prot · G00994 · 1976-12-31 00:00:00 — Allla upp frågan till behandling i innan regeringen är klar med sitt ställningstagandeskulle vara etl myckel unikt sätt att behandla en viktig fråga. Jag tror attutskottsmajoritetens ställningstagande på den punkten är riktigt. Hen i (vpk)kort genmäle: vill inle diskutera del verkliga problemet meddeltidsarbete. Jag har inte alls sagt all det inle kan vara lämpligt och braatt man såsom en dellösning temporärt och pä det personliga planet ägnar sig ätdeltidsarbete . Men det är inle detla vi resonerar om utanproblemet att de deltidsarbetandes anlal ständigt ökar. De deltidsarbetande ärpraktiskt taget den enda kategori arbetande vars antal ökar, medan däremotantalet hellidsarbetande minskar pä lång sikt. Kvinnornasinträde på arbetsmarknaden lar sig i huvudsak formen av deltidsarbete. Andelendeltidsarbetande kvinnor på arbetsmarknaden ökar. Det hade varit riktigare omandelen hellidsarbetande hade ökat. Det borde ha varit målsättningen. Omdeltidsarbetet fortsätter all vara en utpräglat kvinnlig företeelse och i änhögre grad än tidigare får dominera den kvinnliga delen av sysselsättningen,betyder det all diskrimineringen mot kvinnorna återskapas och hålls vid makt,om också i en ny form. Det kan aldrig leda till all den diffusa fras omjämställdhet som även ständigt kör med kan förverkligas. Jagefterlyser er syn på della deltidsarbete såsom samhälleligt problem. Som jaguppfattar det har ni en positiv syn. I varie fall uppfattar ni del inte somnågot problem. Det anser jag vara socialt ansvarslöst och ett svek motkvinnorna. HerrWirtén förklarar att jag är etl eko av vad som sades . Ja, herrWirtén, i motsats lill de borgerliga partierna byter jag inle politik på någramånader. Jag har samma politiska uppfattning nu som jag hade när detgäller energifrågan, sysselsättningsfrågan och andra frågor. HerrWirtén måste ändå hålla med om del berättigade i den kritik som jag nu återekar fram mot all ni inte sätter upp några som helst, om aldrig så ungefäriiga,mål för hur många sysselsättningstillfällen som mäste skapas för alt lösaproblemen. Ni har inga kvantativa mål. Hur kan ni då vela hur myckel pengar niskall lägga ner för atl förverkliga de vackra parollerna? HerrWirtén påstår att utskottet står på fastare mark än vpk gör. Hur kan man slå påfastare mark, när man inte har några som helst proportioner klara för sig? Ärdet en fastare politik att inle veta vad resultatet skall bli av det man gör änatl vela att man har en bestämd målsättning uttryckt i ett bestämt antalarbetstillfällen eller i någon annan kvan-tifierbar eller beräkningsbar enhet? HenFAGERLUND (s) kort genmäle: Det enda i min replik som berörde var organisationen avdet skyddade arbetet. Han sade atl det hade varit unikt om hade tagitupp denna fråga, efiersom den är under beredning. Del kanske hade varit unikt,men det är också unikt i att vi har en regering med tre partier sominbördes är oerhört oeniga om hur detta problem skall lösas. Jag är övertygad om atl del för dem som jobbar påde skyddade verkstäderna hade varit en fördel om klart sagt ut hurverksamheten skall organiseras och finansieras i framliden. Då hade de somjobbar på detta område fält riktlinjer. Vi hade fått i gång investeringar ochuppnått en förbättrad arbetsmiljö, och vi hade fastlagt atl det är fråga enindustriell verksamhet som är precis likvärdig med all annan industriellverksamhet. () kortgenmäle: Vad gäller organisationen av del skyddade arbetet får om oenighet i regeringen stå för honom själv. Det finns f. n. inga budskapfrån regeringen i denna fråga. Vi får avvakta propositionen, och jag är säkerpå att den kommer atl innehålla konstruktiva förslag baserade pä delutredningsarbete som utförts. Arbetsmarknadsministern har ju utlovat förslag idenna fråga , och till dess fär väl ge sig lilltåls. Sedanvill jag gärna ta upp en annan sak som nämnde i sittinledningsanförande och som jag inte hann med att beröra tidigare, nämligenulbildningsfonder. Förslaget har väckts i