prot · G00943 · 1976-12-31 00:00:00 — Detsamhällsproblem som barn- och ungdomsprosiitutionen utgör måste i alltväsentligt lösas genom andra åtgärder än straffiagstiftning. För alt man skallfå veta vilka åtgärder som behövs, krävs en kartläggning av prostitutionensorsaker, omfattning och karaktär. har uttalat sig för en sådan kartläggning,och som chefen för har meddelat avser regeringen attinom kort tillsätta en utredning med denna uppgift. I utredningens uppdrag börockså ingå en utvärdering av den allmänna ordningsstadgans regler ompornografiska föreställningar. Iavbidan på resultatet av kommitténs arbete måste emellertid insatserna motlonårsprostitutionen intensifieras. Frågan om en förstärkning av polisensresurser behandlas f. n. i inom ramen för det allmännabudgetarbetet. Men det räcker inte med ökade polisingripanden. Det viktigastemåste vara att de sociala myndigheterna och skolan i samarbete med föräldrarnagemensamt tar sig an de bakomliggande problem som driver ut tonåringarna iprostitutionsträsket. Somexempel på vad man kan göra på detta område vill jag nämna . Där harprostitutionen ägnats stor uppmärksamhet från de rättsvårdandemyndigheternas sida. Upprepade ingripanden har skett mot s. k. sexklubbar. Jagvill vidare hänvisa till vad socialministern tidigare framhöll om den utredningsom företagits i . Kartläggningen av prostitutionen där gjordes av enprojektgrupp med företrädare för socialförvaltningen, skallemyndigheten,åklagarmyndigheten, polisen och . Initiativ till liknande åtgärderhar tagits i . Jagförutsätter att myndigheterna även på andra håll i landet ser till att ettsamarbete kommer till stånd och att myndigheterna inriktar sin verksamhet såatt erforderliga resurser kan sättas in för att förhindra att barn och ungdomutnyttjas i prostitution. I det sammanhanget bör åtgärder givetvis också vidtasmot annan brottslighet som har samband med prostitutionen. Jag övergår härefter tillfrågan om barnpornografi. Jagutgår från att med barnpornografi avser pornografiska skriftersom innehåller fotografier av sexuellt umgänge mellan vuxna och barn ellersexuell beröring av barn. Dehandlingar som sålunda avbildas är straffbara i . Den som har sexuelltumgänge med eller sexuellt berör barn ådrar sig ansvar för otukimed barn eller för oiuktigl beteende. Det är enligt min mening ytterstbeklagligt om de värderingar som ligger till grund för dessa paragrafer,nämligen att vi måste skydda våra barn mot att utnyttjas sexuellt, undergrävsav kommersiella intressen som önskar slå Om åtgärder mot pornografi ochprostitution Omåtgärder mot pornografi och prostitution mynt av människorsnyfikenhet på det sexuella området genom att sprida barnpornografi här ilandet. Särskilt upprörande är det naturligtvis att barnpornografin oftaförutsätter att barnet i samband med fotograferingen missbrukas sexuellt. Attbarn utnyttjas i pornografiska framställningar är därför en utveckling sommåste stävjas. Vissa allmänna begränsningar av rätten att sprida pornografiskatryckalster finns i tryckfrihetsförordningen och . Bestämmelsernatar inte direkt sikte på pornografiska bilder av barn. Ibetänkandet Yttrandefrihetens gränser, som kom och som jag själv varitmed om att utarbeta, föreslogs ett bibehållande av vissa begränsningar avyttrande- och tryckfriheten beträffande grovt sedlig-hetssårande elleruppenbart förråande framställningar som kränker den allmänna känslan föranständighet. Som exempel på sådana framställningar angavs bl. a. sexuellaövergrepp mot barn. Begränsningarna skulle i princip gälla alla medier. Regeringenöverväger nu möjligheterna att tillskapa en lagstiftning, som i första hand tarsikte på förbud mot sadistiska framställningar och barnpornografi. I fråga omtryckta skrifter krävs därvid en ändring av tryckfrihetsförordningen. Jag vill tacka justitieministern för svaret på min interpellation. Jagvill också tacka på vägnar för svaret på hans fråga. HerrÄngström är förhindrad att ta del av svaret. Detutförliga svaret innehåller många