prot · G009131 · 1976-12-31 00:00:00 — Först talar man om att det ärriksdagens uppgift att fastställa mål och dra upp riktlinjer förregionalpolitiken och att dessutom skall ange vilka metoder som skallanvändas för att nå målen samt anvisa erforderliga penningmedel. Så kommer denunderliga slutsatsen: "Däremot är det inte sak att i dettasammanhang ta ställning till konkreta projekt eller i övrigt detaljprioriterainom de ramar som ställs till förfogande." Menar verkligen den borgerligamajoriteten att den vill frånta möjligheten att ge sin mening tillkänna när det gäller olika orter och regioner? Menar man att inteskall ha en uppfattning om till vilka orter t. ex. industricentra eller annanverksamhet skall förläggas? Eller vad är det egentligen man vill säga meddenna underliga formulering? I varje fall lever inte de borgerligautskottsledamöterna som de lär. Utskottet har genomtillkännagivanden utpekat orter och regioner som varande i behov av särskiltstöd. Närdet gäller industricentra prioriterades Ange och vid fjolåretsbeslut, kommer på utskottets initiativ med bland dem som skall fåstöd för att bygga kommunala industrilokaler. De borgerliga har sannerligenunder årens lopp gottat sig med motioner om detaljprioriteringar, blandat medett och annat konkret projekt. Men vill man avfärda alla motionärerna medatt tala om att inte skall ta ställning till konkreta projekt eller iövrigt detaljprioritera. Jag tycker det är fråga om en kovändning. Jaghar också avgivit en egen reservation till betänkandet, nämligen reservationen7, som behandlar sysselsättningsproblemen i södra delen av län.Utskottet har haft två motioner att ta ställning till när det gäller den regionsom kallas , nämligen motionen 162 av mig och motionen 1265 av i och i , bådafolkpartister. Det förvånar mig något att inte företrädare för de två andraborgerliga partierna ansett det angeläget att agera i denna fråga mot bakgrundav det ytterst be- svärliga läge som råderinom näringslivet i södra , i synnerhet i kommun. 1s-motionen har vi yrkat på att regionalpolitiskt stöd även i fortsättningenskall utgå till Boråsregionen, att ävenlokaliseringsbidrag skall kunna utgå på samma villkor som inom stödområdet ochatt företagsetableringar skall främjas genom s. k. lokaliseringspåverkan. Äveni folkpartimotionen krävs att lokaliseringsbidrag skall kunna utgå, och bådamotionerna bygger på det förslag som framlagts av och som alltsåföreträdare för samtliga partier som är representerade i ställtsig bakom, liksom också fackliga organisationer, företrädare för kommunerna m.fl. Utskottethar besvarat motionerna genom att hänvisa till propositionen om stödåtgärderför tekoindustrin och säger att förslaget om temporära stödområden kan bli avdirekt betydelse för den aktuella regionen. Men som vi alla har varit överensom i utskottet erbjuder förslaget i propositionen 105 endast kortsiktigalösningar av tekoindustrins problem. Alla är överens om att det kommer att skeen fortsatt nedgång inom branschen. Attregeringsförslaget om temporära stödområden skulle vara någon tröst isammanhanget kan jag inte heller förstå. Jag vill återigen påminna om att utskottetliksom i går har slagit fast, att det närmast rör sig om enformalisering av vad som redan tillämpats sedan beslutet om regionalpolitisktstöd trädde i kraft . Boråsregionen har kommit i åtnjutande av sådant stödsedan mitten av , men de insatserna har tyvärr inte räckt till föratt stoppa en fortsatt negativ utveckling av sysselsättningen i regionen. Detär ju av den anledningen som och vi motionärer kräver att intebara lån utan också bidrag bör kunna utgå till företag som vill etableraverksamhet i . Industriministernhar uttryckligen vid ett besök i deklarerat, att han inte kan tänka sigatt bidrag skall kunna komma i fråga. Däremot har ekonomiministern vid ettvästsvenskt besök förklarat att han anser att situationen i är såprekär att regeringen får överväga alldeles speciella insatser. vet jag interiktigt på vilken av dessa herrar man kan lita