prot · G009131 · 1976-12-31 00:00:00 — Centralabeklädnadsverkstaden, konfektion, och Uddcomb iKarlskrona, för att ta några exempel? Dess värre är det nog inte så. Än sålänge har arbetsmarknadsministern lite svårt att bli trodd i den här delen avlandet. Hurär det - vi har ju drabbats av en energiminister som sagt att han skall stoppaden fortsatta utbygganden av kärnkraftverken här i landet. Minfråga blir då: Vad skall då de 700-800 anställda på Uddcomb syssla med ifortsättningen? Är det den typen av åtgärder från regeringen som åsyftas? Vihar ju dess värre en energiminister som ägnar sig mer åt att avskaffa än åt attanskaffa energi, utan att ta hänsyn till utvecklingen på sysselsättningsområdet.Jag vore tacksam för besked om hur den långsiktiga lösningen i detta sammanhangser ut. Förde tre länen det här gäller är bekymren enligt min mening onekligen störst förGotland. hade det inkommit ansökan om utbildning för ca 1 000personer utöver de tidigare beslutade 115. PåGotland finns det också problem vid bl. ; där har man varslat omkorttidsvecka. Totalt1 100 ungdomar beräknas vara arbetslösa under våren och sommaren.Undersysselsättningen på ön är mycket besvärande. Detta är utomordentligtallvarligt. Det är stora problem för ungdomen, kvinnorna och inte minst de handikappade- och detta trots att de erbjuder sin arbetskraft till den absoluta bottenlöneni landet. LO-distriktethar som framgår av motion 409 undersökt förhållandena i de tre länen. Vi vetatt det i första hand är tillgång och efterfrågan på arbetskraft som reglerarlöneläget. Detta har också bekräftats av företag som vi varit i kontakt med.Man behöver inte betala mer, säger man. Man får arbetskraft i alla fall.Utredningen visar att en industriarbetare på har en genomsnittslön somligger . lägre än rikets genomsnitt. För län ärmotsvarande tal , under genomsnittet, medan under desenaste åren har kommit upp till genomsnittet. Vad är det för rättvisa idetta? Vad är det för rättvisa i att en in- dustriarbetare på Gotlandskall ha . mindre än genomsnittet i riket? Varför skall enindustriarbetare i län ha . Vi vet ju attför de varor som tillverkas på och i län tar man precis likamycket betalt som om de hade tillverkats på annat håll. En Volvobil somtillverkas i säljs till precis samma pris som den Volvobil som hartillverkats på Torslandaverken i . Mångasäger då: Ja, men detta med löner är ju en facklig fråga, den har vi inte attgöra med här. Visst är det en facklig fråga, men förutsättningarna förlönesättningen ligger på ett annat plan - de skapas genom andra beslut, bl. a.på det politiska området. Det gäller att skapa en infrastruktur, ekonomiskaktivitet, servicenivå, skolor och mycket annat som gör att förutsättningarnafinns för löneuttaget. Omindustriarbetarna på hade fått lön enligt rikets industrigenomsnitt,skulle det ha utbetalats ytterligare 40 milj. kr. Tillindustriarbetarna i län skulle det ha utbetalats ytterligare 113 milj,kr. Vad detta skulle ha betytt i skatter för landsting och kommunerkan vi själva räkna ut, men framför allt inser vi vad det skulle ha betytt förde berörda industriarbetarna. Kalmarlän har samma akuta sysselsättningsproblem som och . Vi hardessutom ett stort antal varsel som har mötts med utbildningsåtgärder. Nuskulle man kunna tro att der löneglapp som jag har påvisat för dessa län harresulterat i att mer pengar investerats i industrin, men dess värre är det inteså. I länsplaneringen framkom att i län hade industrin 1973 investerat2,4 96 av rikets samlade realkapital. Men andelen sysselsatta var dubbelt såstor, dvs. På ett visst investerat belopp i industrin har länalltså dubbelt så många sysselsatta som rikets genomsnitt. Detta ärutomordentligt allvarligt på lång sikt, som jag ser det. På ärförmodligen situationen ännu värre. Med detta som bakgrund är det uppenbart attsydöstra har behov av snara regionalpolitiska insatser av olika slag. Jagvill i det sammanhanget hänvisa till inrikesutskottets uttalanden och 1973angående behovet av insatser i sydöstra . Jaghar stor förståelse för att insatser behövs också i och förreservationen 7 av . Tekoindustrin är onekligen mycket hårt drabbadoch kommer att vara det även i fortsättningen. Jag hoppas därför att åtgärderkan vidtas för att klara också den delen. I torde det varasydöstra och som har det mest bekymmersamt. Meddetta, herr talman, ber jag att få yrka bifall till reservationerna 1-6 samttill reservationen 8. () kortgenmäle: Beträffande reservationen 8 ber jag få hänvisa till utskottets -bortsett från i - enhälliga uttalande. Det finns att läsapå s. 27. Närdet gäller de regionalpolitiska medel som efterlyser vill jag barahänvisa till att vad vi diskuterar är den nya inriktning somregionalpolitiken håller på att få. De medel som skall användas kommer vi attdiskutera i . När det gäller planeringen avkommunikationerna och riktlinjerna för fullföljandet av Länsplanering 1974 ochundanröjande av vissa förvärvshinder, är just resemöjligheterna en viktigfaktor. Jag kan säga att när det gäller kollektivtrafiken försöker man inriktaden planeringen så att den anpassar sig till och kan fungera i lokalaarbetsmarknader där det skall ske en anpassning av bostäder och arbetsplatser.Det här är en väldigt viktig sak som har kommit med i de nyalänsstyrelseanvisningarna. HerrNILSSON i (s) kort genmäle: säger att vi nu bara diskuterar inriktning avregionalpolitiken, att det bara är så att säga målen som skulle diskuteras.Men, , ni i har ju länge gått till torgs och sagtatt ni skall ha denna decentraliserade inriktning. Då måste ni väl ändå, föratt kunna genomföra den inriktning som ni nu pläderar för, också något hadiskuterat vilka medel ni skulle använda, hur ni skulle kunna genomföra det.Hur skall ni förflytta 85 000 människor upp till och skaffa jobbtill dem där? Hur skall ni klara, vilket ni tydligen har kommit underfund mednu, att de allmänna kommunikationsmedlen måste förbättras? Har ni inte allsdiskuterat vad det kommer att kosta i så fall? Det kommer ju att röra sig omstora pengar som kommunerna, landslingen och staten måste gå in med. Trots all vi har ett skatteläge som liggermycket högt så är ni beredda att göra de här insatserna. Men ni säger intenågonting om vad det kommer att kosta eller vilka medel som ni tänker genomföradet med. Då måste jag säga att den här målsättningen är ytterligt tunn. Det är,som jag sade, bara svammel och oändliga fraser som kommer medulan att ha någonting bakom. () kortgenmäle: i efterlyser vad vi har för medel. Jag upprepar altvi här del gäller utskollsbelänkandet 23 i första hand diskuterar myckelav del som gäller planeringsinriktning. Låt mig dock få påpeka all del somindustriministern föreslår i budgetpropositionen angående offertsystemet ärett nytt medel som tyvärr har legat i en av kanslihusetsbyrålådor och inte använts. Del är först nu det medlet har aktualiserats ochkommit fram och, som vi hoppas, skall ge effektfulla insatser speciellt i, somsägs i propositionen, milt eget hemlän , plus i de andra områden iNorrlands inland där svårigheterna är stora. Sedanär del en annan sak att helt stilenligt fortsätter den gamlasocialdemokratiska linjen - del här med centralisering är billigt och bra, alltsom är decentralisering kostar mycket pengar. all del är helt avslöjandevar de grundläggande skillnaderna finns mellan Nr 131 herrNilsson i och mig. i (vpk): kommunisterna har år ställt det Regionalpolitiken kravet på regionalpolitiken all den skall syfta till full ocheffektiv sysselsättning flytlningsförluster. Detta gäller naturligtvisframför allt skogslänen och . Vårakrav innebär också all man i största möjliga utsträckning skall åstadkomma ettvarierat näringsliv. Del räcker inte med att antalet arbetstillfällen stämmermed antalet arbetande; det måste också finnas tillgång till olika typer avjobb. Vi ser del exempelvis som i hög grad oroande att f. n.håller på att utarmas på arbetstillfällen inom tillverkningsindustrin. Vikan inte heller acceptera att man flyttar arbetsplatser mellan olika regioner ilandet. I stället