sysselsältningsutredningen, och jagtror i och för sig att det finns anledning att fundera vidare över de tankarsom har kommit fram där. Men också på den här punkten bör vi rimligen inväntaell förslag från regeringen, när det är klart uttalat alt man där håller pä medförberedelser även i den här frågan. Detkanske finns anledning alt erinra om att hans egna partivännersåg det på samma sätt när de satt i regeringen. Jag kan citera direkt ur denproposition som vi behandlade , alltså för bara någramånader sedan, och som var ansvarig för: "-- vill jagföreslå alt frågan om utbildningsfonder fär behandlas när utredningenskartläggning är avslutad och ställning kan tas lill de direktiv som utredningendå kan få för ell fortsatt arbete." Jagtror att vi även på den här punkten får ge oss lill tåls och se om förslagenhar den bärighet som nu gör gällande. Jag vill alltså i och försig inte bestrida del, men kan utskottet inte göra annat än avstyrkasocialdemokraternas yrkande. " Slutligen lill i ; Jagmenar alt det är en väsentlig skillnad mellan och milt sätt atlföra den här debatten i jämförelse med hur det var i decemberdebaiien. Dålog vi upp de principiella frågorna, och dä lade vi fast i riksdagsbeslutetvilka principer som skulle gälla för sysselsättningspolitiken. är delfrågan om hur dessa principer skall förverkligas i form av praktiska åtgärder.Del är den saken jag har försökt alt lägga tonvikten vid i mitt huvudanförande.Herr har i del avseendet varit väldigt tyst och i stort sett baraupprepat vad han sagt förut om de övergripande principerna, något som jag intelycker leder så värst långt. iSimrishamn (s); Debatten här i kammaren och i andra sammanhang bekräftar dencentrala ställning arbetsmarknadspolitiken intar. För den politiska ochfackliga arbetarrörelsen har arbetsmarknadsfrågorna alltid varit grundläggandeoch centrala. Rätten lill arbete och trygghet har varit vägledande för deinsatser som arbetarrörelsen tagit iniiialivei lill och de krav som den medframgång har drivit. Steg för steg har socialdemokratin i samverkan med den fackligarörelsen byggt upp en arbetsmarknadspolitik och en näringspolitik som gjortdel möjligl all med samhällets stöd bemästra kriser och svårigheter somuppkommit. Grundläggande för denna politik är all samhället har en avgöranderoll för att värna sysselsättningen. Ijämförelse med andra länder har vi bättre kunnat bemästra den internationellakrisens verkningar. Det är i sädana skeden som samhället måste ha god beredskapoch effektiva sysselsättningspolitiska medel att sälla in. Socialdemokratin villdärför all krafterna nu samlas kring uppgiften att förstärka och ytterligareutveckla arbetsmarknadspolitiken. Vi har i motioner, i reservationer och idebatten här givit uttryck för vår vilja atl driva denna politik. BengtFagerlund har tidigare i debatten redogjort för viktiga avsnitt i denna fråga.Jag avstår därför vid det här tillfället frän all anföra ytterligaresynpunkter och begränsar mig lill att instämma i hans inlägg. Jag skall här helt kort kommentera några av de socialdemokratiskareservationer som är fogade till arbetsmarknadsutskottets betänkande1976/77:21. 1reservationen 2, som behandlar personalförstärkning lill arbetsmarknadsverket,anser vi reservanter att det är nödvändigt att arbetsförmedlingen ges personellaresurser som gör det möjligl att ge den enskilde erforderlig hjälp iansträngningarna att finna lämpligt arbete. Vi finner det motiverat ocksåutifrån samhällsekonomiska synpunkter, därför att en väl fungerandearbetsförmedling som kan ge den arbetssökande snabb och effektiv informationom lediga arbetstillfällen, arbetsförhållanden och andra faktorer som ärväsentliga i sammanhanget är lill fördel för såväl den arbetssökande somsamhället. Delta bidrar också till minskade ersättnings- och bidragskostnadersamt till ökade skatteintäkter för samhället. Viföreslår mot denna bakgrund en uppräkning av medlen för bl. a. lönekostnadermed 4,5 milj. kr. för nästa budgetår. Delta ger utrymme för 300 nya tjänster,vilket