prot · G00949 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:49 §1 Justerades protokollet för den 9 innevarande månad. § 2 Om upphävande av monopol påstatliga intervjuundersökningar Herr ekonomiministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1976/77:138, ochanförde: har frågat mig om regeringen är beredd att upphävaSCB-monopolet på intervjuundersökningar för statliga myndigheter. Jagär personligen starkt kritiskt inställd till monopol med hänsyn till dekonsekvenser i effektivitelshänseende och för utvecklingen generellt sett sombristande konkurrens är ägnad att föranleda. För mig är det därför naturligtatt sätta i fråga inte bara om ensamrätt tillintervjuundersökningar inom den statliga sektorn bör bibehållas, utan även ivad mån annan verksamhet som hör till denna sektor bör ha kvar den särställningi konkurrenshänseende som f n. föreligger. För att den fråga hartagit upp närmare skall bli belyst har fått i uppdrag attutreda konsekvenserna av en liberalisering av den nämnda bestämmelsen rörandestatistiska centralbyrån. När resultatet av uppdraget har redovisats, kommer regeringenatt pröva i vad mån bestämmelsen bör ändras. HerrTARSCHYS (fp): Jag ber att få tacka statsrådet för ett positivt svar. Dethar gått ungefär den socialdemokratiska regeringen gav statistiskacentralbyrån monopol på intervjuundersökningar för statliga myndigheter ochkommittéer, i den mån sådana undersökningar inte genomförs av egen personalinom myndigheterna. Den här monopolregeln har redan visat sig vara till skadaför enskilda företag, enskilda samhällsvetare och enskilda forskargrupper. Denhar också mött stark kritik. Vid det nordiska sociologmötel antogs enresolution mot SCB-monopolet och i en skrivelse av har detsvenska sociologförbundet vädjat till om att monopoletskall upphävas. Jagär liksom kritisk mot SCB:s monopol, och jag tror attstatsrådet delar den uppfattningen. Det är glädjande alt han har gettriksrevisionsverket i uppdrag all utreda konsekvenserna Fredagen den 17 december1976 Omupphävande av monopol på statliga intervjuundersökningar Omfortsatt statligt stöd till industrins lagerhållning av en liberalisering. Detuppdraget kan inte bli särskilt arbetskrävande, eftersom en liberalisering idet här fallet endast innebär en återgång till den fria konkurrens som råddeinnan den socialdemokratiska regeringen införde monopol . Jaghoppas därför att utredningen kan bedrivas skyndsamt och att regeringen inomkort har underlag för att upphäva det omotiverade monopolet på intervjuundersökningar. Jag har i sak ingenting att tillägga, och jag är överensom själva principen. Jag vill bara, för att en sak inte skall stå oemotsagd iprotokollet, tala om att den ändring som vidlogs 1975 var en ändring iförhållande till tidigare bestämmelser . Men del var inte en ändring isak utan i stort sett samma tillämpning som åsyftades. Att det blev en vissskärpning i praktiken berodde på att myndigheterna tillämpade den nyabestämmelsen på ett något annat sätt än man tillämpade den gamla. Rätt skallvara rätt. Man avsåg inte att införa en skärpning. Överläggningenvar härmed slutad. §3 Om fortsatt statligt stöd till industrins lagerhållning Herr ekonomiministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1976/77:141, och anförde: har frågat mig om regeringen avser alt fortsätta med någonform av statligt stöd till industrin för dess lagerhållning. Ianledning härav får jag efter samråd med arbetsmarknadsminister anföraföOande. Ellviktigt inslag i den politik som förts har varit allkraftigt stimulera lagerproduktionen i avsikt att hålla uppe sysselsättningeni företagen och dämpa infiatoriska löne- och prisökningar i en väntad snarhögkonjunktur. Förhoppningen var att lagren skulle kunna avvecklas till rimligapriser under en sådan konjunkturuppgång. Del förväntade konjunkturuppsvingethar nu skjutits framåt i tiden. I det nuvarande ekonomiska läget i Sverigeskulle den efterfrågan som finns kunna tillgodoses genom en snabblageravveckling och resultera i en