prot · G00938 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:38 §1 Justerades protokollet för . §2 Meddelande om ändrad tid för sammanträdet Medhänsyn lill alt fiera interpellationssvar lämnas vid kammarensbordläggningsplenum lar nämnda sammanträde sin börjankl. Meddelandeom ändrad lid jÖr sammanträdet Omauktorisation för låssmeder, m. m. §3 Om auktorisation för låssmeder, m. m. Herr handelsministern erhöll ordetför att besvara i (c) anmälda fråga,1976/77:99, och anförde: i har frågat mig om regeringen ämnar framläggaen proposition för rörande ell bällre konsumentskydd på låsområdel,bl. a. genom auktoriseringssyslem för låssmeder. k. låsutredningen avlämnade sitt belänkandeKonsumentskydd på låsområdet. Betänkandet har remissbehandlats, och fråganbereds nu inom . Jag är därför inte beredd all nu göranågra uttalanden om regeringens ställningstagande i frågan. HerrBÖRJESSON i (c): som jag uttalar ett tack för svaret vill jag också uttala enönskan om all regeringen måtte finna skäl till all förelägga enproposition rörande konsumentskydd på låsområdel. Otvivelaktigtföreligger det elt behov av alt en viss form av auktorisation införs förlåssmeder. Denna bör kunna ordnas på ett sådant sätt all byråkrati och alltförmycket krångel undviks. Jag tycker i likhet med utredningen pålåsområdet, SOU 1975:19, all del i själva auktorisationen bör ingå altvederbörande prövas och godkänns. Även prövning med avseende på laglydnad ochvandel bör ingå. Yrkeskunnigheten bör också dokumenteras. F. n. kan vem somhelst tillverka nycklar, och det händer att nycklar görs av personer som harvetskap om atl nycklarna skall användas i kriminellt syfte. För alt komma lillrätta med problemen pä området bör nyckeltillverkningen inte få ske ömauktorisation för låssmeder, m. m. utan särskilt tillstånd. Jaghoppas atl frågan får en snar lösning, en lösning som innebär ett skydd molinbrott, främst lägenhetsinbrolt, och jag anser att en auktorisering avlåssmeder är en riklig ålgärd. Jag beklagar att det svar som jag kan ge på det här stadiet är så passintetsägande, men jag vill självfallet hålla med i omall man på allt säll bör anstränga sig för alt hålla nere inbrottsfrekvensen. Beträffandede olika förslag som har framlagts i den ulredning vi nu talar om är det, somherr Börjessom framhållit, så all man bl. a. föreslagit en offentligauktorisation av låssmeder. Men vid den remissgenomgång vi haft tillfälle attgöra visade del sig all ett antal remissinstanser, t. ex.konsumentombudsmannen, kommerskollegium och , inteanser sig kunna tillstyrka utredningens förslag i denna del. harförslaget om auktorisation tillstyrkts av bl. a. och en radnäringslivsorganisationer. Vid den fortsatta behandlingen blir del därför enavvägning mellan de olika synpunkter som kommii fram. Vi får se om delta medel,med hänsyn till den resursinsats som ändå erfordras för att ha systemet,verkligen är effektivt när del gäller att nå det gemensamma målet atl få eltbättre skydd på denna del av rättssäkerhetens område. HerrBÖRJESSON i (c): Jag är medveten om att handelsministern inte kan lämna ett utförligtsvar på grund av all frågan tydligen är under remissbehandling. Den främstaanledningen till alt jag väckt frågan är alt jag har velat aktualisera atl detär angeläget att problemet får en snar lösning och alt del inte får bli så altdenna utredning blir liggande och kanske aldrig blir föremål för någonpropositionsskrivning. Jagkan i någon mån hålla med handelsministern om atl vissa problem kan varaförenade med en auktorisering. Såsom jag framhöll i milt korta inlägg vill jagatt det hela skall kunna ske under sådana former att del inle blir alltförmyckel byråkrati och krångel. Men faktum kvarstår ändå: Det är angelägel alt vifår elt system som gör alt inte vem som helst kan tillverka nycklar. Del äringet problem alt skaffa hur mycket nycklar som helst ulan alt på någotsäu styrka rätlen att skaffa sig nycklar. Det är långt ifrån tillfredsställande. Jagvet atl allmänheten är angelägen om all