prot · G00930 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:30 §I Justerades protokollet för den II innevarande månad. §2 Meddelande om besvarande av interpellation 1976/77:17om strukturproblemen inom svenskt produktionsliv Jag har att anmäla att jag av arbetsmässiga skäl inte kan besvarainterpellation nr 17 av i inom föreskriven tid, utankommer att göra del efter samråd med . Meddelandeom besvarande av interpellation ömLuleå kommuns ekonomiska problem § 3 Om kommunsekonomiska problem Herr kommunministern erhöll ordet för alli ell sammanhang besvara dels (vpk) anmäldainterpellation, 1976/77:24, dels () anmäldafråga, 1976/77:69, och anförde: har i en interpellation om kommuns ekonomiskaproblem lill följd av 80 frågat mig dels hur jag bedömer det nya lägelför kommunen, dels om jag är beredd atl verka för att de ekonomiskaskadeverkningarna för kommunen genom det nya beslutet om 80 betalas avstaten. HerrStridsman har frågat mig om vilka åtgärder jag ämnar vidta för att hjälpa Luleåkommun ur den svåra ekonomiska situation man hamnat i på grund av investeringarsom gjorts på förutsättningar som har direkt samband med 80-projektet. Jag besvararinterpellationen och frågan i ett sammanhang. Riksdagsbeslutetvåren om ändrade riktlinjer för fullföljande av projekteringen av enslålverksulbyggnad i medförde ändrade förutsättningar för kommunensplanering. Med utgångspunkt häri gick en speciell arbetsgruppunder kommunministerns ledning och med företrädare för berörda departement,och kommunen igenom konsekvenserna för kommun och desslångsiktiga planering. Gruppenkom fram lill alt skulle kräva en skallehöjning av inemot tvåkronor. För alt motverka en uldebiteringshöjning i , som blir väsentligtstörre än vad man kan räkna med för kom- ömLuleå kommuns ekonomiska problem muner i allmänhet,förklarade den dåvarande regeringen sig vara beredd atl under en femårsperiodmed början lämna ett extra skatteutjämningsbidrag, som motsvarar enårlig utdebitering av en krona. Låtmig i direkt anslutning härtill säga ätt regeringen avser att fullfölja detlaåtagande. Närdel gäller den nya situation som har uppstått är del ännu för tidigt altsäga något mer exakt om hur del kommunalekonomiska läget är i . Enligt vadjag har erfarit arbetar man nu i kommun fram material, ägnat altklarlägga konsekvenserna för kommunen. Innanytterligare hjälpåtgärder diskuteras måste det material som kommunen kommeratt redovisa studeras ingående. Jag överväger därför att föreslå regeringen atttillsätta en utredningsgrupp med uppgift alt analysera kommunens ekonomiskaproblem. Behovetav eventuella ytterligare åtgärder kan bedömas först sedan utredningsgruppenhar redovisat sitt arbete. (vpk): Jag ber atl få tacka statsrådet för svaret på min interpellation, mendet måste nog betonas alt svaret i varje fall inte skingrar oron översituationen. Redani samband med beslutet om byggandet av 80 framhöll jag, och ävenandra, all det är ett industribeslul av en sådan omfattning att det måste fåkonsekvenser för samhällsplaneringen i övrigt och all kommunen därför måste fåett särskilt expansionsstöd. Såkom alltså det nya beslutet, som jag i olika sammanhang kritiserat. 80inte bara bantas utan försvinner ut i en oviss framlid. Och del blir inteheller billigt för kommun. Alt vara kommunalman i den kommunen i de härdagarna är verkligen ingen avundsvärd sits. Man har hela liden från 1974planerat utgående från att 80 skulle byggas och all befolkningenskulle öka från 60 000 till över 80 000 personer. Man har satsat på ell myckelambitiöst bostadsbyggnadsprogram, och man räknar kallt med att de projekt somredan är i gång ger 1 000 tomma lägenheter framåt. Men inte bara del.Också på en rad andra områden har man satsat, utgående från beslutet om altStålverk 80 skulle byggas. Del gäller kommunikationer, daghem, skolor osv. ochen rad inköp - och allting har byggt på riksdagsbeslutet . Jagframhöll i riksdagsdebatten när det beslutet togs, all om tar ettindustribeslut av sådana