prot · G00997 · 1976-12-31 00:00:00 — "Vårastörsta problem i den vägen har länge varit och . All det numeraockså förekommer heroin vet vi, även om inga direkta beslag gjorts.Kumlabeslaget är ännu inte analyserat. Viför en ständig kamp mot knarket, och de visiteringspalruller vi införde för tväär sedan har avslöjat en del. Mest hittar de kanyler och sprutor, vilketantingen tyder på att det rör sig om små kvantiteter narkotika eller att denär skickligt gömd. Demöjligheter till värd inom anstalterna som finns inskränker sig till ennarkomanvårdsavdelning på , som på grund av platsbrist bara kan taemot slockholmsklientelet. Delviktigaste i dagens läge är att sprida en så omfattande upplysning omnarkomaniernas allvarliga karaktär och våldsamt snabba spridning i värt landall en bred och stark opinion kräver all samhället snabbi mobiliserar sinaresurser och möter hotet med verkningsfulla motåtgärder Omåtgärder mot heroinmissbruket, m. m. Detsvar som jag nu fåll visar hur socialminister med olikakraftåtgärder försöker komma lill rätta med della svåra samhällsproblem. är på grund av sjukdom förhindrad att närvara här, och jaghar lovat att ta emot del svar som socialministern nu har givit på hansinterpellation. Först tackar jag då socialministern för det positiva svaret. Opialmissbrukblir allt vanligare även i värt land. Det är i högsta grad angelägel all dellaförhällande uppmärksammas inom mödra- och förlossningsvården och att allatänkbara åtgärder sätts in för att förhindra missbruk under graviditet. Demedicinska följderna av amfetaminmissbruk under graviditet är ännu inteklarlagda. Att de sociala konsekvenserna av missbruk hos den ena eller bådaföräldrarna är myckel allvariiga för barnen är dock påtagligt. Omåtgärder mot heroinmissbruket, m. m. Ett intimt samarbetemellan socialvård samt hälso- och sjukvård är nödvändigt om narkotikaberoendegravida kvinnor skulle kunna få den mödravård de behöver. Etl sådani samarbeteär också en förutsättning för alt de barn som föds skall erhålla nödvändigtslöd och skydd. Möjligheternaatt upptäcka missbruk är f n. förhållandevis begränsade vidmödravårdscentralerna. Det bör dock finnas möjligheter all förbättradiagnostiken. Del kan därför övervägas om del inle i instruktionen till denförebyggande mödravården bör lämnas synpunkler pä hur missbruk kan upptäckasoch om man inle vid misstanke om sådani missbruk skall la kontakt med såvälmentalsjukvård som socialvård. Detsynes också angelägel atl tillsynsmyndigheten anger riktlinjer för samarbetetmellan socialvården ä ena sidan samt mödra-, förlossnings-och förebyggandebarnavård å andra sidan i fall av missbruk hos en gravid kvinna. Hen JADESTIG (s): Jag tackarstatsrådet för svaret. Närjag framställde min fråga var orsaken den all en av stadens dagstidningar hadeen stort uppslagen artikel med rubriken . Den rubriken motsvarade väl etl av inläggen i tidningen, somhade gjorts av en byråchef i , under vars ansvarsområde de härfrågorna faller. Jag tycker inte atl hans uttalande överensstämmer med vadstatsrådet här har uttalat fiera gånger, där hans oro för utvecklingen framstodklart. Dessutom har ju också massmedierna varie dag oroande rapporter omutvecklingen på narkotikafronten, och den utvecklingen måsle därför bedömassom minst sagt explosionsartad. Nämnas kan också rikspolischefens uppvaktningför regeringen i narkolikafrågan. Del har sålunda varit en myckel massiv påverkanför alt ge uttryck för den oro man känner inför framliden. Dagensstaisrådssvar ställer måhända också uttalandet av byråchefen i socialstyrelsensnarkotikasekiion i en annan belysning. Det positiva i dagens svar är faktisktslutklämmen, där det sägs: "En kraftsamling måste nu till för att snabbiförbättra situationen." Men när statsrådet kommer in på de direktaåtgärderna är han betydligt vagare i sina formuleringar. Målsättningen synesenbart vara att sätta in problemaliken i ea mera långsiktigt prognostiserande.Därmed blir de dagsaktuella åtgärderna mycket uttunnade. Jagvandrade under några