ungefär motsvarar den takt som gällt för förmedlingens utbyggnad undertidigare år pä 1970-lalet. Enligt värt förslag bör således arbetsförmedlingenförstärkas med 60 medarbetare utöver regeringens förslag. Genom en sådan åtgärdfär förmedlingen ökade möjligheter atl göra större insatser för bl. a.handikappade och andra grupper med speciella krav på och behov avförmedlingsinsatser. Dengenomgripande förnyelse som arbetsförmedlingen varit föremål för under senareär vad gäller såväl personalökning och organisation som tekniska hjälpmedel harvarit väl motiverad av den utveckling som samhället och arbetsmarknadengenomgått och som förväntas fortsätta. Vi har i den socialdemokratiska motionennr 543 utförligt motiverat skälen härför. Lätmig, herr talman, slå fast att om vi skall leva upp lill vår målsättning iarbetsmarknadspolitiken så utgör personalförslärkningar en viktig del. Vireservanter vill stryka under detla och finner angeläget atl de föreslagnapersonalförslärkningarna sätts in i samband med andra åtgärder som görarbetsförmedlingen iinnu effektivare. Härigenom skulle vi också vinnavärdefulla erfarenheter med tanke pä den framlida utbyggnaden avförmedlingsverksamheten. Ireservationen 6, som behandlar bidrag lill förelag som anordnar utbildning avanställda, föreslår vi socialdemokrater atl denna stödform skall bli eltpermanent inslag i arbetsmarknadspolitiken och atl bidragen höjs, så att destimulerar till en snabb effekt i akuta situationer på arbetsmarknaden. Vikrävde i etl särskilt uttalande att bidragen skulle höjas redan underinnevarande budgetär, och vi noterar med tillfredsställelse alt den borgerligaregeringen följde värt förslag och höjde bidragen till . förifrågavarande utbildning fr. o. m. . Ulskottsmajoriteten anslutersig lill regeringens förslag om lidsbegränsning för bidraget och hänvisar lillmöjligheten atl i akuta situationer förlänga perioden för bidrag. Vireservanter anser atl detta inte är tillräckligt för atl skapa den beredskapmot arbetslöshet som uppkommer vid störningar pä arbetsmarknaden. Del är utantvivel av stor betydelse för den framtida beredskapen alt utbildningsbeloppenhar en sådan nivå och konstruktion att företagen i sin planering inför olikakonjunktursituationer lägger stor vikt vid personalutbildningen. För de anställdaär också en målmedveten och väl planerad utbildning av stor betydelse. En sådanmedverkar till bättre yrkeskunskaper, en starkare ställning på arbetsmarknadenoch ett ökat produktionsresultat. Vi vet av erfarenhet alt denna form av slödvarit ett verksamt medel när det gällt att skapa trygghet isysselsättningen, och den är helt i linje med den arbetsmarknadspolitik somformats och drivits av den politiska och fackliga arbetarrörelsen. Idet längre perspektivet kan utbildningsinsatserna med fördel ske viautbildningsfonder i företagen. Denna fråga har aktualiserats av sysselsättningsutredningenoch behandlas i reservationen 8. har i sitt anförande motiverat skälen härför. Herrtalmani Med det anförda ber jag att få yrka bifall till reservationerna som ärfogade till arbetsmarknadsutskottets belänkande nr 21. Hen i Säffie(c); Alla partier ansluter sig numera i princip till den fulla sysselsättningenspolitik. Detla är en tillgäng för det svenska samhället och en förutsättningför att genom arbetsmarknadspolitiken kunna ge alla möjligheter all fä ell braarbete. Allasrätt till arbete är en grundläggande målsättning för centerparliels polilik.För atl nä det målet krävs all samhället för en politik som skapar godasysselsättningsmöjligheter för alla som önskar ett arbete, oavsett bostadsort,fysisk eller psykisk status eller kön. Del är främst genom en aktiv näringspolitiksom nya arbetstillfällen kan skapas. Om inte nya arbetstillfällen kommer lillställs stora grupper utanför arbetslivet. Framåtskridande och välfärd är päett avgörande sätt beroende av näringslivets utveckling. Näringslivet skalltillgodose behovet av varor och tjänster, del skall skapa resurser församhällets service och för