positiva uppgifter och synpunkter som jag ärmycket tacksam för. Anledningentill all jag tagit upp frågan är att opinionen mot det sexuella barbariet ökatstarkt bara på . Delta ser jag som ett hälsotecken och envälkommen tillnyktring, när man nu ställs inför frukterna av 1960-taletsnormlösa sexualfilosofi. Denna har skjutils i sank. Därtill harlillskyndarna i flera fall varit kloka nog all offentligt erkänna sina misstag. Denframväxande opinionen kommer från skilda håll, och det är dess styrka. Flera avförslagen från sexualbrottsutredningen väckte en spontan och stark opinion bådei pressen och genom upprop. Jag har svårt alt tänka mig att denna utredning ioförändrat skick skall kunna ligga till grund för förslag till . behandlar den oroande utvecklingen - särskilt bör nämnas Bordeller iSverige av - och sociala myndigheter, som ser problemen växa sigöver huvudet, har reagerat. sociala centralnämnd fungerar som en kraftigväckarklocka genom utredningen affärer, till vilken justitieministernhar hänvisat i sitt svar. Den utredningen bör tas som en utmaning av övrigastörre kommuner i vårt land som berörs av dessa problem. Främst adresserar jagden ulmaningen till myndigheterna i . Justitieministern antyder attinitiativ i den riktningen har tagits. Men vad innebär det? Kommer man att göra enmotsvarande utredning av samma omfattning och att skriva en "svartbok"som i ? I så fall är del bra. Den varning somStockholms socialborgarråd riktat till hotell ochrestauranger, att deras spriträttigheterriskerar att bli indragna om inte ägarnagör rent med prostitutionen inomderas lokaler, är välkommen. Men åtgärden räcker inte. Massmedia har ocksåreagerat på ett entydigt sätt. TV-programmet om pornografin och tonårsprostitutionen fick många att spärraupp ögonen inför en delvis okändmen skrämmande verklighet. Programmet har fått en effekt som lett till ökad uppmärksamhetfrån politiker och myndigheter. Vad som särskiltkommit i rampljuset är den tilltagande prostitutionen, ialldeles särskild grad barnprostitutionen,samt koppleriet i olika former. I släptåg följer brottsamt allsköns litterärt dravel med våld,sadism och barnutnyttjande. Det allvarliga äratt det mesta av det här är brott mot svensk lag, men ändå inte beivras. Justitieministern bekräftar i sitt svar "att innehåller bestämmelser,som i och för sig ger ett godtagbart straffrättsligt skydd mot alt våra tonåringardras in i denna hantering". "Dras in i" ärett riktigt uttryck. Därför måste samhällets åtgärder främstsättas in mot förförarna. Densvagare parten skall skyddas och stödjasoch inte straffas. Mot bakgrund av denna auktoritativa uppgift från justitieministern är det häpnadsväckande att domstolarna synes utveckla rättspraxis med utgångspunkti alt människorna i praktiken accepterarden koppleriverksamhet som följer iprostitutionens spår. I sociala centralnämndsbok affärer redovisas bl. a. ett fall där högstadomstolen sänkte straffet i ett kopplerimål mot en sexklubbsägare i . Man hävdar att HD vid bedömningen av fallet gått på sexualbrottsutredningens linje, som bl. a. vill sänka straffskalorna för koppleri. Det är allvarligt om domstolsväsendet påskyndaren oönskad utveckling, genom all i förväg tillämpa förslag från en utredning som befinner sig endast på remisstadiel - en utredning som därtill, som jag tidigare nämnt, väckten sådan opinion alt dess förslag måstebetraktas som till stora delar förkastade ochinte möjliga att föra fram till lagstiftning. Justitieministerns klarläggande häri dag borde förhoppningsvis sätta stopp förden eftergivenhet som jag antytt. Bestämmelserna i omkoppleri säger att man kan åtala personer som bereder sig på prostitution genom att ställa lokaler till förfogande, förmedlar kontakter eller på annat sättfrämjar verksamheten. Polisen harenligt min mening tillräckliga insikter i vad som försiggårinom den här branschen för att begränsaverksamheten. Läser man dessutom det skakandeaktstycke Svarta affärer utgör, så finner manalt koppleriverksamhelen går att