dimensioner atl kommunen i fråga tvingas salsaoerhörda summor till följd därav, måste också ta de ekonomiskakonsekvenserna av det beslutet. Precis samma resonemang vill jag föra när detgäller följderna av det nya beslutet. Det är verkligen inte kommuns felall man hamnat i en ekonomisk rävsax. Kommunen har blivit ett offer för ettspel på hög nivå. Därför måste också regering och riksdag ta det moraliskaansvaret genom all se till att notan betalas via statskassan. Dethandlar inte om några små belopp. Siffror på upp lill 250 milj. kr. har nämntsi sammanhanget, och del beloppet är säkert tilltaget i underkant, eftersom allaeffekter av kraschen inle låter sig mätas så enkelt. Man kan göra uppskattningar,och bl. a. kan man konstalera alt har ett våldsamt överdimensioneratbostadsbyggnadsprogram. Det har inletts, och del måste till stora delarslutföras. Del ger kommunen minst 1 000 tomma lägenheter, och enbarthyresföriusterna kommer alt kosta ca 1 milj. kr. Man har satsatstora pengar på kajer och muddring i stålverkshamnen. Bara det är ett projektsom rör sig om hundratals miljoner. Nugör man i kommun vad man kan för atl ställa om sig utifrån det nya läget- men det är inte lika enkelt som del var för beslutsfattarna atl spola idén omStålverk 80. Man kan inte avbryta bostadsprojekt som är långt gångna, man ärbunden av kontrakt och man har också - det vill jag betona - ansvaret försysselsättningen. Genom beslutet om 80 lurades inle barakommunalmännen i utan också en mängd byggnadsarbetare och andra, somflyttade till del som, sade man, skulle bli mest expansiva region. Nustår det helt klart all kommun inle klarar konsekvenserna av de nyanegativa besluten. Kommunen har redan nu - det har jag redogjort för i mininterpellation - en låneskuld som är oroande hög. har man lånpå upp lill 470 milj. kr. har man räknat med all enbart räntor ochamorteringar kommer att kosta 80 milj. kr. Det är siffror av en storleksordningsom kommuner av betydligt större format brukar röra sig med. Om kommunen självmåste svara för "begravningskostnaderna" för 80 blir lägethell ohållbart, det förstår vi. Nuframhåller kommunministern att en speciell utredningsgrupp eventuellt kommerall tillsättas och atl en arbetsgrupp lidigare har kommit fram lill förslagetall skulle få ett extra skatteutjämningsbidrag som motsvarar en årligutdebitering av en krona. Grundvalenför de lidigare beräkningarna var all projektet 80 då ännu fanns kvari sinnevärlden. har alltså en ny situation uppstått. Det blir inget Stålverk80. kommun har lurats till gigantiska felsatsningar, som kostar 300milj. Man räknade tidigare med en starkt ökande skattekraft -genom den planerade expansionen - men också det är en faktor som förändrats.Skatteinkomsterna kommer inte att öka i den omfattning som man hade trott ochsom arbetsgruppen också självfallet utgått från i sina tidigare beräkningar.Det måste innebära atl statens stöd blir betydligt större än den krona som vinu resonerar om. Jagskall inte förvandla del här till en näringspolitisk debatt, även om det vorefrestande. Men i sammanhanget bör väl tilläggas all det inte bara är Luleåkommun som drabbas av det kraschade projektet. Kommunministern har ju ocksåansvar för övriga kommuner. 80 skulle ju blien sysselsältningsmässig injektion för hela ömLuleå kommuns ekonomiska problem OmLuleå kommuns ekonomiska problem , Överallt ikommunerna trodde man och hoppades på bieffekter av 80. Ocksågrannkommunerna till har i sin planering tagit hänsynlill all del som kallades den djärvaste statliga induslrisatsning vi skådatskulle förläggas till och påverka hela den s. k. fyrkanten. Iinlandskommunerna spekulerade man över vilka positiva konsekvenser dettaskulle få. Det är alltså inle bara kommun som borde få ett rejältskadestånd. Menvi skall naturiigtvis hålla oss lill i delta sammanhang, eftersom detvar den kommunen som togs upp i min interpellation. Jag fattar kommunminislernså, alt han är beredd alt medverka lill alt staten ger kommun ettspeciellt