måste antalet arbetstillfällen ökas kraftigt. På den punktenhar vi ju också fåll ett uttalande från talesmän för , som fannsig föranlåtna all i valrörelsen gå ut med ett löfte om 400 000 nya jobb.Hittills har vi emellertid inte sett någonting av dessa nya jobb. Del löftethar inte till minsta del infriats. Vänsterpartietkommunisterna avvisar en politik som går ut på all lönarbetarna via skatternasamt statliga gåvor och subventioner skall betala kapitalägarna för att fåjobb. Vi anser i stället, att när kapitalet inte förmår att garanterasysselsättningen för människorna där de bor, så har kapitalägarna definitivtförbrukat rätten att förvalta detta kapital. Då måste staten träda till. Genomförstatligande och utvecklande av egna program för tillverkningsindustri ochutbyggnad av eftersläpande samhällssektorer måste staten tryggasysselsättningen för lönarbetarna. a. mot den bakgrunden som vpk:s förslag bör ses när det gällerförstatligande av gruv- och stålsektorn, rederierna och varvsföretagen,skogsindustrin samt betydande delar av textil- och beklädnadsindustrin - föratt här bara ta några exempel. Samtliga dessa sektorer är av utomordentligtstor regionalpolitisk betydelse genom sin lokalisering till vissa centra ochregioner i landet. Underallt tal om att sysselsättningskonjunkturerna är på väg uppåt - och därsocialdemokraterna tycks vara betydligt större optimister än de borgerliga ochtycks hysa starkare tro än de borgerliga på kapitalismens möjligheter attsnabbt läka såren - har händelser inträffat som kan komma att få betydandenegativa verkningar på sysselsättningen på många orter och i många regioner.Jag syflar här på de företagsfusioner som är aktuella och som kommer attinnebära djupa ingrepp för både människor och företag. Detär ett faktum att företagsfusioner betyder ett mindre antal anställda. Deföretag som det här gäller skall minska kostnaderna, och det går ut över antaletanställda, som i viss utsträckning förlorar sina 3 protokoll 1976/77:131-132 Nr 131 arbeten. Produktiviteten skall öka, men det skall ske med ett mindre Fredagenden ntal anställda, 13mai 1977 "fusion som är aktuell gäller . Men där är en --------------- annanfråga än fusionen inte mindre intressant, nämligen frågan om un- Drygt 25 000människor i över 1 100 företag i olika delar av landet är Volvos och . Hur kommer framtiden att te sig för många av de företagen? Detär känt att innan fusionen företogs var ledningen förVolvo inställd på att antalet underleverantörer skulle komma att minskaväsentligt. behövde nämligen större företag som underleverantörer,företag som hade möjligheteratt investera i effektivare utrustning och somkunde förbilliga produktionen, bl. a. genom större tillverkningsserier. Demånga mindre företagen, som inte hade dessa möjligheter, räknade man med skulleslås ut från marknaden. Vidalla fusioner har det visat sig att de ansvariga kallt räknar med störreproduktivitet och större lönsamhet genom ett mindre antal anställda. Men hur kommer det då attgå med dessa 25 000 människor i de över 1 100 företagen som ärunderleverantörer och som finns på minst lika många orter i landet och somutgör Volvo-Saabs underleverantörer? I detta sammanhang är ju debatten ombefolkningsramar ett jagande efter vind. Inga befolkningsramar ordnar sysselsättningpå det här området. 1 en intervju i tidningen medunderleverantörer till Volvo-SAAb säger en av dessa mindre företagare:"Vi kommer att rationaliseras bort, även om det inte sker något drastisktinom det närmaste året. De företag som har ett kunnande får fortsätta. De småmed enklare produktion kommer att försvinna." Enannan företagare som är större underleverantör säger till samma tidning:"De mindre underleverantörerna kan inte, som vi, investera i denutrustning de längre serierna kommer att kräva. Inte heller lägga uppmellanlager-beredskapslager - vilket vi gör ." Fusionenmellan och SAAb och problemet med att åtskilliga mindre underleverantörersäkerligen kommer att försvinna kommer att skapa regionala sysselsättningsproblemi