kvälls- och nattimmar i vår vackra huvudstadscitydelar. Det var ingen uppbygglig syn. Det var närmast upprörande ochbeklämmande ur många aspekter. Jagskall inte moralisera, men nog stämmer de ord som en gång skrevs av en av vårtlands större diktare mycket väl: "Det är synd om människorna." Härmöts de utslagna, de som är sämst utrustade i värt konkurrens-präglade ochhögkommersiella samhälle. De flesta av de utslagna kommer från de grupper somav befolkningen är sämst ställda i fråga om psykiska och socialaförutsättningar, både under uppväxten och i vux-enäider. Missbrukarnaav droggifierna lär ha ett dagsbehov som kan motsvara utgifter för ca 1 000 kr.Här kommer också den organiserade brottsligheten in i bilden. Den spelar sinakort mycket väl, och dold bakom sina fasader bedriver den sin verksamhet somomspänner miljonaffärer varie dygn, dygn efter dygn och vardag som helgdag. Detär sålunda fråga om stora ekonomiska affärer, men ändock är de mänskligatragedierna större. Den enskildes möjlighet all pressa sig ur grottekvarnen ärmycket begränsad. Vi måste faktiskt höra dessa människors rop om hjälp. Jaghar i tidigare debatter i dessa frågor berört den organiserade brottsligheten,narkotikasyndikatens roll och vårt samhälles passiva attityd när det gäller attangripa dessa nedbrytande krafter. Socialministerns svar berör inteproblematiken, men här har vi trots allt ursprunget till det onda. Jag kundekonstatera när jag läste den av utgivna skriften Faktaom narkotikan och narkotikamissbruket, all man inte hade elt enda kapitel omden organiserade brottsligheten i . Däremot nämnde man deninternationella brottsligheten. Skriftenär i sig intressant, men nog har jag känslan atl man rör om i grytan utan atlge något av större betydelse för de redan drabbade människorna. Med hjälp av enbred folkrörelsekampanj kan dock materialet kanske vara lill nytta isamhällets fullföljande av sin skyldighet att förebygga bruk och missbruk avnarkotika. Socialministernhar i sill svar sagt - och den uppfatlningen delar jag - alt vi har haft enomfattande narkotikadebaii . Ja, oron är stor, och vi harinte lyckals med våra moidrag i strävandena att begränsa narkotikabruket. Dellaökar med kraft, och nya droger pressas in på den svenska marknaden. Jaghar noterat många vettiga synpunkter som statsrådet gjort i sina mångauttalanden och glatt mig ät konstaterandet att samhället har ekonomiskaresurser till sill förfogande i kampen mot bruket och missbruket samt i vårdenav de drabbade. Men jag är i det perspektivet besviken på svaret på minafrågor. Jag hade faktiskt förväntat mig mera konkreta förslag till hur manskulle kunna lösa dagsfrågorna, dvs. för det första förslag som snabbi ocheffektivt skapar de värdplatser som behövs för atl ge en meningsfullrehabilitering åt de redan drabbade, för del andra ålgärder som innebär att manverkligen ger sig i kast med dem som verkar som narkotikalangare ochorganisatörer för den organiserade brottsligheten liksom den maktfaktor som deolika narkotikasyndikaten utgör. Här krävs det betydligt mera än ord - härkrävs det politisk vilja och handlingskraft. visslär det bra med den tillsatta ledningsgruppen. Direktiven lill gruppen har jaginte tillgäng till, men jag har däremot lyckats få fram de uppgifter om dessasom lämnats i elt pressmeddelande. Där talar man om atl arbeta snabbi, ocharbetsuppgifterna synes spänna över ell flertal Omåtgärder mot heroinmissbruket, m. m. Omåtgärder mot heroinmissbruket, m. m. av de områden som ärvikliga, inte minst i förebyggande syfte. Men allt verkar vara så långsiktigtinplanerade åtgärder. Ävenom jag inle har någon stark tilltro till den här generaldirektörsgruppen,önskar jag den ändå lycka lill. Men jag undrar hur detla hjälper alla de offersom snurrar i häxkilleln milt i blickfänget från vår egen restaurang? Jaghade förvänlal mig, herr statsråd, något mer om de dagsaktuella snabba åtgärdernaoch hade hoppats, mot bakgrund av alla de vackra uttalandena de senastemånaderna, att få del av några mer kontreta