betydande neddragning av produktionen ochsysselsättningen som en snabb realisation av lagren skulle ge storaförluster för företag och samhälle. Del är därför önskvärt att begränsa dentakt i vilken lagren avvecklas. Däremot finns f n. ingen anledning allstimulera till fortsatt ökad lagerproduklion. I och med den nuvarandelagerstödspe-riodens utgång upphör kravet på alt de förelag som fått lagerslödskall behålla oförändrad sysselsättning. Regeringenhar därför beslutat alt de företag som har fåttstatsbidrag för all bygga upp lager skall kunna få fortsattstöd för alt hålla sysselsättningen uppe och för au inte tvingas all alltförsnabbt avveckla sina överlager. Bidraget skall utgå av värdet avöverlagret den . Som överlager räknas den lagerökning som ägt rumsedan början av föregående lager-stödsperiod. En förutsättning för bidrag äratt överlagret är minst hälften så stort som det ärden . Bidrag skall inte utgå för ytterligare ökning av lagrenutöver nivån på överlagrei den . Ett huvudvillkor för stödet ärsjälvfallet även i fortsättningen alt företagen inte minskar sinsysselsättning. Omfortsatt statligt stöd till industrins lagerhållning Hen (): Jag vill tacka ekonomiministern för svaret på minfråga. Detär naturligtvis riktigt att ingen nu önskar sig en mycket snabb lageravvecklingi svensk industri, som skulle leda till produktionsminskningar ochsysselsällningsförsvagningar. Jag har därför den uppfattningen attlagerpolitiken i företagen måste bli föremål för statens uppmärksamhet. Närjag nu har hört svaret från ekonomiministern på frågan hur regeringen tänkerbehandla lagerpolitiken i företagen får jag till att börja med konstatera attdet stöd man beslutat om är utomordentligt generöst. Bidraget på skullealltså gälla om företagen som motprestation visar upp ett överlager som ärminst av överlagrels värde . Tanken måste uppenbarligen varaatt med bidraget ersätta företagen för de räntekostnader lagerhållningenmedför. I så fall har regeringen utgått från att del är en mycket hög ränta somskall kompenseras. Om jag förslår det riktigt utgår bidraget på för etthalvårs lagerfinansiering. Del motsvarar en ränta på . Eftersom bidraget ärskattefritt är det lika mycket värt som en ränta på . Denhär givmildheten från regeringens sida föranleder vissa frågor för aukomplettera del svar jag fått: Äravsikten att stödet skall utgå till alla företag oberoende av marknadsläge ochförelagens situation i övrigt? Jag skall ta ett exempel: Inom massaindustrinlär det s. k. överlagret uppgå till ungefär 1 miOon ton massa och ha ett värdeav 1,8 miOarder kronor . Ett maximalt utnyttjande av bidraget skullealltså ge massaindustrins företag nära 150 miO. Är del regeringensuppfattning att massaindustrin behöver den subventionen? Är det ocksåregeringens mening att det är till allmän fördel för handelspolitiskaförbindelser att massaindustrin på det här sättet stimuleras att hålla innesitt utbud i ett läge då man även utomlands vet all industrin försökerytterligare höja massapriserna? Planernainom massainduslrin på prishöjningar och strävan i andra branscher att uppnåprishöjningar både på den internationella och på den svenska marknaden skaparockså en annan undran kring det här förslaget. Man vill ju begränsainfialionen. Man påstår att den svenska industrin håller på att prissätla sigbort från utländska marknader. Jag måste därför fråga ekonomiministern: nya lagerstödet att Nr 49 förses med det villkoret att stödet dras in i de fall företagen understöd- Fredaeen den periodenhöjt sina priser på den vara eller de varor som man ansökt Omfortsatt statligt Herr ekonomiministern : stöd till industrins Herrtalman! fråga till mig gällde om regeringen var beredd lagerhållning attfortsätta att ge stöd till lagerproduktion och bibehållande av lager, och jag har svarat ja påden frågan. Sedan kan man naturiigtvis diskutera ändamålsenligheten av de nyabestämmelserna och utformningen av dem, men den diskussionen hör strängt taget intetill den här frågan. Jag skall ändå, mycket