fortsatta trygghets-och jämLikhetsreformer. Menlika viktigt är atl som utgångspunkt för näringspolitiken understrykanäringslivels samhällsansvar. Möjligheterna att öka välfärden är i hög gradberoende av att så mänga människor som möjligl fär göra en arbetsinsats. Attinte utnyttja människors vilja och förmåga till produktiva insatser innebärbåde slöseri med resurser och minskade möjligheter att förbättra demateriella, sociala och kulturella villkoren. Arbetet mäste också upplevas sommeningsfullt och ge den enskilde tillfredsställelse. En huvuduppgift under1970-talel måste därför vara all skapa förutsättningar för ökad sysselsättning. Sysselsättningspolitikenmåste både ta sikte på all ersätta de arbetstillfällen som går förlorade genomrationaliseringar och nedläggningar av befintliga förelag och alt gesysselsättning ät nya grupper som söker sig ut pä arbetsmarknaden. Alla måsteha rätt till arbete, oberoende av kön, ålder, bostadsort och utbildning. Föratt tillgodose kravet, arbete åt alla, har vi i sagt, att detbehövs minst 400 000 nya jobb . Jag har litetsvårt att förstå den irritation som och andra socialdemokraterständigt visar inför vår målsättning om dessa 400 000 nya jobb till 1980-ialetsbörjan. Det är ingenting som vi har lovat; det är en målsättning som vi villverka för. Och vi har inte fått den siffran från vårt partikansli, ulan del ären statlig utredning som har kommit fram till atl om vi skallkunna ge arbete åt alla, så behövs det minst 400 000 nya jobb. Centerpartietoch socialdemokraterna har också en mångårig tradition när det gäller att slåvakt om den fulla sysselsättningen. Socialdemokraterna säger ju också att desätter allas rätt lill arbete högt pä sitt program. Men om man gör det, och närnu en statlig utredning har kommit fram lill alt det behövs 400 000 nya jobb,så vill jag fråga: Vilka grupper är det då man vill utesluta frånarbetsmarknaden, om man inte vill arbeta för det mål som vi har satt upp? Detfinns f ö. också inskrivet i regeringsdeklarationen att regeringen skall arbetaför sysselsättningen i hela landet - och att viljan härtill finns behöver maninte vara orolig för! Arbetsmarknadspolitikenssyfte är att undanröja arbetshinder av olika slag. Målet - som det lades fastav riksdag - är alt åstadkomma och bevara full, produktiv och frittvald sysselsättning. Denna polilik utgör en viktig del av den ekonomiskapolitiken som balanserande faktor. Men arbetsmarknadspolitiken tar betydandesamhällsresurser i anspråk och verkar därmed i hög grad styrande päsamhällsutvecklingen. Det är därför viktigt atl den bringas i överensstämmelsemed övergripande samhälleliga målsättningar inom t. ex. regionalpolitiken,näringspolitiken och den ekonomiska politiken i övrigt. betänkande nr 21 är fogade ett antal socialdemokratiskareservationer och jag skall kommentera några av dem. 1reservation nr 1 som avser mål och riktlinjer för sysselsättningspolitikensäger man bl. "Detkan utan vidare konstateras att budgetpropositionen inte innehåller någonuppföljning av beslut frän om sysselsättningspolitiken.Det är från principiella utgångspunkter betänkligt att så inte skett. Attriksdagen antar långtgående programuttalanden utan atl dessa följs upp päåtgärdssidan är ägnat att undergräva förtroendet för statsmakternas vilja attnå det uppställda målet om arbete ål alla." Manifrågasätter här ärligheten och viljan hos regeringen alt försöka nå uppställdamål när det gäller sysselsättningen! Det är en ful argumentering frånsocialdemokraterna, inte minst mot bakgrunden av deras eget förfiutna. Underden socialdemokratiska regeringstiden var det inte ovanligt atl förelag måsteläggas ner eller inskränka driften, särskilt drabbades mindre företag. Frånbörjan av minns vi den svåraste arbetslösheten underefterkrigstiden. Sysselsättningsproblemennu har naturligtvis försvårats genom att konjunkturuppgången försenals, meningen behöver betvivla att orsakerna slog rot . har den svenska industrin i allvariigutsträckning föriorat marknadsandelar på