prot · G00963 · 1976-12-31 00:00:00 — 8,5 miljarder , För1977 beräknas underskottet av till inemot 12 miljarder.Därmed skulle det ackumulerade bytesbalansunderskoUel sedan1974 vara uppe i . Det är uppenbart atl utvecklingen intekan få fortsätta på detta sätt. Vadär då orsaken till att vårl land kommit i etl så ogynnsamt marknadslägejämförtrned andra länder? Den frågan har besvarats i den här debatten.Orsaken är givetvis att vi inte kunnat sälja så billigt och förmånligt som vårakonkurrentländer. En viktig förklaring till den svaga utvecklingen iexporlvolymen var att de svenska exportpriserna steg snabbare änvärldsmarknadspriserna, vilket ledde till en försämring i konkurrensl;rafienhos svensk industri. Jag vill inte döma någon, men självfallet har bådevinstmarginaler, pålagor på industrin i forrn av arbetsgivaravgifter o. d. ochstora lönestegringar medverkat lill det ogynnsamma konkurrensläget. Stegringeni lönekostnad per producerad enhet, justerad för växelkursulvecklingen, varunder 1975 och 1976 snabbare i än i de viktigaste konkurrentländerna.Jag vill högst ogärna uttala mig om huruvida en lönehöjning varit för storeller för liten, men det kan inte bestridas att löneutvecklingen spelar en storroll också den, då det gäller att bedöma den svenska konkurrensmöjligheten. Jagvill fråga i : Vad är det som orsakat att vi kommit isämre konkurrensläge? Kan man utesluta någon faktor? Kan man säga attlöneutvecklingen inte spelar någon roll? Det skulle vara intressant om herrNilsson i , som har möjlighet att tala med sin organisation, LO, villegöra en analys av vad som har orsakat atl vårt konkurrensläge är så ogynnsamt. i , LO:s ordförande, har sagt alt ingenfinansminister tidigare uttalat sig om utrymmet för lönehöjningar. Han haremellertid fel. Jag skall ta ett par citat från de båda senastesocialdemokratiska finansministrarna. PerEdvin skrev i finansplanen 1955: "Lönlagarna har, lika väl som andramedborgargrupper, ett intresse av att den stabilitet, som uppnåtts i densvenska ekonomin icke förstörs och all icke kostnadsnivån pressas upp i sådangrad att landets internationella konkurrenskraft försämras. Mot denna bakgrundborde det ställa sig naturligt, alt arbetsmarknadens parter underlöneuppgörelserna iakttager stark återhållsamhet samt beaktar sitt ansvar församhällsekonomins jämvikt." I1971 års finansplan skrev näste socialdemokratiske finansminister, , att "denna relativt tillfredsställande prognos kan ställas underförutsättning atl de nu pågående lönerörelserna resulterar i en uppgörelse somär förenlig med stabil samhällsekonomi". Och han fortsatte: " Allaförsök att skaffa sig inkomsiförbättringar utöver vad den ekonomiska tillväxtenger utrymme förär i och för sig meningslösa, då detta föranleder en prisstegringsorn eliminerar vinsten av den för stora löneökningen, eller framtvingarfinanspolitiska korrigeringar." Det är tvåsocialdemokratiska finansministrar som har sagt della. kan då iJärfälla påslå att de inte har sagt någonting om inkomstutvecklingen? Delär inte riksbanksfullmäktige med de socialdemokratiskaledamöternas medgivande också skrev om inkomstpolitiken. Det har visstförekommit från socialdemokratiskt håll vid åtskilliga tillfällen att personeri inflytelserik ställning gått in och talat om inkomstpolitiken. Den statliga utgiftsökningen på 12 miljarder lill 1977 är avungefär samma storleksordning som , och den beror ju tillstor del på automatiska kostnadsökningar och fullföljande av redan fattadebeslut. Det ligger emellertid också i utgiftsökningen fortsatta stimulanser avnäringslivets investeringar och åtgärder för att förhindra en alltför snabblageravveckling. Del bör observeras att omfattande åtgärder vidtas för alttrygga sysselsättningen vid och varven och för alt stödjaandra sviktande branscher, 1977 torde kostnaden för dessa åtgärder uppgå tillöver . Trotsdel stora beloppet är det sålunda inte något anmärkningsvärt iunderbalanseringen, och det är all observera alt socialdemokraterna i sillförslag till