betydande omfattning. Frågan om regionalpolitiken gäller justsysselsättningen, att skapa arbete och utkomst åt folket i landets olikaregioner och orter. Den frågan löser man inte med befolkningsramar. Sedan kansocialdemokrater och borgare diskutera hur mycket de vill. Det är ändåsysselsättningen det är fråga om. Till en del tycks socialdemokraterna i dennariksdag hålla med om detta, att döma av deras motioner och reservationerna tilldetta betänkande. I arbetsmarknadsutskottetsbetänkande behandlas ett 30-tal motioner som alla visar på en ochsamma sak: det akuta hotet mot sysselsättningen i stora delar av vårtland. Därmed anger man också vad som måste vara grunden för denregionala utvecklingen, nämligen säkrandet av rät- 34 ten till jobben. Socialdemokraternai vårt land har drivit en politik som genom gåvor, subventioner,fördelaktiga lån och genom möjligheter till ned-plöjning av vinstmedel harförsökt locka företag att etablera sig på orter som hotas eller drabbas avarbetslöshet. fortsätter den borgerliga regeringen den politiken. Detsom för vpk har varit uppenbart , nämligen att samhället genom dennagåvo- och subventionspolitik aldrig kan skaffa sig den kontroll övernäringslivet som är nödvändig för att åstadkomma en planmässig regionalutveckling, har börjat bli uppenbart för allt fler. Jag hälsar därför medtillfredsställelse den motion av i m. fl. som utmynnar idet gamla kommunistiska kravet pä etableringskontroll, och jag hoppas nu baraatt och hans partikamrater kan hålla den nyväxta insikten vid livtill nästa val, då vi på nytt kan vänta oss en arbetarregering här i landet,som har praktiska möjligheter att genomföra förslaget, så att det inte endastär en hastigt påkommande radikalism inför valet . Idet nu aktuella betänkandet, liksom tidigare vid behandlingen avregionalpolitiken, har befolkningsramarna spelat en framskjuten roll. Vpk harredan tidigare hävdat att det är meningslöst att tala om befolkningsramar sålänge samhället inte har skaffat sig nödvändiga medel för att styranäringslivets lokalisering och utveckling genom kontroll av det privatanäringslivet och genom etablering av statliga företag. Att som de borgerligapartierna och socialdemokraterna fastställa mål när det gäller befolkningsramarutan att vara beredda till de politiska ställningstaganden som dessa mål kräverär egentligen att förfara bedrägligt. Om man vill ha en viss regionalutveckling här i landet, om man anser att det är viktigt, då måste man. ocksåha viljan att fatta de politiska beslut som är nödvändiga för att åstadkommadetta. Annars kan det aldrig bli annat än oförverkligade önskemål - i bästafall. Folket=väljarna kan ges falska förespeglingar om möjligheterna att lösasysselsättningsfrågorna. Detfinns alltså ett trettiotal motioner med yrkanden om regionalpolitiskainsatser på skilda håll i landet. Förslagen ligger i allmänhet i linje med denhittills förda regionalpolitiken men får trots detta en omild behandling avutskottet. Jagkan i detta sammanhang inte underlåta att reagera mot den omåttliga tilltrotill de uttalanden som gjorts av regeringens båda orakel, herrar ochÄsling, när det gäller sysselsättningsfrågor, vilka utskottet ger uttryck föroch använder som motivering för avslag på flera motioner. Oraklet har svarat,men den som frågat får tolka svaret som han eller hon finner , även omsvaret inte innehåller någon som helst substans. Påen rad olika ställen i utskottsbetänkandet hänvisar utskottet tillarbetsmarknadsministerns och industriministerns svar på frågor i denna kammareom sysselsättningen. Tillåt mig, herr talman, ta några exempel. Regeringenskall enligt oraklet vara beredd att - märk väl - "så långtdet är möjligt" medverka till en förstärkning av den offentliga sektorn iKalmar län. Vad som av betraktas som möjligt framgår däremot inte.Möjligen kan det tolkas som ett "lycka till". Hur skall dettaorakelsvar tolkas? Bristen på argument från utskottet för avslag på motioner ärbeklämmande då dylika undantag anförs som de bärande