förslag och åtgärder. De ekonomiska resursernahar statsrådet i sin hand, eller hur? Jaghar i en tidigare interpellationsdebatt av statsrådet fått löfte om all eltåtgärdspaket av större mått var att förvänta. Men tyvärr har det ännu intekommil. Jag vill inte tvivla på statsrådets goda vilja, men jag saknar delkonkreta handlingsmönstret. Vad som har hänt är några utredandeinitiativ. i tackade socialministern för initiativet lillkartläggningen. Man må förlåta en enkel motionär om han uttalar alt del kännsskönt all man nu har verkställt beslut om en kartläggning avnarkotikamissbrukets omfattning. Socialstyrelsenvill ju gärna framhålla svårigheten alt via kartläggning komma ål problemelskärna, men dess egna undersökningar, som också presenterats i etl litethäfte, ger belägg för att man nätt fram till vissa värdefulla bestämningargenom dessa kartläggningar. Nukommer den här utredningen till stånd i form av etl enmans-uppdrag. Jag hadenog som motionär hoppals på all den skulle få ett parlamentariskt inslag. Menjag har här fått tillgäng lill kommittédirektiven och lycker alt de fält enutformning som i slorl överensstämmer med motionens syfte. Närden här molionen lades fick vi viss kritik för all vi som motionärer hadeöverbetonal antalet missbrukare. hade och har ännu betydligtlägre siffror än vad jag lycker verkligheten egentligen talar om. Jagvill också påminna om atl vi i den aktuella motionen hade andra krav änkarlläggningen. Vi talade om åtgärder i form av vård, rehabilitering, vidgadforskning osv. Jag lycker nu all statsrådet i sitt arbete givit de meralångsikliga frågorna prioritet. Jag efterlyser följaktligen de snabbaåtgärderna. Det är vi behöver åtgärderna. Idagens svar hänvisas till att ansvaret för vårdens utbyggnad ligger hoskommuner och landsting. Statsrådet har haft och kommer atl la kontakter meddessa. Del är bra. Statsrådet säger rakt ul all han tycker atl de har gjort förlitet. Men, herr statsråd, nu skjuter ni ju frågan framför er, till den härledningsgruppen, som ni ger i uppdrag alt utreda dessa frågor. Voredet inle enklare och rakare med siaisrådskontakt och en dialog om hur man idagssituationen skall lösa frågorna? Ta av de ekonomiska resurser somstatsrådet har, utnyttja dem och ge de aktuella kommunerna en chans all snabbt kunnamotsvara de ökade krav som ställs på dem på grund av narkotikasituationensallvar och dess explosionsartade utveckling. Landetsekonomiminister har räckt ut en varnande hand lill kommunerna. Därför bordekanske socialministern la ell samtal med om att det behövssamhälleliga åtgärder för all lösa de här frågorna. Det kanske behövsinformation även ät del hållet. Låtmig bara få påminna herr statsrådet om atl del finns ensocialdemokratisk motion, nr 716, där man säger atl missbruksutvecklingen inteär ödesbestämd. De bakomliggande orsakerna måste angripas. I motionen finnsflera förslag till hur man på kort sikt bör kunna förbättra dagssituationen. Se lill alt den motionen får slöd! Därmed skapas resurser för attåtgärder vidtas i . Omålgärder mot heroinmissbruket, m. m. Hen i (m): Jag har begärt ordet i denna debatt för att ge etl bidrag til:kunskapen om vad den nuvarande narkolikasituationen innebär, konkrfct, för demsom har alt hantera den, efiersom del har sagts mig att många av riksdagensledamöter ännu inte förställ vad det rör sig om och - av den nästa tomma kammarenalt döma - kanske heller inte har det rätta intresset. Minamedarbetare har ställt samman färska data frän Serafimeriasa-rettel åt mig fördagens debatt. Underår 1976 vårdade vi på iniensivvärdsavdelningen 126 patienter för förgiftningarmed tabletter och/eller sprit men ej narkotika. Sammaår mottogs pä "akulen" 111 narkomaner, av vilka tio var döda vidankomsten och en dog på intensivvårdsavdelningen. Under1976 har man på rättsmedicinska institutionen i haft 24 dödsfall medöverdoser av narkotika. Elva av dem kom från Serafen. År1977, från nyårsdagen och fram till , har vi haft 58 narkomaner päakutmottagningen: 11 , 20 och i mars 27.Fortsätter det sä här kommer vi alt ha 40 och 50 - vi har såledesinle särskilt gott om lid! Av dessa 58 narkomaner var 55 heroinister. 