prot · G009138 · 1976-12-31 00:00:00 — Men om omständigheternaskulle bli sådana alt det inte finns någon annan lösning kommer vi naturligtvisinte alt tveka att göra detta. Nuhar också i anslutit sig till tanken på all etl statligtägarengagemang i vissa situationer kan komma till stånd. Detta noterar jag medtillfredsställelse. Del har alltså tydligen skelt en lillnyklring också där -och det är kanske vad som behövs i debatten om vilka åtgärder som behövervidtas för tekoindustrin. Där har vi pekat pä atl etl ökat statligtägarengagemang är en väg som bör användas om man anser atl den är nödvändig. Överiäggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 1479 av herrWerner m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposilion: Densom vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i belänkandet nr41 mom. 1 röstar ja, den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit molionen nr 1479 i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då fmNordlander begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Propositionergavs på bifall till dels ulskottels hemställan, dels reservationen nr 1 avherr m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill all kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandet nr41 mom. 2 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av m. fl. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter häröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröslningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren biföll vadutskollel i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 2 avherr m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposilion: Densom vill alt kammaren bifaller näringsutskoiiets hemställan i betänkandet nr41 mom. 8 röstar ja, den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 2 av m. fl. Vid omröslning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Kammaren biföll vadutskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 1479 av herrWerner m. fl. i motsvarande del, och förklarades den föna propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposilion: Densom vill all kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandet nr41 mom. 12 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 1479 i motsvarande del. Vidomröslning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkningverkställdes votering med omröslningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: Propositionergavs pä bifall till dels utskoltels hemställan, dels molionen nr 1479 av herrWerner m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposilion: Densom vill alt kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandet nr41 mom. 14 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 1479 i motsvarande del. Vid omröslning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dä fruNordlander begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparat.Denna omröslning gav följande resultat: Mom. 15 och 16 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av m. fl. i motsvarande del, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan fruHörnlund begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposilion: Den som vill atl kammarenbifaller arbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkandet nr 30 mom. 1 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av m. fl. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärde röst räkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: j Ja- 163 i Nej - 138 Avstår - 13 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen av herrFageriund m. fl. i motsvarande del, och förklarades den föna propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition:. Densom vill att kammaren bifaller arbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkandet nr 30 mom. 4röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av m. fl. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då fruHörnlund begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: 1976/77:29 med anledning av propositionen1976/77:143 om vissa pensionsfrågor betänkande 1976/77:42 med anledning av motioner omstålindustrin. 