prot · G00999 · 1976-12-31 00:00:00 — Jagsade atl kritik var slarvig, och jag kunde visa atl den pä mångapunkter var illa underbyggd för att inte säga felaktig. Jag sade också att denvar tarvlig. Det gjorde jag därför att den, liksom inlägg, varsådan att den syftade till att framställa i så ofördelaktig dager sommöjligl. Man använder sig inte bara av fel- 8 protokoll 1976/77:99-100 Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt akiiga uppgifter ulan väljerockså ul fakta på etl sätt som passar syftet. Jagbesökte, tror jag, samma nya ekonomiska zon som besökte, en veckatidigare än , nämligen Le , norr om . Jag talade utföriigt inte bara med dem som bodde där ulan ocksåmed andra i om den myckel svåra livsmedelssiluationen och om det beslutsom de fattat all i sin femårsplan prioritera livsmedelsproduktionen föreallting annat för att bli självförsörjande. I det arbetet satsar man försl ochfrämst på risodling men också i kooperativa och statliga jordbruk på enspecialiserad intensiv livsmedelsproduktion - av ris där marken är lämpad förrisodling och av andra varor där marken inle lämpar sig för risodling. Manframställer där bl. a. sådana produkter som man kan använda för alt komma lillrätta med sin mycket besvärliga handelsbalanssiluation. I den nya ekonomiskazon som jag besökte var marken i varje fall inte , innan man fält etlbevattningssystem, lämpad för risodling men däremot för ana-nasodling. Vad herrKorpås också lät bli atl tala om var att varie familj i den här nya ekonomiskazonen hade för sig själv för alt odla grönsaker, hälla sigmed husdjur osv. - också delta för alt öka självförsöriningsgraden när delgäller livsmedel. Faktum var att mindre än efter del alt de hade fiyttatut från Ho slum var deras situation myckel bäitre både enskiltvad det gällde tillgång till livsmedel och i det avseendet att de bidrog lilllivsmedelsförsöriningen pä ell sätt som de inte gjorde medan de bodde i Ho ChiMinh-stadens slum. Jagvidhåller alt det var ett tarvligt sätt att beskriva de anslrängningar man nugör i för att komma till rätla med de mycket besvärligaåieruppbyggnadsproblemen. () kortgenmäle: sade all står hell fast i sin kritiska syn påstorindustrin - särskilt de multinationella förelagens operationer i ,där de inkräktar på suveränitet och annal. Det är tråkigt alt den fastheteninle har räckt lill för att hindra de reträtter som den borgerliga regeringen,där ingår, påböriat när del gäller att ställa krav och villkor påmultinationella bolag - dels i försvarspropositionen och densäkerhetspolitiska analysen där, dels i det svar den borgerliga regeringen hargett in lill FN . Vifår väl se, , hur det går med del uppföljningsarbete som pågår iOECD. Vi får se om den borgeriiga regeringen står fast vid de linjer Sverigetidigare haft där, sä att man inle svävar pä målel när konkret skall börjautpeka företag som har anklagals för att gå emot ;s uppförandekod. () kortgenmäle; Det kanske var förhastat av mig atl la upp karakteristik avherr . Det kanske är etl sätt att tala som inle skall tas såallvarligt. Jagtog mitt exempel frän för att visa all behöver värt stöd ävenmot sina stora gamla gynnare. Vihar uppenbarligen besökt samma nya ekonomiska zon. Jag är oerhört imponerad avdet arbete som görs där. Det var därför jag sade att jag beklagar atl detlafina arbete inte hell får komma det vietnamesiska folket direkl till del ulanatl dess avkastning skall gå, möjligen som skuldbetalningar, lillSovjetunionen. Tillherr : Vi får väl i kommande debatter vela hur del går. pä sill sätt, jag på mitt. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt FruDAHL (s) kort genmäle; Det var bra atl när han märkte allargumentationen inte höll slog till reträtt. Jag hoppas alt jag inte någon mergång skall behöva höra honom tala på del föraktfulla sätt som han gjorde i sittinlägg, där han försökte insinuera all man i inle arbetar med atl kommalill rätta med livsmedelssiluationen utan framställer lyxprodukter för export.Det finns faktiskt ingenting som man tar itu med med större allvar änlivsmedelssiluationen. Den verksamhet som de nya ekonomiska zonerna är etluttryck för är absolut nödvändig för atl man skall kunna återuppbygga det svårtkrigsskadade och bli oberoende vad gäller livsmedelsförsöriningen föratt sedan också i övrigt kunna utvecklas pä självständig basis. Jag välkomnar som sagt allherr nu har slagit lill full reträtt. HenHELLSTRÖM (s) kort genmäle; Vi behöver inte alls vänta och se - regeringens redan lagda propositionär etl tydligt dokument. Man har tagit bort just de avsnitt som vi hardebatterat och som gav uttryck åt den gamla regeringens ståndpunkt, alt viskulle kritisera multinationella bolags poliliska inblandning i de länder därde arbetar. När del gäller förhåller del sig annorlunda.Här påbörias nu ett praktiskt uppföljningsarbete. ;s kod är ju anlagen. Jagfär väl uppmana atl försöka påverka regeringen så alt den verkligenaccepterar tanken hos den gamla regeringen atl de företag som anmäls för brottmol kod skall tas upp. lill offentlig debatt i och verkligennagelfaras. () kortgenmäle: fär jag lust att använda samma typ av attribut som använde. Jagnämnde atl mäste använda en stor del av sin export för att betala gamlaskulder till . Delta skulle enligt fru Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Jag säger all behöver slöd därför atl det intefrån och - sannolikt - från andra stater möter den generositetsom man skulle önska och vänta sig. behöver vårt slöd, och vi borde -kanske inle bara i utan också pä andra håll - påpeka att etl land börha den elementära rätten att producera för all försörja sin egen befolkninginnan del betalar gamla skulder. Herrtredje vice talmannen anmälde all anhållit alt till protokollet fåantecknat alt hon inle ägde rätt lill ytteriigare replik. i (s): Jag skall använda min tid i debatten lill all tala om ochMellersta Östern, eftersom de frågorna har intresserat oss inomBroderskapsrörelsen och har varil föremål för debatt här -ochnaturligtvis inom arbetarrörelsen. Redani börian pä 1960-lalet höjde svenska politiker en varnande röst motutvecklingen i södra . Men det som fick oss att vakna upp var att i mars1969 sköts obeväpnade demonstranter i Sharpeville ihjäl och många sårades. Sydafrikaspolisminister kommenterade detla med alt säga: De måsle lära sig sin läxa. Den16 juni sköt polisen - och förmodligen också militären -i pånytt lika besinningslösl som 1969. Den här gången dog 400 människor. De fiestavar barn, oskyldiga barn, på flykt. De blev skjutna bakifrån. Flera tusen blevsårade. Varförjäser del i ? Jo, en femtedel av befolkningen har all politisk,ekonomisk och militär makt. Den delen består av vita. De härskar över fyrafemtedelar som, det har premiärminister försäkrat, under inga förhållandenfär sitta med i parlamentet och vara med och bestämma. Sedan spelar del ingenroll hur väl utbildade de är, hur slora folkgrupper de företräder. Den svarleskall tjäna, den skall lyda, den skall vackert foga sig i vad denvite bestämmer. Ja, i själva verket är det så alt en svart i arbetslivet aldrigkan bli överordnad en vit, vilken utbildning och vilka examina han än har. Ensvart läkare t. ex. kan aldrig bli överordnad en vit sjuksköterska. Påarbelsgolvei kan aldrig en svart bestämma. Dellaär rasism i sin värsta form. På grund av hudfärg stämplas en viss gruppmänniskor. Mol della reagerar vi. På i 1974log också LO;s ordförande upp frågan och redogjorde för LO:sinställning. I höll sitt slora tal om , somsedan har följts upp i många olika sammanhang - hos de nordiska regeringarna, isocialisliniernalio-nalen, i och här . Det bör kanske än en gång i denna debalt påpekas atl höll sittlal i när vi fortfarande hade en socialdemokratisk regering. alltså ha följts av enproposition, eftersom vi brukar hälla vad vi lovar. blev det på grund avomständigheterna i stället en motion. Flertaletkyrkor i världen omfattar lill stora delar denna uppfattning. Jag vill påminnaom vad Kyrkornas väridsråds centralkommitté