52 harräddals, medan i tre fall hjärtat väl kunde fås i gäng men hjärnan var utslagenpå grund av för länge upphävd andning. ömdem som kunnat räddas gäller all så snart vederbörande vaknat ger han sig i väg- och kan inte hindras av personalen - till nya övningar! Vadgör man dä? Ja, man måsle på grund av överdoseringens natur intubera, geassisterad andning, ge en aniidol - som heter Nalone -och syrgas. Det kan baragöras på sjukhus. Del hänger på sekunderna. Det är tack vare närheten tillSerafimerlasarettet som man har lyckats rädda 52 personer lill livet. Kanske kammaren förslårmig om jag i detta sammanhang efter en 9 protokoll 1976/ 77:96-98 Omåtgärder mol heroinmissbruket, m. m. gammal föredömesäger; "För övrigt anser jag all Serafen måste bevaras!" Iriksdagen lär man sig ju att arbeta med siffror, och de siffrorna är oftaststora tal. Men hur ser våra siffror ut i de enskilda sjukjournalernas ljus? Jag har tagit med mignågra exempel. Härär etl; En 21-årig man, som sedan slutet av 1960-lalet missbrukat hasch, övergickrelativt snart till morfin och vårdades härför på och . Sedan1975 relativt narkotikafri, men återfall i narkotika . Patientenpåträffades på herrtoaletten på T-cen-tralen, cyanolisk ochmedvetslös. Belysande för narkotikainjicerandel på T-centralen - mindre än enminut härifrån - är etl uttalande av en toa-lettvakl, alt "när det gällerkända narkomaner brukar vakterna gå och knacka på dörrenför att få kontakt med vederbörande". Han fördes lill ,där upplivningsförsök var meningslösa och dödsfallet konstaterades. Rällskemiskundersökning visade sprit, fe-nemal och morfin i blodet, och man bedömer alldödsorsaken var mor-fininloxikalion. Nästaexempel: En 27-årig man, narkoman sedan 16-årsäldern, som tidigare missbrukatopium men gått över lill heroin, inköpte tillsammans med sin fästmö 20milligram heroin, som de betalade . Injicerade en del avheroinmängden pä allmänna toalett vid . Fästmönblev orolig, toalettdörren bröts upp. varvid man fann patienten cyanolisk ochlivlös. Han överfördes till Serafimerlasa-rettet, där man lyckades återupplivahonom, men på intensivvården avled han. Fästmön medföljde lillsjukhuset, där hon injicerade en del av den resterande heroinmängden. infördmedvetslös lill på grund av överdos narkotika. Man lyckadesåteruppliva honom, och han ulskrevs på vanligt sätt efter egen begäran.Påträffades i börian av oktober på Kungl. toalett, där man ävenfann injektionssprutor och en del övriga injektionsutensilier. Infördes tillSerafimerlasarettet, men var redan död. Morfin påträffades i urinen. Fram lill 1970 använt narkotika, rnen gjort uppehåll . Påträffades livlös på en toalett på i . Fördeslill , där jourhavande kunde konstatera dödsfallet.Rällskemisk analys visade alkohol och morfin i blodet. Anmärkningsvärtmed detta dödsfall är att patienten - enligt vad fadern, som uppenbarligen ären stadgad yrkesman, uppgav för polisen i samband med dödsfallsundersökningen -var gift, hade en dotter och var mycket lycklig och harmonisk. Vid obduktionenåterfanns endast elt slickmärke, vilket talar för atl denna injektion var denförsta på sex, och att denna första spruta således ledde till döden. I morse inkom en 22-årigman. Han hade legat i hemmet och var hjärndöd, varförvidare äterupplivningsförsök avbröts . Jaghar bara velal ge några konkreta exempel för att kammaren skall få etl begreppom vad del rör sig om. Narkolikafrågan är en samhällshygienisk fråga i vidaste bemärkelse. Vadär det för samhälle vi vill ha? Vill vi ha etl samhälle för det arbetandefolket - och till del räknar jag den övervägande delen av befolkning,inklusive ledamöterna av denna kammare - eller vill vi ha elt samhälle förskadegörare, vettvillingar och dagdrivare? Jag bekänner mig lill valfrihetenssamhälle - det begrepp som socialdemokraterna myntade i en valrörelse på1960-lalel men har tagit avstånd ifrån - men jag