kortfattat, svara på de frågor somherr ställde. För prövningen av detta nya lagerstöd gäller precis sammaallmänna bedömningsgrunder som gällde för det tidigare lagerstödet, som dengamla regeringen utfärdade var ledamot av denregeringen. Syftet är naturligtvis att söka förebygga all företagen i detmycket ansträngda läge som just nu råder realiserar ut sina lager lillunderpriser - det finns betydande risk för att del skall bli fallet -ochdessutom att förhindra att sysselsättningen pressas ner. Men, som jag sadetidigare, precis samma allmänna förutsättningar och regler som gällde för dengamla utformningen av lagerslödet skall gälla för denna nya utformning. Hen (); Jagtycker inte att mina frågor låg så långt ifrån detta ärende. Den 15 decemberbeslutade regeringen om någonting som skall träda i kraft . Detmåste då vara av betydande intresse, inte minst för de företag som berörs, attregeringen kan ge svar även på frågor av den typ som jag nu ställde och somdirekt, tycker jag, föll ut av det svar som gav. Detkan ju inte vara obekant att massainduslrin länge har försökt få enprishöjning på sina produkter. Det måste, tror jag, förefalla både vårahandelspartners och kanske också människorna i det här landet något stötande omindustrin kan höja sina priser och detta blir möjligt genom att den av statenfår en subvention för all ligga kvar med sina lager och inte öka utbudet, isyfte all den vägen omöjliggöra den prishöjning man vill pressa fram. Men villherr inte tala om för oss hur sådana här problem skall lösas, vill jagråda honom att regeringen möjligt bestämmer sig för hur stödet skallvara konstruerat. Det lär vara nödvändigt för att företagen skall veta vad dei har att rätta sig efter. Enfråga kanske ändå kan svara på. Med tanke på stödets generösautformning och de utomordentligt stora problem som på lång sikt kan varaförenade med .den här typen av subventioner vill jag fråga följande; Kan herrBohman tala om att det är alldeles klart att stödet kommer att varatidsbegränsat och upphöra ? Min avsikt var all inte ta en diskussion i själva sakfrågan sedan jagsvarat på det spörsmål som ställt. Men jag skall frångå detprinciputtalande jag gjorde genom att ända ta upp några av de problem somherr berörde. Densista frågan om jag kan garantera att det inte blir fråga om en förlängning ärprecis lika svår all svara på som om vi hade ställt motsvarande fråga tillherr när han eller hans kolleger första gången införde lagerslödet, somsedan förlängdes . Man kan inte sia om framtiden så alt mangöra några kategoriska uttalanden i den vägen - det skall man inte göra isådana här sammanhang. Problemeti dagens läge är fakliskt inte att hindra förelagen i massainduslrin attgenomföra prishöjningar. Alla som känner till den internationella konjunkturenhar klart för sig alt det är fråga om att förhindra att företagen, och därmedvårt land, förlorar pengar genom att tvingas sänka sina priser och realiserasina lager. Vårt pris- och kostnadsläge är sannerligen inte sådant att manbehöver ""befara" att de skall höja sina priser. Det kan jagförsäkra . Omfortsatt statligt stöd till industrins lagerhållning Hen (): Jagär rädd föratl ekonomiministern inte härden kunskap om den internationellamassamarknaden som han borde ha. Priset på den bestäms av utbud och efterfråganoch har inte ett dugg att göra med kostnadsläget i . Det går att talamed varje man inom massainduslrin och han kan bekräfta den saken för herrBohman. Vadindustrin vill göra är naturligtvis att förhindra all utbudet ökar och altmöjligheterna att få den prishöjning man eftersträvar omintetgörs. Där kvarstårdet enkla faktum alt får man en rejäl subvention för att behålla massan pålager, då ökar också möjligheterna att höja priserna. Del är inte heltointressant med tanke på våra förbindelser med olika handelspartner och den allmännasträvan att begränsa prisstegringarna och en onödig uppgång av företagensvinster, som i sin lur blir infia-tionsdri vande. Del borde ocksålänka på när han konstruerar del här