beslöt vid ell möte . Man knölan lill vad som sagts i , nämligen alt investeringar i"institutioner som bevarar rasism" äntligen måsle få ett slut. Ochnär del gällde utländska investeringar i södra ansåg man atl dessabidrog lill all stärka den vila minoritetsregimen. ISverige satte genast i gäng med all undersöka storleken avde svenska investeringarna i och kartlägga handeln med detta land.Ingenting tyder på atl har minskal sina affärer medSydafrika. Tvärtom - affärerna har ökal betydligt. Delborde vara en angelägenhet inte bara för kyrkorna ulan också för regering ochriksdag all följa upp svenska förelags uppträdande i . Jag är självmedlem i Svenska ekumeniska nämndens internationella utskott, som för desvenska samfundens del handlägger della ärende, men jag finner den här fråganvara av en sådan storleksordning att regering och riksdag redan nu bör se delsom en svenska folkels angelägenhet all bevaka hur svenska företag uppträder iSydafrika. Frågan borde följas t. ex. av en särskild tjänsteman på vår ambassadi . beslöt 1974 alt rikta bestämda rekommendationer lillsvenska förelag i "alt väsentligt reducera löneskillnadenmellan vita och svarta arbetare" och "all stärka del socialaansvarslagandet för de svarta arbetarna". Enväsentlig fråga blir då i vilken utsträckning de svarta arbetarna kankomma till tals på svenska förelag i genom egna fackföreningar. Delsistnämnda är elt krav som särskilt LO och TCO fört fram, och jag finner delangeläget alt svenska företag utomlands lär ul det bästa vi har i den svenskatraditionen av hur arbetare och företagsledning förhandlar i fråga om löner ocharbetsvillkor. Del finns trots allt möjligheter att gå vid sidan om lagstiftningeni och komma till sådana förhandlingar. Sydafrikai dag är en häxkillel. Det jäser bland de förtryckta. Jag finner det angelägetatl regering och riksdag vidgar sill stöd till grupper i som aktivtbekämpar apartheid och verkar för social och politisk rättvisa. Härhemma verkar liden ha kommil då vi genom lagstiftning måste stoppa ochsuccessivt avveckla svenska induslriengagemang i . Här kan jag baraansluta mig till vad har sagt i detla avseende, i och påandra håll liksom här . Svenskaekumeniska nämnden- har följi frågan om svenska förelags investeringar under desenaste tre åren och varil inställd på att efter 1976 begära lagstifining motinvesteringar i , om några väsentliga förbättringar inle skett underliden. Det verkar, herr talman, inle vara fallet, varför jag utgår ifrån atl ensådan begäran från kommer . Utrikes-,handels-och valutapolitisk debalt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Jagvill då gå vidare och la upp frågan om . Situationen där ingerliksom tidigare en stark oro på grund av de inblandade makternas låstapositioner och ständigt ökade rustningskostnader. Trots det kan man skönjaförhoppningar om framsteg och fred, något som jag finner det särskilt angelägelatt betona i den här debatten. Dagssitualionenbland de av konflikten berörda arabregeringarna kännetecknas av försök tillenighet och krav pä handlingsvilja gentemot . Kraven på atlGenévekonferensen äierinkallas vinner nu ökal gehör och slöd, efiersom detgrundläggande problemet, nämligen del palestinska folkels nationellarättigheter, inle vidrörts vid den tidigare s. k. sleg-för-steg-diplomatin.Palestinierna under PLO:s ledning har visserligen utsatts för svärapåfrestningar under kriget i - det känner vi till - men organisationenstår liksom tidigare som obestridlig talesman för det palestinska folkel- det finns ingen annan. Detla visas inte minst av resultaten fränkommunalvalen på den av ockuperade västra , då enövertygande majoritet av fullmäkiigeplai-serna föll på kandidater som uttaladesill stöd till PLO. ÄvenIsrael är berett all förhandla med arabstaternas regeringar och acceptera atlGenévekonferensen äierinkallas, men man vägrar all se PLO som det palestinskafolkets representant innan organisationen erkänt staten existens. Dennaargumentation används också i