prot · G009142 · 1976-12-31 00:00:00 — Med all uppskattning av de insalser för de homosexuella som GabrielRomanus i skilda sammanhang har gjort må det inte förlänkas mig om jag tyckerall det är otillfredsställande om vi här - när del föreligger möjlighetatl ställa yrkande, när del föreligger möjlighet atl få ett beslul om atlredan den 1 juli avskaffa dessa bestämmelser som har varit föremål förutredning, som har varit föremål för remissbehandling i en omgång - skullesläppa möjligheten ifrån oss ulan att ha en klar garanii för alt etlprogressivt förslag kommer i proposition från regeringen och attdröjsmålet bara är betingat av de formella regler som gäller för läggandet avproposilioner så här sent . Jag ber nog alt fä vidhålla mill yrkandelill dess har kunnal bekräfta någol så när klart all han inte baraförutsätter, utan att han också åtminstone inofficiellt kan säga atl enproposition verkligen kommer. HerrNILSSON i Agnas (m): Jag är medveten om att del inle lönar sig med replikväxling och debatt,och jag har inte tänkt ägna mig ät det, men del finns några saker jag villframföra. Försttill detta med dom. är domen över mig och Över alla människorsom ofullkomliga - det anförde jag och jag drar mig inle undan. Men denna domär inte negativ, den är sanningen som visar ställningen i mitt förhållande,precis som när en drunknande vel alt han inte kan räddas, atl han inle kanrädda sig själv. Men är inle bara dom, den är också vittnesbördet om detstora frikännandet hos , som jag har fält benådad tro atl uppleva medmiljoner före mig. Detta har varit och är en bot för min själ. Denna bot skallvi erbjuda människorna . Vi skall sä långt möjligt se till atl de får gåin i del som är livets riktiga mening och följa dess principer. Och dä kan vialdrig gå ifrån och godkänna homosexualiteten. Skuldkänslornakommer att finnas därför att det är onaturiigt, inte bara för all del står iBibeln. Även den naturliga människan ulan ord upplever della som orikligt,och det med all räll. Det är en reminiscens av del som hon fick i skapelsen. Pä vad skall då grunda sina beslut om maninte längre grundar sig på eller på ? Jag går med på att mankan grunda sig på någonting annat, men så länge vi anses ha etl kristet samhällemåsle vi ha urkunden som grund. Skall vi frångå den, kan jag inle förändra del,men jag anser alt vi går in i etl samhälle som är sämre än det vi har. Om delnya normsystemet vi då får skulle innebära atl del är lika om man lever giftkvinna med man, man med man eller kvinna med kvinna så innebär det samhälletsupplösning i djupaste mening. Jag skulle vilja se den som vill bygga på etlsådanl normsystem. Hen (): Jag skulle än en gång vilja påminna om att regeringen hartillsalt en utredning och att det finns ell förslag som uppenbarligen allapartiers representanter i den utredningen stöder. Förutsättningarna är alltsågoda alt få elt beslul, sådant som och jag vill ha. Jagförutsätter atl förslag i den riktningen kommer att läggas fram. Men självklarthar jag inte fullmakt atl uttala mig ä re- geringens vägnar, isynnerhet som regeringen naturligtvis inte har fållat beslut om en utredningsom ännu inle är framlagd. Jag kan alltså inle säga mer än vad jag har gjortnu. och jag vill arbeta för samma syfte, nämligen alt få bortdiskrimineringen. Jag tror vi kan konstatera, atl med tanke på de godaförutsättningar som finns, så är det bäst atl enhälligt bifallautskottets förslag. Om man vill ha ett förslag , tror jaginle delta befrämjas av att rösta om motionerna. På grund av de formellaskälen blir det med all sannolikhet ett magert röstutfall, och jag kan inle seatl del skulle gagna saken. Hen i (vpk): Jag hade väl önskat atl del frän någon representant för statsrådsbänkenhade kunnat göras elt politiskt uttalande som hade givit vägledning. Del är jumärkligt alt en ulskottsordförande frän regeringsblocket är så okunnig om ochså passiv inför vad som försiggår i regeringskretsen. Han måsle väl ändå velasä pass myckel om attityden till problemet alt han kan säga