exportmarknaden, men också pähemmamarknaden. Orsaken till försämringen av vår konkurrenskraft äruppenbarligen att våra kostnader, och därmed priser, stigit särskilt kraftigt ijämförelse med förhållandena i våra konkurrentländer. Detta i sin lur berortill mycket stor del på atl densocialdemokratiska regeringen i så stor utsträckning belastade näringslivet medarbetsgivaravgifter, dvs. skatt pä sysselsättningen. har dennabelastning ökat med . Desocialdemokratiska beskyllningarna mot regeringen är djupt orättvisa.Det viktigaste för regeringen är att klara sysselsättningen. För detta skallman, som det understryks i finansplanen, vidta de åtgärder som krävs.Regeringen har med stor kraft gripit tag i sysselsättningsproblemen. Fortsattaoch nya investeringsstimulanser utnyttjas. Man har gripit in med särskildaåtgärder för sysselsättningen vid NJA, och i . Ellarbetsmarknadspoliliskt paket har gjorts upp, bl. a. med ökadeutbildningsbidrag och tidigarelagda industribesiällningar, särskilda åtgärderför tekoindustrin, skoindustrin, stålindustrin och varvsindustrin. Ettindustripolitiskl åtgärdsprogram utarbetas. Sammanlagt gäller det storamiljardbelopp, men regeringen sätter sysselsättningen främst. Sysselsättningsproblemennu är mer än konjunkiurproblem. Vid en konjunkturuppgång har vi lagrade varoratt exportera. Men den försämring i konkurrenskraften som uppkom under densocialdemokratiska regeringspolitiken dröjer kvar. Därför är regeringen inriktadpå en näringspolitik som ökar konkurrenskraften. a. gäller det attförbättra de mindre företagens utvecklingsmöjligheter. Men huvudlinjen i densocialdemokratiska näringspolitiken är alltjämt ökade löneskatter, somytterligare minskar konkurrenskraften. Det är besked om att socialdemokraternainte kan klara sysselsättningsproblemen. 1reservation nr 2 vill man ha ytterligare 60 tjänster till arbetsförmedlingarna,och i reservation nr 3 yrkas särskilda förmedlingsinsatser m. m. för kvinnor. Sedan1974 har försök pågått med 100 arbetsförmedlare särskilt avdelade förkvinnliga arbetssökande. Utskottets majoritet utgår från att utfallet avförsöksverksamheten kommer all redovisas. En utvärdering pågår f n. inomarbetsmarknadsverket. Möjligheterna till speciella insatser ökar också med deni propositionen föreslagna personalförslärk-ningen. Utskottet anser att del börankomma på AMS att mot bakgrund av erfarenhetena frän försöket la ställningtill om särskild personal bör avdelas för insatser till förmån för exempelviskvinnor och ungdom. Jag yrkar alltså avslag pä reservationerna 2, 3 och 5. Ireservation nr 4 tas frågan om deltidsarbetandes villkor upp. I reservationenyrkas att den i motionen åsyftade utredningen och de av den förutvarande jämställdhetsdelegationenframlagda förslagen omgående prövas av regeringen och att erforderliga förslagulan dröjsmål föreläggs . Man vill också att ett anslag på en halvmiljon kronor skall anslås för en informationskampanj för deltidsanställda. Jämställdheiskommitténöverlämnade en skrivelse till regeringen med anledning av denav motionärerna nämnda utredningen. Skrivelsen innehåller bl. a. förslag tilluppföljning av utredningen samt inkomna remissyttranden.Då förslagen nu övervägs i yrkar jag avslag påreservation nr 4. 1reservation nr 6 tas upp frågan om bidrag till förelag som anordnar utbildningav anställda. Iproposition 1976/77:65 tas upp viss fråga om utbildningens innehåll.Utbildningen skall ha den allmänna inriktningen att ge de anställda fördjupadeyrkeskunskaper. Det utrymme som finns alt ge undervisning i allmänna ämnen börenligt propositionen användas för information om och studier i medbestämmande iarbetslivet. I övrigt kommer de allmänna villkoren för bidrag lill utbildning iföretag alt gälla. Del innebär bl. a. alt de anställda inte skall behövavidkännas löneminskning . Eftersom syftet med ett bidragav detta slag är att undvika permitleringar och uppsägningar skall sådanaåtgärder tas tillbaka helt eller väsentligt reduceras. UlskoUelsmajoritet anser att regeringen liksom