prot · G00982 · 1976-12-31 00:00:00 — eget konjunkturinstitut har räknatut att våra förslag tillhopa höjer konsumentprisindex med endast 0,4 96.Däremot håller de lillbaka i iikviditetspäspädning, vilketkommer att ha betydligt slörre effekt på inflationen. Enligtfinansplanen skall priserna i är stiga . Jag vill dä fråga: Vågar herrBohman slå fast vid den utfästelsen? Är bedömningen fortfarande6 96 plus 1 96 i skaltehöjning? steg priserna med 1,2 96, och jaghyser den misstanken all priserna ökade ungefär lika myckel. Sedan äler-slår bara ensak att konstatera, herr talman. Jag tog fel när jag trodde att lärt sig någonting om ekonomi ute pä . Det har han bevisat i dennadebatt. Fär jag först säga - jag glömde det i min förra replik - att jag tyckeratt det är litet trist att , när jag i denna kammare i en allvarligekonomisk situation - en situation som i varje fall majoriteten av svenskafolket uppfattar såsom allvarlig men tydligen inte en del socialdemokrater -talar om nödvändigheten av gemensamma insatser för att lösa våra problem iframtiden och anser del angeläget att glömma det förfiutnas motsättningar ochsöka komma överens om de åtgärder som kan behövas, påstår att det ärett "billigt sätt" för att få socialdemokraternas hjälpoch stöd för att förklara alt man sviker sina vallöften. Vi kan ha olika syn påhur man för en politisk debatt. Jag konstaterar att vi har olika uppfattningar,. HerrFeldt förklarade först att den svenska exporten inte alls går dåligt utanegentligen väldigt bra. gick den bra och vi räknar med att den skallgöra detsamma i är. Men problemet är att den svenska exporten går sämre änandra länders export. När handelsutbytet ute i världen växer, växer den svenskaandelen därav mindre än vad andra länders motsvarande andelar gör generelltsett. Delta är en sak. När jag påstår att det inte är de höjda priserna i ochför sig utan de ökade kostnaderna, vilka har drivit upp priserna, som ärorsaken till vårt försämrade konkurrensläge och våra förlorade marknadsandelar,vidhåller att de höjda priserna är orsaken. När jag framhåller i så fall skulle kunna studera detta i vinstutvecklingen, svarar de svenska företagen på grund av de höga priserna säOer för litet. Deligger på sina varor och bryr sig inte om att säOa. Hur går delta ihop? Å enasidan säger han att exporten ökar väldigt myckel och å andra sidan attföretagen ligger på sina varor och inte bryr sig om alt säOa. Om sig för vilken väg han vill vandra på, blir det lättare för åhörarnaatt föOa med i debatten. Omprisutvecklingen blir 6 96 vet jag inte. Vi har emellertid byggt våraförutsägelser på detta. Och det har även den socialdemokratiska motionen ochreservationen gjort. Vi får väl hoppas att vi båda får rätt, och vi kan beklagaom vi båda fär fel. Men vi får se hurdan prisutvecklingen blir. HerrFeldt påstår att den expansiva politik som förts här i har drivit uppimportsiffrorna. Jag har lill leda tjatat om att vi här i i enighet harkommit överens om att vi skall klara sysselsättningen över konjunktursvackanutomlands. Därför har vi här i drivit en nästan farligt expansivpolitik. Detta har vi gjort i samförstånd. Det innebär emellertid inte att manbehöver dra upp kostnaderna på det sätt som skett. Men själva politiken har vivaril överens om. Den politiken har vi fortsatt att föra i det läge dä vi tycktalt den svenska 5Riksdagens protokoll 1976/77:82-83 exporten inte kunde öka,sä att den kunde suga upp den arbetskraft som eOest skulle bli friställd. Mennär påslår att det gjordes en medveten åtstramning av den ekonomiskapolitiken . så är del inte sant. Det är helt enkelt enefterrationalisering. Del var då inte alls frågan om all bereda ulrymme förökad export. Exportutvecklingen var faktiskt inte sådan att man behövdeskapa ökat utrymme för den. Det är lätt att göra efterrationaliseringar, mensanningen skall ändå fram. HerrFeldt är utomordentligt tvärsäker, och del är klart alt det är lättare attargumentera om man är tvärsäker, för