prot · G00920 · 1976-12-31 00:00:00 — Jagvill ånyo uttrycka min tillfredsställelse över vad som här har sagts och hoppasatt allt detta kommer att genomföras på det sätt som man har räknat med, ochdärtill även sådant som kanske inte tagits med i denna deklaration. Det är braatt en så positiv syn visas från den nya regeringens sida i dessa frågor. Härskall jag dock huvudsakligen ta upp ett annat område inom den politiskaverksamheten. Imoderata samlingspartiets partiprogram sägs i inledningen: "Moderatasamlingspartiet ansluter sig till den kultursyn och de etiska normer förmänsklig samlevnad som bygger på kristendomen." Det är en viktig deklaration och enutgångspunkt för vårt politiska arbete. nya regeringens regeringsdeklaration finns ett par meningar av följandelydelse: "Samtalen mellansvenska kyrkan och staten fullföljs. ----- Avdragsrätt vidbeskattningen införs för gåvor till ideella och humanitära ändamål." Det är ett par viktigameningar i regeringsdeklarationen. Dethade givetvis varit värdefullt om det skrivits in fler konkreta punkter medanknytning till den kristna verksamheten, men med den sammansättning som dennya regeringen har förutsätter jag att önskemål om stöd för verksamhetkommer att mötas med stor förståelse från regeringens sida. Detgår aldrig att lagstifta om att människor skall komma till tro på ! Men detgäller att underlätta det kristna arbetet och inte försvåra det, som så oftahar skett . Ettexempel är de ekonomiska frågorna. De bidrag som getts från staten till friakristna samfund har tagits igen med den andra handen i form av skatter. Allthögre arbetsgivaravgifter och sociala avgifter har blivit mycket betungandesärskilt för de många små församlingarna inom . Eftersom dessaavgifter måste betalas på redan beskattade pengar så har vid flera riksdagarframförts önskemål om att och annan ideell verksamhet skall befriasfrån erläggande av arbetsgivaravgift. står det i regeringsdeklarationen attförslag kommer att läggas fram om vissa lättnader i fråga omarbetsgivaravgifter samt om ändrade skatteregler för familjeföretag. Det är bra.Men då gäller det att inte glömma den kristna och ideella verksamheten i detsammanhanget. Först om den kristna och ideella verksamheten blir befriad frånarbetsgivaravgift kan bidragen till fria kristna samfund bli ett verkligt stöd.Nu är de mer eller mindre en ersättning för den beskattning av redan beskattadepengar som församlingarna blir påförda. Andraönskemål är befrielse från arvsskatt för och ideell verksamhet och enmer positiv syn på bidragsgivning till den verksamhet som bedrives blandalkohol- och narkotikamissbrukare från frivilligorganisationernas sida. Denkristna ungdomsverksamheten är också värd allt stöd och får inte på något sättkomma i kläm, enligt min uppfattning. Vadvårt land behöver mer än någonting annat är en genomgripande kristenfolkväckelse. Om majoriteten av vårt lands befolkning fick en personligfrälsningsupplevelse och tro på , så skulle det snart märkas i helasamhället i form av t, ex. bättre laglydnad, färre brott, bättre skattemoral,minskat antal alkoholister och narkomaner, bättre familjeförhållanden, bättreordning i skolorna, lyckligare människor och större trivsel för alla. Somjag sade förut går det aldrig att lagstifta om att människor skall komma personlig tro på . Men när man vet vad verksamhet kan betyda,både för den enskilde och för samhället i stort, bör den kristna verksamhetenpå allt sätt stödjas och främjas. Det gäller verksamheten i skola och förskola.Låt oss få en skola där bön och psalmsång får sin plats i morgonsamlingen, låtoss få en skola och förskola, där barnen får lära sig att be bordsbön, låtkristendomsämnet få en viktig plats i skolans undervisning. Den kristna etiksom utgör grunden för vårt kulturarv bör också vara normgivande för skolansfostrande gärning, har en stor roll som folkförbättrare eller folkför-därvare. Vilket detblir beror ju på hur programmen läggs upp. Tyvärr är det så, att mesthar tjänstgjort