8 protokoll 1976/77:138-139 I delta betänkandebehandlades motionerna 1976/77:158av m.fl. (s), vari hemställts atl hos regeringen begärdeen skyndsam undersökning om alternativa etablerings-möjligheter på orter somdrabbades av nedläggningar inom stålindustrin, 1976/77:529 av i Boriänge m. (vpk), vari hemställts alt beslutade 1. att hela järn- och stålindustrin skullenationaliseras, 2. att hela gruvindustrin skulle nationaliseras, 3. att etl program för högt drivenförädling (manufaktur, verkstadsindustri etc.) skulle läggas upp och en planför framlida lokalisering av förädlingsindustrier till hotade och drabbadeorter i Bergslagen, 4. att AP-fondsmedel skulle ställastill förfogande för investeringar i förädlingsindustrier i Bergslagen, 5. att företag inom gruv- ochstålindustrin i Bergslagen inte fick minska antalet sysselsatta eller vidtapermitteringar och att de ålades att svara för sysselsättningsmöjligheter, 1976/77:532 av herrar () och Wååg (s),vari hemställts att hoi regeringen begärde 1. en skyndsam inventering avtänkbara forsknings- och utvecklingsprojekt inom stålhanteringen, 2. att dessa projekt omgående,lämpligen genom styrelsen för teknisk utveckling (STU), gavs stöd så att dekunde komma lill utförande i den ordning de kunde främja svensk stålindustriskonkurrenskraft och därmed möjlighet att vinna nya marknader. 1976/77:880av m. fl. (vpk), vari hemställts alt uttalade sig för enny stålpolitik som innebar 1. atthela gmv- och stålsektorn nationaliserades och att ett program för dess nyorientering gjordes upp av representanter för staten och de arbetande, 2. att högre förädling blevhuvudmålet för framtida investeringar och att ett långtidsprogram härförutarbetades, till vars grund lades analyser av olika befintliga och nyaslutprodukters framtida marknadsförhållanden, 3. att 80 genomfördes iny gestalt, där ämnen och valsade produkter skulle kombineras med högreförädling så alt högsta möjliga sysselsättning och en strukturmässigt bättreinriktning uppnåddes och industrispridning underiäitades, 4. att inga företagsnedläggningarskedde innan motsvarande sysselsättning tillfördes hotade orter och regionersamt att ett program utarbetades för att regionalt fördela nyaförädlingsindustrier, 5. atl utflyttningen avverkstadsindustri ur landet stoppades, 6. att åtgärder vidtogs för attdämpa krisen vid varven - en viktig del av den inre avsättningsmarknaden - medstarkare nyinriklning på specialfartyg, godsöverföring till sjöfarten ökadessamt atl kontakter etablerades med länder som hade underkapacitet i sinaflottor, och 1976/77:1327av m. fl. (s) såvitt gällde hemställan att hos regeringenbegärde ell samordnat åtgärdsprogram för den svenska stålindustrinsstrukturrationalisering (yrkandet 3). 1. beträffande ålgärdsprogram förstrukturrationalisering av stålindustrin att skulle avslå motionen1976/77:1327 yrkandet 3, 2. beträffande utredning omalternativa etableringsmöjligheler alt skulle avslå motionen1976/77:158, 3. beträffande åtgärder för attbibehålla sysselsättningen i Bergslagen att skulle avslå a) motionen 1976/77:529 yrkandet5, b) motionen 1976/77:880 iifrågavarande del (programpunkten 4), 4. beträffandeåtgärder för ökad förädling i anslutning till stålproduktionen att skulle avslå a) motionen 1976/77:529 yrkandena3 och 4, b) motionen 1976/77:880 iifrågavarande del (programpunkten 2), 5. beträffandenationalisering av gruvindustrin och stålindustrin att riks dagen skulle avslå a) motionen 1976/77:529 yrkandena1 och 2, b) molionen 1976/77:880 iifrågavarande del (programpunkten 1), 6. beträffande uttalande om nystålpolitik i övrigt atl skulle avslå molionen 1976/77:880 iifrågavarande del (programpunkterna 3, 5 och 7. beträffande forskning ochutvecklingsarbete inom stålhanteringen att skulle avslå motionen1976/77:532. Följandetre reservationer hade avgivits av herrar , i ,och , samt herrar och i (samtliga s). 1. beträffandeålgärdsprogram för strukturrationalisering av stålindustrin, vari reservanterna ansett att utskottet under 1 bort hemställa altriksdagen med bifall till motionen 1976/77:1327 yrkandet 3 som sin mening gavregeringen till känna vad reservanterna anfört, 2. beträffande utredning om alternativaetableringsmöjligheler, vari re servanterna ansett atl utskottet under 2 bort hemställa atlriksdagen med bifall till motionen 1976/77:158 hos regeringen begärdeutredning i enlighet med vad reservanterna anfört, 3. beträffande forskning och utvecklingsarbete inomstålhanteringen, vari reservanterna ansett att utskottet under 7 bort hemställa attriksdagen med bifall till motionen 1976/77:532 som sin mening gav regeringenlill känna vad reservanterna anfört. Hen (): Det utskottsbetänkande som vi nu behandlar redovisar fem olika motionersom