då lycker man åtminstone själv all man haren fast grund all stå på. Jag skall tillåta mig an återge en del saker som herrFeldl sade i sin tidigare roll som statsråd , före valet. I entidningsintervju gav då uttryck för precis samma tvärsäkerhet. Närman ser hur den tvärsäkerheten slog fel kan det finnas anledning att uppmanalill försiktighet nu också. Artikeln innehåller mycket intressanta synpunkter,en del som jag kan vara med om och en del som jag tycker illa om. Men jag skallbara läsa upp ell par uttalanden som visar hur svårt det är alt spå, hurförsiktig man bör vara när man spär och hur stora risker del är med att göratvärsäkra påståenden. Artikelnbörjar med att säger att konjunkturen under höstens lopp - alltsåförra hösten - skulle komma att gå upp alldeles väldigt. Men vad händer, omutvecklingen inte föOer regeringens planer, om den snabba uppgången i höstuteblir? Det vore verkligen allvarligt, medger herrFeldt, "men detta kommer inte att inträffa". Det finns ett risktagandehär som kan straffa sig, säger intervjuaren. "Nej, inte den härgången", blir svaret. Menhar vi nu möjlighet alt utnyttja en eventuell snabb konjunkturuppgång med detnya konkurrensläge som de stora kostnadsökningarna i har skapat? "Ja, något nytt konkurrensläge kan man väl inte tala om. halkade vialldeles uppenbart lillbaka något, men så fort går det ju inte att ett enda årskulle ha fört ut oss i drickat." Men vi fortsätter alt halka ,säger intervjuaren. "Del är väl för tidigt att säga någonting om detännu", säger . Men kombinationen kostnadsökning ochproduktivitet gör väl att prognosen blir myckel ogynnsam, jämfört med de storaindustriländerna? "Nej, det där betvivlar jag all man kan säga något om.Kostnadsutvecklingen är inte mycket alt orda om. Det är bara altkonstatera vad som har hänt. Men något liknande klarar vi inte all upprepanästa år. Då skulle vi råka i uppenbara svårigheter." vet jag att visst får vi alla äta upp våra ord. Även jag har tuggatord så att jag har blivit mätt på det. Jag gör del här citatet bara för attvisa hur svårt det är att spå och hur försiktig man bör vara trots att man kankänna sig tvärsäker. i tvärsäkerhet i det enaavseendet efter det andra. Det ger inte större trovärdighet. Det ärmin slutsals. Herr förste vice talmannen anmälde att alt till protokollet få antecknat all han inte ägde rätt tillytteriigare replik. Det är nu snart sedan vi gick in i slutskedet av arbetetmed finansplan och budget. Det var framför allt två saker som präglade denbudget regeringen arbetade med; dels en hög ambition dä det gällersysselsättning och social trygghet, dels de betydande problem som svensk ekonomistod inför - låg tillväxt, höga kostnader, stark infiation och besvärligabranschproblem. Vi menade att svensk ekonomi var i ett allvarligt läge ochpekade bl. a. pä de betydande underskotten i bytesbalansen, på attkostnadsläget i svensk industri hade ökat väsentligtmera än i många andra länder, på att produktivitetstillväxten var låg och päatt mänga företag och branscher var i en svår kris. Vifick kritik för den beskrivning och den bedömning vi gjorde. Det sades från socialdemokratisksida att det var en alltför pessimistisk bedömning, en svartmålning, entillrättalagd beskrivning - läget var i fiera avseenden Ousare, och rätt snartunder 1977 skulle det bli bättre. Jaghade varit glad om utvecklingen visat att vi varit för pessimistiska. Vimåste emellertid konstatera att sä här långt - de gångna två och en halvmånaderna - har regeringens bedömning av del samhällsekonomiskaläget varil riktig. Vi har besvärliga ekonomiska problem - del bör småningombli bättre, men del tycks dröja innan någon påtaglig förbättring kommer. Minbedömning är densamma som : Det finns skäl för enförsiktig optimism när det gäller svensk ekonomi nu och för kommande år.Visserligen kommer huvudsakligen att innebära problemför ekonomi och sysselsättning, men jag tror att vi under senare delen av delhär året kan få en