prot · G009135 · 1976-12-31 00:00:00 — Vi behöver också för betydandearbetsgivaravgifter för atl klara en social reformpolitik, men låt oss inteanvända dem som etl skallein-strumeni som skall las lill i alla situationer ochför atl klara alla de problem som vi har. Sedanett litet tillägg när det gäller debatten om inflationsskydd. Både avskatleulredningens betänkande och av skatiepoliliska program från TCO framgåralt TCO anser atl ett inflaiionsskyddat skattesystem är värdefullt och alt vibör komma fram till ett sådant. Samma uppfattning har /SR. Jag har denförhoppningen alt man också inom LO vid en forlsalt debatt kring denna frågakommer fram lill uppfattningen atl del viktiga ändå är alt och inteinflationen skall bestämma hur skatterna skall se ut. Ochså lill sist: Samhällsekonomin är föränderlig, och då måste naturligtvis denekonomiska politiken också vara föränderlig. Om de ekonomiska problemen harskärpts måste man vara beredd atl ompröva de instrument som man använder sigav. Vi är beredda atl göra det. Hen (): ordförande gjorde, om än oavsiktligt, några väldigtavslöjande uttalanden. Han sade alt det är tätt mellan de ekonomiska debatternai och all han skulle vilja ha en bred diskussion i finansutskottet omalternativa riktlinjer för den ekonomiska politiken som en grundval församförståndet. Vadär det som har hänt? avvisades alla våra förslag om den ekonomiskapolitiken. Sedan bestämde sig regeringen för alt höja momsen ochlade fram en proposition till utan någon motivering. Motiveringentill momshöjningen kom i kompletteringspropositionen.Då hade motionstiden med anledning av den här momsproposilionen gått ut. Sedandriver man fram frågan om momshöjningen lill ett avgörande i kammaren. Om2-3 dagar utgår motionstiden när det gäller kömpletteringsproposilionen. Därefterskall man i , i slutet av denna eller i början av ,diskutera de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken. Mankan om man vill utnyttja konstitutionen på delta säit, även om del naturiiglvisär myckel tvivelaktigt, föga demokratiskt och föga hederligt, om jag får sägadet så. Del kan ju inte finnas särskilt starka sakliga motiv, eftersom del barakunde bli ett uppskov med momshöjningens ikraftträdande på ungefär tio dagar.Däremot kan man ju på ell ganska effektivt sätt blockera oppositionensarbetsmöjligheter, eftersom vi ständigt får ta ställning till saker innan vifått motiveringarna. skall del bestämmas om momsen. Först därefter kan vikomma med vårt alternativ, som man då med en litet överlägsen gest säger altdel kan ni diskutera närallting är beslutat. Jagbestrider alltså inte er legala, konsiituiionsmässiga möjlighet att göra på dethär sättet, men del är mot all parlamentarisk praxis atl göra så. Kom sedaninte och försök tala om samförstånd, samling och bred diskussion! Hadeherr menat vad han sade, hade han som finansutskottets ordförande gåttupp och protesterat och sagt all vi vill behandla saken i ett sammanhang -momshöjningen i samband med riktlinjerna för den ekonomiska politiken. Del hadevarit hederligt och korrekt. Men det gjorde han inte. Man använder sinamöjligheter lill det yttersta. Men del som är litet kvalmigt är all man eflerdetta trick kommer och talar om samförstånd, enighet och sådant. Nuär det ju så, herr talman, all det finns etl starkt missnöje här i landet medden borgeriiga regeringens politik. Vi möter allesammans missnöjet var vi ängår, och det har väl nått t. o. m. regeringen. I del lägel försöker man skyllaifrån sig på lönlagarna, på den förra regeringen och på den socialdemokratiskaoppositionen. Man undviker diskussion. Del är i ganska hög grad ell tidenstecken atl när vi diskuterar en av de största skatleskärpningar som hargenomförts i detta land lämnas budgelministern ensam här i kammaren. Statsministern,den alleslädes frånvarande , finns inte här, inte hellerekonomiministern. Enligt erfarenheten sitter de väl i sina rum och kurar vidhögtalaren. Men det är som sagt ett lidens tecken. Idetta läge söker man fly från