om vi skallförvänta oss en proposition och om dröjsmålet är uteslutande formellt. Menjag skall väl ta den risken all ta på orden och dra tillbaka millyrkande. Då vill jag dock säga all vi från vpk kommer att betrakta det som etlgrovt löftesbrott mot de homosexuella, ifall en proposition med förslag om detsärskilda straffstadgandeis avskaffande icke kommer . HenROMANUS (fp): Jag anser del inte vara uttryck för någon okunnighet eller passivitet,om man konstaterar att regeringen inle har faltal beslul, eftersom utredningenännu inte är framlagd. Därför kan jag, som jag sade tidigare, inte ge något löfteå regeringens vägnar - vilket f ö. inte ankommer pä mig, om det nu var mig JörnSvensson syftade pä när han talade om en utskottsordförande, vilkel jag inleär. Menjag är ändå tacksam all har dragit slutsatsen all yrkandet intebehöver ställas . Jag kan för min del lova att jag kommer att fortsäitaatt arbeta för den uppfattning i sakfrågan som och jag hargemensam. Överläggningenvar härmed slutad. Socialulskolielsbetänkande nr 37 Utskottets hemställan bifölls. Justilieutskoltetsbetänkande nr 37 Utskottets hemställan bifölls. § 11 Insyn, integritet och rättssäkerhet inom sjukvården, m. m. Föredrogs socialutskottets betänkande 1976/77:38med anledning av motioner om insyn, integritet och rättssäkerhet inomsjukvärden, m. m. FruHÅKANSSON (fp): Omsorgenom människors fysiska och psykiska välbefinnande är en primär uppgift för etlvälutvecklat samhälle. Vi har i inom vissa vårdsektorer eninternationellt sett hög standard. Men finns brister. Utbyggnaden avmänniskovård i vid mening bromsas genom brist på resurser, otillräckligsamordning och planering. Ännu får grupper av vård-behövande inte tillräckligtav den hjälp de behöver. Värdoch rehabilitering kräver samverkan mellan värdare och vårdade. En alltförlängl driven rationalisering innebär psykologiska nackdelar för denvärdbehövande. Vid få tillfällen i livet har en människa slörre behov avmänsklig kontakt än dä hon befinner sig under vård. Denalllmer utvecklade tekniken på sjukhusen medför risker för att den lidpersonalen kan ägna åt samtal och kontakt med patienterna minskar. Följden kanlätt bli alt patienten grubblar på och oroar sig för saker som han lätt kunnatfä svar på bara någon hade hunnit all svara. Imolionerna som behandlas i belänkandet och som samtliga välvilligt avstyrktsmed motivering all utredningar pågår i frågorna harolika förslag förts fram isyfte att förbättra patienters insyn, integritet och rättssäkerhet inorn hälso-och sjukvården. Molionen722 av m. fl. lar upp frågan om en palienlräl-lighetslag. Frågornaom information belyses också, och motionärerna påtalar viklen av all patienteninformeras om sin sjukdom och om behandlingen. Patienternamåste givetvis också upplysas om all del är de som ytterst har rätten attbestämma vilka undersökningar eller behandlingar som skall utföras på dem.Rätten alt få la del av sin egen patientjournal är viktig, men då måste denskrivas på ett språk som människor har möjlighet att förslå. Jag hade förnågon vecka sedan nöjet att här i kammaren få svar på en fråga som jag slällttill statsrådet angående vårt svårbegripliga medicinska språk. Dägällde det dödsattester och intyg lill . En förbättring harstatsrådet utlovat genom alt kommer altutfärda anvisningar om all dödsorsaken skall anges på både svenska och latin. Närdel gäller intygen till fick jag inget bestämt besked, menjag redovisade dä att del kostar omkring 2 milj. kr. ärligen all utbildaförsäkringskassornas personal i all tolka de intyg som kommer från läkare. Delär pengar som kunde användas till betydligt slörre nytta, om intygen skrevs på bådesvenska och latin. Enarbetsgrupp håller också på med att göra en översyn av del medicinska språket,talade statsrådet om dä, och troligen kommer förslag att läggas framunder hösten. Insyn,integritet och rättssäkerhet inom sjukvården, m. m. Insyn,integritet och rättssäkerhet inom sjukvården, m. m. Ettannat problem som motionärerna tar upp är patienternas