begynnande uppgång som kan ge positiva effekter under nästaår. Det finns emellertid skäl att betona att våra problem inte bara ärkonjunkturproblem. De är också strukturproblem som kan bli besvärliga underåren framöver, även i ett bättre konjunkturläge. Och det gäller denoffenlliga ekonomin finns det starka skäl för oro också för de kommande åren.Vi har i förväg intecknat framlida förbättringar, och utrymmet för nya åtgärderär begränsat. Finansutskottetkom till ungefärligen samma uppfattning som regeringen i sin allmännaekonomiska bedömning. Man sade att den information som föreligger bekräftarden bild som tecknades i finansplan och budget och underströk all den svenskaindustrin generellt sett var i ett besvärligt kostnadslägesamtidigt som fiera stora branscher hade problem av mera långsiktig ochstrukturell natur. anslöt man sig till deallmänna riktlinjerna för regeringens ekonomiska politik. Jagnoterar med tillfredsställelse att finansutskottet finner regeringensbudgetförslag väl avvägt. Huvudlinjen i budgetförslaget har varit att upprätthållasysselsättning och social trygghet och att vidta åtgärder för attstärka näringslivets konkurrenskraft. Naturligtvis skulle jag - och jagförmodar också utskottet - gärna ha sett att såväl budget som bytesbalans hadesett annorlunda ut, att budgeten pä en del punkter betytt ytterligare steg motatt förverkliga väsentliga välfärdsmål och förbättra tryggheten för människorna.Men budgetarbetet måste utgå frän den vardag vi har att arbeta i - en ekonomisom är präglad just av låg tillväxt, höga kostnader, stark inflation ochbesvärliga branschproblem. Nuanser den socialdemokratiska oppositionen att budgetens utgiftsprogram präglasav en otillräcklig kontroll över utgiftsutvecklingen. Ja, i en del avseenden ärutgiftsutvecklingen svär att kontrollera. Det finns starka inslag av automatik,av beroende av pris- och löneutvecklingen i statsbudgeten. Det gällerexempelvis folkpensioner och utbildning. Det finns en rad tidigare beslut omfierärsprogram som vi är bundna av och som vi gärna vill förverkliga. Ochsocialdemokraterna har inte anmält några avvikande uppfattningar då det gällerdessa kostnader. Vadär det dä som socialdemokraterna vill göra i stället när det gällerbudgetförslaget? Vad är det för minskningar man vill göra, eftersom man finnerutgiftsprogrammet sä generöst? Vad är det för andra förändringar som man villgöra? Ja, beträffande utgiftsprogrammet nämns ett tiotal punkter, huvudsakligenavseende jordbrukshuvudliteln. Man vill, för att nämna några exempel, ge mindrebidrag till kommunala avloppsreningsverk, till byggnadsarbeten vid jordbruketshögskolor och till lån lill trädgårdsnäringen. Dessutom räknar man inte mednågot utrymme för en skatteomläggning 1978, och det är ett nog så intressantbesked, och man aviserar att man kommer att ge mindre med pengar tillförsvaret. Självfalletkan man alltid diskutera hur stora olika anslag bör vara, och jag vill intesäga att regeringen på alla tusentalet punkter gjort den exakt riktigaavvägningen, men de bidrag till en stramare finanspolitik somsocialdemokraterna lämnar i sina motioner är inte särskilt imponerande. De gerinte mycket ulrymme för alt tala om en bättre kontroll överutgiftsutvecklingen. Dettagäller i synnerhet då man föreslår utgiftsökningar på rätt mängapunkter, avsevärt fiera än där man vill minska utgifterna. Det är en del brasaker, fast man erinrar sig ju alt liknande kompletterande förslag lagts framav de nuvarande regeringspartierna under deras oppositionsperiod. Dä hette detalltid att del var ansvarslösa överbud. tycks det handla om högeligenansvarsfulla förslag. Visst kan det finnas skäl att ge mera pengar lill kulturoch forskning, till studiebidrag, lill hälso- och sjukvård, för att nämna någraexempel, men då bör man tala tyst om att man vill ha en stramareutgiftskonlroll. Nej, erkänn i stället som det är: oppositionen godkänner iallt väsentligt regeringens utgifts- På några punktervill