ekonomiskt stöd för att klara upp denna trassliga härva. Det är i såfall bra. Kan jag också tolka kommunminislern så, att hans åsikt är att Luleåkommun inle bara skall få hjälp delvis, utan att statsrådet menar allstatskassan skall slå för hela den föriust-räkning som direkt kan sägas vara enföljd av del nu spolade ? Hert STRIDSMAN(c): Jagber att få tacka kommunministern för svaret på min fråga. Jag skall inte berörabakgrunden till kommuns ekonomiska problem. De problemen är kända, ochherr Lövenborg har också tagit upp några av dem. Jag skall därför koncentreramig på innehållet i svaret. Svaretär positivt i två vikliga hänseenden. Det är till att börja medtillfredsställande att notera att regeringen under en kommande femårsperiodmed början skall lämna kommun ett extra skatteutjämningsbidragsom motsvarar en årlig utdebitering av en krona. I pengar rör det sig om ca 100milj. kr., som regeringen tillskjuter lill kommunen för att motverka alltförkraftiga skallehöjningar. Jag vill också säga all della besked frånkommunministern om ell extra skatteutjämningsbidrag helt uppfyller deförväntningar som kommun hade vid utarbetandet av sin driftbudget för1978 och därefter. Detandra positiva beskedel i svaret är all kommunminislern utöver del extraskaiteutjämningsbidraget är beredd alt överväga ytterligare hjälpåtgärder föratt lindra verkningarna för kommun av de investeringar som gjorts pågrundval av de förutsättningar som direkt har samband med . Jag hoppas att statsrådet i samband därmed inom den närmastetiden skall tillsätta en speciell utredningsgrupp som får i uppdrag attanalysera kommuns besvärliga ekonomiska situation. Enligtmin uppfattning får det inle överlämnas till den enskilda kommunen all ensamklara de ekonomiska problem som uppstår i samband med all statsmakterna åläggerdenna åtaganden av stor ekonomisk räckvidd, som t. ex. är fallet med Luleåkommun, där 80-projektet nu uppskjutits. Jag har också tolkatkommunministerns svar så, alt han där bekräftar atl han har förståelse förLuleå kommuns svåra ekonomiska läge och att han också ärberedd atl hjälpa lill för att lösa problemen Nr 30 Om kommuns ekonomiska problem Jag vill än en gång tacka statsrådet försvaret på min fråga. Jag vill försäkra såväl som om atlregeringen kommer all följa kommuns ekonomiska utveckling med allt detintresse som jag också menar att vi har skyldighet all visa, därför att Luleåkommuns ekonomiska situation är något unikt genom att detta stora projektåtminstone nu och för framåt inte kan fullföljas. Jagkan meddela all kommunen har bett om företräde i departementet för attfå framlägga sina synpunkter. Jag utgår ifrån atl del rör sig om de ekonomiskakalkyler som jag talade om i mitt svar. Jag kommer all la emot en delegation såsnart liden medger del. Låtmig, herr talman, utan att spetsa till debatten, säga att jag förstår herrLövenborgs synpunkter, men är en aning förvånad över alt - imotsats till - inte tog fasta på det positiva i mitt svar, därjag å regeringens vägnar ullovar ett extra skatteutjämningsbidrag sommotsvarar just en krona per skattekrona . Det rör sig alltså om 100milj. Det är naturligtvis inte något litet belopp,om man betänker alt del också finns andra kommuner i vårt land som har sinasvårigheter - även om jag erkänner alt knappast någon kommun är direkt analogmed . HerrLövenborg talade också om kommunens direkta ansvar för sysselsättningen. Jagär medveten om att sysselsältningssiluationen blivit svårare efter det nyabeslut som är träffat, men utan att negligera sysselsättningsaspekten vill jagpåpeka att det knappast är kommunen utan andra myndigheter som har det direktaansvaret. De kostnader som man hade beräknat - på de gamlapremisserna -rörde sig enligt uppgifter som jag fått om 347 milj. kr. Hittillshar man, om mina uppgifter är riktiga, lagt ned ca 145 milj. kr. Jag nämner della därför all frågade om det är minåsikt atl staten inte bara skall hjälpa delvis utan att statskassan skall ståför alla kostnader. Såvitt