argumenten. Påflera ställen i utskottsbetänkandet hänvisas till vad och herrÄsling sagt i olika sammanhang, nämligen att regeringen är beredd att pröva"alla seriösa projekt i positiv anda". Ja, det minsta man kan begäraav en regering är väl att den skall pröva alla seriösa projekt i positiv anda,men det uttalandet anförs här som utskottets motivering för att avstyrkamotionen. Menvar i detta sammanhang har oraklen och sina seriösa projekt? Detär detta som är huvudfrågan i detta sammanhang. Imotionen 890, till vilken jag i detta sammanhang yrkar bifall, föreslåssysselsättningsfrämjande åtgärder för norra - en statlig miljövänligindustrisatsning i detta område. Motionen finner dock inte nåd inför utskottet.Den avstyrks med följande motivering: "Regeringen kommer enligt statsrådetAhlmark att positivt pröva varje seriöst förslag som kan medföra en förbättradsysselsättningssituation i regionen." Det är detta befolkningen i norraBohuslän skall klara sig på . Iövrigt säger utskottet att det inte finner skäl att föreslå någon åtgärd pågrund av motionen utan hänvisar återigen till vad statsrådet har sagt inågot sammanhang, nämligen att lagerstöd och lokaliseringsstöd kommit områdettill del och att ca 1 000 personer som riskerar permit-tering kommer iåtnjutande av utbildning. Det är tydligen den s. k. 25-kronan som här spökar.Vad statsrådet sagt i detta sammanhang är inget unikt för området norraBohuslän - det gäller ju snart sagt för hela landet och kan därför inte varabärande skäl för avslag på motionen. Jaglyssnade till vad här alldeles sade om attsysselsättningssvårigheterna har blivit så stora i vårt land attvi skulle ha behov av att göra hela landet till ett stödområde. Detta hartydligen hänt - vi fick ju en ny regering . Attdetta område därtill skall komma i åtnjutande av att statsrådet positivtskall pröva varje seriöst förslag som kan förbättra sysselsättningssituationeni norra gäller, skulle jag förmoda, hela landet, och inte bara norraBohuslän - för nog skall väl regeringen pröva alla seriösa förslag, varifrån deän kommer i vårt land; det kan väl inte vara någonting unikt för norraBohuslän? Nukan vi emellertid trösta oss med att denna motion inte har blivit avstyrkt avutskottet, utan bara har fått den förmånliga skrivningen att den "inteföranleder någon åtgärd". Men denna mjuka skrivning, om jagfår uttrycka det så, gynnar knappast befolkningen i norra . Denbefolkningen kan inte livnära sig på ett mjukare avslag än vad som kommit endel andra motioner till del. Så, herr talman, några ordmed anledning av motionen 410, under- tecknad av någrasocialdemokrater. Den ligger nämligen helt i linje med den motion som jag stodför vid förra årets och som bl. a. yrkade på arbete och sysselsättningåt kvinnor och ungdom i glesbygden. I motionen 410, som finns med i detutskottsbetänkande som vi behandlar , yrkas på försöksverksamhet ikommunerna i . Jag hade i förra årets motion tagit uppfrågan om försöksverksamhet för inland och glesbygd och dåplockat ut kommunerna med krav på arbete åt framför alltkvinnor och ungdom. kommer vi kommunisterna att stödjamotionen 410 och därmed reservationen 5 vid omröstningen . Jaglyssnade till , som bl. a. talade varmt för glesbygderna. "Vi måste pröva andra metoder än bara de traditionella beredskapsarbetena",sade han, om jag inte hörde fel. "Det är märkligt att nugått emot arbetet åt folket i glesbygden." Innehållet i motionen 410 äregentligen detsamma som i den motion jag hade , bara med en annanklädnad. Då var socialdemokrater och centerpartister helt överens om att avslåmin motion - och så kommer socialdemokraterna med något liknande ochanklagar för att inte vilja stödja deras motion. Mencenterpartisterna är ju konsekventa och handlar på samma sätt som . Dehar ingenting över för glesbygdsbefolkningen. Det är socialdemokraterna somhar ändrat sig . Detta hälsar jag naturligtvis med stor tillfredsställelse. Tillslut herr talman,, en fråga till arbetsmarknadsutskottets talesman vid sidan avandra frågor som jag ställt