alla rör stålindustrins bekymmer och framlid. Motionerna upptar många olikayrkanden och förslag, men man kan säga alt de alla tolkar de bekymmer och denoro för sysselsättningen, både och för framtiden, som är så påtagliga ialla bruks- och stålindustriorter. Denna oro är helt berättigad, och mångamänniskor går omkring med en malande oro för sig och sin familj men ocksåför sin orts, ja kanske sin kommuns framtid. Densvenska stålindustrin upplever en kris av stor omfattning medförsäljningssvårigheter, enorma lager och som följd därav korttidsvecka ochpermitteringshot. Problemen har förstärkts genom den stålkris som stora delarav världen nu upplever. Problemen förstärks och förstoras genom krisen och dendåliga konjunkturen, men man bedrar sig själv om man försöker skylla alla bekymmerbara på konjunkturen. Problemen har funnits där länge, men de har blivit merapockande, blivit akuta jusl genom konjunkturnedgången. Bristen på investeringarunder åratal och en föråldrad och bitvis myckel omodern utrustning leder hellnaturligt till bristande konkurrenskraft, bristande möjligheter att göra siggällande på exportmarknaden. Den branschkris som stål- och järnindustrin nuupplever har kunnat skönjas . Från fackligt håll, men också frånföretagshåll och frän kommunall håll, har dessa problem påtalats mer ellermindre högljutt. Den socialdemokraliska regeringen initierade flera åtgärderför atl dels söka komma underfund med stålbranschens situation, dels söka hittavägar att lösa problemen och klara bekymren, medan man fick tillfälle till enlångtidsplanering. Underde senasle månaderna har tvä olika branschutredningar presenterats omsituationen inom stålindustrin, dels rörande specialstålet, dvs. del rostfriastålet, verktygsstålet och sådana former av stål som kräver särskilda egenskaperi form av hårdhet eller härdningsförmåga osv., dels rörande handelsslålet, dvs.det mera vanliga stålet i form av balk, plåt och tråd m. m., som vi oftarehandskas med. Branschutredningarna har också gett vissa förslag lill åtgärderför att komma ur krissituationen. Branschutredningarnaär omfattande och späckade med sakuppgifter, så jag skall inte här försöka gåigenom eller redovisa dem i någon högre grad. Vad man snabbt blir på del klaramed när man studerar dessa utredningar är alt svensk järn- och stålindustri ären industrigren av myckel stor betydelse för sysselsättningen i vårt land. Inomde olika stålverken arbetar mer än 50 000 människor. Vad vi nu talar omär alltså tryggheten, sysselsättningen och utkomsten för 50 000 anställda ochderas familjer, eller kris, arbetslöshet och personliga tragedier för många avdem. Men problemen är slörre ändå. Man kan konstatera all många av de bruk delhär gäller är den enda, eller den klart dominerande industrin på sin ort, jaofta i sin kommun. Man kan alltså säga atl stålindustrins utformning iframtiden är avgörande för 50 000 anställdas ex- istensmöjligheter, men denär också avgörande för många små samhällens och kommuners framtida utformningoch överlevnad. Det är alltså stora problem det gäller. Vadde bägge branschutredningarna har att redovisa är naturligtvis betydelsefulltoch av myckel stort värde när man skall gripa sig an med all lösa dessa branschproblem.Men det väsentligaste är ändå inte kartläggningen, ulan det ärberedvilligheten och målmedvetenheten hos de industrimän, de fackligarepresentanter, de kommunala representanter och inte minst hos de politiker somhar ansvar för att söka finna de bästa lösningarna på problemen, inte utan också på lång sikt. Jagskall inte ge mig in på atl beröra yrkandena i alla dessa motioner, del kommerföreträdarna för utskotlsmajoriteten alt göra. Jag vill inskränka mig lill allframföra de socialdemokratiska reservationernas och motionernas förslag ochsynpunkter. Debägge branschutredningarna, och kanske främst handelsstålsut-redningen som hardiskuterats mest, visar mycket klart på behov av samordning, långtidsplanering,utformande av en målsättning och flera liknande ting. Stålindustrin är i detavseendet inte annorlunda än andra industribranscher som tidigare haft attkämpa med branschproblem. Föross socialdemokrater är det självklart atl en sådan planering måsle ske i närasamverkan mellan företag, anslällda och staten/samhället. Lika naturligt är detatt del är samhället - i detta fall regeringen - som skall ta initiativet ochledningsansvaret för denna planering. På sätt som jag har visat gäller det intebara