man ha litet mindre, på rätt många punkter vill man ha litet mera. Men vitycks vara överens om av utgiftsposterna. Man kan få skillnaderna attverka större, om man har anlag för oraloriska prestationer, men då man efterfullgjord prestation äter närmar sig verkligheten kvarstår faktum; oppositionenär med på de allra flesta av utgifterna. Kanske blir det t. o. m. så då visummerar vårriksdagens arbete att oppositionens lista över nya utgifter kommeralt bli tämligen lång. Såtill oppositionsförslagen om inkomstökningar. En del ligger rätt nära deförslag som regeringen själv lagt fram. Några av förslagen vill vi inte gå medpå. Vi vill inte, och finansutskottet har samma mening, ytterligare ökaföretagens kostnader och därmed försvaga det svenska näringslivetskonkurrenskraft. Vi anser inte att det är en ansvarsfull ekonomisk politik altför 1977 sträcka sig längre när det gäller skatte- och avgiftsökningar än viredan har gjort, dvs. till omkring 4 96 höjning av avgifterna, och ,såvitt vi nu kan bedöma, till i nya avgiftar. Att då i detta lägeom i stora delar av landet höja avgifterna med ytterligare 4 96kan inte vara särskilt klok politik. Det skulle självfallet se mera tilltalandeut om budgetsaldot vore några miOarder lägre, men om priset är ökadarbetslöshet och minskad export, då är det inte längre tilltalande och vi villinte betala det priset. Låtmig ge ett besked till , som känner sig oroad över vilkenbudget han har att arbeta med. har fått en budget att taställning till. Den har på sedvanligt sätt kompletterats med några ytterligarepropositioner. Flera kommer för /78. Budgetförslaget är underbehandling i utskott och kammare. Det är, som finansutskottet säger, ett välavvägt förslag. Lätmig betona en punkt i finansutskottets betänkande, och jag gör del med hänsyntill oppositionens mänga ytterligare utgiflsförslag. säger attnågon allmän utgiftsexpansion vid behandling av budgetförslagetinte bör ske. Något motsvarande uttalande har jag icke kunnat finna i densocialdemokraliska reservationen vid utskottets betänkande. Jagnoterar att oppositionen finner att den allmänna bilden av den nya regeringensskattepolitik inger oro. Man menar att den riktar sig mot personer med lägreinkomster och konsumenter och gynnar personer med höga inkomster,egenföretagare och företag. Dettaär nu inte en sann beskrivning av regeringens skattepolitik. Det som inger oroär att den politiska hederligheten är så ringa att man vill ge människorna enså falsk bild. Vad som hänt är föOande. Regeringenoch riksdagsmajoriteten har beslutat att sänka den statligainkomstskatten och göra det på elt något annoriunda sätt än socialdemokraternatänkte sig, så att de allra fiesta heltidsarbetande fick en något störresänkning av sin statliga skatt. Det var en reform som kan bidra till att dämpainflationen och underlätta avtalsrörelsen och därmed vara lillfördel för såväl löntagare som företagare. Regeringenoch riksdagsmajorileten har beslutat att höja förelagenssocialförsäkringsavgift med 1 1/2 96 - dvs. endast hälften av vad socialdemokratintänkte sig - och det var till fördel för löntagare, företagare och kommuner. Vidarehar regeringen och riksdagsmajoriteten beslutat om ändringar i den faktiskasambeskailningen och beskattningen av fåmansförelag, så all beskattningen blirlika oavsett förelagsform och så alt medhjälpande make, i praktiken mestadelskvinnor, inte diskrimineras. Det är en rättvisefråga och den motsvarar kravsom både löntagare och företagare kan ställa. Regeringenhar lagt fram förslag om vissa ändringar av den indirekta beskattningen. De ärdelvis av traditionellt slag: Vi justerar skattesatserna på alkohol och tobak itakt med den allmänna prisutvecklingen. Jag tror att det finns rätt goda skälalt göra det, och även om somliga i inköps- och konsumtionsögonblickei kan haandra meningar så tror jag att de flesta löntagare och företagare menar att detär etl rätt rimligt förslag. Likaså tycker jag det är rätt rimligt att