lagfora, även om del fordrar ett långvarigt och resurskrävande arbete från polisens sida. Kretsen av profitörerinom koppleriverksamheten har vidgats allteftersom lagstiftningen ochbevakningen har försvagats. Otn åtgärder mot pornograf och prostitution Om åtgärder mot pornografi ochprostitution bara sutenörerna somlivnär sig på denna verksamhet. De har fått kolleger bland fastighetsägare,hotellägare och sexklubbsinnehavare och inte minst bland alla dem som stårförannonsverksamhelen i porrtidskrifter. Polisen, som ofta känner till dessaförhållanden, bör få resurser att med alla medel komma åt dessa personer ochderas smutsiga hantering. Denökande opinionen har lett till att polisen i enligt gårdagenstidningar tillsatt en ny grupp som skall ägna sig särskilt åtkoppleriet och den övriga brottslighet som följer prostitutionen. Jag frågar omdet är detta justitieministern syftar på i sitt svar när han säger att man inomjustitiedepartementet prövar frågan om en förstärkning av polisens resurser.Vad som hänt är närmast att det skett en omfördelning av befintliga resurser.Jag förutsätter att justitieministern avser en kraftigare resursförstärkning änvad som här anförts. Polisensfrämsta uppgift måste bli att bekämpa brottsligheten kring prostitutionen.Därmed begränsas också prostitutionen som sådan. En angelägen uppgift bordevara att prioritera polisens resurser att inriktas mot barn- ochungdomsprostitution. Viljan att bekämpa prostitutionen och den brottsligaverksamheten i dess spår får inte svikta. Finns denna vilja har myndigheternainom alla områden möjlighet alt gemensamt krympa sektorn för denna brottsligaverksamhet till ett minimum. Ett av bevisen härpå är borgarrådet all hindra en porrbutik från att få nya lokaler. Liknandeförfaringssätt kan tillämpas mot faslighels- och hotellägare som inlåter sig pådenna nedsättande handel med människor som kommit i underläge i samhället. Mennår vi de rätta profitörerna med dessa åtgärder? Gång på gång lär vi signalersom ger en aning om alt pesthärden finns någon annanstans. Och man frågar sig:Vilka styr prostitutionen? Vilka styr narkotikamarknaden ochhäleriverksamheten m. m.? De frågor som ställde i sinhörnarlikel i i går kan inte förklinga ohörda. Jag vet inte omjustitieministern är beredd att svara , men jag vill ändå läsa upp någraav de frågor som ställdes i den artikeln. "Varföringriper inte polisen mot den organiserade bordellverksam-heien på vårastorhotell? Vadär anledningen till att bordeller, sexklubbar och spelklubbar där narkotikahandel förekommer tillåts fortsätta sin uppenbart kriminella verksamhet?- Kommeravslöjanden om polisbefäls fastighetsaffärer med sexklubbar och det vänskapliga förhållandet mellan poliskåren och sexbordellbran- schen (i form av generella fria inträden och andra förmåner) att föranleda några åtgärder- ?" "Viär många som arbetat med narkotikafrågor som undrar när de 'hårda tagen" skall riktas mot de framgångsrika finansgenierna, de unga affärslejon och advokater som skor sig på prostitution, narkotika, spel och lästighetsaflärer . Del är ju de som är själva motorn i nar- Numerasaluförs prostituerades tjänster även genom annonser i vissa porrtidskrifter.Här förekommer också barnprostitution. Botlenmärket nås när fäder bjuder utsina minderåriga barn. Jag vill direkt fråga justitieministern; Faller sådanannonsering under kopplerilagen? Om inte, vilka möjligheter till lagändringfinns för att kriminalisera denna verksamhet? Altnågot har gått snett i samhällsutvecklingen visar den tilltagande ungdoms- ochbarnprostitutionen. Hur kan det komma sig att unga filekor prostituerar sig -till en början kanske tillfälligt - för att skaffa sig kläder och prylar? Härskulle jag önska att både socialministern och utbildningsministern deltog idebatten. Samhället och föräldrarna har misslyckats när en av människansfinaste tillgångar har devalverats till valuta för att skaffa sig detkommersialiserade samhällets slatusprylar. Innan lonårsfiickor hamnar i ensådan situation