värt land. Men dä fär man komma ihåg att det ärpalestinierna som är den förfördelade parten i konfiikten. Del är de som fålllämna sina hem och som lever i misär som flyktingar utanför sill hemland. Manbör också, herr lalman, komma ihåg att del dröjde innan officiellaisraeliska talesmän talade om del palestinska folkel, dvs. innan israelernaöver huvud taget erkände deras existens. Broderskapsrörelsenhar sett som en av sina väsentliga uppgifter att skapa ökad kännedom om ochförståelse för . Därvid har vi hållit fast vid deståndpunkter som den tidigare socialdemokratiska regeringen hade, nämligenerkännandet av staten existens med de gränser som rådde årskrig liksom kravet på atl del palestinska folkets nationella rättighetertillgodoses. Lösningenkan lyckas fjärran. Men som jag tidigare påpekade finns det ändå faktasom inger förhoppningar. PLO;s ulrikeslalesman, , har i enintervju i klart uttalat all en palestinsk stat påvästra och på skulle innebära att PLO förde denväpnade kampen åt sidan. Informella samtal mellan representanter för depalestinier som slår PLO-ledaren nära och israeliska talesmän förRådet för fred i visar atl etl defacto-erkännande av de bådafolkgrupperna redan existerar. Utländska bedömare som och har också sagt all det jusl nu finns en unik möjlighet lill fredliglösning av konflikten. T. o. m. president har uttalat sinförståelse för en palestinsk nationalstat. Detlaär den grundläggande frågan. Utan hänsynslagande härtill kan ingen rättviseller varaktig fred inom området skapas. Därför mäste man kräva att allaparter får delta i , inkl. PLO. Det är, herr talman, den endaframkomliga vägen till fred och framtid för alla de folk i del lilla område avMellanöslern som vi här har talat om. HenSIEGBAHN (m): Under dagens debatt har redan åtskilliga av de problem som tas upp iregeringsdeklarationen berörts och kommenterats. Jag skall därför begränsa migtill elt par frågor. OlofPalme har i lyriska ordalag talat om värdet av ,del s. k. ESK. Han konstaterade därvid atl mänga människor, särskilt iVästeuropa, har varil skeptiska lill värdet av detla avtal men ansåg att derastvivel kommit på skam. Vi får hoppas att det är så, men det är säkerligen ännuför tidigt alt med bestämdhet uttala sig därom. Vad vi vet är att ryssarna ochi deras släptåg andra östeuropeiska stater har visat en utomordentligt starkirritation, när man refererat lill ESK;s bestämmelser i humanitära frågor ellerbeträffande det som rör de mänskliga rättigheterna. Iförhållande lill utlandet har man gått på två linjer. Antingen säger man altavtalet måste ses i sin helhet - de tre korgarna - och att den humanitära delendärför inle får åberopas isolerad. Eller också har man sagt atl del är enotillåten inblandning i vederbörande lands inre angelägenheter atl kritiserabristande respekt för . Delförsta argumentet påminner något om del standardsvar som man brukar få vidkritik av starkt vinklade program i och TV: Det är det samladeutbudet som skall bedömas, och detta omöjliggör då vanligen en analys av ocheventuell kritik mol handlandet i det enskilda fallet. Argumentet är heltohållbart; det är självklart all del i varie konkret fråga är den tillämpligadelen av ESK som skall vara rättesnöre. Fraseninblandning i inre angelägenheter har en verklig betydelse i detinternationella sammanhanget, även om dess innehåll minskals genom det alltstarkare ömsesidiga beroendet naiionerna emellan. I dessa frågor finns delemellertid i ESK definitioner, som klargör vad inblandning i dessa sammanhangskall avse. Del rör tvång och olika slag av direkt ingripande, vilket detaldrig har varil fråga om i samband med kritik enligt ESK. Jagvill också uttala min anslutning till vad utrikesministern såväl ideklarationen som i andra sammanhang har framhållit, nämligen all det ärmeningslöst med någon typ av räfst och rättarting. Det gäller i alltutrikespolitiskt handlande atl i första hand undersöka vilka åtgärder som kange önskat resultat. Allt annal blir tom demonstration, där man dessutom kanmisstänka atl vederbörande mer är ute för all vinna inrikespolitiska poäng försitt parti eller för sig själv än för atl gagna elt högt syfte. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Eltnoggrant följande av hur ESK respekteras i olika länder och ständig kritik molbristande respekt för mänskliga rättigheter och humanitära krav är fulltberättigat. Redan det faktum all ell stort antal länder skrivit under ESK ochdärigenom i förhällande både lill sina egna medborgare och lill övriga ländersom undertecknat ESK accepterat ett visst uppträdande är bevis härför. Del ärdå hell klarl atl olika länder har rätt eller kanske t. o. m. skyldighet atlpåtala när myndigheterna i elt visst land bryter mol del träffade avtalet. Attsådan kritik också haft effekt ger händelseutvecklingen belägg för. Familjerhar kunnat återförenas och människor har återfått sin frihet. Sammarätt hos ländernas egna medborgare all kräva avtal som sluies för deras egenskull mäste finnas. Det är med beklagande vi mäste konstalera atl så inteskett i fiera länder. Den Deklaration 77 som mänga tjeckiska medborgareundertecknat har medfört alt fiera av undertecknarna fängslats. Åtminstone enav dem har under de härda fängelseförhören avlidit, enligt den officiellaversionen pä grund av hjärtslag. Även i har kommittéer med liknade syftebildats. De djärva riskerar olika tvångsåtgärder. Den mildaste är ständigatrakasserier, en annan förvisning, en tredje deportation till utlandet och enfjärde inlåsning på mentalsjukhus. Del är litet förvånande atl , somsä kraftigt kritiserade för sistnämnda metod, inte hade ell ord attsäga om den store läromästaren på området, . Vikan spekulera i, varför rimliga mänskliga rättigheter lill information ochtankeutbyte bemöts med så hårda medel i de kommunistiska länderna. Fruktar manalt det inte är möjligt alt bibehålla ett socialistiskt system tillsammans medgrundläggande mänskliga rälligheler? Och tror man sålunda all mänsklig frihetoundgängligen leder till någon typ av västerländsk demokrati? Detta skulle i såfall vara etl uppmuntrande betyg. Iuirikesdeklarationen sägs att det tycks vara en allmän uppfattning attutsikterna till förhandlingsframsleg i nu är gynnsammare änpå . Jag tror detta är riktigt. Härvid borde tre principer gälla enligtdeklarationen: 1. har rält lill existens. Erövring av territorium medvåld är otillåten. Paleslinaaraberna har rält au bilda en egen stat somlever i fred vid sidan av . Delförsta villkoret innebär sålunda etl avståndstagande från , somkräver staten förintande och skapandet av en stat där en del judarskulle få bo kvar och leva tillsammans med Paleslinaaraberna, som beräknas fäen klar majoritet. Deklarationens uttalande är för de flesta svenskar naturiigtoch självklart, icke minst när man bevittnat de ohyggliga strider som rasat iLibanon och där de olika parterna dock var av samma etniska ursprung. Villkoretom våld är naturligtvis också betydelsefullt, även om man kan konstatera atldel är första gången i historien ell sådani krav uppställts. Vem sade något omdenna princip, när lade sig lill med del tyskaOslpreussen och hela östra delen av och norra delen av ? Vaddet tredje villkoret beträffar vill jag bara göra den anmärkningen all framtill sexdagarskriget satt araberna på hela del område där man nudiskuterar upprättandet av en palestinsk stat. Ingenting hindrade dem såledesfrän atl realisera dessa strävanden, men dä hörde man ingenting härom. Enav socialdemokraternas numera främsta utrikespolitiska experter, ,har i några artiklar analyserat fredsmöjligheierna och därvid kommit lillresultatet alt sådana finns men alt för del tiden brådskar. a.anför han som argument alt israelerna själva böriar känna orostillslåndetpressande. angivande av tidsperiod anför han all 300 000 israeler lämnailandei och atl färre sovjetiska judar nu emigrerar lill . Något störrebevisvärde har väl dessa fakta inte. Emigrationen pä 300 000 människor omfattarnästan en