som folkfördärvare, Råheter och svordomar väller ut genomTV-apparaterna, medan andakter och verkligt kristna program blir alltmersällsynta. Här behövs en ordentlig upplyftning! bör medgeutrymme för spegling av kristna värderingar på samma villkor som gäller förövriga. Fler kristna program måste in i TV-utbudet, och då skall inte räknas insom kristna program sådana som kritiserar och diskuterar kristendomen, därföratt de är ganska värdelösa från synpunkt. Ensöndagsgudstjänst i vardera TV-kanalen och på olika tider tycker jag är ettsjälvklart krav. Söndagsskola i och dagliga morgonandakter i TV är ocksåönskemål som bör tillgodoses. Om allt detta genomförs är det en bit på väg moten bättre balans än f n. Den mot kristendomen negativa ensidigheten måstebrytas. Det är nödvändigt att ta hänsyn till dessa önskemål, både förradioutredningen och för , när man skall ta ställning till nya reglerför programarbete. Ettannat område är bebyggelseplaneringen. Här måste stor hänsyn tas till denkristna verksamhetens behov av mark för kyrkobyggnader och andra lokaler. Dennya regeringen har förvisso ärvt många stora och svåra problem från den förraregeringen, problem som pockar på lösning. Men vad jag vill ha sagt med mittanförande är, att de frågor för den kristna verksamhetens bedrivande som jagtagit upp här är mycket viktiga, varför jag hoppas att den nya regeringen hardessa frågor ständigt aktuella. Vår ungdom, hela vårt folk och allas vårframtid är beroende av hur de här frågorna behandlas i fortsättningen. Underdetta anförande övertog herr andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Hert (): Jag kan inteavhålla mig från att börja med en liten refiexion med anledning av detanförande som höll här i talarstolen . Vivet alla vad den socialdemokratiska trafikpolitiken rent praktiskt harinneburit . Den har inneburit järnvägsnedläggelseri stor skala och försämrad kollektivtrafik, framför allt i glesbygderna. Nustår här och beskriver alla de många goda gärningar som densocialdemokratiska regeringen skulle ha gjort på trafikpolitikens område omden hade fått sitta kvar. HerrNorling säger att det var socialdemokraterna som, till skillnad från de s. k.borgerliga partierna, insåg bristerna trafikbeslut. Var och en sombekvämar sig till att studera de debatter som har förts här i kammaren och deställningstaganden som har gjorts här vet att det i stället är andra partier,framför allt , som har fått driva en politik i strid med densocialdemokratiska nedläggningspolitiken. Men skulle alltsåsocialdemokraterna ändra sin politik, om man får tro . Tydligenskulle 1977 ha blivit det år då socialdemokraterna skulle rätta till allaförsummelser på trafikpolitikens område som har gjorts . Jag tror att jag är ursäktad om jag ställer mig något skeptisk till deambitioner som gav uttryck för. Desocialdemokratiska företrädarna i den här debatten, som har pågått ett pardagar , har ägnat stor möda åt att angripa , framför allt påenergipolitikens område. Man har riktat mycket grova beskyllningar motcenterpartiet och mot vår partiledare. Man har talat om svek, man har beskrivitdemokratin och politikens anseende som hotade, osv. Socialdemokraterna harförsökt göra sig till talesmän för kärnkraftsmotståndare och för miljövänner idet här landet. Jag tror att de grupperna betackar sig för att ha företrädareför den gamla socialdemokratiska regeringen som talesmän. Vivet att den faktiska innebörden av att vi fått en ny regering, och av denregeringsdeklaration som ligger till grund för dess arbete, är attkärnkraftsutbyggnaden här i landet har lidit ett svidande nederiag. Genom dennya regeringen har kärnkraftsproducenterna fått så stora säkerhetskrav på sigatt vi inte rimligen kan räkna med att några nya kärnkraftverk kommer att startas,i varje fall inte efter . Ansvaret har lagts påkärnkraftsproducenterna att - innan de driver i gång nya kärnkraftverk - bevisaatt de kan klara kärnkraften och dess grundläggande säkerhetsproblem, framförallt när det