verkligheten, men det här missnöjet har sin grundi den verklighet som människorna upplever. Del är inte så konstigt om detriktas mot de borgerliga partierna och den borgerliga regeringen. Det har förstoch främst ett samband med de förväntningar som de borgerliga partierna skapadeinför vad en borgeriig regering skulle innebära och de löften som utställdesunder valrörelsen. Närden amerikanske presidenten tillträdde sill ämbete lät han tryckaen bok med alla sina vallöften, så alt väljarna verkligen skulle kunnakontrollera alt han höll dessa. När man i televisionen visar moderaternasvalafflscher får vredesutbrott och bojkottar vederbörande TV-kanal.Det är i ett nötskal något av den politiska situationen i . HerrMundebo sitter allena på sin bänk medan de andra regeringsledamöterna sitterpå andra ställen. De har i ett demokratiskt val lovat del svenska folkel sänktastatliga och kommunala skatter, minskade prishöjningar, 400 000 nya jobb,vårdnadsbidrag på . , stopp för kärnkraften och myckel annat. Dagensdebatt är ju någol av ell kapsejsande för två av de mest framträdandeborgerliga vallöftena, nämligen de om sänkta skaller och om minskadeprishöjningar. sade då framför allt att skatterna skulle sänkas. Manlovade marginalskaiiesänkningar, sänkta arbetsgivaravgifter samt kommunala ochstatliga skallesänkningar. 1 stället har man höjt bilskall, skall på sprit ochvin, arbetsgivaravgiften, tobaksskatt Höjningav meiyärdeskatten, m. in. Höjningav meiyärdeskatten, m. m. och elskall och gällerdet mervärdeskallen. Delandra löftet var atl prishöjningarna skulle bromsas. vet vi vad som hände.Under detta års fyra första månader har priserna ökat med 4 96. På dagligvaror,där livsmedel är den tyngsta posten, har prisökningarna varit 7,5 96.Moderaternas ledare , tillika ekonomiminister, bär etl direktansvar för försök att blåsa under människors missnöje med skalleroch prisökningar i valrörelsen, lika väl som han har ett utomordentligt direktansvar för den borgerliga regeringens misslyckanden på del här området. I en annons fyra dagarföre valet skrev : "Detbehövs en ny regering som har kraft atl bromsa prisstegringen. Vi behöver enskattepolitik som motverkar inflationen. Och inte driver på den. Vimoderater har just lagt fram ett 10-punktsprogram mot inflationen. Förstasteget är all få ner prisstegringen från 10 lill högst 5 96." Löftetatl det skulle bli prisökningar på 5 96 upprepades sedan långt efter del attden borgerliga regeringen hade bildals. Nuär den allmänna uppfattningen den atl vi kommer att drabbas avprisökningar som ligger en bra bil över de , och det sker i enomvärld där prisökningarna är betydligt lugnare än . Mångamänniskor i vårt samhälle upplever denna utveckling på ett myckel påtagligtsätt . Deras upplevelser av hur prisökningarna nästan dag fördag lär på en redan tidigare knapp hushållsbudgel kommer alt bli allt svårarenär momsen höjs -om del nu sker - när jordbruksavtalet skall betalas, närdevalveringen slår igenom på priserna, när prisstoppet hävs och närpriskontrollen systematiskt har undergrävts. Somen följd av denna ekonomiska politik och av det underläge i avtalsrörelsen somlöntagarna har befunnit sig i vet vi, alt de stora löntagargruppernasrepresentanter räknar med atl deras medlemsgrupper i väldigt många fall kommeralt drabbas av en sänkt realinkomsl efler skall, dvs. Del ärväl etl år sedan slog vad med metallarbetarna om alt de hade fåtten sänkt realinkomsl under den socialdemokratiska regeringen. Det var etl sättatt bedriva missnöjespropaganda. fick emellertid att han hade förioral vadel. Men del behövs tydligen först att vi fåren borgerlig regering för atl metallarbetarna verkligen skall få en sänkt realstandard - och det är del som verkligen betyder någol. Undervalrörelsen, bl. a. före valet - efter atl i varje anförande hatalat för en starkt återhållsam ekonomisk politik; efter all i varie anförandeha varnat för de stora överbuden och de väldiga löften som de borgerligapartierna kom med - sade jag i : För varje miljard som en