mest. Det har ju påståtts kan lita på och , men det är ju onekligen herrÄsling som har bollen i detta sammanhang. Jag har stor förståelse för den rad av problem som dras fram i många avmotionerna. Vi känner Göteborgsproblemen. Vi vet att man står inför en mycketsvår strukturförändring på de orter som drabbats av varvskrisen. harsina problem liksom sydöstra över huvud taget, och Norrlandsproblemenkänner vi väl till. Men jag vågar ändå påstå att den textilkris som gått framöver Boråsregionen och som sprider sig i allt snabbare takt innebär att denregionen och dess befolkning drabbats särskilt hårt. Vi har i motionernaredovisat en rad siffror som bekräftar detta. Enbart inom kommunhar antalet anställda inom tekoindustrin minskat med 6 000 sedan1970. Enligt prognos skall ytterligare 7 000 tekojobb försvinnafram till 1980. I själva verket torde det gå snabbare än vad denna prognosutvisar. Det har vi kommit underfund med genom de varselsiffror som finns ochgenom de ständigt återkommande konkurserna. Nuhar man i stor utsträckning klarat detta, som man brukar uttrycka det, genomnaturlig avgång. Enbart inom i har vi haft en naturlig avgång på 1200 personer . Det är kanske denna naturliga avgång som gör det såbesvärligt för oss. Det skulle naturligtvis väcka mycket större uppmärksamhetom några företag med tillsammans 1 200 anställda hade lagt ned verksamheten påen gång, men det är i stället en rad små företag som har dött - jag vet inte omman skall kalla det en död i skönhet. Detär mot denna bakgrund som vi anser att åtgärder måste sättas in mycket snabbt.Om bidrag också kunde utgå till nylokaliserad industri, skulle vi komma i ettbetydligt bättre läge. I detta sammanhang vill jag också peka på att det finnsmedel att ta i anspråk, eftersom har gått av den ramperiod som sträckersig men endast två femtedelar av pengarna har tagits ianspråk. Av bidragspengarna har mindre än hälften tagits i anspråk. Meddet anförda, herr talman, ber jag att få yrka bifall till reservationen 7,vilket också innebär bifall till motionen 162 av mig själv och till motionen 1265 av herrar i och i Alingsås.Jag ber också att få yrka bifall till reservationerna 1-6. () kortgenmäle: Får jag först säga beträffande det som sist var inne på,nämligen reservationen 7, att även samtliga hennes egna partikamrater-utom honsjälv-står på utskottsmajoritetens sida. Därför finns det ingen anledning förmig att mera kommentera detta. FruHörnlund var inne på frågan om vad utskottsmajoriteten menar med det som anförspå s. 18 i betänkandet, där vi säger att inte i detalj skall gå inoch reglera i alla frågor. Jag har i mitt första anförande försökt säga att detär just här den stora skillnaden ligger - och även verkar bestå - mellanutskottsmajoritelen och de socialdemokratiska reservanterna. Här går enskiljelinje, där ni vill behålla den centrala planeringen och styrningen sålångt som möjligt, medan utskottsmajoriteten säger att vi skall överlåta såmycket som möjligt av detta på länsorganen. Detta är den stora skillnadenmellan våra uppfattningar; det är helt riktigt som här har sagt,att vi går skilda vägar. Fårjag sedan säga beträffande reservationen 1 att jag har svårt att följa fruHörnlunds argumentering. Ni säger i reservationen att ni vill ha vida ramar ochflexibilitet när det gäller planeringen. Men säger ni - i sammareservation - att ni vill ha ett fast tak. Det går inte ihop. Nej, jag måstesäga ätt detta är väldigt svårt för er - det kommer ni inte ur! Jag skullevilja ge ett gott råd till : Försök att sluta upp med att förklarahur ni har råkat in i den här förvirringen i reservation 1! Ju mer niförklarar, desto värre blir det. FruHÖRNLUND (s) kort genmäle: Det vore bättre om förklarade hur han skall få tillstånd den väldiga befolkningsomflyttningen med 85 000 personer - alltså enökning med 85 000 personer i skogslänen - och att han också talade om vad detär för slags arbeten som man tänker erbjuda människorna i skogslänen. HerrStridsman har försökt göra gällande dels