jag nu på avstånd kan bedöma saken - jag skall tadel av handlingarna senare när delegationen från kommer tilldepartementet - beror det väl delvis på hur man kan disponera om planeringenefter det nya beslut som är träffat i fråga om 80. Jag föreställer migatt det kan finnas möjligheter alt dra ned de investeringskostnader som manhade räknat med i de ursprungliga kalkylerna. Hert LOVENBORG(vpk): Detär klart att något av det man har inlett i form av planering för vissaprojekt kan minskas ned, men när det gäller exempelvis det ambitiösabostadsprogrammel är man låst av långt gående åtaganden. Omåtgärder för att säkerställa sysselsättningen vid Algotsfabrikerna iVästerbotten, m. m. Jagvill också säga till herr kommunministern att jag uppfattar andan i hans svarlika positivt som . Jag betraktar det också som förpliktande ifortsättningen, Atlräkna ul vad de här felslagna planerna har kostat och kommer att kosta Luleåkommun är självfallet inle lätt. I realiteten rör del sig om betydligt högresiffror än dem som redan har nämnts här. Del handlar bl. a. om altbyggnadsarbetare blir arbetslösa genom nedskärningar på byggenskapens område,är givelvis problem som direkt kommer att drabba kommunen på olika sätt.Skatteinkomsterna blir inte vad man har räknat med, och det drabbar också andraområden. Vadsom är viktigt är all regeringen lar det fulla ekonomiska ansvaret för vad somhar skett och lägger fram förslag som löser del dilemma som kommunoförskyllt har hamnat i. Det är ändå ett dåligt plåster på såren.Utvecklingsplanering är något konstruktivt och fantasieggande. Den inleddaavvecklingsplaneringen är inte bara en besväriig utan också en deprimerandeuppgift. Nuslår man bl. a. med det som kallas "största sandlåda", därstålverket skulle ha legat, med växande ekonomiska bekymmer och risk förarbetslöshet. Det gör atl speciella insatser i är både brådskande ochoundvikliga. Någon lång utredning behöver man inle företa för alt bli klar överkommunens behov av hjälp. Jaghoppas sålunda att kommunministern ser till att det arbetet forceras. Jagbetraktar också det här interpellationssvaret som förpliktande i det avseendet. Överläggningenvar härmed slutad. § 4 Om åtgärderför att säkerställa sysselsättningen vid Algotsfabrikerna i , m.m. Herrindustriministern erhöll ordet för all i ett sammanhang besvara dels () den8 november anmälda fråga, 1976/77:59, delsherr Lövenborgs (vpk) och () anmälda frågor,1976/77:64 resp. 67, har frågat mig vilka åtgärder regeringen planerar för allsäkerställa arbetstillfällena vid fabriker i Väster-botlen. FruNormark har frågat om jag är beredd medverka lill alt fullföljersin del av avtalet beträffande sysselsättningen i . HerrLövenborg har frågat om regeringen är beredd vidta åtgärder för att hindranedskärning och avveckling av i . Jag besvarar frågorna iett sammanhang. Denlidigare regeringen träffade avtal med och AB Eiser om de s. k. Norriandselableringarna.Kon-fektionsinduslriproduktion skulle bedrivas av i ,och och av AB Eiser i , och . 1utbyggt skick skulle sysselsätta 1 000 personer och Eiser 600personer. arbetar ca 900 personer vid de sex arbetsställena, varavAlgots Nord svarar för drygt 700 personer. SåvälAlgots- som Eiserkoncernen befinner sig i ett trängt ekonomiskt läge.Långtgående åtgärder med allvarliga sysselsättningskonsekvenser också förNorrlandsenhelerna har aktualiserats. Lägetför de båda förelagen är väsentligen ett resultat av de senaste årensogynnsamma relativa kostnadsutveckling och kan komma all innebära att denregionalpoliliska satsning som har inletts genom Norriandselableringarnaraseras. Motden bakgrunden har generaldirektören fått i uppdrag alt iförhandlingar med de båda förelagen försöka finna en lösning som garanterarfortsall tekoproduklion vid samtliga sex enheter. Förutsättningen äran resp.enhet kan uppnå lönsamhet . Målsättningen är vidare atl sålångt möjligt bibehålla dagens sysselsättningsnivå - drygt 900 personer.Resultatet av förhandlingarna skall rapporteras