har de av andra fråntagits eller aldrig fått del av någraetiska normer. Och där någonstans ligger grundfelet till den utveckling somförskräcker oss . Med den allmänna sekulariseringen har man rivit bort deetiska normer som byggde på det kristna kärleksbudet. Inget nytt normsystem harförts in, med påföljd' att de unga som inte själva skaffat sig ett livsmållever i andligt vakuum och andligt fattigdomstillstånd. Detta sagt som försvarför dem som det gått snett för och som vj är skyldiga alt hjälpa . Detfinns ännu ett område som kräver uppmärksamhet i sammanhanget. Utan denöverflödande tidnings- och skriftfloran av pornografiska alster skulle denutveckling jag påtalat inte fått sådan omfattning som den har . Dit höräven dagstidningarnas annonser om sexklubbarnas verksamhet. Winqvistutnämner i sin bok massmedia till prostitutionens marknadsförare. Han menaratt annonseringen för sexklubbar och poserings-ateljéer är en av de viktigasteförutsättningarna för att könsbranschen ökat så kraftigt . ÄvenWinqvist anser, liksom jag tidigare anfört beträffande vissa annonser, altartiklarna i vissa veckotidningar - framför allt och -borde utgöra underlag för åtal mot utgivarna enligt kopplerilagen. Här vill jagställa ytterligare en fråga: Vad säger justitieministern om detta? Jagtar upp detta bl. a. i anslutning till fråga angåendebarnpornografin. Särskilt noterar jag justitieministerns förtrytelse över attkommersiella intressen slår mynt av människors nyfikenhet - jag vill tillfogasjukliga intresse - på del sexuella området genom att sprida barnpornografi ivårt land. Därtill kommer, som justitieministern påpekar, att barnet missbrukassexuellt och därmed torde ta skada som kan få livslång varaktighet. Debegränsningar som finns för spridande av pornografisk skriftärotillräckliga,ochjag tar statsrådels uttalandeom att utvecklingen måstestävjas som ett löfte om ati en översyn är att vänta även på detta område. Kanden översynen komma till stånd myckel snart? Om åtgärder mot pornografi ochprostitution Om åtgärder mot pornografi ochprostitution Fårvi inte en sådan begränsning, kommer utvecklingen att gå snett. sprids 8miljoner pornografiska lidningar i vårt land - svenskproducerade.Därtill kommer mellan 500 och 600 regelbundet utgivna pornografiska tidningarsom producerats i utlandet. Upplagorna anses uppgå till ca 1 000 exemplar pernummer. En försiktig uppskattning pekar på ca 3 miljoner importerade tidningar,alltså totalt ca 11 miljoner pornografiska tidningar . Bland deimporterade tidningarna återfinns de med barnpornografiska ochsadistpornografiska inslag. Några säkra uppgifter om antalet har inte kunnatinhämtas eftersom importföretagen inte vill avslöja något om sitt smutsigahantverk. Dentotala omsättningen av pornografiska tidningar kan uppskattas till 150-200milj. Detta visar omfattningen av dessa affärer. Svenskaförläggare som , och förhoppningsvisHson Produktion borde se sitt ansvar och sluta delta i denna förnedrandemarknad. Slutligen,herr talman! Kampen mot koppleri i alla former och kampen mot prostitution börses som ett led i kampen för jämställdhet mellan könen. Är det inte något avett hån alt medan kampen för jämställdhet mellan män och kvinnor under1970-talet gjort stora framsteg, så har allt fier kvinnor ochdäribland en starkt ökande andel unga flickor och barn dragits in i en marknadsom utplånar deras egenvärde? Och denna marknad styrs i huvudsak avpenningtörstande män. Samhället kan inte freda sig med mindre än att resursersätts in på olika områden för att siävja denna för den enskilda individen ochför samhället olyckliga utveckling. i (c): Jag vill till statsrådet och chefen för framföraett lack för svaret på min interpellation. Allra först vill jag erinra om attvi sidan här i diskuterade frågan om att begränsaporrklubbarnas verksamhet i anledning av bl. a. en motion från , där hon krävde att skulle besluta om en ändring av gällandeordningsstadga, innebärande att offentliga samlagsscener blir förbjudna påsexklubbarna. hävdade