industrins och aktieägarnas intressen, utan det gäller hundratusentalsmänniskors trygghet och framtid, liksom hela bygders kommande utformning. Delkan dä inte vara rimligt att överlåta det ansvaret på industriägarna,aktieägarna, som vissa uttolkare av Åslingdoktrinen anför. Det är ju ödesfrågorför så många människor all regeringen inte kan undandra sig ansvaret. Somen följd av handelsstålsutredningen och dess påpekanden arbetar jusl nu tvåolika kommittéer med problemen. I det ena fallet gäller det förhandlingarmellan de tre stora, dvs. NJA, Domnarvet och , eller, uttryckt påannat sätt. Statsförelag, och , om möjlighetenoch nödvändigheten av att bilda ett företag av dessa tre. Det har frånindustridepartementet och från det närstående håll sagts alt regeringen ochindustriministern inte syftar till att staten skall leda planeringen, atl maninte eftersträvar en dominerande roll och i samband därmed ett dominerandeägande. För oss är detta upprörande. Vi finner det orimligt atl regeringen pådelta sätt överlåter planeringen för de många anställda och för de drabbadebygderna åt ett köpslående mellan privata aktieägare. Vi kräver atl regeringenhär lar sitt fulla ansvar, går in och tar ett fast grepp om förhandlingarna ochtillser alt staten blir den klart dominerande ägaren i det nya bolaget. Svenskstålindustri måste planeras sä, att den kan ge arbete och trygghet åt deanslällda och trygghet för de bygder som är helt beroende av dessa stålverk.Utan en dominerande roll förstaten i det nya bolaget blir inte delta möjligt. Undersenare år har hela stålindustrin haft betydande problem med all få avsättningför sina produkter. Produktionen och förbrukningen i landet har sjunkit, inteminst genom varvskrisen. Men har importen av stål stigit kraftigt. importerar vi av vårt stålbehov. Delta kan inte vara vettigt. Vad somär särskilt trist såväl i handelsstålsutredningen som i en del avpressdebatlen i dessa frågor är den pessimism för framtiden som man ger uttryckför. Världen har inte slutat använda stål. Vi får inte slå oss till ro och barakonstatera att det går dåligt att sälja stål jusl , och följaktligen finnsdet ingen framtid för stålindustrin. Stålindustrin är synnerligenkapitalkrävande, och vill vi ha någon sysselsättning i stålindustrin måste viplanera för den och se lill att planerna blir verklighet. Stålindustrinkräver som sagt stora insatser av kapital, och det fordras stora investeringarför alt göra den här industrin modern. Man kan konstatera att privat kapital iviss utsträckning söker sig till andra investeringsobjekt. De lätta, snabbapengarna kanske inte längre går att tjäna i stålbranschen, men den branschenbör kunna vara klart lönsam. Del måste då vara statens sak alt planera också pådelta område enligl parollen "arbete och trygghet åt alla".Regeringen har all anledning att fatta mod och inle låta sig paralyseras avsina direktörer lill att tro alt nu stundar industriell . Skall vikunna ge arbete åt alla medborgare, så kan vi inte underiåla att ta till varaoch förädla våra råvaror. Här har staten en viktig uppgift. Införden kallsinnighet till de problem vi diskuterar som visas fränutskottsmajoritetens och regeringens sida kan man inte underlåta att fråga omcentern hell har glömt sin slogan om 400 000 nya jobb. De jobben kommer inle avsig själva utan man måsle planera för dem och se till att de kommer till stånd.Att bara jamsa med i direktörers och förståsigpåares pessimistiska utgjulelserleder inte till någon riktig framtidsbedömning. Del finns behov av densvenska stålindustrins nuvarande kapacitet, det finns behov av ell 80och det finns behov av förädling av dess produkter vid valsverk och annanstålindustri i landet. Menstaten/regeringen måsle också la etl annat ansvar. Naturligtvis måste del skestrukturförändringar och rationaliseringar i stålbranschen som i andrabranscher, men del gäller att se till att dessa förändringar sker under socialtgodtagbara former. Människorna måste känna atl de inle är utlämnade ål deblinda marknadskrafterna utan att de kan lita till att förändringarna vidtas påsådant säll och i en sådan takt alt deras framlida utkomst och trygghetgaranteras. Detta kan säkrast ske om samhället blir den klart dominerandeägaren i den här branschen. Införde omställningar och branschraiionaliseringar som alltid måste ske inomindustrin måste man kunna kräva atl samhället/staten har en sådan planering ochen sådan beredskap att plötsliga kriser och