till mig före . Delta är del besked somjag för dagen kan ge. Omåtgärder för att säkerställa sysselsättningen vid Algotsfabrikerna iVästerbotten, m. m. Jag får tackaindustriministern för svaret. Detvar som avtalet mellan staten och , då företagel åtog sig att bilda ell dotterbolag förtillverkning av lättare konfektion i . , , skulle företagel bygga ut sin verksamhet så atl del islutet av perioden skulle vara minst 1 000 personer sysselsatta - 600 iSkellefteå och 200 i vardera och . Detla åtagande förutsatte ellstatligt stöd på 70 milj. kr., varav 15 milj. kr. i statsbidrag tillkommunernas byggande av industrilokaler och resten lill rekrytering ochutbildning av personal samt maskinanskaffning. Kommunernas insatser uppgicktill mellan 4,5 och 5 milj. kr. Det blev arbete och tryggareframtid åt människor som annars inte skulle ha fått sysselsättning i hemorten. hade klarat att anställa två tredjedelar av de 1 000 som krävdesför all få ut hela statsbidraget. Som mest arbetade ca 760 personer vidVästerbottensfabrikerna. Det verkade gå bra, och del fanns inle någon störreanledning att tro att företaget inte skulle uppfylla sina åtaganden underfemårsperioden. I årsredovisningen beskrevs starka sidor så här - God soliditet och likviditet - Väl etablerad marknadsorganisation," Omåtgärder för att säkerställa sysselsättningen vid Algotsfabrikerna iVästerbotten, m. m. Visserligensades del på visst håll i ledningen all borde överväga alt lägga sinproduktion utomlands, om det inte blev besinning i löneanspråken. Tala ombesinning för denna låglönegrupp! Och kommer chockbudel via massmedia den 5november ulan att de anställda informerats: måste skära nedproduktionen och avskeda bl. a. i , och . Den 8november låg min fråga på bord och aviseraderegeringen ett ökat stöd lill tekoindustrin. De anställda kan inte lita på detprivata näringslivet, det är klart. Detutrednings- och planeringsarbete som pågår förutsätter jag också sker i samrådmed de lokala fackföreningarnas representanter. Här har samhället helhjärtatställt upp för atl trygga sysselsättningen vid i , och nuvill företaget komma ifrån sill åtagande. Industriministern nämnde ingentingom huruvida han ämnar följa upp den delen. Regeringen kan inte komma undanansvaret för sysselsättningen i . Här finns arbetskraften! Härfinns lokaler och samhällsservice beräknade för de lusen jobben. Då frågar jagindustriministern: staten ge mer pengar direkt lill det förelaget? Vore detinte lämpligt med särskild företagsbildning med staten som ägare? (vpk): Jag ber ocksåatt få tacka industriministern för svaret. Imin fråga har jag tagit vara på ett yttrande av industriministern omEiserkoncernens inskränkningsplaner, det var i en intervju i Dagens Nyheterden . Där säger statsrådet: "De regionalpoliliska satsningarnamåste räddas hell." Del svar som statsrådet lämnar ärfaktiskt inte lika bestämt och betryggande. Jagär självfallet speciellt intresserad av vad som skall hända med Brason-fabrikeni . Det framhålls i svaret atl man vill garantera driften under vissaförutsältningar . I jämförelse med nedläggningsbeslutet måste detsägas vara ett bättre besked, allt är ju relativt, men man frågar sig vad somhänder efter de två åren. Jag vill också ställa det här begränsade löftet irelation lill vad som utlovades vid etableringen. Då blev det sagt altBrason-fabriken skulle ha 200 anställda . står man alltså där meden stor nybyggd fabrik, den är så stor alt de nuvarande 37-38 anställda harplacerats bakom avbalkningar i ett hörn i fabrikshallen, förmodligen för attde inte skall gripas av lorgskräck när de blickar ut över den stora ytan. Atlgarantera 37 eller 38 arbetstillfällen i en region där minst 1 000kvinnor vill ha arbete är egentligen en alltför begränsad målsättning. Om manvill rädda de regionalpoliliska satsningarna, som säger i , bördel också innebära, anser jag, all man räddar målsättningen som utlovades videtableringen, nämligen 200 arbetstillfällen . Då vill jag fråga: Finnsden