gäller avfallshantering. Den politiken och den inställningen ståri bjärt kontrast till den ansvarslösa energipolitik som socialdemokraternahittills har fört. Vilkaär det som har låtit bygga och ta i drift fem stycken kärnkraftverk här ilandet utan att veta om de stora problemen med det högaktiva avfallet skulle gåatt bemästra? Det är den gamla socialdemokratiska regeringen. Vilka är det somhar gett tillstånd att inte bara bygga utan också ta i drift ytteriigare åttakärnkraftverk utan att veta hur avfallsproblemen skulle lösas? Det är ocksåden gamla socialdemokratiska regeringen. Vilka är det som under helavalrörelsen gått ut och försökt inbilla svenska folket att kärnkraftenssäkerhetsproblem skulle vara lösta, att hela expertkåren skulle stå enad bakomuppfattningen att kärnkraftsproduktion är något som vi tryggt kan ägna oss åt?Det är också den gamla socialdemokratiska regeringen och dess företrädare. Nuhar det avslöjats på vilka grunder som den gamla regeringen arbetade. Vi kankonstatera att vi står längre från avfallsfrågans lösning än någonsin.Remissbehandlingen av betänkande har klart och tydligt visatden utomordentligt stora ovisshet som råder rörande frågan om hantering av dethögaktiva avfallet. När det gäller upparbetning av avfall, funktionen iupparbetningsanläggningarna, framstår svårigheterna som närmastoöverstigliga. Vi har fått konstaterat att tekniken att ingjuta högaktivtradioaktivt avfall i glas inte alls är särskilt långt kommen. När det gällerfrågan om deponering av högaktivt avfall för långtidsförvaring diskuterar man på'allvar att enda möjligheten är att deponera avfallet i metallkapslarförsedda med ett fiera millimeter tjockt lager av guld - något som i praktikenär omöjligt att genomföra. förslag att det högaktiva avfallet skall förvaras i sprickfriberggrund säger ledande experter på området att sådan berggrund över huvudtaget inte existerar. Detär den grund som den socialdemokratiska regeringen har haft för att föra in detsvenska samhället i kärnkraftens tidsålder. går socialdemokraterna ochföreträdare för den gamla socialdemokratiska regeringen ut och hånarcenterpartiet för att vi inte tillräckligt snabbt lyckats undanröja debindningar vid kärnkraften som socialdemokraterna skapat under de senasteårtiondena. Jag tycker att socialdemokraternas sätt att föra kärnkraftsdebatten är uttryck för en skenhelighet som saknar motstycke. Man riktigt ser hurkrokodiltårarna dryper i talarstolen. Menenergipolitiken är egentligen bara en del i ett större problemkomplex,nämligen det som rör resurshushållningen i allmänhet. Olja och uran är inte deenda bristråvarorna på vår jord. Energiproduktionen är inte den enda produktionsom medför betydande avfalls- och föroreningsproblem. Vi måste i dagkonstatera att det på vår jord pågår en snabb uttömning av en lång rad viktigalagrade råvaror. Med de råvarorna producerar vi varor som har en tendens attfå allt kortare livslängd. Och när varorna är förbrukade - och som en följd avsjälva produktionsprocessen - får vi växande avfalls- och föroreningsproblem. Centerpartiethar länge drivit kravet på effektivare användning av våra råvaruresurser, enråvaruhushållning förenad med återanvändning av rå-varuinnehållet i de varorsom produceras. Vi måste skapa ett nytt produktionsmönster, som baseras på ettså effektivt utnyttjande av råvarutillgångarna som möjligt, ett mönsterbaserat på tillverkning av varor med lång livslängd och hög kvalitet och pååteranvändning av råvarorna. Undertidigare riksdagar har drivit dessa krav i form av partimotioner.Nu finns det fastlagt i regeringsdeklarationen att vi måste inrikta oss på ensträng hushållning med råvaror och en produktion som ligger inom ekologinsramar. Jaghyser stora förhoppningar om att vi till kommer att få förslag frånregeringen, som innebär att vi redan nu kan börja stimulera det svenskanäringslivet till de omställningar som behövs för att vi skall fåen råvaruhushållande ekonomi. Det är den enda förutsättningen