att män har genomfört en stor reformbeträffande befolkningsramarna, dels att vad man gjort egentligen inte innebärnågonting nytt. Det intressanta är att som man talar om att det harhänt någonting alldeles nytt i inriktningen av regionalpolitiken påstår man attdet egentligen inte är några flxerade tal som man strävar efter att uppnå. Närdet gäller vad som står på s. 18 för ett fantastiskt intressantresonemang: han vill ta bort beslutsfunktioner! skullealltså inte ha rättighet att bestämma om regionalpolitiken utom för att angevissa ramar! Det var sannerligen intressant att få veta. Också när det gällerdecentraliseringen har man visat en synnerligen folklig inställning: man harnämligen sparkat ut facket -som ändå representerar de breda folkgrupperna - urlänsstyrelserna, så dessa grupper kommer inte att få någon möjlighet att deltai denna planering i fortsättningen. () kortgenmäle: Låt mig säga till att det bara är att läsa innantill på s.18, där vi säger att det är uppgift att fastställa mål och dra uppriktlinjer för regionalpolitiken. Men att / detalj reglera den är vad vi vändeross emot, och det är där den stora skillnaden finns mellan oss, som företräderutskottsmajorileten, och de socialdemokratiska reservanterna. Vi menar att vihär har fått en annan planeringsinriktning. Vi överlåter mer och mer på deorgan som finns på länsplanet. Ettbra knep, , när man inte kan svara på en fråga är givetvis attställa flera frågor. Men just när det gäller reservationen 1 ochbefolkningsramarna bevisar inlägg ytterligare att ni inte kanförklara de helt oförenliga ståndpunkterna att i samma reservation förstbegära vida befolkningsramar och i nästa andetag kräva fasta befolkningstal.Hur går det ihop? Det kan ni inte förklara. FruHÖRNLUND (s),kort genmäle: Det är intressant alt gör frågan om vad som stårpås. 18till något slags huvudnummer. I utskottet värdet faktiskt så, att hade viaccepterat resten av den text som finns i sammanhanget. så hade de borgerligavarit villiga att ta bort just den här meningen som vi diskuterar. Närdet gäller befolkningsramarna kan inte komma ifrån en sak,nämligen att ni har varit ute och talat om att här har det hänt någontingalldeles nytt, här har vi fått en helt annan inriktning i fråga om ramarna.Ändå försöker göra gällande att det egentligen inte har skettnågonting nytt när det gäller ramarna. Jag förstår inte vad man har gjort påden borgerliga sidan, eftersom man tydligen inte själv vet vad frågan gäller. 1977 är ett mellanår från regionalpolitisk synpunkt. I december 1976fattade viktiga beslut om regionalpolitikens framtida inriktning, ochvåren 1978 löper nuvarande femårsperiod ut och har återigen att taställning till del regionalpolitiska stödets omfattning. Avstor betydelse för den framtida regionalpolitiken är det utredningsarbete sombedrivs inom ramen för sysselsättningsutredningen samt det fortsatta ochfördjupade länsplaneringsarbete varom länen fått direktiv av regeringen. Urdetta planerings- och utredningsarbete skall riktlinjerna för en nyregionalpolitik växa fram - en regionalpolitik med mindre av centralistiskstyrning och mer av regionalt och lokalt självbestämmande. måstesjälvfallet dra upp ramar och riktlinjer för verksamheten, men inom dessaramar skall så mycket som möjligt av de regionalpolitiska besluten fattas ilänsdemokratisk ordning. Det är de berörda själva ute i länen som bäst kännersina problem. Ettområde som måste få ökad uppmärksamhet i det regionalpolitiska arbetet är denoffentliga sektorn. Regionalpolitiken har hittintills haft sin tyngdpunkt i attfrämja en spridd lokalisering av det enskilda näringslivet, mensysselsättningstillfällena i näringslivet minskar medan de ökar i statlig,och landstingskommunal verksamhet. Skall de regionalpolitiska målenuppnås, är det helt nödvändigt att den offentliga sektorn gör vad den kan föratt decentralisera sin verksamhet. Undervåren har företagskriserna duggat tätt. Så besvärligt som näringslivet har deti alla delar av vårt land vore det