefördelning är del jag som har alt besvara frågan. Skatte-och avgifisförfattningarna innehåller regelmässigt bestämmelser om attfordringar under visst belopp inte skall tas ut. I allmänhet är detta beloppsatt till . Exempel finns också på högre belopps-gränser.Fordringsbeloppen skall vidare avrundas lill helt krontal. Del är med andra ordsörjt för att fordringar på småbelopp inte uppkommer. 1 författningarna finnsockså bestämmelser om i vilka fall obetalda fordringsbelopp fårskrivas av. En princip som allmänt torde följas är att avskrivning sker närindrivning skulle välla mer arbete eller kostnad än som är skäligt ochindrivning inte är påkallad frän allmän synpunkt. Detfinns alltså redan nu möjlighet all avskriva resterande småbelopp när det inteföreligger särskilda skäl att vidhålla krav på betalning. Att gå så långt somherr tycks mena och införa en generell bestämmelse om att obetaldabelopp . alllid skall avskrivas anser jag emellertid inte lämpligt.En sådan bestämmelse skulle sannolikt leda lill missbruk genom underbetalningmed belopp motsvarande det som fick avskrivas. Delfall som har pekat på i sin fråga lär ha inträffat ochgällde av allt all döma böter. Krav av detta slag torde vara ytterst ovanliga.Som jag har sagt finns möjlighet att undvika dem. Omavskrivning av smärre statliga fördringsbelopp i (c): Låt mig tacka även för detta svar. Jag tycker att svaret är positivt,och jag kan i långa stycken skriva under på vad budget-ministern här haranfört. Denfråga som jag aktualiserat är förhållandevis liten men därför inte oväsentlig.Den har tvä aspekter: dels kostnaderna, dels medborgarnas reaktion isammanhanget. Jag vill först ta upp kostnadsaspekten. är det inle företagsekonomiskt lönsamt attindriva - kostnaderna Vör indrivningen kommer att överstiga fordringsbeloppel,även om detsamma inbetalas. Budgeiministern är inle villig att gå med på någragenerella bestämmelser, eftersom han ifrågasätter om de inte skulle kunna ledatill missbruk genom underbetalning. Ja, i sådana fall ställer sig sakennaturligtvis annorlunda, om man kommer lill slutsatsen att det kan vara ettsätt all slippa betala den sista tian och all del gör att helafordringsbeloppel inte las upp. Men om man inte kan konstatera detta anser jagatt man generellt bör gå med på att vid . skall gränsen gå. Det är inle lönsamtatt driva in en fordring som understiger . Allmänheten uppfattar dessutomdetta som en form av byråkrati och krångel och frågar sig, om inleindrivningsmyndigheterna, de som har hand om indrivningsverksamheten, har andraoch viktigare uppgifter att sköta. Det finns betydligt större summor som delär anledning att söka driva in än de struntsummor som det här kan vara frågaom. Jaghoppas, herr talman, all byråkratiutredningen kan anvisa möjligheter all brytabyråkratin i samhällslivet - och detta är en form av byråkrati. Storaförväntningar ställs på att utredningen och inle minst dess ordförande skalllyckas i sitt arbete. misslyckande får icke inträffa. Tyvärr har det i dagblivit så, all medborgarna uppfattar samhället som ett krångelsamhälle, där desjälva får allt mindre att bestämma över och alltmer upplever sin egen litenhetoch vanmakt. Överläggningenvar härmed slutad. § 5 Om proportionelltval av taxeringsnämnder Omproportionellt val av laxerings-nämnder Herr budgeiministern erhöll ordei för attbesvara i (c) anmälda fråga, 1976/77:169,och anförde: i har frågat mig om regeringen avser att i årlägga fram förslag om rätt till proportionellt val vid utseende av ledamöteroch suppleanter i taxeringsnämnder. Valav ledamöter i taxeringsnämnd skall enligt taxeringslagen i regel förrättas avkommunfullmäktige. Några särskilda bestämmelser om valmetoden har inlemeddelats. Det innebär att del parti som har majoriteten i kommunfullmäktigekan tillsätta samtliga platser. Så har också skett i vissa fall. Men i regeltorde de politiska partierna ha kommit överens om att fördela platsernaproportionellt mellan partierna. Propositionen(1975/76:187) om demokrati, ny kommunallag m. m., som f n. behandlasav , innehåller bl. a. förslag om att alla kommunala nämnder skallkunna väljas proportionellt. Förslaget omfattar formellt inle taxeringsnämnd.Del är emellertid regeringens avsikt all under innevarande lägga framförslag om motsvarande ändring beträffande val av taxeringsnämnd. i (c): Jag vill lacka budgetministern för det positiva svaret pä min fråga.Eftersom jag själv har motionerat om rätt lillproportionellt val av taxeringsnämnder gläder det mig självfallet att förslagnu kommer all framläggas för i denna fråga. anger har valen till styrelser och nämnder inte varit något problemi de allra flesta kommuner. Partierna har, oberoende av lagstiftningen, kommitöverens om en