splittradborgerlighet nu späder på med löften och överbud undergräver den sin moraliskaauktoritet att kunna tala med människorna i landet om behovet av stramhet, avåterhållsamhet, av gemensamt ansvar för del här fina landels ekonomiska styrka. Jagtror atl mot denna bakgrund är ell av denna regerings problem atl den saknarmoralisk auktoritet när den talar om uppoffringar, när den talar omåterhållsamhet, för den har med sin egen löftespolitik undergrävt dennaauktoritet. Regeringen har ingen trovärdighet. Därför är detta en väsentligförklaring till alt allt fler människor upplever en förtroendeklyfta till denborgerliga regeringen. annan väsentlig orsak till missnöjet är den ryckighet och brist påplanmässighet som har präglat regeringens ekonomiska politik. Först en väldiglössläppthel, så atl man märkte all del där började barka alldeles fel. Ochplötsligt något av en panikinbromsning. Kursändringarna har varit många, ochjag tror att medborgare och hushåll har haft svårt att följa med. Närvi hade finansdeball här i kammaren försvarade den borgerligaregeringens förespråkare ihärdigt sin budget mot våra förslag till besparingar,skärpningar och åtstramning. har redan citerat vadbudgetministern då sade. Låt mig säga, sade , alt del för dennärmaste framtiden icke finns någon anledning att förändra skatter, vare sig höjaeller sänka skaller, på annat sätt än det som framgår av regeringensbudgetförslag. Detvar , och det sändes väl i televisionen. Det var väldigt mångaTV-tittare som tänkte alt här får vi besked. Del blir ingen väsentligförändring av skatterna. Detgick , så kom regeringen och annonserade en av de störstaskatleskärpningar som vi varit med om här i landet. Och om dessaskatteskärpningar annonserades , måste regeringen i all rimlighetsnamn ha beslutat dem någon lid , för alt hinna ordna anlelsdragen.Det förlöpte alltså inte ens mellan detta karska uttalande all härblir det ingen förändring av skatterna, om inte något väsentligt i konjunktureninträffar, och en av de största skatleskärpningar som vi varit med om. Det ärklart att människor får ett intryck av alt här finns ingen konsekvens ihandlandet, utan man lagar efter läglighel och man panikbromsar. Del harnaturiiglvis samband med att man undergrävde den löpande budgeten från börjanoch att man sedan inte kunde föra en stram ekonomisk politik och nupanikbromsar. Detsom skett är inte vidare respektfullt mot , vare sig i stort ellersmått. Bland de besparingar som herr budgelministern talade så mycket om finnsen post på 10 miljoner som herr budgelministern vill spara in på jordbrukelsbyggen. Det må vara hänt. Det är bara det alt exakt om denna besparingmotionerade vi socialdemokrater. Den motionen behandlades av riksdagensjordbruksutskott. Den behandlades i kammaren, och här ställde sig 158borgeriiga riksdagsmän upp och avvisade med all kraft denna besparing medhänvisning till att den var fiktiv - del skulle inte finnas någon möjlighet atlspara 10 milj. kr. Efler kom emellertid budgelministern medexakt samma förslag till besparing - då var den tydligen inte längre fikliv.Men hur mycket knapptryckeri för all hinna hänga med i svängarna skall destackars riks- Höjningav mervärdeskatten, m. m. 4 protokoll 1976/77:135 Höjningav meiyärdeskatten, m. m. Elltredje skäl lill missnöjet tror jag är människors känsla av att bördorna, omde behövs, icke är rättvist fördelade. Jag tror att myckel av det som denborgerliga regeringen gör strider emot människors enkla och förståeliga menkraftiga räiivisekänsla. Här drev man alltså först igenom en radlättnader för höginkomsttagare genom en extra skattesänkning - de storaskaiiesänkningsbeloppen gällde ju de stora inkomsterna. Här genomförde man enrad lättnader för företagare och bönder - storbönder framför allt - iarbetsgivaravgift, totalt och i extra bidrag och förändringar i beskattningenoch sådant. Många av dessa lättnader och förmåner kanske kan upplevas somrimliga, tagna var och en för sig, men det är orimligt att ensidigt gynna vissagrupper som i