justeringar inte egentligen kunnat pruta på utgifterna ulan istället vall atl försvaga näringslivets möjligheter all hävda sig. Delsocialdemokratiska budgetförslaget skulle sannolikt leda lill ökadarbetslöshet, om det genomfördes. Problemet för det svenska näringslivet liggerju, som vi har sagt tidigare, i svårigheterna att hävda sig gentemotullandskonkurrensen. Om man nu gör som socialdemokraterna föreslagit, dvs.lägger ytterligare bördor på näringslivet - ja, då leder det till att svensktnäringsliv får ännu sämre möjligheter alt hävda sig i konkurrensen. Därmed fårvi ytleriigare nedläggningar av förelag och driftsinskränkningar medåtföljande arbetslöshet. Vi kan verkligen vara tacksamma för attsocialdemokraterna nu inte har makten i vårt land, när de föreslär en sådanäventyrlig politik som skulle leda till ytterligare arbetslöshet. Den nuvaranderegeringen har deklarerat atl den kommer att föra en politik för fortsatt högsysselsättning och ämnar vidta de åtgärder som detta kräver med utnyttjande avhela den uppsättning av instrument som kommit till användning under de senasteåren. Detär glädjande atl vi äntligen i årets finansplan fåll en redogörelse för hurmånga som inte är sysselsatta i ordinärt arbete, dvs, både de som är direktarbetslösa och de som bereds arbete genom arbets-vårdande åtgärder. Den somgår på omskolning eller sysselsätts med beredskapsarbete arbetar givelvis, mendet är ett arbete som han inte kan tänka sig fortsätta med . Islutet av 1976 hade sammanlagt 4,7 96 av antalet personer i arbetskraften intefått arbete i den öppna marknaden. De som var direkt arbetslösa utgjorde ca 1,596. Del är självfallel all man i längden inte kan leva över sinatillgångar. Del gäller för den enskilde och del gäller också för ett land.Målet för svensk politik är och förblir full sysselsättning, stabiltpenningvärde, snabb ekonomisk tillväxt, jämnare inkomstfördelning, re- gional balans och jämvikti våra utrikesbetalningar. Det torde råda en bred enighet om dessamålsättningar, men problemet är hur de skall kunna genomföras. Allsocialdemokratin misslyckats med uppgiften framgår av den besvärliga situationman lämnade efter sig vid regeringsskiftet. Det är heller inte tänkbart att ensocialistisk politik skulle ge vårt land en bättre situation, eftersom sådanpolitik misslyckats i så många andra länder där den genomförts. Cenlern trornaturligtvis lika litet på en fri politik av manchesterliberal typ. Del måstefinnas reglerande bestämmelser från samhället om hur den ekonomiska politikenskall få utvecklas. En fullständigt fri marknadsekonomi kan inte accepteras,har med sin biandekonomi säkerligen lyckats bättre än många andraländer, men det står klart att den opportunistiska politik med dragning åtsocialism som socialdemokraterna drivit inte leder till enbättre situation för vårt land. Deltaalternativ som del socialdemokratiska partiet lagt fram nu är ett ganska magertpapper. Det innehåller inte förslag som kan leda lill några särskildaförbättringar. Det kan hända alt oppositionen är ganska oerfaren, men vi fårhoppas att socialdemokraterna får vara i den situationen . Dåkanske de får större erfarenheter och möjligheter atl agera i opposition. Dennya regeringen fick ärva stora svårigheter, men den har betydligt bättreförutsättningar atl föra vårl land framåt. Socialdemokraterna må gärnafortsätta med sina rosenröda drömmar om atl få komma tillbaka ochi sina drömmar glömma bort vad som är den verkliga folkviljan. Sannolikt kommerde nuvarande regeringspartierna all sitta kvar inte bara under tre eller sex årulan myckel längre lid, och då finns det möjligheter att föra vårt land dithänatt vi kan få bättre förutsättningar än vi har just . Låt mig inledningsvis la upp ett uttalande som industriminister här . Han sade att vi socialdemokrater inte rikligt har hängt med iutvecklingen, att våra förslag inte var tillräckligt omfattande för all lösadagens problem. Som ett konkret exempel på det log han stödet till företag somutbildar i