för att vi skallkunna garantera goda materiella levnadsbetingelser också för kommandegenerationer, för att vi skall kunna lämna efter oss en jord som har sinaråvarurikedomar kvar och för att vi på lång sikt skall kunna lösa de nu snabbtväxande miljöproblemen. Hert () kortgenmäie: Jag tänker inte ta upp någon större debatt med på dethär området, men jag hajade till litet när jag märkte att han efter två dagarsdebatt fortfarande inte fått klart för sig att socialdemokratin angripercentern därför att man där inte tillräckligt snabbt har lyckats föra undan detsom man tidigare talat om att man skulle göra i kärnkraftsfrågan. Jag haruppfattat situationen så - och det tror jag att huvuddelen av kammarledamöternaockså har gjort - att vi har angripit centerpartisterna därför att de förevalet lovade väljarna att inte sitta i en regering och där hjälpa till med attadministrera ett kärnkraftssamhälle, men på det området har centerpartietsvikit sina löften från valrörelsen. sitter partiet i en regeringtillsammans med de båda andra kapitalistiska partierna och administrerar justkärnkraftsteknologins framväxt i ! Centerpartisternahar heller inte förstått skillnaden mellan socialdemokratins anslutning tillkärnkraftsteknologin och moderata samlingspartiets uppslutning kring det somde kallar för kärnkraftsteknologi. Det förhåller sig ju så att visocialdemokrater och löntagare har haft kontroll över och direktkontakt med enregering som varit vår egen. En sådan regering, genom vilken de egnasynpunkterna i kärnkraftsfrågan kunde föras fram, är naturligtvis avsevärtannorlunda än en kapitalistisk regering, som är nödsakad att utnyttjakärnkraftsteknologin för att utvinna profit. I det senare fallet har vilöntagare mycket större anledning till misstro mot hanteringen avkärnkraftsmaterialet än om vi har ett direktinflytande över utformningen av enkärnkraftsteknologi som också vi på ett visst sätt - eftersom vi är inne i ensådan marknad - ser oss nödsakade att försöka vara med om att utforma. () kortgenmäie: Begreppsförvirringen inom socialdemokratin i denna fråga är ganskafantastisk! Tydligenär det så, om man får sammanställa vad socialdemokraterna sade undervalrörelsen och vad de säger , att när de tänkte bygga och ta i drift 13kärnkraftverk var det, som vi fick höra, en försiktig utbyggnad av kärnkrafteni , Men när vi nu öppnar eventualiteten att ett kärnkraftverk till,nämligen , kommer alt startas, så administrerar vi ettkärnkraftssamhälle, - Jag tror inte jag i argumentationen på det hålletbehöver kommentera klyftan mellan när man förklarar vad man själv har gjortoch när man angriper andra. Sedanfick vi oss till livs ganska svindlande perspektiv när vi skulle få enbeskrivning av skillnaden mellan socialdemokraternas och moderaternaskärnkraftspolitik. Det är alltså skillnad på socialdemokratiska kärnkraftverkoch på moderata kärnkraftverk - socialdemokratiska kärnkraftverk skulleuppenbarligen vara betydligt mindre farliga! Tydligen har socialdemokratisktplutonium lägre strålningsgrad än moderat plutonium. Det är den enda slutsatsjag kan dra av inlägg. Folketvet att det kan föra fram sina synpunkter till en socialdemokratisk regering,sade vidare. Jag haren känsla av att svenska folketganska eftertryckligt har markerat hur pass väl det anser sig få fram sinasynpunkter till den socialdemokratiska regeringen: svenska folket har valt attbyta regering. Del tror jag är svaret på synpunkter i detfallet. Skillnaden mellan moderater och socialdemokrater är attmoderaterna numera är beredda att medverka till att kräva av dem som villproducera kärnkraft i det här landet att de först skall kunna bevisa att de kanklara av de närmast olösliga problemen med del högradioaktiva avfallet. Dentypen av krav har inte socialdemokraterna - i varje fall inte - varitberedda att ansluta sig till. HerrSÖRENSON (s) kort genmäie: Jag är ledsen att fortfarande inte har förståttskillnaden mellan det ena och det andra. Han har inte förstått altcenterpartiet