rättsliga situation ochskadeslåndsfrägorna vid felaktig behandling. kan utnyttjas som högsta instans dä det gäller felaktigbehandling där t ex. läkare eller sjuksköterska kan ställas lill ansvar. fyller inte ensam del behov som finns. Många av de klagomål övervärden som patienterna framställer är inle av den karaktären atl någon enskildperson kan lastas för misstag. Denår 1975 införda palienlförsäkringen innehåller många positiva inslag men ocksåpåtagliga brisler. För atl garantera alla patienter samma försäkringsskydd vidinträffat skadefall inom hälso- och sjukvård bör patientförsäkringen inordnas ien palienträttighetslag. I denna lag bör finnas ell stadgande om allasjukvårdsinsiilutioners skyldighet atl teckna och vidmakthålla en allomtallandepatientförsäkring. Patientförsäkringenbör vidare av rättviseskäl utvidgas till alt gälla också skada som inträffatföre är 1975, då lagen trädde i kraft. I detta sammanhang är det viktigt atlskadeståndsansvar skall gälla även där fel eller försummelse ej harkonstaterats, t. ex. för de personer som drabbas av sjukhussjukan. Här kan juinte någon enskild person ställas lill ansvar. Motionärenframhåller också vikten av all vårdpersonalen får en bättre arbetsmiljö för altpå del sättet göra vården mer tillfredsställande, och i molionen citeras ensjuksköterska från som uttalat sig i TCO-TidningenTjänstemannarörelsen nr 17 är 1975 - det finns säkert mänga liknande uttalandenav sjukvårdspersonalen från senare tid. "Arbetsmiljönskrämmer bort sjuksköterskorna. När avdelningar kopplas på grund avpersonalbrist får en enda sjuksköterska ansvara för kanske fyra avdelningar.Har man inte tillräcklig utbildning eller är ovan - kanske också myckel ung -utsätts man för en fruktansvärd press. Personal som behöver handledning av ensjuksköterska får sköta sig själv, kontakten med anhöriga hinner man inle med,patienlkontaklen blir lidande." Jag har inget särskill yrkande, men jag hoppas och tror atlmedicinalansvarighetskommitién lar upp alla de rättssäkerhets- ochintegrileisfrågor som faller inom ramen för utredningens uppdrag och då inteser för mycket pä sjukvårdshuvudmännens koslnader, även om det är mycketviktigt all se efler vad man har råd med, ulan också pä den enskilda människansrättigheter i vårdsituationen. Överläggningen var härmedslutad. Föredrogs socialutskottets belänkande 1976/77:39med anledning av motion om den fortsatta verksamheten vid Serafimerlasarettel. I delta belänkande behandlades molionen 1976/77:702av i m. fl. (m, s, c, fp, vpk), vari hemställts allriksdagen som sin mening gav regeringen till känna vad som i molionen anförtsom alt staten t. v. borde åta sig ansvaret för fortsattabestånd och verksamhel. Utskottethemställde att skulle avslå motionen 1976/77:702. HerrBIÖRCK i (m): Tillsamman med 14 aktade och redliga ledamöter av denna kammare har jagväckt en motion, där vi vädjar till riksdag och regering atl besinna sittansvar för framtid. Det är denna motion socialutskottetsbetänkande /77:39 behandlar. Ibetänkandet skildras de öden detta lasarett - vårt lands äldsta ännu i driftvarande sjukhus och del modersjukhus, ur vilkel övrigakliniska institutioner utvecklat sig - de öden, således, som lasarettet möttalltsedan dess porlar slogs upp och intill dess au dess existens nubrutalt sätts i fråga av den huvudman som haft ansvaret för dess förvaltningallenast de senasle sju av lasarettets inalles 225 verksamhetsår. Detföreligger etl enhälligt utskottsbetänkande, som anger de villkor som börvägleda statens företrädare i de förhandlingar, vilka av allt attdöma snart kommer alt begära för atl få genomföra den nedläggning avlasarettet som sjukvårdsförvaltningen så hell eftertraktar. Underde snart 20 är som jag haft förmånen alt få arbeta på della lasarett har jagvid - om jag minns rätt - sex tillfällen tvingats alt föra dess talan motkrafter, av skilda slag, som velal komma lasarettet till livs. Före mig harandra fåll göra detsamma, alltifrån - efterSerafimeriasareltets tillkomst Del är