justerabåde elskatt och bilskatt. Det är förslag som får effekter för alla grupper,men mindre negativa effekter än andra alternativa förslag som har lagts fram iriksdagen. Slutligentill förslaget om inflationsskydd i skattesystemet. Det är kanske en fördelatt vänta med bedömningen tills det flnns något förslag. Det gör det inte ännu.Först skall skatteutredningen lägga fram sitt förslag, sedan kommer det attgranskas i en offentlig debatt, och kan det bli dags förregering och riksdag att ta ställning. Detfinns emellertid anledning alt redan nu slå fast etl par saker, eftersomdebatten är sä full av missförstånd eller - mer uppriktigt sagt -försök att geen falsk bild av vad det handlar om. Vi har sett en del tabeller i tidningarnaom hur stora skattesänkningarna kommer att bli i olika inkomstskikt om manskulle indexreglera skatteskalorna. Men ett inflationsskydd innebär ingenskattesänkning. Statsskatten kommer inte att sänkas med en enda krona' baradärför att man indexreglerar skatteskalorna. Vad som händer är att skatten inteautomatiskt höjs i takt med inflationen, att människor inte får högreinkomstskatt och marginalskatt pä rena inflationspengar. Det är djuptohederligt att ge intryck av att man sänker skatten, att man skulle förändraden fördelningspo-litiska iTiälsättningen, att man skulle ge större förmåner åtvissa grupper än åt andra. Tabellernakan visa hur mycket skatten skulle höjas om man inte gjorde några förändringarav skattetabellerna. Sädana förändringar har vi dock gjort utom ellunder . tycks visserligen socialdemokraterna räkna med att detinte skall bli någon skatteomläggning , och därför borde tabellernarätteligen rubriceras: Så här myckel vill socialdemokraterna höja din skall1978, ly del är vad det handlar om. Menden nuvarande regeringen är klar över att tabeller inte kan användasför 1978, och när vi fåll skalteutredningens förslag och lyssnat på debattenkring det förslaget,kommer vi att tala om hur vi vill att 1978 årsskaller skall se ut. En sak är klar: Vi kommer inte all använda några falskavarubeteckningar för värt förslag. Inflationsskydd är bara ell sätt allundvika automatiska skattehöjningar -det är inte någon skattesänkning. Vad somhar hänt under alla de gångna åren med socialdemokratisk skattepolitik är attinflationen automatiskt har fått höja skatten. Detfinns några avgörande skillnader mellan den nuvarande och den tidigareregeringens skattepolitik. Låt mig peka på fyra; Vi nöjer oss inte med årliga skalleprovisorer. Vivill få fram ell skattesystem som håller under fiera år. Vi vill slutföra ett utredningsarbete som pågåttsedan 1970-lalets början. Därför har vi sagt till skalteutredningarna att desenast skall redovisa sina förslag. Vi vill sänka marginalskatterna för att undvika attskatten driver på infialionen och försvårar avtalsrörelserna. Vi vill ha ett enklare och mera rättvistskattesystem. Omdetta är en målinriktning som inger socialdemokraterna oro- nåväl, då må manvara oroad! Men det är inte en skallepolitik som riktar sig mot vissa gruppereller ger speciella fördelar till vissa grupper, utan det är en skaitepoiitlkför hela folket. HenSTRÄNG (s): Jag satt och lyssnade lill mycket lugna och stillsammainlägg. Det var ju inte precis någonting som animerade lill några svaromål ifräna tongångar, så jag skall avstå frän sädana. Jagvill emellertid säga att socialdemokratin självfallet kommer att ha ettalternativ till indexreglering av skatteskalan . Detalternativet kommer att skiOa sig från indexreglering genom attha en annan, väsentligt riktigare och klarare fördelningspolitisk profil änvad den automatiskt verkande indexskattere-visionen kan ha. Närsedan säger all då han ser på socialdemokratins alternativabudgetförslag kommer han fram lill att det just inte är några prutningar iavseende på utgifterna, kan jag hålla honom räkning för detta och instämma iatt så är det väl i stort sett, men det är ju en helt annan inkomstsida hanmöter. Slutsatsen, att det