vi får en bällre tingens ordning - menvi får naturligtvis, som jag sade lidigare, undvika alltför mycket krångel ochbyråkrati. Överläggningenvar härmed slutad. § 4 Om den offentligasektorns tillväxttakt Herr ekonomiministern erhöll ordet för attbesvara i (s) anmälda fråga, 1976/77:98,och anförde: i har frågat om finansministerns uttalande påSACO/om den offentliga sektorn återspeglar den samladeregeringens uppfattning eller enbart privata uppfattning. Svaretär, att del av felaktigt återgivna uttalandet i sin rätta lydelseåterspeglar min uppfattning som chef för ekonomidepar-lementei och inomregeringen ansvarig för samhällsekonomiska frågor. Torsdagen den 2 december1976 ömden offentliga sektorns tillväxt takt HertPETERSON i (s): Jag ber att få tacka för svaret, som är någotuppseendeväckande. Jaghar inle felaktigt återgett vad sagt. Jag har hänvisat till hansuttalande om den offentliga sektorn. Det verkar av delta svar som om herrBohman är inne på att vilja förneka del uttalande som han gjorde införSACO/. Jag har utgått från det manus som viakongressbyrån lät dela ut inför sitt framträdande på kongressen. På s. 34 stårdel att den offentliga sektorns alltför snabba ökning har skapat problem föross. Delverkar litet märkvärdigt om inte vill bekräfta delta, eftersom delfinns referat. Det fanns också kongressdeltagare som kritiserade hans uttalande på den här punkten, och del kunde de inle gärna göra om herrBohman inle verkligen hade angripit den offentliga sektorn inför kongressen. Numerahänder del, herr talman, många märkliga saker i kanslihuset. svikervallöften på löpande band och skriver om sina tal. efteråt harvi förgäves försökt att från herr få fram det tal som han ansersig ha hållit på kongressen. Men vi möts av det egendomliga svaret atl herrBohman fortfarande håller på att skriva om elt tal, som hölls för 13 dagarsedan. Jag vill därför ställa frågan om del var elt partipolitiskt tal som herrBohman i efterhand försöker få anpassat till koalitionsbrödernas krav. Anledningentill att jag tog upp detta är det faktum alt del varit något av en följetongfrån atl angripa och förfölja den offentliga sektorn. Visocialdemokrater har reagerat och slagit tillbaka angreppen, eftersom denoffentliga sektorn inte är någonting annat än sjukvård, pensioner, barnomsorgoch åldringsvård, undervisning och arbetsmarknadsinsatser. Moderaternaspolitik och uttalande på denna punkt är ett hol mol den trygghetsom socialdemokratin har byggt upp för del stora folkflertalet i vårt land. Jagtror alt är karl för sin halt och kan la till ordahär i kammaren utan all först fråga herrar och om lov föralt tala om vad han hade i tankarna, när han formulerade sitt lal lillSACO/, ! Två enkla frågor: Om den offentliga Vilka reformer anser och den borgerliga regeringen borde sektorns tillväxttakt vara ogenomförda? Vilkenpersonal inom den offentliga sektorn skulle inle ha varil anställd omherr och den borgerliga regeringen fått råda? Del uttalande som nigjorde på /betecknades ju av pressen och i som såanmärkningsvärt, atl jag finner ell svar på dessa frågor vara motiverat. i frågor hänger hell i luften, eftersom deanknyter till någonting helt annat än vad jag verkligen har sagt. Vad som kanha stått i mitt första utkast till anförande lämnar jag därhän. Vad jagverkligen har sagt är helt avgörande. Jaghar inle kategoriskt påstått att den offentliga sektorn har ökat alltförsnabbt, utan jag har sagt följande: "De höga marginalskatterna och denoffentliga sektorns alltför snabba ökning i förhållande till bruttonationalproduktenutgör en av motorerna bakom problemtillväxten." Med"problemtillväxten" syftar jag i detla sammanhang självfallet på desvårigheter som ekonomi har tagit i arv efter den regering i vilkenherr själv var ledamot. Innebördenav milt uttalande är alltså bl. a. att en snabbare ökning avproduktionstillväxten möjliggör en snabbare tillväxt inom den offentligasektorn och vice versa. Jag iror inle all är okunnig om attbruttonationalprodukten i vårt land