stödet. vill jag bara säga, herr talman, att de kritiska synpunktersom nu framförde gentemot det fortsatta lagerstödet med samma fogkunde anföras mot det lagerstöd som förelagen haft . Överläggningenvar härmed slutad. § 4 Omsäkerhetsanordningarna vid kärnkraftverken Fredagen den 17 december1976 Herr statsrådet erhöll ordel för altbesvara i (c) anmälda fråga,1976/77:120, lill herr justitieministern, och anförde: i har frågat justitieministern om han villmedverka lill all en översyn av säkerhetsanordningarna vid vårt lands samtligakärnkraftverk sker och att om så erfordras säkerhetsanordningarna skärps i ochför undvikande av sabotage och terrorhandlingar. Enligt fastställdärendefördelning ankommer del på mig all besvara frågan. Jaganser all det problem som tar upp är myckel allvarligt. Justdel faktum att kärnkraftverken kräver en sträng övervakning som skydd motterroristdåd eller sabotage är en av kärnkraftens avigsidor. Kontrollenav den yttre säkerheten vid kärnkraftverken hör till kärn-kraftinspekiionensansvarsområde. Inspektionen har en särskild rådgivande nämnd som bl. a.förbereder dessa frågor inom inspektionen. Nämnden har parlamentariskt inslag. Inspektionenhar sedan läng tid uppmärksammat riskerna för sabotage och terrorhandlingar motkärnkraftverk. Anvisningar har utfärdats gällande både själva konstruktionenav anläggningarna och utformningen av övervakningen. Av lätt insedda skäl kanjag inte gå närmare in på anvisningarnas innehåll. Denöversyn efterlyser är i första hand en fortlöpandemyndighetsuppgift för kärnkraftinspeklionen. Inspektionen ägnar frågan sloromsorg och har hos regeringen aktualiserat vissa ändringar i detförfattningsmässiga underlaget för kraven på säkerhetsanordningar vidkärnkraftverken. Framställningen remissbehandlas f n. i (c): Jag ber all få tacka statsrådet för svaret på min fråga. Anledningenlill denna är att enligt tidningsuppgifter för kort lidsedan utsatts för hot om bombattentat, som kunde ha fått allvarligakonsekvenser om det inte uppmärksammats . Sabotagetavvärjdes glädjande nog, men man har ändå all anledning att ifrågasätta omsäkerhetsanordningarna vid vårt lands kärnkraftverk är sådana all nära noghundraprocentig garanti finns för undvikande av sabotage och lerrorhandlingar. Allmänhelenär oroad och frågar sig; Hur farlig är egentligen kärnkraften? Och vad skullehända om någon lyckades spränga ett kärnkraftverk i luften? Denna fråga är säallvarlig all allmänheten har rätt all få garanti för att säkerheten är fulltbetryggande. Iregeringsförklaringen slår det bl. a.: ""Kärnkraften är förenad medstora problem och risker. Främst gäller det hanteringen av det använda bränsletoch det högakliva avfallet. Satsning på kärnkraft kan inte ske. om inte dessa riskerbemästras på ett betryggande sätt." Vad som gäller garantin för attsäkerheten är helt och fullt betryggande bör också gälla sabotage ochlerrorhandlingar. Jaganser att svuret är positivt, men icke förty vill jag framställa föOande fråga:Får jag tolka svaret på det sättet att även vid exempelvis en sprängning avett kärnkraftaggregat tillfredsställande skydd kan skapas för de människor somär bosatta i området intill berörda kärnkraftverk? Är dessa människors säkerhetfullt betryggande? Svara ja eller nej! Jag håller med om att det gäller all ta sådana händelserpå mycket djupt allvar. Jag har emellertid det intrycket, efter au tidigare hadeltagit i arbetet i bl. a. parlamentariska nämnden under statenskärnkraftinspeklion, att detta också är vad kärnkraftinspektionen gör. Detär klart att detta är stora och svåra frågor. Därför sker också ett brettsamarbete mellan olika länder inom ramen för arbetet i det internationellaatomenergiorganet i , t. ex. rörande den principiella uppläggningen avskyddet. De mera känsliga överläggningarna om de-taOutformningen avskyddsåtgärder sker huvudsakligen på bilateral bas mellan kärnkraftinspektionenoch dess motsvarighet i olika länder. Jagkan av naturliga skäl i del här frågesvaret inte gå in på några delaOer, menklart