bör bemyndigas att även förnästa budgetår fastställa ramar för bidragen till utbildning av uppsägnings-och permitteringsholade, resp. till utbildning av redan anställda i kombinationmed nyanställning av ersättare. Jagber alltså att få yrka avslag på reservation nr 6 och i övrigt bifall tillutskottets hemställan på samtliga punkter. Jagvill , herr talman, något beröra den fortsatta verksamheten vidLandaskolan i , där anpassningskurser för synskadade bedrivs. Dessexistens tas upp i utskottets betänkande. Efier särskild utredning omverksamheten vid skolan beslöt AMS 1975 att uppdra åt SÖ alt omlokaliseraverksamheten lill . Delta beslut har väckt stor uppståndelse i Kristinehamnoch . Del har t. o. m. föranlett i att med stödav 38 § länsstyrelseinslruktionen påkalla att regeringen omprövar AMS beslutatt lägga ner verksamheten vid skolan. Man fann också från sidaatt beslutet stred mot de regionalpolitiska målen för länet. Remissyttrandenaöver framställning till regeringen har avgivits av bl.a. . Däri framhålls att del med tanke på de synskadadesbehov är önskvärt att den i nuvarande form bedrivna anpassningsundervisningenflyttas över till . Detta remissyttrande väger helt naturligt myckettungt, och det får ju inte bli sä atl de synskadade blir föremål förregionalpoliliska åtgärder. Delär därför av utomordentligt stor vikt atl AMS i enlighet med framfördasynpunkter verkligen ser till att andra utbildningsresurser förläggs tillKristinehamn som ersättning för en flyttning av verksamheten i Landaskolan.Frågan om den fortsatta verksamheten prövas alltså f n. av regeringen. i sin skrivning säger alt det utgår ifrån att de av AMS framfördasynpunkterna tillmäts stor betydelse, dvs. atl annan utbildning i AMS regiförläggs till , har jag, herr talman, inget annat yrkande änutskottets. i (vpk) kort genmäle: I börian av sitt anförande sade i att allapartier i princip sluter upp kring den fulla sysselsättningen. Detta är ettexempel på hur ord och termer kan förlora sin mening. Frågan kommer i returtill : Vad är full sysselsättning? Vi kan konstatera atl jämförtmed arbetslösheten ligger den reguljära arbetslösheten i dagpå högre nivå, och vi finner att heltidsarbetarna minskar i antal,medan deltidsarbetarna ökar. Räknar vi efter finner vi alt det faktiskt sketten viss minskning av den totala sysselsättningen. har vi ell ständigtökande antal människor, f. n. ett par hundra tusen, som måste sysselsättas iolika provisoriska och korttidsmässiga verksamheter, vilket innebär att de intehar någon verkligt stabil sysselsättning. Är det dä fortfarande fullsysselsättning? Om vi konstaterar att vi i förhållande till 1965, som vijämförde med, har haft en så ogynnsam utveckling, kan vi också konstatera att1965 i och för sig innebar en försämring i nämnda hänseenden, jämfört med t.ex. mitten av , då den klassiska fullsysselsätlningspo-litiken ändå stodpä sin höjdpunkt. Kan arbetslösheten öka hur mycket som helst, kansysselsättningen visa vilka oroväckande tendenser som helst? Enligt herrGustafssons mening skall man ändå säga alt det är full sysselsättning. Sedansade atl man skall kunna skapa mera sysselsättning genomnäringslivsinsatser, särskilt genom atl man förbättrar de mindre förelagensförutsättningar. Mig veterligt har - och dettaär en tendens som verkar vara obönhörlig - de mindre företagens samladesysselsällningsbas stadigt minskat. Hur skall man kunna skapa nya jobb, omdessa förelag skall bli den huvudsakliga utgångspunkten för en expansivsysselsättningspolitik? Där är ju sysselsättningen icke expansiv utanminskande. Hen () kortgenmäle: i säger att vi är irriterade över centerpartietsmålsättning 400 000 nya jobb i börian av 1980-talei. Nej, vi är inte irriteradeöver detla, men min fråga var ju denna: Med vilka medel tänker ni skapa dessa400 000 nya jobb? Jämför man med vpk:s motion, där det sägs att del behövs 800000-900 000 nya jobb, finner man att vpk ändå har konkreta förslag. Man kantycka det ena eller det andra om dem, men det är ändå förslag.