behövs en väsentlig uppstramning av budgetpolitiken,är självfallet del väsentliga. Jagtänkte, herr lalman, i del här inlägget ägna mig ål de allmänekonomiska frågorsom har ägnat sig ål såsom representant för regeringsbänken. Jag ärlitet ledsen över att jag inte ser honom här , även om jag kan förstå att hanefter förmiddagens långa och prövande debatt kan behöva stärka sig irestaurangen etl lag. Vi får förhoppningsvis räkna med all han skallvisa sig här igen. Mingamle far var rätt intresserad av alt läsa historia, och det hände ibland närjag var en liten pojke att han citerade några satser för mig som han tyckte varintressanta. En av dem löd så här: "Medan jag var herrelill Fågelvik, Då var jag både mäktig ochrik. Men sedan jag blev kungöver . Så vari jag en arm ocholycklig man." Minahistoriska forskningar har inte tillätit mig alt närmare gå in på var detta hörhemma. Men jag kom att tänka på det när jag satt och avlyssnade -hans ställning när socialdemokratin satt i regeringen och han hade den lyckligafunktionen att vara i opposition, och hans ställning nu när han sitter iregeringen och skall ta ansvar. HerrBohman brukade under den gamla goda tiden börja sina inlägg ungefär som iföOande citat frän ; "Detland vi lever i - - är ett bra land. Dess ekonomi är i grunden god. Vihar naturtillgångar som fiertalet andra länder saknar. Vi har ett näringslivbyggt på skickliga företagare, tekniker och löntagare. Ett näringsliv som genomsina framgångar pä världsmarknaden givit oss vår höga materiellastandard. Begreppet 'den svenska modellen' har varit ett hedersord,använt för att beteckna en nation med förmåga alt arbeta och att brygga övermotsättningar, med en lugn arbetsmarknad och med ett ömsesidigt förtroendemellan myndigheter och enskilda medborgare, med andra ord; en biandekonomi i ordetsallra bästa bemärkelse." Ja,så kunde man skildra läget när socialdemokratinregerade det här landet och hade ansvaret för finanserna. Nuhar vi ju hört någonting helt annat här . Det har inte varit någon somhelst hejd och botten på eländet. Jag har en känsla av att kammarens övrigaledamöter fick ungefär samma allmänna intryck som jag av olikainlägg - att nu gäller det alt förvilla begreppen, eftersom det är som det äroch vi inte vågar göra någonting. Det är den där gamla goda regeln att om denskyldige springer först i ledet och ropar "Tag fast tjuven!" så harhan en viss chans att klara sig. Härangriper man den gamla regeringen för att företagen har släppt fram för storalöneökningar på arbeismarknaden. Jag kommer tillbaka till detta litet längrefram, herr talman, men jag vill bara inledningsvis säga; Skall vi inte hafriheten för företagen i det här landet att tillsammans med löntagarna bestämmahur löneutvecklingen skall vara? Om man inte skall ha den friheten, då bjuderju helt enkelt konsekvensen att det är någon annan som skall la hand omverksamheten än den fria företagsamheten. Nuskall jag emellertid börja med att säga någonting som jag tycker ett behov av att lyssna på. Även den mörkaste dag brukar ju ta slut. Ävenom det är aldrig så mycket moln pä himlen, kan det ibland hända att solen lyserigenom. Jag hälsar välkommen i bänken; jag är mycket glad över atthan finns här . Närjag läste finansutskottets betänkande tyckte jag mig finna en viss tillnyktringi den ekonomiska debatten i förhällande till vad som presenterades ifinansplanen vid årets början. Det är naturligtvis - utan att jag är stygg motherr - på det sättet att finansutskottets borgerliga majoritet harreagerat mot ensidighet i presentationen av orsakerna till bl. a.kostnadsstegringen i landet. Finansplanensledande motiv innebar att genom jämförelser mellan vårt land ochVästtyskland ständigt kom tillbaka till en stark kritik mot löneutvecklingen ivårt land och ständigt vinkade med pekpinnen mot löntagarorganisationerna. Därlades ansvaret för de tappade marknadsandelarna och den relativa tillbakagängför den svenska exporten som man beskrev.