före valet gjorde utfästelsen att det inte alls skulle bli någonladdning av , eftersom det då kunde smittas. Men finner vi ändå iregeringsdeklarationen klara belägg för att inte bara kommer attladdas; det kommer också att kunna tas i bruk fram till den 1oktober . Sedan har man lagt över ansvaret för den fortsattautvecklingen på förelagsledningen själv. Under valkampanjen gick ut och talademycket starkt om att det inte bara gällde kärnkraften här hemma i . Viskulle genom vårt initiativ bromsa en utveckling på kärnkraftsområdet över helavärlden. Framför allt skulle vi se till att kärnkraften inte fick spridning iländer där man ur kärnkraftsteknologin också kunde lirka fram användandet avkärnkraft till atombomber. efter valet är ni beredda att också exporterakränkraflsteknologi till ett land som kan ha intresse av att utvecklaatomenergi ur försvarssynpunkt, som det heter, eller för aktiv militärstrategi.Nästan hela världen är klart överens om att det landet har mycket suspektasyften med sin kärnkraftsteknologi. I detta sammanhang är ni också beredda attsvika era löften från valrörelsen. En sådan export skulle vi socialdemokratertroligen aldrig ha kunnat medverka till. Det är en avgörande skillnad mellanvår inställning till bruket av kärnkrafi och er i den borgerliga regeringen;det är klart dokumenterat. () kortgenmäie: Det viktiga i vårt budskap före valet var att vi ville få stopp på enfortsatt utbyggnad av kärnkraften. Det har vi nu skapat förutsättningar förgenom den nya regeringen. Vi var tvungna att göra en eftergift när det gällerBarsebäck 2 genom att ge den möjlighet som finns för attladdas. Vi gjorde denna eftergift därför att vi därigenom fick förutsättningenför att ställa de nya och ökade säkerhetskraven på kärnkraften. Det var justför att kunna uppfylla våra utfästelser före valet somvi accepterade den eftergift som vi har gjort när det gäller . Det varjust med tanke på vårt ansvar för de väljare som stödde oss på grund av vårtkärnkraftsbudskap som vi ansåg oss nödsakade att göra denna eftergift. Jagtror, , att det är viktigt att se till politikens reala innehåll. Sedantar upp frågan om en eventuell kärnkraftsexport till . Det ärmin personliga förhoppning alt en sådan export inte kommer till stånd. Men jagtror alt det är viktigt att komma ihåg att de kontakter som har tagits mellanSverige och när det gäller kärnkraftsexport härrör sig från den gamlasocialdemokratiska regeringen. Det är alltså ett exempel på det arv som vi harfått ta över från den gamla socialdemokratiska regeringen. När att socialdemokraterna förmodligen inte skulle gå med på delta, så harhan en mycket dålig grund för sitt uttalande. Herrandre vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. i (c): Så här i den allmänpolitiska debattens slutskede må det tillåtas migatt något uppehålla mig vid arbetsmarknadsfrågor, speciellt från det län somjag representerar, nämligen . Vad som kan ge anledning tillbekymmer är de varslade permitteringarna och av-skedandena inom tekoindustrinsom vi - om inte på annat sätt - i pressen har blivit uppmärksammade på. Vi hari vårt län en ganska betydande tekoindustri, där huvudparten av de anställda ärkvinnor. Vidare har vissa bekymmer med avsättningen utomlands. Man kanbefara att dessa förhållanden kommer att återverka på Volvoinduslrin såväl iSkövde som i . Även om det finns ljuspunkter i sådana branscher sommöbelbranschen, inredningssnickeri- och isoleringsindustrin, så kvarstår ändockdet faktum att man känner en viss oro över arbetsmarknadsläget i Skaraborgslän. 