tretlioårsperiod, dvs. tiden från den israeliska statens bildande år1948. För jämförelsens skull kan nämnas atl haftomkring 600 000 emigranter, givetvis pä en större befolkning. Men man måstekomma ihåg atl den helt övervägande majoriteten av emigranterna från Israelnågra år innan kommit dit som immigranter men kanske inle funnit sig så vällill rätta. Dessutom ingår naturligtvis i dessa siffror alla som arbetar eller studerar utomlands. Tar man i stället dem som fölls iIsrael är emigrationen försvinnande liten. Vademigranterna från beträffar är vi ju här tillbaka till Sovjetunionensbristande efterlevnad av . Antalet emigranter beror helt påde Sovjetiska myndigheternas goda humör- eller rättare sagt växlande politiskabedömningar. Sedan hör del kanske också till saken att , förmodligen avprestigeskäl, numera endast ger ulre-sevisa för resa till , oavsett omvederbörande är jude eller inte. Och del är klart att många icke judar dä fränbörjan har haft hell andra resplaner än alt emigrera lill . Fråntid till annan har experter påstått atl försuttit sina chanser lillfred, eller alt de snart är försuttna. Några har hävdat alt skulle hakunnat få fred efter sexdagarskriget , om man då i enlighet medBen Gurions förslag hade återlämnat all erövrad mark lill araberna. Enligt minuppfattning finns det inle skymten av trovärdighet i elt sådant påslående, medden mentalitet som då rådde i . Man behöver bara nämna beslutenfrån den arabiska konferensen i Kharlum . är läget onekligen gynnsammare. Vad stormakterna beträffar harSovjetunionens roll pä elt märkligt sätt tonats ner. Det har väl varit ett käntfaktum att var lika litet intresserat av fred som av ell riktigt krig iMellersta Östern. Ett krig med arabiska förluster minskade irovärdigheien avsovjetiskt slöd för araberna, och en verklig fred skulle göra araberna mindreberoende av . beslående spänningslill-stånd däremot kunde ge Sovjetmöjligheter alt etablera sig i Mellersta Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Östern och dessutom gelandet en bas för nya utrikespolitiska strävanden. Del är etl märkligt faktumatl den sovjetiska maktställningen i efter hand har krafiigtbeskurits och atl man kan konstatera hur har lyckals uppnå eltbetydande förtroende inom området. Vadaraberna beträffar kan man naturligt hävda atl de med sina storabefolkningssiffror och väldiga ekonomiska resurser har möjlighet attvänta och hoppas pä att skall duka under för de enormapåfrestningarna av ekonomiskt och annat slag. Men förefaller deluppenbart att i arabländerna den uppfattningen mer och mer breder ut sig, attländernas ekonomiska utveckling måste påskyndas och att detta förhindras elleråtminstone försvåras av en forlsalt konflikt. Sverigesuppgift är nog ganska liten i delta sammanhang. Jag har alltid varit kritiskmol del slöd som den förra regeringen i olika sammanhang gav PLO. Dessuppfattning var all det kunde befrämja en fredlig utveckling om man införinternationella fora lät PLO komma lill tals. Men i den mån man kan sesprickor inom PLO och tendenser hos vissa grupper atl avstå frän kravet påIsraels förintande, beror detta enligt min uppfattning ingalunda på alt PLO harfält komma till tals utan pä den poliliska och militärpoliliska utvecklingen,främst inom . Att frän och andra länders sida uttalanågot stöd för PLO när man fortfarande - enligt den avslutade PLO-konferensen- vägrat ändra sina grundläggande målsättningar, påskyndar inte utan försenarsnarare fredsförhandlingar. Jaghar alltså svårt atl instämma i vad i sade, alt maninom PLO är beredd atl nu sluta ell avtal om upprättande av en stat bara påvästbanken. citerade PLO:s "utrikesminister", och hanhämtade citatet från en amerikansk tidning. Men han kunde också ha läst ellcitat av samme man frän del näst senaste numret av tidningen , där detklart sägs atl del inte är fråga om att erkänna . Del kommer vi aldrigall göra, sade han. Och del finns många belägg för del. Man talar alltså härmed litet olika tungor alltefter vad läget kräver.