till honom. I det betänkande frånarbetsmarknadsutskottet, 1976/77:23, som kammaren nu behandlar framgår det pås. 31 i utskottets hemställan att ett enigt utskott i vissa fall beslutatrekommendera att avslå nio motionsyrkanden. I 20 fall användsskrivningen att motionen eller yrkandet "inte föranleder någon riksdagensåtgärd". Min fråga till utskottets talesman är vad som är skillnaden i sakmellan dessa båda skrivningar. Själv tolkar jag skrivningarna på det sättetatt båda innebär avslag på yrkandena. Men om detta stämmer, varför då ha olikaskrivningar när man behandlar detta 30-tal motioner? Det försvårar för folk iallmänhet, och framför allt för skolungdomen, att förstå handlande.Det språk som förekommer i denna riksdag i utskott och i andra sammanhang ärminsann torrt nog ändå utan att skrivningarna skall behöva vara formulerade påett sådant sätt att folk inte begriper dem alls. Jag skulle därför vara tacksamom utskottets talesman här ville förklara sig på den punkten. Jag yrkaråterigen bifall till motionen 890. Underlaget för den diskussion vi nu för är i första handindustridepartementets bilaga till budgetpropositionen 1977, det avsnitt somrör regional utveckling. Men till grund för ärendets behandling ligger också debeslut om regionalpolitikens inriktning och stödformer som fattats av tidigareriksmöten, senast vid behandlingen av proposition 1975/76:211 om samordnadsysselsättnings- och regionalpolitik. De beslut som då fattades bygger påregeringsförklaringens uttalande, att regionalpolitiken skall förstärkas, såatt människor i olika landsdelar ges allsidig sysselsättning och service och engod miljö. Den förda regionalpolitiken har bidragit till attnettoutflyttningen från exempelvis skogslänen har minskat. Vi har fått enbättre regional balans mellan länen. Nugäller det att komma till rätta med den obalans som flnns när det gällerarbetstillfällen inom länen. Den flyttning som pågår från glesbygden tillkommuncentra och från kommuncentra till regionala och primära centra förekommerinte enbart inom skogslänen, utan den utvecklingen präglar många län i vårtland. Det här är en utveckling som måste brytas. De regionalpolitiska medlenmåste förstärkas och förfinas. har också i uppdragatt se över formerna för det framtida stödet. Och det är med hänvisning tilldetta som utskottet avstyrker en del i och för sig mycket välmotiverademotionsförslag. Det finns ju många orter som drabbas av destrukturförändringar som svensk industri genomgår. Huvudlinjeni den framtida stödverksamheten måste enligt min mening även fortsättningsvisvara att låta de tillgängliga resurserna i huvudsak komma de mestproblemfyllda områdena till del. Det finns f n. en mångfald olikaregionalpolitiskt inriktade stöd, så många att företagen har svårt att veta när,var och hur de skall användas. Informationen till företagen bör uppmärksammasnär det kommer nya förslag. Medden årliga uppföljning av länsplaneringen som redan beslutat omkommer vi att få ett bra underlag för den sysselsättningsplanering som manjust nu prövar formerna för i sysselsättningsutredningens regi, en planeringsom kommer att bli till god hjälp för insättande av rätta åtgärder i syfte attskapa fier jobb. Frånfolkpartiets sida anser vi det viktigt att det skapas en bättre balans inom ochmellan olika regioner när det gäller fördelningen av arbetstillfällen. Det ärockså viktigt att olika slags förvärvshinder undanröjs, så att det äntligenskapas en jämställdhet mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden. En avförutsättningarna för att få en bättre inomregional balans är att mindre ochrhedelstora företag får bra arbetsvillkor. Det krävs en näringspolitik somstimulerar till företagande och en regionalpolitik som ger ett företagande pålika villkor i vårt land. Det krävs också en ekonomi i god balans, om vi skallfå fler arbetstillfällen här i landet. proposition som lagts fram finns bl. a. förslag som är avsedda att varaett stöd för de delar av landet som har det speciellt besvärligt, dvs.skogslänen.