befogat att föra hela till det inrestödområdet. De motioner som behandlas i arbetsmarknadsutskottets belänkandenr 23 avspeglar detta förhållande. Motionerna pläderar för insatser i Malmöhuslän, i län, i och på , i län, i Göteborgsoch län, i , i , i . När detgäller de mera traditionella stödområdeslänen är det bara , Jämtlandoch som låtit höra av sig. Vårekonomi och vårt näringsliv befinner sig i kris, och det finns ingen anledningatt dölja allvaret i situationen. Vi har väl en gemensam uppfattning iutskottet att det är endast om vi får en positiv utveckling i hela näringslivetoch i hela vårt land som förutsättningarna är gynn- samma för ettförverkligande av de regionalpolitiska målen. Det är i receptet på de åtgärdersom behövs som det skiljer sig. Socialdemokraterna behåller sin tilltro tilladministrativa styrmedel och byråkrati. I två reservationer begär man etableringskontrolloch representation i styrelser hos företag som får lokaliseringsstöd.Jag vet inte om dessa två åtgärder skulle ge oss fiera lönsamma mindre ochmedelstora företag. annan reservation kräver man en omläggning av regeringens allmännaekonomiska politik, men man säger inte hur den skall läggas om. Är intesocialdemokraterna ense med regeringen om de massiva arbetsmarknadspolitiskasatsningarna för att trygga sysselsättningen? 75 000 personer utbildas nu medhjälp av 25-kronan. Det är ett exempel. Vill man inte satsa på industrin ellersöka få balans i-de utrikes betalningarna? Socialdemokraternatar skäppan så full när de skall kritisera regeringen att de motsäger sigsjälva. Politiken ligger på "kollisionskurs med de fackliga organisationerna",heter det ju, och regeringen går i SAF:s och näringslivets ledband. Är det intedå en smula besynnerligt att denna näringslivets regering också lyckatsförstöra förtroendet inom näringslivet? Så står det faktiskt i reservationen 6till detta betänkande. "Förtroendet inom näringslivet har minskat",menar socialdemokraterna. Verkligheten är nog snarare den, herr talman, attefter av socialdemokratisk s. k. aktiv näringspolitik står det illatill med såväl den statliga som den enskilda företagsamheten. Tillslut några ord om de omdebatterade planeringsramarna. har lämnatkammaren, men det vore frestande att tolka inlägg omplaneringsramarna på så sätt, att man i socialdemokratiskt styrda landsting ochkommuner nu kommer att planera efler fasta befolkningstal, eftersomsocialdemokraterna envisas med att vilja uppfatta beslut på detsättet, medan man i borgerligt styrda kommuner kommer att ha en mer flexibelplanering på det sätt som avsett och som finns uttryckt iförordningen SFS 1977:2. () kortgenmäle: När det gäller den massiva insatsen för att skapa arbete är vi överensmed regeringen. Men vi föreslår ytterligare åtgärder, fru , och det ärde insatserna ni inte vill göra, t. ex. när det gäller en utbyggnad avarbetsförmedlingarna. Sedanmenar fru att vi säger för mycket i vår reservation, där vi angerdels att regeringen är på kollisionskurs med löntagarna, dels att företagarnahar mist förtroendet för regeringen. Ja, men dessa saker hänger ju ihop. Jagbegriper fullständigt företagarna, och jag nämnde den här ryckigheten somfinns t. ex. när det gäller energipolitiken. Hur skall ni kunna garantera attindustrin får den energi som den behöver när ni inte har något gemensamtprogram för en så viktig sak? Jag känner till företagare, fru , som inte vågar satsa på grund av att de är rädda för delsatt inte få energi, dels att energin kommer upp i ett sådant kostnadsläge attde inte klarar den utländska konkurrensen. Denna kris inom näringslivet är inteett resultat av de höga kostnaderna för arbetslöner. Den har också samband medenergipriserna, råvarupriserna och en massa sådant, där ni har styrt självainom näringslivet. Det är detta som är orsaken, och det är där som regeringeninte tar de initiativ som behövs. Jag har ställt frågor om hur ni skall klaradet här och bett er ge något konkret exempel på del, så au vi kan få en riktigregionalpolitik. () kortgenmäle: svarar inte på min fråga om vilken alternativ ekonomiskpolitik socialdemokraterna tänker föra. Det måste jag uppfatta så, att det ärden socialdemokratiska politik som har förts under den senaste tioårsperiodensom skall fortsätta och att man således kommer att fortsätta med dennäringspolitik som man tidigare fört. 1 det sammanhanget vill jag påminna herrFagerlund om sådana begrepp som Tjorven, 80 och skidfabriken iHaparanda, Jag är tveksam om man skall se dem som exempel på positiva insatserför en regionalpolitisk balans. HerrFAGERLUND (s) kort genmäle: Om vi skall bedriva en regionalpolitik i det här landet, då måste viräkna med att uppleva misslyckanden inom vissa områden. Vi har ju fått gå utoch försöka ragga företag, eftersom den enskilda sektorn svek hela ,och det är på grund av de statliga insatserna vi har fått möjligheter att klaradet. Ak upp till , fru , och fråga om man där uppe inte hadevelat ha de statliga insatser som gjorts för att klara näringslivet! Fruaf säger vidare att vi i fråga om näringspolitik och ekonomisk politikendast vill fullfölja det vi har gjort , och då villjag svara: Vi kan flytta tillbaka ännu längre i tiden! Så sent som år 1976ansåg att fört den bästa ekonomiska politiken inom helaOECD-området. säger man att den nuvarande regeringens politik kommer attskapa oerhörda problem för . Där har vi skillnaden! Lyssnaäven på internationella organ! FruAF () kort genmäle: Det är känt att lyssnar på vad en sittande regering har att säga,och socialdemokraterna sade naturligtvis och ivalrörelsen att de var världsbäst. Men har vi fått en ny regering som tyckeratt det är riktigare att beskriva läget på ett mera verklighetsbetonat sätt ochtala om att det nu är nödvändigt med av återhållsamhet och satsning påvårt näringsliv. i (s): i sydöstra har följt denregionalpolitiska utvecklingen i och inom den region som vi verkar i.Vissa undersökningar har gjorts, och de påvisar flera allvarliga brister.Undersökningarna ligger till grund för motionerna 409 och 311. Motionen 311 tarupp införandet av etableringskontroll. Detta följs sedan upp i reservationen 2. Vihar bedömt möjligheterna att styra den regionalpolitiska utvecklingen i landetsom mycket små, om man inte inför etableringskontroll. Försök medregionalpolitisk styrning har gjorts på olika sätt, bl. a. genom det s. k.samrådet, men har de givit mycket dåligt resultat. Vi har kommit enbra bit på väg genom lån, bidrag osv., dvs. vi har använt moroten. Men enligtvår uppfattning räcker inte detta. Företagen kommer att bli större och större.De kommer dess värre också att bli färre. Det innebär att de kommer att fåstörre betydelse för en regions balans. Av den anledningen måste vi fåmöjlighet att styra utvecklingen när det gäller företagsetablering, nedläggningm. m. på det sätt som diskuterades i går. För dagen kan jag acceptera denlösning som skisserats i reservationen 2. Idet här sammanhanget vill jag återkomma något till den diskussion som herrStridsman förde. Han säger att regionalpolitiken har en merdecentralistisk inriktning numera, och att det först nu sker en förändring. Vihar fått en helt ny inriktning av regionalpolitiken. Vad är det här förnågonting? Jo, det är oändliga fraser, som man uttalar utan att hanågon som helst täckning. Jag skulle vilja säga: Upp till bevis, herrStridsman. På vad sätt har vi fått en mer decentraliserad regionalpolitik? HerrFagerlund ställde frågan och fick aldrig något svar. Jo, han fick det svaretatt man har beslutat att landstingen skall ta över länsstyrelsernasbeslutanderätt. Man skall avskaffa länsstyrelserna! 