stället för att permittera personal. Vårsatsning varenligi herrÅsling tafatt. däremot skulle ha tagit till ordentligt! Dethär stödet är nu 8 resp. . Vi har i vårt budgetalternativ och ivårt förslag till åtgärder för vintern och våren föreslagit en höjning till 16resp, , . har i det sysselsättningspaket som hanlade fram - alltså - föreslagit . för de första160 timmarna. Men i budgeten, som han lade fram ochsom skall böria gälla från , föreslog han 10 resp. . Herr förste vice talmannen kanske kan svara på det. I sin sista replik på inlägg log Per upp kvinnornassituation. a. citerade han ur en nyutkommen bok av m. fl.Det är en bok där några sociologer redogör för en familjepolitisk utvärderingav en försöksverksamhet som den gamla jämställdhetsdelegationen tog initiativtill. Detär bra att arbetsmarknadsministern har uppmärksammat den här nya boken. Men delhade ju varit ännu bättre om han i arbetet på budgetpropositionen hade ägnaten tanke åt den försöksverksamhet som och hennes medarbetareundersökt och beskrivit i boken. Försöksverksamheten,som syftar till alt öka kvinnornas möjlighet all få arbete i traditionelltmanliga jobb och som pågår i sex län, skall enligt del ursprungliga försöketupphöra . har begärt att få fortsätta.Den borgerliga regeringen säger ingenting i budgeten. Närarbetsmarknadsministern slår i talarstolen, då kommer han ihåg kvinnorna. Närhan utformar sin budget är de bortglömda. Skillnadenmellan regeringens och socialdemokraternas sysselsättningspolitik har varituppe i diskussionen tidigare. och andra har betonat alt vi måste haen stark ekonomi - en stram finanspolitik - för au kunna ta krafttag försysselsättningen, för all ha råd att sälta in åtgärder där de ger mestresultat. Bakom delta ligger insikten om att det inte finns en endasammanhängande arbetsmarknad. I stället finns det elt stort antal lokalaarbetsmarknader. Situationen kan skifta från den ena till den andra men ocksåfrån del ena yrkesområdet till det andra. Det kan vara god tillgång på arbeteför en viss yrkesgrupp - brist för andra. Men en god tillgång på arbete innebärinte heller att arbetstillfällena är lämpligt utformade med hänsyn lill denenskilda människans förutsättningar. Det finns inga automatiskt verkande kraftersom löser problemen och skapar rätt typ av arbete på rätt plats och vid rätttidpunkt. Detär insikten om atl arbelsmarknaden inie är densamma i och i ,insikten om alt förhållandena för en kvinna i med sjuårigfolkskola och städning på deltid och för en 35-årig manlig yrkesarbetare serhelt olika ul, som är grunden för den socialdemokratiska politiken. ArbetsmarknadsministerAhlmark kallar del mytbildning när vi talar om skillnaden mellan generella ochriktade åtgärder. och jag tillhör samma generation, och vi var välbåda för unga för atl riktigt hänga med i diskussionen när LO 1951 lade framsin rapport och den fulla sysselsättningen. En av deviktiga frågorna som diskuterades i den rapporten var hur man skall kunnaupprätthålla full sysselsättning ulan en omfattande överhettning i ekonomin medinflation etc. Del förslag man kom med var all föra en hård finanspolitik menkomplettera den med aktiva arbetsmarknadspolitiska insatser. Dehär grundläggande teorierna har utvecklats och förfinals i den praktiskapolitiken under socialdemokratins ledning. Det är betänkligt att som sittersom arbetsmarknadsminister tydligen här så dåligt perspektiv bakåt och så svårtatl se de krav framtiden ställer att han kan avfärda den här försysselsättningen så viktiga frågeställningen med atl kalla den mytbildning. Detär ju tack vare att vi i har lagt så stor vikt vid utformningen avsysselsältningspoliliken som vi klarat den djupa ekonomiska krisen utan attarbetslöshetens gissel drabbat hundratusentals människor. Det är mycket tackvare de riktade arbetsmarknadspolitiska och näringspolitiska insatserna som visteg för steg har kunnat förbättra kvinnornas situation på arbetsmarknaden -förbättra den men inte utveckla den så att vi än kan vara nöjda: Många