kan inte acceptera envalfrihet att skada sig själv och andra. Vi har en hälsovårdssladga och vi haren smillskyddslag för att hindra sådan skadegörelse på del kroppsliga planet.Hälsovårdsnämnden kan beordra intagning på sjukhus eller isolering i hemmet,och om vederbörande inte lyder kan poli-sen verkställa anbefallda ålgärder. Vikan låsa in folk bara därför all man har funnit poliovirus i deras avföring. Vimåste finna metoder som gör det möjligt att göra någonting liknande när del gällerpsykisk smitta med fysiska återverkningar! Denavsky jag känner inför narkotikabruket och narkotikahandeln gäller ocksåknarkliberalismen, som i massmedia och ämbetsverk förfäktats av dem som bordeha begripit bättre. Denna trojanska trähäst i det krig, som utländska intressenför mol den svenska ungdomens psykiska och fysiska hälsa, har gjort sitt, mennu bör det vara slut. Vi vill inte veta av någon upprepning. Deltalas nu om "den nya moralismen." hade jag enuppgörelse med den då för tiden nya trolösheten och normlösheten. Men varkenmoralism eller normlöshel är någonsin ny. Med en parafras över Ctagnelius kanman kanske säga alt "tvånget alt begära" och "makten attförsaka" ständigt bryter sig mot varandra. har det ena överlaget,ibland det andra. Salongsradikalismenhar råd att låla andra människor gå under. De som lever med eWerför dem somhotas av undergång anser inte att någon har råd med della. I denna uppfattningförenas både höger och vänster. senast har krävt "lag ochordning". En annan - låt mig säga annoriunda - kommunist har sedan mycketlänge sett sanningen och sagt den; docent . Så som han harförföljts av knarkliberaler i massmedia och i ämbetsverk vore det allt skälatl socialministern nu äntligen lyssnade till hans röst. Socialministernhar, som vi har hört, tillsatt en ny arbetsgrupp. Jag är för min del inte såsäker på alt en samling frän början strängt upptagna herrar, av vilka kanskeendast några fä har en förstahandskännedom om vad del rör sig om, kan förväntasgöra så mycket åt saken. Jag har aldrig förstått att det är någon större glädjemed att bunta ihop generaldirektörer. Det är ju faktiskt krigföring det nugäller. Vad vi behöver är en slagkraftig expedilionsstyrka, sammansatt avläkare, sjukvårdsper- Omåtgärder mot heroinmissbruket, m. m. Omåtgärder mot heroinmissbruket, m. m. sonal, socialarbetare ochkriminalare med extraordinära fullmakter alt rensa upp. "Håll Sverigerent!" Del här är faktiskt ännu viktigare än ölburkar och plastpåsar imarkerna. Dengamla regeringen - och dess rådgivare - var även pä delta område vilseledda aven ideologisk naivitet som, vad liden led, överskred gränsen till lättsinne.Den nya regeringen mäste nu agera med all kraft, och socialministernsengagemang är värt all framgång. Regeringen bör själv sälta en tidsfrist förutrotandet av narkotikan i vårt land. Innan svenska folket går till val nästagång bör socialministern ha dränerat det svenska narkotikaträsket-i landels ochsitt eget intresse. bör ge honom alla de resurser och allt det slödhan finner sig behöva. Fm (); Efter i inlägg skulle det vara helt onödigt för migalt säga någonting. Jag vill instärnma i de synpunkter som gavuttryck åt. Mera specificerat vill jag säga alt jag delar uppfattningen all mankan hysa en viss tvekan inför regeringens tanke all samla de mest prominentapersonerna för alt starta den här kampen mol narkotikan. Det finns väl ett parav dem, som också sade, som har fältkunskap om problemen. Men mångasaknar tyvärr den praktiska kunskap som behövs för all förstå vad del verkligengäller. Au del sedan enbart råkar vara män som man nu har samlat lill den härledningsgruppen beror väl på att det ännu bara är män som har kommit i dessaförnämliga positioner, så jag lar del inte som elt uttryck för någonkvinnofienilighet från regeringens sida. Jagtycker som att del hade varit bra om man haft folk med erfarenhetfrän fältet, som också hade haft förslag lill konkreta lösningar. Egentligenhade jag också tyckt, herr lalman, all det hade varit bra ifall man kunnatknyta en grupp parlamentariker lill denna andra grupps arbete. Man behöver nogha ell stöd i parlamentet för åtgärder som kan betecknas som litet annorlundaoch radikala - och jag tror all del är sådana ålgärder som man behöver fä tillstånd. Närdet gäller de frågor som närmast hör hemma under , anserjag man kan hysa en viss tilltro till att de kommer all behandlas tillfredsställande.