allt väsentligt tillhör de välbeställda i vårt samhälle. Ochframför allt är del orimligt, och det strider mot rälifärdighetskänslan, attförst dela ut dessa förmåner till de redan välbeställda grupperna i samhälletoch sedan komma tillbaka till de stora grupperna av löntagare och pensionäreroch utkräva en höjd moms, i hög grad som betalning för de förmåner som manredan delat ul ål de grupper som upplevs slå de borgerliga partierna nära. Visstkrävs det återhållsamhet av oss alla i vårt land, om vi vill lösa de ekonomiskaproblem som vi står inför. Det talade vi ständigt om i valrörelsen. Detpräglade vårt alternativ lill den borgerliga budgeten. Del har också präglatlöntagarorganisationernas agerande i avtalsrörelsen. Men den återhållsamhetenmåste vara en återhållsamhet i solidaritet, inte en återhållsamhet bara förvissa ekonomiskt sämre ställda grupper, lill förmån för bättre ställda.Försöker man tvinga fram - och det har ni ju möjlighet lill - en sådanåterhållsamhet, ökar man därmed klyftorna mellan människorna i vårt land. Dåriskerar man atl splittra nationen, och då kan den sociala oron gripa omkringsig. En sådan atmosfär -del vill jag försäkra både herr budgelministern och demsom sitter vid högtalarna - bidrar inte till alt lösa våra ekonomiska problem.I stället blir problemen därigenom svårare all lösa. Vill man ha solidaritet ilandet skall man i första hand naturligtvis hjälpa de sämre ställda. Sedan kanman föreslå uppoffringar som delas av alla. Men går man den andra vägen, ochförst ger förmåner till de bättre ställda och därpå kräver uppoffringar ochåterhållsamhet av de mindre välbeställda människorna, då splittrar man istället för atl samla. Därförär missnöjet med regeringen stort. Del måste i del här lägel finnas någonpolitisk kraft i vårt land som talar för rällfärdighelskrav, och del är idagens läge bara arbetarrörelsen som gör del. Ytterligareen anledning till missnöje: ställer man stora krav på löntagarna, men manangrep dem hårt under valrörelsen. Man bröt upp skalleuppgörelsen med TCO ochLO. Ekonomiministern ställde sig i sina uttalanden helt på arbetsgivarnas sida.Man kom med pekpinnar i finansplanen. Vi hoppas ju alla all det skall bliarbetsfred i landet, och jag tycker alt man från många håll bemödar sig om allskapa den. jag har sagt från förstabörjan - - atl de borgerliga partiernas och denborgerliga regeringens agerande allvarligt försvårar den pågåendeavtalsrörelsen. Nufortsätter man genom det här något egendomliga förslaget av utan någon som helst kontakt med lönlagarna. Del bevisar attränderna inte går ur, alt man inte på något sätt försöker skapa kontakt med ochta rimlig hänsyn till löntagaropinionen. Dåsäger de borgerliga partierna: "Här har vi våra förslag. Vad är ertalternativ?" Men först har man sett lill att vårt alternativ inte kan diskuterassamtidigt, och det kan möjligen vara en debatteknisk fördel. Vi har hela tidensagt att vi måste försöka skapa ett alternativ; det gjorde vi , närvi höll på skalleuppgörelsen och höll på finansieringen av budgeten, del gjordevi i vårt budgetalternativ , där vi lade fram en 5 miljarder stramarebudget än de borgerliga, det gör vi , när vi ändå säger alt avslår manförslaget om momshöjning har vi etl alternativ som budgetmässigi är 2 miljarderstarkare, stramare och återhållsammare än de borgeriigas, därför all vi kommertillbaka med våra besparingar och vår återhållsamhet och därför all vi sägernej till indexregleringen. Tar man det, så blir det alltså en starkare budget,dessutom tidsmässigt bättre anpassad lill konjunkturutvecklingen såsom den nukan bedömas. Vihar inte bara gjort detta. Vi har dessutom på alla andra områden - långvården,familjepolitiken, strukturfonden osv. - försökt lägga fram konkreta alternativ.Alla våra förslag i har avvisats - varenda punkt, vartenda komma.Icke något har funnit nåd inför den borgerliga majoritetens ögon. Våra förslaghar avvisats inte bara formellt ulan också med en hög grad av stöddighet ochsjälvgodhet, framför allt från