proportionell fördelning. Menundanlag finns - dess bättre inte så många, men desto mer kända - därmajoriteten alltjämt, och senast för en månad sedan, i stor utsträckning harulnyltjat sin möjlighet att la alla mandat i de fall där inte lagen föreskriverproportionellt val. Föralt inte minoritetens representation skall vara beroende av ma joritetens goda vilja är det nödvändigt att i lagstiftningen utvidga rätten till proportionellt val. Jag kan göra en jämförelse med valen av nämn demän, där majoritetsval var möjligt fram lill den lagändring som riks dagen beslöt om , dårätt till proportionellt val av nämnde män infördes bl. a. med motivering att alla medborgare skall känna tilltro till rättsväsendets opartiskhet. Taxeringsnämndernaharen betydelsefull roll i vårt beskattningssystem och kan sägas fullgörauppgifter som demokratiskt kontrollorgan. Enligt det beslut som tog1975 utvidgas deras uppgifter lill att gälla också beslut om skattetillägg,förseningsavgifter m. m. Med hänsyn härtill är det myckel viktigt alt allamedborgare, oberoende av partipolitisk tillhörighet, kan känna tilltro tilltaxeringsnämndernas opartiskhet. Eftersomriksdagen har behandlat den här frågan och, även om utskottet harhaft en positiv skrivning, avslagit motionerna med hänvisning lill den pågåendeöversynen av skatteadministrationen fann jag del lämpligt all ställa en fråga iärendet. Jag ber att få tacka sialsrädet än en gång för det positiva svaret.Jag är glad över alt minoriteten nu kommer att få en lagfäst rätt tillrepresentation i taxeringsnämnderna. Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Omstraffsanktionerna inom skattelagstiftningen Herrbudgetministern erhöll ordet för alt besvara () den 11januari anmälda fråga, 1976/77:172, och anförde: har frågat mig om jag är beredd medverka til) en sådanordning att hänsyn i ökad utsträckning tas till vederbörandes uppsåt i sambandmed straffsanktioner knutna till skallelagstiftningen. FruTilländer syftar på reglerna om skattetillägg. Sådant tillägg utgår bl. a. dåskaltskyldig har lämnat oriktig uppgift i sin självdeklaration. Systemetmed skattetillägg trädde i kraft . Avsikten med del nyasystemet har varit all skapa en enkel och effektiv påföljd i stället för dentidigare ordningen med åtal och domslolsförfarande vid oriklig deklaration. Vidutformningen av lagstiftningen i fråga har man på olika sätt beaktat kravet päatt skaltskyldig, som uppfyllt vad man rimligen kan begära i fråga omnoggrannhet med hänsyn till hans förmåga att tillgodogöra sig skattereglerna,inle skall träffas av sanktion. Bl.a. finns möjlighet'alt efterge skattetillägg om felaktigheten ellerunderlåtenheten med hänsyn till den skattskyldiges ålder, sjukdom, bristandeerfarenhet eller den oriktiga uppgiftens särskilda beskaffenhet eller därmedjämförlig omständighet är att anse som ursäktlig. Gällande regler ger sålundamyndigheterna utrymme att ta hänsyn lill sädana omständigheter som berörs ifrågan. Däremotmedger inte reglerna alt tilläggets storlek varieras beroende på om det ärfråga om en uppsåtlig förseelse eller ej. I stället har tilläggets storlekavpassats med hänsyn till att sanktionen generellt avser all träffa lindrigareförseelser. Kravet pä att del skall finnas skillnader i påföljd med hänsyn tillförseelsens art har tillgodosetts genom att grövre förseelser utöverskattetillägg kan föranleda straff enligt skattebrottslagen. Reglernaom skattetillägg är utformade sä att man med ledning av i huvudsak lättkonstalerbara fakta kan bedöma om skattetillägg skall utgå eller ej och hurstort tillägget är. Det behövs emellertid ytterligare möjligheter all jämkatillägget i vissa fall där de faktiska omständigheterna lyder på altförbiseende har förelegat. Regeringen avser därför att lägga framförslag av denna innebörd. öm straffsanktionerna inom skattelagslifiningen som f n. ser över delskatteadminislrativa sanklionssystemel redovisat sina förslag, kommerregeringen all la ställning lill om del behövs även andra ändringar av reglernaom skattetillägg. FruTILLÄNDER (c): Jag ber all fä lacka statsrådet för del utförliga svaret pä min fråga. Statsrådetssvar innehåller i varje fall en ljusning . Jag tänker på denpassus där det slår: "Det behövs emellertid ytteriigare möjligheter attjämka tillägget i vissa fall där de faktiska omständigheterna tyder på attförbiseende har förelegat." Därför arbetar nu en utredning med dennaproblematik. Omman skall tala om byråkratiskt krångel, sä måste man konstatera att det finns isärskilt hög grad pä detta område. Kampen mot byråkratins snärjande snårskogmåste börjas också här. Har man gjort ett fel i samband med sin deklaration -det må vara aldrig så oavsiktligt - så kan del vara väldigt krångligt att fårättelse.