kvinnorskulle vilja ha ett förvärvsarbete men kan av olika skäl inte få det.Sysselsättningsutredningen räknade med att mer än 180 000 kvinnor i åldern25-44 år vill ha förvärvsarbete nu eller inom mycket kort lid. Och bland denågot äldre kvinnorna är yrkesverksamheten ännu lägre. Förde flesta kvinnor är anställningstrygghet, löner och befordrings-möjlighetersämre än för männen. Många kvinnor är deltidsarbetande, och vi vet att detminsann inte alltid är en fråga om elt fritt val. Bland ungdomarna är del framförallt tonårsflickorna som har de största problemen att få arbete, praktik ellerutbildning som passar dem. Mer än hälften av de arbetslösa är kvinnor. IOlofström och i har en rad kvinnor fått besked om atl deras arbeteär hotat. Detär ingen överdrift alt säga alt arbetsmarknads-, närings- och regionalpolitikeni hög grad rör kvinnornas situation och måsle anpassas lill deras förhållanden.Skall kunna hävda sin ställning som elt av de länder som går i spetsenför jämställdhet mellan kvinnor och män, skall vi kunna hävda rätten tillarbete för kvinnorna, dä krävs det kraftfulla åtgärder också i fortsättningen. Densom lyssnade pä de borgerliga partierna i valrörelsen, den som lästeregeringsdeklarationen och hörde på de borgerliga inläggen när riktlinjernaför sysselsättnings- och regionalpolitiken diskuterades här i kammaren idecember trodde kanske atl de praktiska åtgärderna skulle komma. Det störstaoppositionspartiet lovade i valrörelsen 400 000 nya jobb . Rimligenborde en stor del av dem komma kvinnorna till del. Iregeringsförklaringen hette det att jämställdhet mellan kvinnor och män ärutgångspunkten för regeringens politik och atl nya arbeistilllallen måsteskapas i näringslivet. strök de borgerliga ledamöterna i riksdagensarbetsmarknadsuiskoti under alt del finns ell stort behov av nyaarbetstillfällen, inte minst för kvinnornas skull. Riksdagensbeslut, som togs , innebar att politiken skall inriktas på enfortgående ökning av sysselsättningen. Budgeten var den borgerliga regeringenstillfälle att tala om hur man ville förverkliga det beslutet. Ambitionen atl höja sysselsättningen var borta. Är del glömska, är detnonchalans eller är det oförmåga? Eller är det med vokabulärtafatthet? Det hjälper inte att borgerliga företrädare som herrÅsling och senast i står upp här i talarstolen ochförklarar att man har kvar målsättningen om de 400 000 nya jobben, när man intei den praktiska politiken tar ell enda steg för atl förverkliga den. HerrIngemund i har redovisat atl av de 400 000 nya jobben fattasdel 395 000, Arbelsmarknadsministernsade förut atl budgeten på punkt efter punkt stöder den fulla sysselsättningen.Men det är ju inte sant. De nya arbetstillfällen som var såangelägna för kvinnorna har man nu trollat bort. Det totala antalet personer påden svenska arbelsmarknaden kommer inte all öka nämnvärt , heterdel i bilaga 15, dvs, del av budgeten. 1 finansplanensägs t, o, m. all den totala utbudsökningen av arbetskraft kan väntas blimindre än , Regeringenräknar alltså kallt med att kvinnorna skall vara en buffert som får takonsekvenserna av näringslivets bristande efterfrågan på arbetskraft. Det ärinte elt stöd för den fulla sysselsättningen. Visocialdemokrater kan inte acceptera en så passiv politik. Vi kom tidigt i januarimed en rad förslag för all hålla arbetslösheten nere och våren.Del är bra alt regeringen nu har gått in på samma linje. 1 vår motion omarbetsmarknads- och regionalpolitiken för vi fram en rad krav på åtgärder förall fullfölja decemberbeslul om en fortgående ökning avsysselsättningen. Inte minst för kvinnornas skull vore det bra om denborgeriiga riksdagsmajoriieien tog fasta på de förslagen. Kvinnornasrätt till arbete på goda villkor är för oss socialdemokrater ett viktigt mål.Vi vet att del inte kan förverkligas med en gång. Men vi har i politiskhandling när vi var i regeringsställning visat förmåga all steg för steg närmaoss del här målet. Och vi kommer i oppositionsställning att gå vidare på sammalinje. Den