att genom denna ändring är det första stegettaget i en sanering av denna bransch. Ävenom motion inte helt bifölls, kan det ändock konstateras attriksdagsmajoriteten var helt enig om att det gäller att komma till rätta medden osunda profitverksamhel som sexklubbarna utgör i dagens samhälle. Sedanden debatten fördes i har allmänheten genom massmedia gjortsunderkunnig om den brutala verksamhet som bedrivs inom porr- ochprosiiiuiionsbranscherna. I långa stycken har vi här i landet nära nog skrutitmed den s. k. sexuella frigjordheten. släpptesporrlitteraturen fri genom en lagstiftning som i och för sig var omstridd. Detfanns förutseende människor som redan då ställde sig frågan vad detta kunderesultera i. Själva porrlitteraturen innebär en nära nog total exploatering avkvinnor, vilket i olika sammanhang påtalats. Det är förvånande att någrakrafttag ännu inte gjorts mot denna utveckling. har vi fått veta attexploateringen gäller också barn . De exploateras inte bara itidskrifter av tvivelaktig karaktär. Dessa barn förekommer också allt oftareoch i större utsträckning inom prostitutionen. Vadvi nu fått veta är att kvinnor och små filekor gjorts till en handelsvara avstora mått. Detta bygger utan tvivel till stor del på den utbredda porr sommed lagens välsignelse får förekomma i vårt land. I dess spår utspelas tragediermed utomordentligt svåra konsekvenser. Spelhålor och sexklubbar växer upp somsvampar ur jorden, och polisen står maktlös - enligt egen utsago. Ja,polisen säger sig sakna resurser. Det är någonting som jag inte kan avgöra, menom så är förhållandet, varför då inte slå larm från polisens sida? Om så harskett, har det i varje fall inte kommit till vare sig beslutsfattarnas ellerallmänhetens kännedom. Här behövs kraftåtgärder för att komma till rätta medprostitutionen i dess olika former, sexklubbarna och spelhålorna. Ty i skugganav spelhålorna - det är inte helt obekant - existerar också prostitutionen.Denna har vuxit till en storindustri, vars förgreningar sträcker sig till allaillegala och mer eller mindre legala områden. Kvinnorhar slagit larm tidigare om den utbredda porrindustrin, där exploateringen intelängre känner några gränser. Under frigjordhetens täckmantel får detta utspelasi vårt samhälle utan ingripanden. Ett stort antal mindre nogräknade personerhar här också sett en lukrativ källa att ösa svarta pengar ur, pengar som ickeblir föremål för någon form av beskattning. Hur många hundratals miljonerkronor är del icke som undandras från beskattning av dem som bedriver dennaosunda, vidriga och samhällsfarliga verksamhet. Dennabrottsliga verksamhet kan inte längre få fortsätta, och vi kan inte längre sompolitiker stillatigande finna oss i all åtgärder mot den avvisas medmotiveringar som att polisen och andra myndigheter saknar resurser härför. Jagvill fråga justitieministern: det riktigt att polisen saknar de resurser somden anser sig behöva för att kunna komma till rätta med denna osundaverksamhet? Kommersialiseringeninom porr- och prostitulionsindustrin måste angripas genom, som jag framhöll imin interpellation, skärpt lagstiftning. Men, herr talman och herrjustitieminister, sedan jag väckt min interpellation har jag mer och merkommit till den uppfattningen, att vår lagstiftning är sådan att åtgärder bordei större utsträckning än nu kunna sättas in mot den verksamhet som det här ärfråga om. Närdet gäller prostitutionen bland barn och ungdom fr;imhåller justitieministernatt innehåller bestämmelser som i och för sig ger ett godtagbartstraffrättsligt skydd mot alt våra barn och tonåringar dras in i dennahantering. Det är straffbart att förmedla kontakt mellan Omåtgärder mot pornograf och prostitution Om åtgärder mot pornografi ochprostitution prostituerad och kund -det är straffbart som främjande av otuki. Kunden kan också i vissa fallstraffas. Somjag redan sagt har jag, sedan jag väckte min interpellation och efter det attjag tagit del av justitieministerns svar, kommit till insikt om att man redanmed