är all man under senare lid har påskyndat arbetet för att få ett verkligtfullgott skydd kring våra kärnkraftverk. Från början kanske det inte alltid varså fullständigt, vilket man dock kan säga au del är . Därförkan man säga - det är min bedömning - alt säkerheten är fulltbetryggande. Men sedan är det klart att andra risker återstår att eliminera.Jag behöver väl inte ens antyda krigsfallet, då det naturligtvis fortfarandefinns betydande risker i samband med alt kärnkraftsaggregat kan utsättas föranfall. Svaretpå fråga är alltså att målsättningen är att säkerheten skallvara betryggande. HenBÖRJESSON i (c); Jag ber att fä tacka för det kompletterande svaret. I viss mån har detlugnat mig, nämligen i det avseendet att jag därmed kan känna en förvissning omatt alla ansträngningar görs för att säkerhetsanordningarna skall vara sådanaatt allmänheten inte har någon anledning all känna sig oroad. Jagbegär inte, herr talman, att statsrådet skall gå in på några detaljerbeträffande dessa säkerhetsanordningar, men det kan finnas anledning att frågahur del förhåller sig med dem. Det framhålls ofta hur stora riskerna är medavfallet och man talar om att det högakliva avfallet måste förvaras på ettbetryggande sätt, men jag har en känsla av att man inte - även om man intedireki förringar de riskerna - i debatten fört infarhågorna för de risker som kan föreligga därest etl kärnkraftverk skullesprängas i luften. Jagupplever alltså dagens kärnkraftsdebatt mera som en deball om hanteringen avdel använda bränslet och om hur man skall förvara det avfallet än som en debatti den fråga som jag här har aktualiserat, nämligen säkerhetsanordningarna motsabotage och terrorhandlingar, som minst sagt kan vara en lika allvarlig frågasom frågan om förvaringen av det använda bränslet. Jag ryser inför tanken attvi skulle komma i en krigssituation som gör att ett kärnkraftverk sprängs iluften. Överläggningenvar härmed slutad. §5 Om användningen av kärnkraft Herr statsrådet erhöll ordet för allbesvara i (s) anmälda fråga, 1976/77:148,till herr statsministern, och anförde: i har frågat statsministern om denne står fast vidsill besked på radions presskonferens beträffandemöjligheterna all avstå från användning av kärnkraft i efter år 1985.Frågan har överlämnats till mig för besvarande. Centerpartiethar både under valrörelsen och i andra sammanhang sagt att kärnkraften inte börutnyttjas i vår energiförsörjning så länge säkerhetsfrågorna är olösta. Olikaföreträdare för partiet har uttalat starka tvivel på möjligheternaatt inom överskådlig tid lösa problemen vid upparbetningen av bränslet och denslutliga förvaringen av det radioaktiva avfallet. Det finns enligt centernsuppfattning också goda möjligheter att spara energi och därmed begränsa dentotala energianvändningen. PartiordförandenThorbjörn uttalade på radions presskonferens att entioårsperiod borde vara tillräcklig för alt vi skall nå därhän allenergiförsörjningen kan utan kärnkraft. Den bedömningen, som jag delar,har inte ändrats sedan uttalandet gjordes. Efterdet all den nya regeringen bildades har energipolitiken inriktats på alt skapaförutsättningar för en energiförsörjning även utan kärnkraft. Det förslag lilllag om särskilt tillstånd för all få ta kärnreaklor i drift som nyligenremitterades till lagrådet tar sikte på att förhindra att nya reaktorer tas ibruk så länge problemen med avfallshanteringen är olösta. Den iregeringsförklaringen aviserade kommer att få i uppdrag attbl. a. utarbeta en beredskapsplan för avveckling även av de fem reaktorer somredan är i drift om del visar sig att kärnkraftens säkerhetsproblem inte kanlösas. Vidare kommer regeringen att på olika sätt öka de insatser som lar siktepå alt spara energi och att utveckla alternativa energikällor. i (s); Jag lackar energiministern för att han velat svara på min fråga tillstatsministern. Ifrågan åberopades emellertid ett uttalande av den nuvarande statsministern omatt kärnkraften skulle stoppas . Frågan gällde om statsministernstår fast