inte all undra på atl lasarettetsstyresmän fäst staden valspråk: Flucluat nec mergitur -hon gungar men hon sjunker icke - också vid Sera-fimerlasaretlet. Hurkan det då komma sig all ell sjukhus i huvudstadens hjärta utsatts för det enaangreppet efler det andra? Motiven har varit mångahanda: ekonomiska - verkligaeller förmenta -, en eftertraktad tomt, kanske också den mänskliga avunden, Menhur kan det komma sig att lasarettet så framgångsrikt motställalla dessa angrepp? Skälet är ett: Lasarettet har tillvunnit sig medborgarnasförtroende - oavsett om dess upptagningsområde har varit, som vid 1700-laletsmilt, och , eller som , innersladsförsamlingar i Siockholm,däribland och vårt egel , men också landsbygd som ochEkerö. Nr 142 När lasarettet åter är hotat sluter på nytt inte bara all desspersonal den ""också tio tusen nuvarande och tidigare patienter och deras anhöriga "PPkring parollen Bevara Serafen! I dessa tider, då medbestämman- --------------- delagenär på allas läppar, skulle man kunna tycka all della vore argument Sådana tankar haremellertid inte vunnil gehör bland dem som i ett annat, förnämligtgammall sjukhus längre upp utefter . , istället valt att låta sig ledas av en central förvaltning, som funnitSerafimeriasaretiel obekvämt. Socialutskottethar avstått från all diskulera rimligheten av all - i det trängda ekonomiskaläge som hela vårt land, både stat och kommuner, nu och för överskådlig framtidbefinner sig i - avhända sig väl fungerande, lätt tillgängliga och billigavårdplatser för att ersätta dem med ovissa men med säkerhet dyrare sådana påandra håll. Deskäl som anförts för en nedläggning av Serafimerlasarettel är sakligtogrundade. har intagningssiffrorna och antalet besök pä poliklinikernaoch akutmottagningen ökat. En väsentlig del av ökningen utgörs av jourfall:hjärtinfarkter och andra bjärt- och kärisjukdomar, förgiftningar och andrakatastrofsituationer, där ell snabbi omhändertagande är av nöden. Dessapatienter och den personal som behövs för deras vård kan man ju inte göra sigav med. Någon ekonomisk vinst står därför inle att hämta ur en nedläggning. Manhar då försökt tala om arbetsmiljön - elt nyväckt intresse frän deras sida, somlidigare eftersatt normall underhåll, och inle särskill relevant för ettsjukhus som inte haft några personalproblem förrän massmedia nu - kanske litetför tidigt - utfärdat dödsdomen över lasarettet Den situation som nudrivits fram ger förvisso skäl till begrundan. Bevara eller ej bevara -det är frågan. Kanske skulle man kunnaformulera svaret så: All hellre vårda våragamla sjukhus än bygga nya för en högrekostnad. Merskall jag inte säga om detta, här och . Utskottet har helt naturligtkoncentrerat sig på statens intressen i saken. Del är en unik situation, denna.Under de senaste 30 åren har läget varit del atl staten fåtl besjukhushuvudmännen på olika ställen i landet, , , , Linköpingoch även Siockholm, alt ställa sina sjukhus lill förfogande för en ökadläkarutbildning och medicinsk forskning, och så har ju också skett Mestadels harhuvudmännen varit mycket intresserade och villiga all hjälpa lill med detta. IStockholmsområdet har det emellertid också förekommit atl man lagt ned vissa små undervisningssjukhus. Men delta har skett därigenom alt man i god ordning flyttat undervisning och forskning till nyuppförda och bättre kliniker. Sä skedde när barnklinikerna på och Kronprinsessan flyttades lill nya kliniker på och , eller när kvinnokliniken pä Allmänna BB flyttades lill . 