Även om, som i nämnde, problemen påkriminalvärdsanstalterna verkligen inger oro, bör de inte vara omöjliga altkomma till rätta med. Detbör inle heller vara omöjligt atl försöka åstadkomma någorlunda vettigaåtgärder mot den organiserade ekonomiska brottsligheten. Jag tror - vilketockså var inne på - atl det är nödvändigt att man i dettasammanhang tar kraftlag mot den. I den ekonomiska brottsligheten döljer sigjust narkotikabrottsligheten, och man får därför inte glömma de åtgärderna. Jagser inle någonting om det i socialministerns svar, men jag utgår ifrån all manverkligen kommer att ta itu med också de frågorna på elt helt annat sätt äntidigare. Del stora problemetligger, såvitt jag kan se, på socialministerns om- Det säger jag inledärför all jag hyser misstro till socialministern själv utan därför att vi närdet gäller del här området har personer inom som borde begripabättre men som tydligen ännu inle har förstått vad det gäller. Man blirförvånad - del får jag kanske herr talmannens tillstånd att säga - när man ,dä läget har blivit sä kritiskt, ändå finner att chefhäromdagen ånyo gjorde ett uttalande om alt värden måste vara frivillig. Lägelär ju det att flertalet missbrukare själva kommer ur sitt missbruk, vare sig deblir föremål för vård eller inte. Kvar slår rältsklienlelet, som sanneriigeninte är så litet, de grova missbrukarna som själva inte efterfrågar vård. Dävore del ju hell fel om vi skulle vänta med all värda dem tills man har klaratav vårdresurserna för dem som frivilligt efterfrågar vård. Del är ju de andrapersonerna som innebär det stora problemet. Del är de som begår den störredelen av de grova ekonomiska brotten. Det är de som exempelvis svarar för dennästan katastrofala ökningen av anlalel beväpnade rån på senare lid. Del är desom befolkar våra fängelser som en direkt konsekvens av att man inte har någonvård-skyldighet utan att det anses alt man skall vänta tills de självaefterfrågar värd. Då hamnar de i våra fängelser, eller också ligger de - somherr i sade - halvdöda eller döda på olika inrättningar häri staden eller på andra håll. Den fråga man slällersig lyder: Är detta humant?Jag är övertygad om att socialministern själv inser att della är klarlinhumant. Därtillfinner man att samhället understödjer knarkmissbruket genom att olika socialanämnder ger missbrukarna bidrag för all de skall kunna upprätthållasill missbruk. Jag påslår inle atl socialbidraget är tillräckligt stort för altde skall klara av att köpa knark som räcker till, men det är principielltfelaktigt att samhället med sina resurser ger bidrag till narkomanerna för fortsattknarkmissbruk. Jag menar atl man måste ställa krav på avgiftning för att gesocialhjälp. Under sådana omständigheter skall man naturligtvis inte snåla påsocialhjälpen ulan verkligen ställa upp och stödja. Vadman frågar sig nu är om del verkligen kommer all bli några nya tongångar. Jagtycker att när del gäller vårdsidan är socialministerns svar inle sä tydligtsom man skulle önska att del vore. Det behövs nämligen nu en kraftsamling, ochjag skulle vilja återgå, herr lalman, lill det som jag .sade inledningsvis. Fördel första: Del är bråttom, för det är en snabbt försämrad situation som vilever i. Fördet andra: Om man skall våga sig på några nya tongångar tror jag att det är braall ha kontakt både med människor som har erfarenhet från det praktiskafältarbetet och med oss parlamentariker som har ägnat oss åt de här frågornaoch därför också har en viss erfarenhet och som kanske kan gå i borgen för enaccept av en delvis ny polilik. Jag vill önskasocialministern all lycka med det som behövs, näm-