under 1970-lalets första hälft ökade med irunt lal medan den offentliga konsumtionen ökade . varmotsvarande siffror och för den offentliga sektorn. I årräknar konjunkturinstitulel med att dessa siffror skall vara 1,5 96 för BNP och3,för den offentliga konsumtionen. Sverigehar haft en lägre produktionstillväxt än under tidigareårtionden, och den har understigit genomsnittet i , som ökningenav den offentliga sektorn har gått relativt sett snabbare. Detta är en avorsakerna till de problem vi har , problem som den regering i vilken herrPeterson var ledamot bär en stor del av ansvaret för. HertPETERSON i (s): Jag noterade ett par ting i inlägg. Han talade om detförsta utkastet där han hade med den av mig redovisade formuleringen. Del vardella lalutkast som utdelades på kongressen. Del var det som tidningarnarefererade och det var också del som användes i det Eko-inslag, där denaktuella formuleringen åberopades. Men bekräftar att del nu finnsett slutligt talutkast. Sedantar upp den ekonomiska tillväxten. Om vi i vårt land under perioden1973-1976 skulle haft samma tillväxt som totalt, skulle vi ha haftnärmare 10 miljarder mindre atl röra oss med, om man utgår frånkonjunkturinstitutets höslrapport, prognosen . Detär intressant all inte förnekar sitt uttalande om all den offentligasektorn skulle skapa problem. Det är mol den bakgrunden man skall se minafrågor om inställning till den offentliga sektorn, som fortfarandekvarstår obesvarade. Jag tror inte att jag har kommit med någotuppseendeväckande när jag har sagt atl alllid har haft ett gott öga- ont öga kanske är ett bällre uttryck - lill den offentliga sektorn. I debattefter debatt här i har vi fått slå upp lill försvar för dengemensamma samhällsverksamheten. Ytterligareell par frågor: Är det sjukvårdsbiträdena och sjuksköterskorna som orsakarsamhällsekonomiska problem, ? Är det lärarna eller daghemspersonalensom enligt sätt all resonera orsakar ekonomiska problem? Ellermenar och den borgerliga regeringen att det är pensioner,barnbidrag och bostadstillägg som är för stora? Vilka reformer skulle herrBohman vilja ha ogenomförda och vilka personalgrupper skulle icke ha varitanställda, om hade fått sin vilja igenom. Omden offentliga sektorns tillväxttakt Snälla , ni har till mig ställt en fråga i vilken egenskapjag har talat inför /SR. Den frågan har jag besvarat. Sedanhar ni gått in i en stor ekonomisk debatt. Den kan vi la när finansplanenredovisas. Då får tillfälle atl älta delta, och då får jag ocksåtillfälle atl bemöta tokigheter beträffande , I själva verkethar legat långt under , Hade vi haft samma utveckling som ,skulle vi ha haft 10-15 miljarder mer all dela på. Menlål mig - även om jag lycker all del är fel all nu gå in i en sakdebatt -ändåpåminna om att långtidsutredning i sitt alternativ II,alltså del som var offentligl-expansivt, ansåg an den offentliga konsumtioneninte kunde tillåtas öka snabbare än bruiiona-tionalproduklen. I alternativ Iskulle den offentliga konsumtionen öka bara hälften så snabbt sombruttonationalprodukten. Den förra regeringen, i vilken självvar med, skrev i kompletteringspropo-silionen att man skulle göra enavvägning mellan utredningens alternativa inriktningar, dvs. att den offentligakonsumtionen fram lill 1980 skulle öka långsammare än bruttonationalprodukten. Defrågor som har ställt till mig, frågor som ligger utanför denfråga som han har ställt på vanligt sätt här i , tycker jag att herrPeterson mol bakgrunden av vad jag här sagt själv skall svara på. Nr 38 i (s): TA j Herrlalman! Snälla herr finansminister, förlåt mig, herr ekonomimi- 2 dpcpTih 1976 nister skulle jag ha sagt; del ändras så mycket nu i den nya regeringen, tokigheterna fär stå för egen räkning. Det är i fråga om den Om den offentliga ekonomiska utvecklingen som jag har åberopat konjunkiurin-sektornslillväxtiakl stitutets höstrapport. Med samma tillväxt som totalt skulleSverige ha haft närmare 10 miljarder mindre att röra sig med. Detla kan herrekonomiministern själv ta del