regeringsbänken. Och del må vara. Del har niförmodligen inte stöd för i folkopinionen, men ni har stöd för det genomantalet mandat i . Däremot tycker jag det är orimligt atl efler alltdetta, sedan alla våra förslag har avslagils, kommer ni plötsligt och börjartala om samförstånd. Då är det så dags, sedan ni har undergrävt möjligheternadärtill genom alt över huvud taget icke lyssna, över huvud tagel knappastdiskutera, i många fall inte ens dyka upp i kammaren. Sedankommer ju märkvärdiga ting. Jag ser att den alleslädes frånvarande herrFälldin i alla fall har sagt i all med tanke på folkrörelsebakgrundenoch med den kamp för solidaritet som har kännetecknat socialdemokratin trorhan föga att del kommer höjas röster mot den nuvarande politiken. Del är dagsall tala om all vi har folkrörelsebakgrund. 1 valrörelsen var det fråga om attdenna folkrörelse kunde tänkas hålla politiska fångar, avskaffa strejkrättenoch införa diktatur i det här landet. Men när man är trängd kanske man ändrarspråkbruket. Ärdel så att ni är intresserade av samverkan lill förmån för solidaritet i vårtsamhälle, så vill jag framföra tre förslag: Ta för det första tillbaka löftetom indexreglering av skatterna. En indexreglering 1978 är inte förenlig medkravet på samhällsekonomisk stabilitet. Den är inte förenlig m. m. m. m. Vidiskuterar en momshöjning som slår hårdast mot de sämst ställda. Del ärdå orimligt atl stå fast vid ett löfte om alt skallen skallsänkas med . för den som tjänar 40 000 och . för den som tjänar200 . Del är inte rimligt. Med den moms, om vilken vi skallbesluta, skall vi betala en indexreglering som gynnar de mest välbeställda. Jagär övertygad om alt det i grunden finns en majoritet i denna riksdag för alt säganej lill en sådan indexreglering av skatterna. Tag chansen alt säga ifrån! Fördet andra: Återgå lill energipoliliska beslut i avvaktan på denomprövning som enligt beslut skall ske 1978. En sådan åtgärd skulle skapa denarbetsro och den trygghet som de borgerliga nu har undergrävt. Den skulleundanröja riskerna för stora ekonomiska föriusler och bibehålla denenergipoliliska handlingsfriheten. Den skulle mera stämma med den faktiskautbyggnad av kärnkraften som sker. Den skulle innebära återgång till enpolitik som skapade en mycket bred majoritet här i kammarenoch för vilken del säkert även finns en majoritet. Jaghar bara tagit dessa två exempel därför all del är liksom kedjorna från denborgerliga regeringens interna kompromisser som binder och hindrarden all fatta förnuftiga beslut såväl när det gäller indexreglering som när delgäller energipolitiken. Det är i grunden min övertygelse. Slutligen:Än har inte beslutat all höja mervärdeskatten. Låt oss följa rådetfrån finansulskoltels ordförande, dvs. låt oss ta en bred diskussion. Låt osssäga nej till förslaget och låt oss sedan i.finansutskottet på ell rimligtsätt diskutera hur en ekonomisk politik bör föras. Vi har lagt vårt alternativsom kan sammanfattas på det sätt jag gjort - jag har inte behövt argumentera såmyckel, för det har herrar och gjort alldeles utmärkt. Detinnebär etl budgetunderskott på 2 miljarder mindre än del borgerligaförslaget. Därmed minskas behovet av utländsk upplåning under del året. Delinnebär etl nej till indexregleringen. Del innebär all vi kan hållaprisökningarna tillbaka och stärka sysselsättningen. Del innebär faktiskt, herrtalman, betydligt större möjligheter all möta det hot mot sysselsättningen somden borgerliga inflationspolitiken skapat. Ty del hot som verkligen finns motsysselsättningen hade, om del bleve verklighet, framför allt inneburiten oplanerad åtstramning av ekonomin av värre slag än man haft i andra länder.Del är alltså inte bara löntagarnas realinkomsier som hotas utan också derassysselsättning. Vi har sett flera prognoser som varnat fören arbetslöshet och . Del rör sig om mycket höga tal. Omvi vill möta detta hot mot sysselsättningen vill jag understryka all del finnsett alternativ till den momshöjning vi diskuterar, och det innebär enuppbromsning av