88 Molsvarande har också gällt de tidigare avtalenrörande Serafimer- lasarettet:Sabbatsbergsavtalel av är 1947 och S:t av är Nr 142 1967.1 båda fallen har detförutsatts alt en flyttning i organiserade former Fredaeen den av hela verksamhetenskulle ske. I ingetdera fallet har emellertid hu- 27 mai 1977 vudmannen, som vidavtalens ingående var , levt upp till avtalet Däremot harstatsmakterna - till följd därav - gjort aktningsvärda investeringar i Seraflmerlasaretiet för attsäkra den fortsatta undervisnings- och forskningsverKsamheten vid kliniska institutioner på lasarettet. Vadsom skiljer dagens läge från de tidigare situationerna är emellertid också allvederbörande kommunala förvaltningsorgan satt sig i statsmakternas ställe och- f ö. hell i motsättning lill den nya högskolelagens avsikter och ordalydelse- planerat att skilja undervisning och forskning från varandra. Det är därförsärskill betydelsefullt alt utskottet slagit vakt kring uttalandet att enförutsättning föratt statsmakterna över huvud taget skall kunna acceptera enförändring av de nuvarande förhållandena är alt "likvärdiga resurser försammanhållen utbildning och forskning" kan beredas på annat håll inomsjukvårdsområdet. Del är därför också naturligt all utskottet härvid hänvisarlill alternativet S:l , där tre undervisningskliniker, nämligenbarnkliniken, en psykiatrisk och en barnpsykiatrisk klinik, redan uppförts iavbidan på all medicin- och kirurgkliniker senare skullefiyltas dit. Del är nu aktuellt att på detta sjukhus bygga en ny kirurgklinik och,efter vad jag förstår, därefter en ny medicinklinik. Del borde därför finnasgoda möjligheter all här uppnå del samförstånd om vilkel utskotlsbelänkandettalar, om sjukvårdshuvudmannen nu till varje pris vidhåller sin avsikt attlägga ned Serafimerlasarettel och gör detta trots att studenterna slår vakt omden undervisning som där bedrivs och trots att forskningen pågår medoförminskad kraft, någol som kanske kan belysas av uppgiften atl della lillalasarett enbart bidragit med nio professorer till andraundervisningssjukhus och forskningsinstitutioner i vårt land. Det är dennatradition och denna forskningspotenlial som icke får spolieras, och för dettabär statsmakterna ansvaret. Jag vill gärna avsluta detta anförande med att rikta ett tacksamhetensord till den lidigare utbildningsministern, , som i den närmastföregående Serafenstriden stod på den kristna sidan. Del är min förhoppning alläven hans efterträdare, , som ju också är hemmastadd i Skriften,skall erinra sig atl seraferna enligl är de väsen som står vär Herrenärmast och därför måhända är förtjänta av särskild välvilja. Motdenna bakgrund ber jag, herr talman, atl få yrka bifall lill utskottetshemställan. I detta anförande instämde herrar (),i Heden (c), i (fp) och (), ()samt i (m). (vpk): kommunislerna har i mänga parlamentariska sammanhangförespråkat bevarande. kommunislerna harsedan 1973 drivit kravet på lasarettets bevarande så starkt atl även folkpartietnu förenat sig med kommunislerna i strävandena att bevarasjukhuset. Del har man gjort i Motivetför kommunisternas agerande i denna fråga är givetvis attsjukhuset behövs och därför måste bevaras. Serafimerlasarettel har haft ochhar den största betydelsen för landets sjukvård, om man tänker både pä denforskning och utbildning som bedrivits och bedrivs där och på den direkta vårdsom de vårdsökande får. Inte minst akutvården på Serafimerlasarettel har spelalen stor roll för människorna i Nuhar del beslutats alt sjukhuset skall läggas ned inom en nära framlid. Detvore myckel olyckligt från tvä aspekter. Fördel första klarar inle sjukvården i en nedläggning -framför allt inleakutsjukvården. Det är orimligt all lägga ned en fungerande akutmottagning,när behovet av akutvård är så stort. Vi vet dessutom att del ökar. Ofta talasdet från sjukvårdspersonalen om hur stor efterfrågan är jusl på akutsjukvårdoch hur länga köerna är pä akutavdelningarna. Delsägs all omkringliggande sjukhus skall ta över Serafimeriasareltets platser,vilkel är orimligt alt begära. Hur skall t ex. kunna taöver några platser, när personalen där går på knäna genom överbelastningoch överbeläggning. Konsekvensen av della resonemang blir alt redanöverbelastade och överbelagda sjukhus får la över Serafimerlasarettetsvårdplatser. Situationen i Siockholm är sådan att akutsjukvården inteklarar en nedläggning av Serafimerlasarettel. En nedläggning skulle ipraktiken innebära en kraftig nedrustning av sjukvården för stockholmarna. Fördel andra sammanfaller i liden den