borgerliga regeringen har i sin budgetproposition inte ens visatviljan att hävda kvinnornas rätt till arbete. Detär konkreta åtgärder, inte ord från en talarstol, som kvinnornakräver. Herr förste vice talmannenBENGTSON (c) kort genmäle: använde om igen uttrycket alt lovade 400 000 nyajobb. Jag skall be att få fråga var det citatet kommer ifrån. Flerasocialdemokrater har sagt det utan att förete några bevis på atl del verkligenhar sagts på ett sådant sätt som de gjorde, Cenlernhar sagt att 400 000 nya jobb är en målsättning. Men lyckadessorgfälligt undvika att tala om vilken den socialdemokratiska målsättningen arfram till 1980 i sysselsättningsavseende. Kan inte någon ledamot av detsocialdemokratiska partiet ge svar på den frågan? Sedansäger alt inte ett steg har lagils för atl klara sysselsättningen.Jag sade redan i mitt tidigare anförande att man bör observera atl ornfattandeåtgärder görs för att trygga sysselsättningen vid 12 proiokoll 1976/77:62-63 ochvarven och för atl stödja andra sviktande branscher och atl kostnaderna fördessa åtgärder 1977 torde uppgå lill över 3 miljarder. Är det detta som inte ärnågot försök att klara sysselsättningen? Jag påvisade också att i varie fallså långt fram som till december var sysselsättningen inte sviktande utanuppehölls vid ungefär samma nivå. Sedan vore det kanske också anledning attobservera vad som sker ute i , där den redan höga arbetslösheten harstigit ytterligare. Kan vi vara fullständigt oberörda av den saken? FruLeijon säger all man för en positiv politik ifrån oppositionens sida. Jagskulle nog hellre vilja hålla med industriministern om alt det i stället verkarvara ganska tafatta försök och att det blivit elt magert resultat av detsocialdemokratiska motionsarbetet. () kortgenmäle: Jag frågade beträffande utbildningsbidragen vem som var tafatt -regeringen, som föreslog en höjning till 10 resp, , och någradagar senare en höjning lill ,, eller vi, somföreslagit 16 resp, . På del svarade inte herr förste vice talmannenBengtsson. Nusäger han all cenlern aldrig lovade de här 400 000 nya jobben utan alt det varen målsättning. Låt vara att det var en målsättning - men varför har man dåtappat den i budgetpropositionen? har man ju målsättningen altsysselsättningen inte skall öka nämnvärt eller, enligt finansplanen,inte öka alls. Jagmenar atl della är etl klart avsteg från ell beslut som fattade såsent som , då vi alla var överens om att politiken skulle inriktas påen fortgående ökning av sysselsättningen. Och jag står fast vid vad jag sadeförut: 1 budgetpropositionen redovisas ingenting för all föra oss in på denlinjen, om inte nu vill kalla de 5 000 nya jobben för elt steg påvägen. Men jag tycker att det är så marginellt att det inte är mycket att prataom. Sedanär del väl självklart att en regering i måste ha ansvar för att vidtanågra slags åtgärder för sysselsättningen. Det vore märkligt om det inte hadekommit några förslag när del gällde t. ex, den aktuella situationen undervintern och våren. Men vad min frågeställning handlar om är inte bara enoförändrad ambition i fråga om sysselsättningen utan atl vi skall gå vidare föratt i verklig mening kunna hävda allas rätt till arbete. Deborgerliga partierna har tidigare här i talat om den långa radkvinnor som inte kan få ett förvärvsarbete som de önskar, om de hindersom står i vägen för dem. Men vilka är de praktiska och konkreta förslagen tillåtgärder för att hjälpa dessa kvinnor? Ja, i den borgerliga budgetpropositionenfinns de i varie fall inte. Herr förste vice talmannenBENGTSON (c) kort genmäle: Allt prutades inte men hälften prutades . 