prishöjningarna och etl värn för sysselsättningen. Del kanockså läggas till grund för en bred och samlad lösning som gör det möjligt atlmöta de ekonomiska problemen med styrka och fasthet. Deborgerliga partierna talar så myckel om sin fasthet och sitt ansvar men för enryckig politik som är raka molsalsen lill denna fasthet. Man talar omsamförstånd, men det är bara etl samförstånd i ord, för först vill man all vi ivarje detalj skall acceptera eller genomlida alla den borgerliga regeringensförslag. Sök i stället, som man gjorde i gammal tid, samförstånd i sak. till gagnför de breda medborgargrupperna och börja det med atl avvisa momshöjningen ? Säg nej till indexregleringen och för en ansvarsmedveten och förnuftigenergipolitik! Höjningav mervärdeskatten, m. m. Under delta anförande övertog herr förste vicetalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. HerrMOLIN (fp) kon genmäle: Jag sade atl jag som finansutskottets ordförande skulle hälsa medtillfredsställelse om vi kunde föra en bred diskussion i utskottet med syftealt nå fram till samlande lösningar i sak om den ekonomiska politiken. Det ärklart all del är rätt svårt all få till stånd sådana diskussioner, om densocialdemokratiska oppositionen bara säger nej till allt som kommer frånregeringen, även till åtgärder som socialdemokratin själv har ivratför. Jag tycker att även i oppositionsställning borde socialdemokratinpresentera ekonomisk-politiska alternativ av någon bärkraft och inte barapresentera historieskrivningar med en uppvärdering av den tidigare regeringensekonomiska politik. Jag tror nämligen atl det finns en grund för en konstruktivdebatt, kanske en grund för samlande lösningar, därför att vi från alla hållser nackdelarna med ett stort underskott i affärerna med utlandet ochnackdelarna med en stor upplåning utomlands. Jag tillåter mig alltså alt upprepa förhoppningenom en bred uppslutning bakom en politik som i längden återställer denekonomiska balansen. Låt mig taupp några få saker i inlägg. Närdel gäller själva behandlingsgången kommer jag att verka för att i den mån ellförslag berörs av två propositioner dessa läggs och att i den mån ellförslag omfattas av bara en proposition självfallet all redovisning sker där.Olof borde kanske vara litet mer försiktig, därför alt del finns i denhär kammaren några partier som varit vana vid atl i olika sammanhangfå ell ofullständigt material. Jag vill också påminna om att socialdemokraternaför t. o. m. ville alt regeringen ensam skulle få rätt all höjamomsen - all del icke skulle ske genom beslut i denna kammare. Närdet gäller vallöftena är jag inte så oroad för den debatten. Vi gick in i 1976års valrörelse med en ganska realistisk bild av hur såg ut och av våramöjligheter atl förverkliga olika reformer under 1976-1979. Vårregeringsförklaring byggde också på den grunden. Höjningav meiyärdeskatten, m. m. har dag för dag mött dehär påståendena all vi inte har följt regeringsförklaringen, all vi harstruntat i den, all vi har övergett den och allt vad del har hetat. Jag harsett efler vad som verkligen har hänt. Del har gått ett drygt halvår avregeringens arbete och vi kan konstatera alt på väldigt många punkter harförslag som vi gick lill val på och förslag som fanns i regeringsförklaringenredan genomförts. Andra är under arbete. Låtoss se när den här treårsperioden är slut. Del är möjligt atl del då finns eneller annan punkt som vi inte har klarat av. Den debatten får vi ta då, men nu- efler - kan vi konstatera att på många punkter har vi redan förverkligatvad vi lovade i regeringsförklaringen. Jagskall ge en liten skrift som innehåller en jämförelse mellan de 27punkter som ingick i folkpariiets valmanifest, regeringsförklaringen i oktoberoch vad som hänt fram lill . Del är en myckelintressant läsning och om verkligen läser den skriften blir dettillfälle till många förändringar i kommande tal. Påen punkt har vi inte lyckats, och del är när del gäller kampen mot inflationen.Vi har inte lyckats på del sätt som vi skulle önska.