planeringen med i arbetsgruppens och Ärherr Åsling också beredd all verka för atl tidigare löften infrias? HerrNILSSON i (c): Då inte har tillfälle att närvara här i kammaren ber jagalt få framföra hennes lack lill statsrådet. Industriministerntecknar en utomordentligt allvariig framtidsbild för de berörda företagen. Detkan leda till, säger statsrådet, atl även Eisers och raseras. Det är ju mycket allvarligt om det kommer atl inträffa. Dehär omnämnda förelagen har fått belydande statligt stöd för etableringen.Detta utgick därför att behovet av elableringarna var så enastående stort.Denna omständighet och den omständigheten att de kommunala satsningarna isamband med elableringarna också är myckel betydande, samt - den sista ochallra viktigaste omständigheten - all dessa arbetstillfällen är av såutomordentligt stor betydelse för de berörda orterna, bör vara skäl för allsåväl förelag som statsmakter lar den här frågan mycket allvariigt. Jagtolkar industriministerns svar så alt han ser frågan på det sättet. Det finnsanledning att framföra ett tack till honom för att han tagit itu med dessaproblem så pass snabbt och begärt atl utredningsmannen och förhandlaren,generaldirektören , så snart som skall ge besked om delösningar man kommit fram till. Jagvill liksom tidigare talare här understryka allvaret i situationen föranställda och för berörda orter. På dessa orter förutsätter också alla atlsåväl statsmakterna som företagel gör vad som är möjligl för alt bibehållasysselsättningen. I anslutning till vad i sade senast vill jag tadetla tillfälle i akt alt ytterligare understryka med vilket allvar vi ser påsituationen för tekobranschen i allmänhet - och kanske i synnerhetNorriandselableringarna, som dagens diskussion närmast gäller. Omman inle här från samhällets sida vidtar speciella åtgärder - vilket vi alltsåär beredda att göra - så bedömer jag det så att det finns risk för att deinsatser för regional sysselsättning som här har gjorts skulle raseras. Det ärvi alltså inte beredda att acceptera. Vi menar att man i dessa ansträngningarmåste ha inriktningen alt garantera sysselsättning för de människor som redanfinns involverade i produktionen. Men här pågår också förhandlingar idenna fråga, och jag kan därför inte ge mig in i någon närmare diskussion omförutsättningarna. Tillfru vill jag säga att vi från regeringens sida känner starkt ansvar försysselsättningen. Det är ju därför som vi gjorde ansträngningar attbevara sysselsättningen vid dessa Norriandsetablering-ar. Vi tänker arbeta medstörsta skyndsamhet och inte spara någon möda för att rädda sysselsättningen ide här berörda orterna. Omåtgärder for att säkerställa sysselsättningen vid Algotsfabrikerna iVästerbotten, m. m. 10 protokoll 1976/77:28-30 Omåtgärder för att säkerställa sysselsättningen vid Algotsfabrikerna iVästerbotten, m. m. FruNormark ställer frågan om man inte borde ha en särskild statligföretagsbildning för att öka sysselsättningen. Men det löser inte problemen,. I Eiser har staten halva ägaransvaret, men sysselsättningsproblemendär är inle mindre för det. Från statsmakternas sida måste vi vidta åtgärder,oavsett hur företagsstrukturen ser ul. FruNORMARK (s): Jag noterar all industriministern inle på något sätt kritiserar desatsningar som gjordes i ; de var ett led i den regionalpolitik somden tidigare regeringen förde. Vi som bor i de norra delarna av landet vetmyckel väl vad de har betytt, och kanske valutslaget där berättar litet grandom vad man anser om resultatet. Mennär del gäller ägarförhållandena så har faktiskt del privata näringslivetsvikit. Man har inte uppfyllt sin del av förpliktelserna. Här har staten undanför undan gjort allt vad som lovats, kommunerna har gjort stora satsningar förbarnomsorg, för bostadsbyggande och inle minst för industrilokalerna, som jagnämnde lidigare, med förmånliga hyresavtal. Det har blivit socialakonsekvenser för de människor del här gäller. Det är ju speciellt kvinnor,många äldre, som i sitt liv fått arbete.