1 sitt förstaanförande sade att regeringen inte hade tagit ett enda steg för attförbättra sysselsättningen. erkänner hon att några åtgärder givetvis harvidtagits. Det var ju väl all vi fick det erkännandet. Närsocialdemokraterna salt i regeringsställning sades det otaliga gånger fråndenna talarstol att de borgeriiga kom med överbud. Del vore intressant all fåveta vad som är överbud nu i den situation som det socialdemokratiska partietbefinner sig i. Viskulle enligt ha tappat målsättningen 400 000 nya jobb. Men denmålsättningen gäller inte för utan för , Om utvecklingen blirgynnsam finns det möjligheter atl uppnå del målet. Däremot gav intebesked om den socialdemokratiska målsättningen. Vad har det socialdemokratiskapartiet för målsättning beträffande sysselsättningen fram ? () kortgenmäle: Det är tydligen inte stora krav på sysselsättningspolitiken som herr förstevice talmannen har. Han säger alt målsättningen om de 400 000 nyajobben inte gällde 1977 utan , Ja, men de kliv man tar här ibörian är väldigt små om målsättningen atl klara resten till 1980 skall varanågonting värd, någonling att ta fasta på. Det är som sadeförut: 395 000 av de 400 000 jobben är kvar, och della skall man alltså få tillstånd fr, o. m, , Sedanhar herr förste vice talmannen tydligen inte förställ diskussionen omutbildningsbidragen, och det är beklagligt att varken eller herrAhlmark finns här för all förklara den något förvirrade situation sommänniskorna kanske upplever när de olika summorna bollas i luften från veckatill vecka. Överbudsade herr förste vice talmannen att vi mänga gånger har anklagat denborgerliga oppositionen för. Det har vi gjort, och del med rätta. Jag har intemöjlighet att under denna kort replik räkna upp alla löften som de borgerligapartierna gav i valrörelsen - löften till barnfamiljerna, löften omskattesänkningar och annat. Men vi från den socialdemokratiska oppositionenhar försökt tala om att vi inte kommer att föra en liknande politik. Vi kommeratt föra en oppositionspolitik som vi skulle kunna la ansvar för också i regeringsställning.Det innebär bl, a. att vi säger, atl för att kunna rädda sysselsättningen, förall kunna öka sysselsättningen och bl. a, ge alla de kvinnor som vill haförvärvsarbete en chans att också få det, måste vi föra en stramfinanspolitik. Det måste vi göra för att ha råd att rikta in åtgärderna där deger bästa resultat för orter, för branscher och för grupper av människor som äri behov av samhällets stöd. Det är del som är en aktiv sysselsättningspolitik,en politik som kan ge arbete åt alla människor. Jag tänker påkvinnorna, de som har ett arbetshandikapp, de som bor på orter där man haront om arbetstillfällen m, fl. Det är ingen överbudspolitik utan en politik somtar ansvar för människornas väl. HerrSIEGBAHN (m): Del har gått sedan valet och regeringsskiftet ihöstas, och man kan böria skönja vissa konsekvenser och linjer. Av någonobegriplig anledning har den socialdemokratiska partisekreteraren kallat den gångna tiden för "regeringens smekmånad". Någonsmekmånad i förhållande till socialdemokratin kan det knappast ha varit. Frånsocialdemokratisk sida har man ju huvudsakligen ägnat sig åt atl försökaförklara valnederlaget som ell resultat av skrämselpropaganda och etl svek frånborgerligt håll. Del är något märkligt att det inte är andra slutsatser mandrar av det förhållandet att socialdemokratin förlorat 15 96 av sinandel av väljarkåren. Del är alltså inte fråga om en enstaka företeelse sominträffat i det senaste valet. Delkan också vara intressant att jämföra socialdemokratins beleende nu och efterdet tidigare stora valnederlaget . Både och andrasocialdemokratiska politiker och skribenter har ju ofta under de gångnamånaderna återkommit till detta val. Då ägnade sig partiets företrädare ålallvarliga analyser av valnederlagets orsaker och hur man själv brustit i valuppläggningen.Per trodde atl man förlorat valet på den ogenomtänkta motionenom en kraftig ökning av arvs-beskattningen, under det att ansågatl orsakerna var atl man inte undvikit en valkartell med kommunisterna. Mandrog lärdomar av valet, och det ledde till Per propaganda förfolkhem i stället för socialisering. Det gav också resultat, ty vid valen såväl1930 som vann socialdemokratin betydande segrar och återtog sina tidigareförluster. Delkanske vore klokt av socialdemokratin att även försöka sig fram på en merkonstruktiv väg.