1ett län som , där småföretagarna spelar en stor roll i näringslivet,är det angeläget att man från samhällets sida med olika åtgärder stimulerarnäringslivet till investeringar som leder till ökad sysselsättning. Det kan skebl. a, genom lättnader på kreditmarknaden etc. är ett typisktsmåföretagarlän med en struktur som passar småföretagare. Ett gynnsamt klimatför dem bör också bli ett gynnsamt klimat för i dess helhet. Därmed,herr talman, lämnar jag mina funderingar kring sysselsättningsläget urSkaraborgs synpunkt och går över på arbetsmarknadsläget för vårt land i desshelhet. Lägelpå arbetsmarknaden inger bekymmer. Det ena företaget efter det andra harvarslat om nedskärningar i produktionen, innebärande minskad sysselsättningoch därmed friställning av arbetskraft. Jag behöver knappast ange någonspeciell industrigren, men om jag nämner teko- industrin så vill jagdärmed markera den industriella verksamhet som har drabbats hårdast ikonkurrensen med lågprisländerna. Kostnadslägel är sådant i vårt land attsvensk industri har svårigheter att hävda sig såväl inom som utanför vårt landsgränser. Attproblemen är svåra att komma till rätta med behöver ej närmare ordas om, menfaktum är att vi inte har råd att ha folk utan arbete. Åtgärder måste därförsättas in för att främja en ökad sysselsättning. Även om åtgärder måste sättasin för att hejda inflationsutvecklingen får inte dessa åtgärder vara ett skälför att inte sätta in resurser och göra insatser från samhällets sida för attfrämja en ökad sysselsättning. Målsättningen måste vara full sysselsättning,innebärande rätt till arbete ål alla och möjligheter för alla att få ettmeningsfullt arbete. Åtgärdermåste till, inte minst från regeringens sida, för att främja näringslivetsutveckling och därmed skapa ökad sysselsättning. Att detta är nödvändigt tordeframgå inte minst av dagliga rapporter i pressen om varsladeföretagsnedläggelser med arbetslöshet som följd, om inte åtgärder sätts in itid för att bereda nya arbetstillfällen. Deåtgärder som jag närmast avser är bl. a, möjligheter för näringslivet atterhålla krediter på någorlunda förmånliga lånevillkor. Tyvärr är det så att fördagen har ålagt bankerna hårda kreditrestriktioner genom att sättaett utlåningslak, som begärt och fått regeringens bemyndigande altinföra. Detta utlåningstak innebär att vissa banker helt enkelt tvingas att näranog införa kreditstopp. Även om åtgärd i och för sig kan varamotiverad för att komma till rätta med det kraftiga valutautflödet. så medföråtgärden en försämring av det svenska konjunkturläget, innebärande enförsvagning av näringslivets m'öjligheter att hävda sig på såväl den inhemskasom den utländska marknaden. Dehårda kreditrestriktioner som utlåningstaket i bankerna medför innebär ett hotmot sysselsättningen. Är kreditrestriklionerna nödvändiga bör de vara riktademot rena konsumtionsändamål och ej mot kredit-givning som främjarsysselsättning. Om så ej sker leder kreditrestriklionerna till minskadsysselsättning och är därmed ett hot mot den fulla sysselsättningen. Dehårda kreditrestriklionerna leder bl. a. till att kreditströmmarna kan kommaatt kanaliseras vid sidan av bankerna. Därmed har varken riksbank ellerbankinspektion några som helst möjligheter att utöva den kontroll avverksamheten som utövas mot bankerna. Oavsettkreditrestriktioner fungerar ändock i viss mån kapitalmarknaden. Skillnad ärom kreditrestriktionerna är hårda - då finansieras många krediter genomprivatutlåning, pengar lyfts i bank och förmedlas sedan som lån till denkreditbehövande allmänheten. Detta förhållande kan inte varatillfredsställande. Vad jag vidare skulle önska vore att de krediter därlånegaranti utfärdats ej påverkas av kreditrestriktionerna. Det kan inte vararimligt att en person som erhållit en kreditgaranti skall få ställa sig i enlånekö, innebärande ovisshet om kredit kan erhållas och i så fall när depengarna kan utbetalas av vederbörande bank. Sammanfattningsvisvill jag framhålla önskvärdheten av att utvecklingen på kreditpolitikensområde med det snaraste leder till lättnader i fråga om bankernas möjligheteratt tillgodose det legitima kreditbehovet. Därmed främjas näringslivet ochsysselsättningen säkras. Den bästa garantin för en fortsattvälståndsutveckling är full sysselsättning, innebärande allas möjligheter tillett meningsfullt arbete. Underdetta anförande övertog herr talmannen ledningen av kammarens förhandlingar.