av i undertaget i . Jagställde en fråga med anledning av uttalande på /SR-kongressenom den offentliga sektorn. Det uttalandet var anmärkningsvärt, därför atl detgällde enskilda människors trygghet i vårt land. måste väl ha haftnågonting i tankarna när han talade om den offentliga sektorn. Jag har den uppfattningenom den offentliga sektorn - och det har del socialdemokratiska partiet i sinhelhet - atl den är en nödvändighet för att kunna ge omsorg, service ochtrygghet ål människorna i vårt land. Vi tycker, i motsats till , attden offentliga sektorn inle är tillräcklig. Det finns många behov som inte ärtillfredsställda, t. ex. när del gäller åldringsvård och barnomsorg. Där har vikrävt åtgärder och kommer att fortsätta att kräva åtgärder i opposition här iriksdagen. Den här uppfattningen uttryckte inle den gamla regeringen ikompletleringsproposilionen . Men del må vara hänt att man ändrar sigväldigt fort sedan man kommit i opposition. Föralt två siffror inte skall slå hell oemotsagda skall jag läsa ur konjunkturinstitutetsrapport. Del gäller bruttonationalprodukten och prognos 1976-1977. 1975-1976ökade brultonaiionalprodukten i med \,och för med 4,5 %.Prognosen för 1976-1977 är för - vilket jag lycker är rättoptimistiskt - och för . Kom inte och prata omsiffror i fortsättningen. HerrPETERSON i (s): undviker fortfarande att tala om den offentliga sektorn.Jag förslår alt det inte kan vara roligt för exempelvis koalilionsbrodernAhlmark, som i går höll ell lal om alt den offentliga sektorn måste byggas utpå långtidssjukvårdens område, att finna att samma regering har enekonomiminister som säger alt den offentliga sektorn är ett hot mol Sverigesekonomi. Jag förstår alt inte vill ta upp frågan om denoffentliga sektorn. Så till ekonomin ochstatistiken, ! Enligtkonjunkiurinstiiuieis höslrapport - det är prognosen 10 - har en ökningmed 6,6 '-Vi av den ekonomiska tillväxten:OECD totalt haren ökning . Med samma tillväxt som totalt skullevi ha haft 9,8 miljarder mindre i total produktion. Delta är siffror somåterfinns i underlaget till konjunkiurinstiiuieis höstrapport, men som herrBohman tydligen inle känner till. Därför kan jag bara hänvisa till denrapporten. Minafrågor när det gäller den offentliga sektorn kvarstår emellertid obesvarade.Herr ekonomiminister, vad var det för reformer och perr sonalgrupper, som nitalade om på /? Skall verkligen de frågorna få stå obesvarade,? Jag har en känsla av all i skulle må bra av allvänta med den fortsatta debatten tills finansplanen ligger på bordet. Då kanherr få svar på alla sina frågor. HerrPETERSON i (s): Del verkar meningslöst att fortsätta att ställa frågor till den offentliga sektorn, eftersom han vägrar att svara. Jag har ställtpreciserade frågor om reformerna och om personalgrupperna. och vissa näringslivsdirektörer gör inför en besväriigavtalsrörelse egendomliga och vulgära angrepp på den offentliga sektorn. Jagbeklagar att det finns uttalanden på den sidan som sammankopplas med uttalandenav landets ekonomiminister. Jag kan inle se delta som några lugnande beskedinför en avtalsrörelse till alla de människor som arbeiar inom den offentligasektorn. Jagber alltså, herr lalman, att få återkomma i ärendet dåherr verkar vara litet mera benägen att svara på frågor. i hade haft full frihet alt ställa den här fråganpå vanligt sätt i , men det har han inte gjort. har istället frågat mig i vilken egenskap jag har uttalat mig på /,och jag har svarat på den frågan, hövligt och vänligt. Överläggningenvar härmed slutad. §5 Om situationen på fångvårdsanstalterna Herr justitieministern erhöll ordet för atti elt sammanhang besvara dels (vpk), dels ()anmälda frågor, 1976/77:108 resp. Ill, och anförde: har frågat mig om jag avser all la några särskildainiliaiiv med anledning av den spända siiuaiionen på en rad av landetsfångvårdsanstalter. Omsituationen på fång\'årdsanstaller-na HerrGahrton har frågat mig under vilka förutsättningar och i vilka sammanhangkriminalvårdens myndigheter bör förhandla med