vid sitt besked - inte minst mot bakgrund av alt sin personliga heder som garanti för att löftet skulle hållas. Densocialdemokratiska riksdagsgruppen förväntar sig därför att statsministerFälldin själv besvarar denna fråga och inte genom ombud lämnar undvikandebesked. När sammanträder kommer den socialdemokratiskariksdagsgruppens ordförande all upprepa frågan till statsministern. har nog missförstått situationen. Om det är så attIngvar avsåg att föra en privat debatt med statsministern, så finnsdet andra platser att göra det på än i talarstol. Eftersomenergipolitiken är mitt sakområde i regeringen och praxis är att statsrådensvarar inom sina resp. områden är del också jag som svarar . Överläggningenvar härmed slutad. §6 Om eventuella medlemskap i () OmSveriges eventuella medlem -skåp i Inleramerikanska () erhöll ordet för att besvara (vpk) den 2december anmälda fråga, 1976/77:133, lill fru utrikesministern, och anförde: har frågat utrikesministern om hon anser att etlmedlemskap i () står i överensstämmelsemed principerna för svensk biståndspolitik. Frågan har överlämnats till mig föratt jag skall besvara den. Någotställningstagande i fråga om svensk anslutning lill IDB har inte gjorts. I eninom upprättad promemoria om ökade insatser försvensk export till berörs en hel rad exporlfrämjande åtgärder,däribland frågan om anslutning till denna bank. I första hand avvaktas nuremissinstansernas kommentarer lill denna promemoria. Därefter får regeringenbedöma vilka åtgärder för att främja exporten till , inkl.Latinamerika, som kan förväntas ge bäst resultat och därför bör prioriteras. Anslutningtill IDB av biståndspolitiska skäl har tidigare avvisats. Några bidrag tillIDB ur biståndsanslaget har inte heller aktualiserats i den berördapromemorian. OmSveriges eventuella medlemskap i () (vpk): Jag lackarbiståndsministern för svaret. Inleramerikanskautvecklingsbanken har ju till uppgift all låna ut pengar till länder iLatinamerika för s. k. utvecklingsprojekt. Det kan i och för sig låta bra, värsta med den här banken är att de mesl brutala militärdiktaturerna iLatinamerika får de största bidragen. Som exempel kan jag nämna att underfolkfrontsregimen i gavs inga pengar, men efter det att Pinochet-juntantagit över makten började det strömma in pengar. Nusäger biståndsministern att några bidrag till IDB ur biståndsanslaget inte äraktuella. Det är riktigt, men har ju upprättat enpromemoria och ställt vissa förslag. På s. 88 - 89 står det all en samladprövning av frågan om svenskt medlemskap i leder till slutsatsen att etlsådant ter sig nödvändigt. Jagser frågan om våra relationer till iredje världen och våra bistånds-politiskaprinciper i ett vidare perspektiv, där jag lägger in hela vår u-landspolilik -alltså solidariletsmotivel, vår solidaritet med de faltiga och förlrycklamänniskorna i iredje väriden. Inie minsl biståndsministern har ju i många olikasammanhang talat om att det måste finnas ett samlat grepp om Sverigesförbindelser med länderna i tredje världen. Oavsettvar man tar pengarna ifrån - det tycker jag är en detaOfråga i sammanhanget, omman ser till solidariletsmotivel - vill jag fråga biståndsministern: ettmedlemskap i över huvud taget i överensstämmelse med vår u-landspolitik?Jag tror att del är en väldigt viklig fråga i detta sammanhang. Vad gäller det som sade om har jag ingenting attinvända. Vadsedan gäller frågan huruvida en anslutning till IDB-banken slår iöverensstämmelse med vår bistånds- eller u-landspolilik menar jag alt denfrågan, även om den är intressant, ändå väsentligen är akademisk. Fördel första har regeringen inte föreslagit någon anslutning till IDB. Vad somhar skett är all skickat ut på remiss en från den gamlaregeringen ärvd promemoria. Fördet andra diskuterar man i den promemorian en anslutning lill IDB uteslutandeur exporlfrämjande synpunkt. Menvisst är det så att IDB;s utlåningspolilik mycket dåligt stämmer medriktlinjerna för del svenska utvecklingssamarbetet. IDB har ingen koncentrationpå de fattigaste .