sys-selsätiningskatastrofer mildraseller helst helt undviks. Vi finner det där- för rimligt alt regeringenföretar en skyndsam utredning om alternativa etableringsmöjligheler i orter somdrabbas av nedläggningar inom stålindustrin, såsom begärs i molionen 158. Iutskottsmajoritetens yttrande talas del om en arbetsgrupp som har tillsalts avregeringen för alt handha vissa frågor i samband med stålbranschutredningen. Vifinner dock att i direktiven för denna arbetsgrupp inte ges några bestämdalöften om en sådan undersökning som motionärerna kräver. Vi föreslår därför ien reservation alt fattar beslut om att begära en speciell utredningav regeringen i det ,här fallet. Enannan fråga som vi också har velat uppmärksamma i samband med den stålkris somnu pågår är forsknings- och utvecklingsarbetet inom stålbranschen. Närföretagen drabbas av dåliga konjunkturer och dålig ekonomi drar de ofta in påanslagen för forsknings- och utvecklingsinsatser. Det är förståeligt, men detär i sak olyckligt. Det är ju just forsknings- och utvecklingsarbetetbeträffande nya produkter och nya arbetsprocesser som skall bidra till attskapa nya förutsättningar för framtida ulveckling och lönsamhet. Vi anser detdärför viktigt att samhället går in med ökade anslag till just stålbranschensforsknings- och utvecklingsarbete, när nu industrins möjligheter på det härområdet har försämrats. Detta skulle ge branschen en värdefull hjälp i etlsvårt läge. Lokaler och utrustning för denna forskning finns vidinstitutionerna, och behovet av forskningen vitsordas a\* industrin. Ett snabbtoch obyråkratiskt handlande här skulle betyda enormt mycket för stålbranschenoch dess framlid. Med vad jag här har anfört ber jag att få yrka bifall tillreservationerna 1, 2 och 3 till föreliggande utskottsbetänkande. Hen i Boriänge(vpk): Den tillsatte dåvarande industriministern som enmansutredare av handelsslålet. Huvuduppgiftenvar atl ge en företagsorienlerad analys och bedömning av tänkbarautvecklingslinjer i strukturomvandlingen av den svenska handelsstålindustrin.Utredaren skulle se fram i tiden. Och det har han nu gjort. Frånutgångsdirekliven kommer Nabseth fram till atl närmare 4 000 jobb måste bortinom handelsslålbranschen . Värst skall Domnarveis jernverkdrabbas med en personalminskning på ca 2 000 personer. Inovember tillsatte industriminister att göra en snabbanalysav specialslålindustrin. Resultatet av denna analys är atl långt över 5 000jobb måsle bort. Värst kommer här att drabbas. Alttiotusentals jobb är hotade i Bergslagen genom stålkrisen och därmed följandegruvkris kan inte ha kommit som någon överraskning. Vad som närmast äröverraskande är hur lättsinnigt den nuvarande regeringen ser på problemet ochhur den handskats med stålindustrin. Det är tydligen slålkapitalels lösningarsom hell skall vara utgångspunkten. för något annat har intede båda utredningarna kommit fram till. Detta är märkligt när man myckettidigare borde ha insett vad man skulle göra åt stålindustrin. I stället harståldebatten handlat om NJA och 80, och där har den gamla regeringenoch den dåvarande oppositionen sitt ansvar. Den debatt som skulle ha förts omstålindustrin skulle ha gällt dess kris och hur svensk stålindustri skall se uti framtiden. Det måste vara litet smått pinsamt för socialdemokraternaatt skriva och säga att det är kapitalisternas fel att stålbranschen är i krisdärför att kapitalisterna har försummat investeringar. vidregeringsmakten är socialdemokratin tvungen att erkänna att det är den kapitalistiskamakten som är kvar och att det är den som styr. Den regeringsmakt somsocialdemokratin hade kunde tydligen inle styra kapitalet. Detär bristen på en planerad utveckling av svenskt stål och näringsliv som ärgrundorsaken, för vad vi upplever är den kapitalistiska marknadshushållningenskris. När denna kris inträffar måste enligt de kapitalistiska lagarna enrekonstruktion ske. Denna rekonstruktion av kapitalismen sker alllid påarbetarnas bekostnad. I fråga om stålet skall enligt planerna sammanläggningarske, och därmed uppstår stor arbetslöshet på flera orter, somantalet arbetstillfällen minskar i vårt land. I kapitalismens rekonstruktion avstålindustrin ingår även en inte oansenlig rationalisering i syfte att minskaantalet anslällda ytterligare genom effektivare och hänsynslösareproduktionsuppläggning. Det är detta som väntar arbetarna på stålorterna omdet inte kommer i gång en kraftig motopinion mot den här utvecklingen.