fångarnas företrädare. Jag besvarar frågorna iell sammanhang. I36 v; lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt föreskrivs att med debegränsningar som följer av gällande bestämmelser och avtal för verksamheteninom kriminalvården har de intagna rätl att i lämplig ordning överlägga medanslallsledningen i frågor som är av gemensamt intresse för de intagna. Häravframgår all sådana frågor på kriminalvårdens område som regleras genomförfattningar, beslut av anslagsbeviljande organ eller fackliga avtal inle kanbli föremål för beslut vid överläggningar i vilka de intagna deltar.Utformningen av lagrummet ger vid handen atl överläggningsrätten har begränsatslill atl gälla den egna anstalten och där tjänstgörande personal.Kriminalvårdsstyrelsen har emellertid i olika sammanhang, på begäran avvederbörande anslaltschef ansett sig kunna överlägga med de intagna på vissanstalt rörande förhållandena på den anstalten. Jagvill också erinra om alt kravet på all företrädare för kriminalvårdsstyrelsenskall besöka anstalterna för förhandlingar i huvudsak rests av intagna vidvissa slutna riksanstaller. Dessa anstalter är iorganisatoriskt hänseende direkt underställda kriminalvårdsstyrelsen.Tjänstemän vid styrelsen utövar regelbundet tillsyn över dessa anstalter genombesök på anstalterna. Vid dessa besök förekommer regelmässigt dels samtal medenskilda intagna som önskar sådana samtal, dels överläggningar med de intagnasrepresentanter i frågor som är gemensamma för de intagna vid resp. anstalt.Enligt vad jag har erfarit avser tjänstemän vid kriminlavårdsstyrelsen all inomramen för denna verksamhel besöka kriminalvårdsanslallenHall. Jag har låtit informera mig om situationen för dagen påkriminalvårds-anstalterna. Några åtgärder från min sida är inte aktuella ianledning av den oro som på den senaste liden gett sig till känna. HerrLÖVENBORG (vpk): Jag ber att få lacka justitieministern för svaret. Där sägs bl. a. att"sådana frågor på kriminalvårdens område som regleras genom förfaltningar,beslut av anslagsbeviljande organ eller fackliga avtal inte kan bli föremål förbeslut vid överläggningar i vilka de intagna deltar", och statsrådet hänvisarpå den punkten till 36 ! ; lagen om kriminalvård i anstalt. Men del är klart attde kan. Här handlar del ju om vilja, och kan del inte bli beslut kan det i allafall bli överläggningar. Sådana sker också av och till. Sedanger justitieministern beskedet atl avser tjänstemän -ansvariga, får jag hoppas - alt besöka . Jag vill understryka att del ärrätt långt till och atl det här rör sig om en myckel akutsituation. På en rad anstalter strejkar nu internerna eller tillgriper andraakiionsformer, och del vittnar om all siiuaiionen på fång- vårdsanslalterna verkligeninle är bra. används också kollekliva be-siraffningsformer, exempelvisindragning av permissioner, och del är i alla sammanhang en synnerligentvivelaktig åtgärd. Jaghar ställt min fråga mot bakgrunden av att man kan befara ännu allvarligareincidenter än de som har inträffat. Det är viktigt, lycker jag, alljustitieministern med allvar och öppenhet funderar över vilka åtgärder som kanvidtas. Kriminalvårdsstyrelsenhar nu avvisat förhandlingar. Vore det verkligen inle skäl attjustitieministern personligen på plats sökte underrätta sig om hur del liggerlill, vilka missnöjesanledningar som finns och hur befogade de är?Kriminalvårdsstyrelsens attityd atl utan resonemang avvisa de krav som ställstjänar ju inget vettigt syfte. genomförde internerna på 13 anstalter en ny aktion - 450 gick i strejk - på10 nya platser; på , i och i har man strejkat sedanlidigare. Man vill ha förhandlingar med , man vill habällre möjligheter till kontakt mellan de intagna och deras anhöriga, man villha marknadsmässiga löner. Det ställs krav på bällre sanitära förhållanden från flerahåll där dessa är under all kritik, man kräver hyggligare behandling osv. Delär svårt att från utsidan fastställa om kraven är befogade, om all kritik ärrättvis, men attityd att vägra förhandla