planerade nedläggningen med en ombyggnad avKarolinska sjukhuset får lill följd all utbildningen, den medicinskaundervisningen och sjukvården kommer att försvåras. Del finns många människor som tycker att Serafimerlasarettel skallbevaras, och inle minst lycker personalen pä Serafimerlasarettel det. Allpersonalen är djupt engagerad i denna fråga råder del inget tvivel om. Del kanvar och en som besöker sjukhuset få bevisat för sig. En omfattandenamninsamling har också gjorts bland personalen för all sjukhuset skallbevaras. Jag finner del myckel märkligt att en av förespråkarna - som åtminstonesäger sig vara en av förespråkarna - för sjukhusets bevarande, nämligen herrBiörck i , som också är huvudmoiionär i denna fråga, inte drivit kravetpä sjukhusels bevarande, inle ställt upp bakom personalens paroll .Han har inte ställt upp bakom de, som han sade, tiotusentals gamla ochnuvarande patienter som också ställer kravetall Serafimeriasaretiel skall bevaras. Jag lycker att det också är märkligt atlherr , som ju är ledamot av social-utskottel, inte tagit lill varamöjligheten all agera i utskottet för denna fråga och inte reserverat sig tillförmån för atl man skall bevara sjukhuset därför atl del behövs. Varför harherr inte gjort della? Och hur skall del uppfattas av egenpersonal, när nu går emol personalens krav - och med allsannolikhet också allmänhetens önskemål om att Serafimerlasarettel skall varakvar? Detär av stor vikt atl Serafimeriasaretiel bevaras därför all sjukhuset behövs . Och förmodligen kommer detta sjukhus alt behövas , förbehovei av sjukhus - och framför alll akutsjukvård - är stort i den härregionen precis som i andra regioner i landel. Jag yrkar därför atl med anledning av molionen 1976/77:702uttalar att Serafimeriasaretiel är av största vikt för landets sjukvård och attmöjligheter bör skapas för sjukhusels bevarande. HerrBIÖRCK i (m) kort genmäle: Jag vill börja med alt säga atl jag är mycket lacksam för atl ett så verkningsfullt säll har anslutit sig lill dem som vill bevaraSerafen. Det kan inte råda någon som helst tvekan om var jag slår i den frågan. Menfru har den stora fördelen i förhällande till mig i dagens debatt att honinte behöver anpassa sin rena och oförfalskade uppfattning i frågan efler vadman inom socialutskottet ansett sig ha möjlighel alt på formella grunder uttalasig om. Detär ju så, som det står i socialutskottets belänkande, all den här frågan kommeralt bli föremål för förhandlingar. Jag kunde mycket väl ha reserverat mig, ochjag övervägde naturligtvis del. Men jag fann det mera rimligt att försöka fåsocialutskottet att ange de principer som från statsmakternas sida skalltillämpas när förvaltningsulskolt begärförhandlingar. Deuttalanden som här föreligger skulle jag vilja betrakta som elt slags villkorsproposilioni Serafenfrägan. betänkande innebär atl man slår vakt om vissabestämda principer. Men socialutskottet anser inte - och jag tror atl deltaformellt är oklanderiigt - all del kan föreskriva för landstingvilka sjukhus detta skall driva. Del är min förhoppning atl del uttalande som finnsi socialutskottets betänkande 39 om en samförslåndslösning mellan stat ochkommun i varje fall skall prövas i första hand. Den sista raden i betänkandet -atl det f n. inle erfordras någon åtgärd av - bygger på atl någonframställning om förhandlingar ännu icke har inkommit (vpk) kortgenmäle: Man blir litet fundersam när man hör om i agerande.Först pläderar mycket gripande om Se-rafens bevarande, men han göringenling för all man skall bevara sjuk- Nr 142 huset, inle här i kammaren och inte i ulskoltsarbelei heller. Fredaeen den ' '' ynkligt handlande av . Jag skulle vilja pressa honom 27 mai 1977 ''''' " i frågan? Skall man bevara Serafimeriasaretiel ellerskall man inte göra det? Serafimerlasarettel Om man tycker atl sjukhusetskall bevaras måsle man förslås la konsekvenserna av det. Först och främstborde förstås ha agerat kraftigare i utskottet och lagt enreservation i riktningen all man skall bevara sjukhuset.