gällande lagbestämmelser har möjlighet att till viss del komma till rättamed den osunda verksamhet som det är fråga om. En skärpning av vår lagstiftningkanske ändå kan vara motiverad, inte minst - det vill jag understryka - medhänsyn till den industrialisering av sexualiteten som förekommer och där t. o.m. Jag medger gärna att problemet med barn- ochungdomsprosiitutionen inte löses, som justitieministern så riktigt framhålleri sitt svar, genom enbart straffrättsliga sanktioner. Här behövs åtgärder pådel sociala området i förebyggande syfte, men måste man försöka kommatill rätta med dem som bedriver denna osunda verksamhet. Delgäller att komma till rätta med alla de hallickar som utnyttjar kvinnor på etthänsynslöst och brutalt sätt. Mot dem menar jag att vi inte skall visa någonsom helst barmhärtighet. Det är inte de stackars kvinnor som av en eller annanorsak blivit tvingade att gå ut på gatan som jag i främsta rummet tänker på närjag talar om strängare straff, ulan det är dem som profilerar på dessa kvinnoroch barn som jag avser. Detsocialt mycket allvarliga är dessutom att prostitutionen i regel är förknippadmed kriminalitet, narkotika, alkohol etc. Delta drabbar hårt de prostituerade,däribland alltså även barn, men bidrar till att de skumma affärsmännen bakomdenna verksamhet kan inhösta allt större summor svarta pengar. Deskumma affärsmän, låt oss kalla dem vid deras rätta namn hallickar, som inhöstarstora penningbelopp på kvinnor som de enligt massmedia utnyttjar hänsynslöst,tillgriper våldsmedel för att fä dessa kvinnor till lydiga redskap i sinahänder. Det lär finnas hallickar som i sitt s. k. stall har uppåt 100 kvinnor,om man får tro tidningsuppgifter. Dessa hallickar är parasiter i samhället,deras verksamhet måste med all kraft bekämpas, inte minst, herrjustitieminister, med hänsyn till den omänskliga, hänsynslösa terror debedriver mot de kvinnor som de utnyttjar i penningsyfte. Jaghar sagt i min interpellation att skolan och hemmen bör engageras i kampen motprostitutionen i alla dess former, Jag anförde vidare att de fruktansvärdauppgifter som vi fått ta del av ter sig skrämmande också för skolmyndigheteroch inte minst för familjer. Hem- och skolaföreningarna, men framför alltskolan borde sätta i gång en upplysningsverksamhet som klargjorde för eleveroch föräldrar utvecklingen och vad den kan innebära för enskilda individer.Skolan kan rimligtvis inte hänvisa till bristande resurser, men det krävs attlärare och annan skolpersonal aktivt engagerar sig för uppgiften. Jagansluter mig helt till justitieministerns uppfattning om nödvändigheten av attvi får veta vilka åtgärder som erfordras, och då är en kartläggning avprostitutionens orsaker, omfattning och karaktär nödvändig. Jag noterar medtillfredsställelse att regeringen har för avsikt att tillsätta enutredning med denna uppgift. Jag hoppas att denna utredning arbetar snabbt, attden får en politisk-parlamentarisk förankring och att i den får ingårepresentanter för hem, skola, socialvården, fackföreningsrörelsen,kvinnoorganisationer, folkrörelser etc. Ävenom denna utredning arbetar skyndsamt så måste på kort sikt åtgärder sättas inför att speciellt komma till rätta med barn- och tonårsprostitutionen. Det kanhär bli fråga om förstärkning av polisens resurser, men det räcker inte - somjustitieministern så riktigt framhåller - med enbart ökade polisingripanden.Del viktigaste måste ändock vara att de sociala myndigheterna och skolan isamarbete med föräldrarna gemensamt tar sig an de bakomliggande problem somdriver ut barn och tonåringar i prostitutionsträsket. Vilka är orsakerna? Är deenbart att de skall skaffa sig prylar? Eller drivs de ut på gatan för att desaknar ömhet och kärlek i hemmet? Det kan vi inte ge svar på . Det måstefinnas många orsaker till all de går ut på gatan och hamnar ihallickarnas garn. Somjag har framhållit är det angeläget alt polisens gemensamma resurserfrämst sätts in mot deni som bedriver koppleri verksamhet eller främjar dylikverksamhet.