eller ensresonera med de intagna tycker jag är helt oacceptabel. Här behövs i ställetett snabbt initiativ, om inte situationen skall förvärras. Metoden allgenomföra kollekliva bestraffningar är också någonting felaktigt och stridandemol gängse rättsbegrepp. Del som sker är atl drar inalla permissioner. Även de som inte deltar i aktionerna drabbas alltså. Anserverkligen justitieministern all della är riktigt? Vore del inte skäl au i dethär lägel rekommendera atl ta ett positivt initiativ för att förbättra atmosfären? Jaglackar för svaret. Men jag kan knappast påstå att jag är särskilt nöjd. Denförsta slora fångsirejken inträffade . Den ledde lill samtal mellananslallsledningen och fångarnas förtroenderåd. Ar 1969 blev det kyligare ochförtroenderådet på upplöstes. Men 1970 ledde en spontan strejk igen tillförhandlingar med anstaltschefen. ledde en strejk på Österåkertill förhandlingar med dåvarande tillförordnade generaldirektören.Förhandlingar pågick medan 1 500 fångar på 22 anstalter strejkade. Resultatetblev centrala förhandlingar mellan ochfångrepresentanler från anstalter i hela landet. Därefter följde centralaförhandlingar såväl som senare . Då ledde alltsåprotestaktioner från fångarna lill förhandlingar såväl lokalt som centralt. Under de mellanliggandeåren har det förekommit strejker, dock inle Nr 38 i samma omfattning som . Men leder protestaktioner till kallahan- Torsdaeenden '"- der till en arrogant attityd frånkriminalvårdsmyndigheierna. \eåer till repressalier somär tvivelaktiga, inte minst mot bakgrund --------------- av dennya lagstiftning om isolering inom kriminalvården som Om siiuaiionen på toglidigare . Jag kan ge ett exempel på arrogansen. fångvårdsanslaller- Chefen för säger i ett remissyttrande lill kriminal- na vårdsstyrelsen atl strejken "är en form av exhibitionism, som välär helt begriplig med hänsynlill de intagnas mentalitet och situation". vore ettrenhållningsarbeie om justitieministern kunde ta avstånd från en sådan tolkning av vadsom sker på landets fångvårdsanstalter. Jag sade all repressalierna är synnerligentvivelaktiga. Man tillgriper alltså isolering av dem som deltar i strejken, mantillgriper kollektivt permissionsförbud. Men i den ändrade 47 ;; lagen omkriminalvård i anstalt finns del bara två typer av disciplinär bestraffning.Den ena är varning, den andra är atl av strafftiden icke skallinräknas i verkställighelsliden. Enligt den lagen finns alltså inte vare sigisolering eller kollektivt permissionsförbud som besiraffningsform. Jag skullegärna vilja att justitieministern här klart deklarerade på vilka grunder derepressalier som förekommer ule på anstalterna är förenliga med dengällande lagstiftningen. Jag vill understryka atl utöver bestämmelserna i 36 ij lagen omkriminalvård i anstalt, som jag redogjorde för lidigare, finns det inte någrabestämmelser om överläggningar mellan kriminalvårdens myndigheter och deintagna. I del sammanhanget vill jag anmärka att det ingalunda är fråga om ettparlsförhållande mellan de intagna och och atl man därförinte kan göra några jämförelser med förhållandet på arbetsmarknaden i fråga omförhandlingar. HerrLövenborg och även har sagt alt det skulle förekomma kollektivabestraffningar, som enligt inle hade stöd i gällande bestämmelser.Jag vill framhålla att vad som har föreskrivits från kriminalvårdsstyrelsenssida är bl. a. att permissioner skulle dras in på de anstalter där strejkerpågick, oavsett om de intagna deltog i strejken eller inle. Vidare harstyresmannen bemyndigats atl låsa in de intagna även under fritid om dettaerfordrades för atl ordning och säkerhet skulle kunna upprätthållas. Detta äralltså icke några bestraffningar ulan åtgärder som har ansetts erforderligamed hänsyn lill atl personalen under den pågående strejken är sysselsatt medatt hålla förhör med de intagna och därför inte kan förbereda permissioner ivanlig ordning. Likaså kan inlåsning tillgripas om styresmannen anser att detär erforderiigt ur säkerhetssynpunkt. HerrLÖVENBORG (vpk):