1 det sammanhanget harcenterpartiet och den nu sittande regeringen medverkat till attfackföreningsrörelsen har sparkats ut från länsstyrelserna. Vi har sparkats utur högskolans regionalstyrelser och mist representationen där. Vidare är manpå väg att plocka bort oss ur företagareföreningarna. Och jag förmodar att detkommer ytterligare steg i den riktningen. För bara tycktecenterpartiet som fackföreningsrörelsen och LO. Det gör man inte . Menange då medlen, . Ni vill inte ha etableringskontroll. Hur skallni då klara bl. a. de befolkningsramar i som efterlyste- i , där ni skall tillskapa 85 000 nya arbetstillfällen? Vilka medelskall ni ta till det? HerrStridsman konstaterar att möjligheterna att resa med allmännakommunikationsmedel är dåliga. Frågan om allmänna kommunikationsmedel tog manupp i valrörelsen hemma i mitt län, och där lovade man att man snabbt skullejustera felaktigheterna bara man fick makten. Man har fått makten , såväl iregeringen som i och i min hemkommun, men, , det harinte blivit bättre i detta avseende. Det har heller inte skettnågon decentralisering på något annat sätt än det som själv togupp och som jag påtalade. Så länge ni inte anvisar medel, , ochanger kostnaderna för den här decentraliseringen som ni är ute efter och talarför - så länge får ni finna er i att ert tal uppfattas som bara svammel. Det äroändliga fraser och ni avser inte att genomföra det ni talar om - och kan överhuvud taget inte göra del. I motionen 409 har jag och några medmolionärer påtalat behovet avregionalpolitiska insatser i sydöstra . Den gäller det verksamhetsområdeLO-distriktet har, nämligen Golland, län och . Molionskravenföljs upp i reservationen 8. Utskottethar i och för sig haft förståelse för situationen i de här länen. Problemen ärutförligt behandlade i utskottets betänkande, och man skriver att utskottetdelar motionärernas uppfattning att det finns behov av fortsattaregionalpolitiska insatser i de tre aktuella länen. Det är gott och väl, mensedan föreslår utskottet naturligtvis ändå avslag på motionen. Detfinns ett par saker i utskottets skrivning som jag skulle vilja korrigera. Utskottetskriver nämligen när det gäller län att det har tillsatts en arbetsgruppmed uppgift att tillföra länet nya sysselsättningstillfällen som kompensationför att F 12 försvinner. Arbetsmarknadsminister har, skriver man, ifebruari sagt att regeringen är beredd att medverka till en förstärkningav den offentliga sektorn i län så långt det är möjligt. Jag tackar fördet - om det nu blir något av detta. Vadförst beträffar F 12-gruppen är dess uppgifi att försöka skaffa kompensationssysselsättningtill kommun - inte till län - motsvarande det antal jobb somförsvinner med F 12:s nedläggning. Det blir alltså ingen förstärkning utan detär bara fråga om kompensation. Ivad sedan gäller arbetsmarknadsminister löfte tror jag av erfarenhetinte mycket på del. 1 höstas före valet stod riksdagsmannen och partiledarenAhlmark på och lovade att bara det blev en borgerlig regeringså skulle F 12 bibehållas. Det var han för all del inte ensam om. Vadblev det av detta löfte? Ja, både arbetsmarknadsminister ochförsvarsminister svek när frågan avgjordes här i . Vi är intebetjänta av sådana löften. Beträffandeutlokaliseringen av vissa delar av till konstaterar utskottetatt verket inte fullföljt utskottets och beslut. Utskottet fastslåratt hanterat frågan på annat sätt än vad riksdagsbeslutet innebar.Min fråga till utskottets talesman och även regeringen blir därför: Är detriksdagen eller de olika verksledningarna som är högsta beslutande instans häri landet? beslut skall verkställas av regeringen. Jag efterlyser denverkställigheten. Borde f ö. inte utskottetha uttryckt en mening om att man förutsätter att utskottets ochriksdagens tidigare beslut skall fullföljas? Reservationen 8 uttrycker dennaförutsättning. BeträffandeBlekinge skriver utskottet och hänvisar till att regeringen enligtarbetsmarknadsminister vidtagit en rad åtgärder och är beredd tillytterligare insatser för att förbättra sysselsättningen i länet. Ja,det har blivit en del tillfälliga lösningar sedan fackföreningsfolket kommitmed kraftiga protester och sedan talat om att regeringen borde"slå näven i bordet". var det ju bara ett Nuvarandeinsatser innebär inga långsiktiga lösningar. Eller menar regeringen att jobbennu är räddade vid och i ? Innebär det attsysselsättningen är räddad vid , varvet.