prot · G00918 · 1976-12-31 00:00:00 — Den uppgift somutbildningsministern så karskt gav studiestödsutredningen hardenna alltså redan. Menden uppgiften måste ju vägas mot andra angelägnare reformer. Det måste kännasegendomligt inte minst för de ungdomsstuderande vid gymnasierna ochfolkhögskolorna att de skall behöva stå tillbaka för redan välförsedda vuxna. FruSUNDBERG (m): började sitt anförande med att beröra den föreståendehögskolereformen, som kommer att få ta ställning till inom en snarframtid. Det är med tillfredsställelse vi moderater konstaterar att förslagetfrån H 75 skall ut på remiss, något som den gamla regeringen inte villeförorda. Även om förslaget från H 75 är betydligt bättre och mer realistisktän dess föregångare U68, finns det åtskilligt som i alltför hög grad bär prägelav socialdemokraternas övertro på styrning och byråkratisering. Vi minns allahur det gick med PUKAS-systemet. Här byggde man från dåvarande regeringens sidaupp ett linjesystem för att fånga in de studerande i bestämda fållor, varefterdet visade sig att de studerande inte ville låta sig infångas. Och systemethalvdog i tysthet. U68-förslaget kunde från början ses som en förlängning av PUKAS, tillkommetunder när tillströmningen till våra universitet och högskolor sprängdealla gränser. Utvecklingen har emellertid blivit en annan än vad man väntadesig, och det finns orsak att förmoda att också H 75-förslaget innan det träderi kraft måste förändras för att passa in i de nya studieformer som utvecklingenfört med sig. AttH 75 är ett bättre förslag än U 68 ser vi som ett resultat av remissinstansernasoch den politiska oppositionens intensiva och konstruktiva kritik av detursprungliga förslaget och också av dessa instansers medverkan vid tillkomstenav det nya. De flesta av de kvarstående svagheterna hos H 75 kan antagligenelimineras utan nämnvärd tidsutdräkt. Det är alldeles riktigt, som herrZachrisson sade, att man från studerandehåll har framfört' kravet på atthögskolereformen skulle uppskjutas . Min uppfattning är att så inte blirfallet, men det är viktigt att ingenting forceras fram - mycket kan ocksåframföras etappvis. Manfår inte glömma bort att H 75 till väsentliga delar är ett tomt skal som skallfyllas med innehåll. Det är därför av största betydelse hurutbildningspolitiken utformas , och det måste vara enlockande uppgift för vår nye utbildningsminister att ta itu med detta. Motbakgrund av agerande för att tillsammans med oss moderater verkaför att högskoleorganisationens karaktär av styrinstrument skall försvinna kanjag instämma i i förhoppning att den nya högskolanskall bli vårt land till glädje. Jaghar i motsats till inte hört några signaler från den nyeutbildningsministern, som inte sammanfaller med mina önskemål i detta avseende.Det finns nämligen en avgörande skillnad mellan den nya regeringens och dengamlas syn på högskolan som medel att påverka samhällsutvecklingen. Vimoderater har sett med misstänksam- het på de tendenser somfunnits att behandla högskolan som ett verktyg för all styrasamhällsutvecklingen enligt någon politisk-socialistisk doktrin. Vårt partisrepresentanter har verkat för att högskolan fritt, inom avstatsmakterna fastställda ramar, skall få angripa de problem som måste lösasför att högskoleutbildningen och högskoleforskningen på bästa sätt skall kunnaanpassas till de mångskiftande behov som individerna och samhällssektorernahar och kan komma att få. Ochproblem kommer inte att saknas. Ett av de stora och där den gamla regeringenhar misslyckats är att öka tillströmningen till teknisk och naturvetenskapligutbildning. /70 började 900 studerande att läsa fysik var det 130. Siffrorna för kemistuderande för motsvarande tidervisar en nedgång från 1 050 till 650 och för matematik från 4 000 till 1 200. Våratekniska högskolor har inte förrän , och knappast ens , kunnat fyllasina platser, och det skall ses mot bakgrund av att bara ASEA beräknar att i åranställa ca 100 civilingenjörer. Orsakentill den brist som kommer att uppstå på tekniskt och naturvetenskapligt utbildadpersonal är bl. a. att söka i det att sådana studier av de flesta betraktas somsvåra, och den uppfattningen har de studerande fått genom att derasförkunskaper i allmänhet varit för dåliga. Den satsning på goda baskunskapersom aviseras i regeringsförklaringen kommer att vara det allra viktigaste närdet gäller de utbildningspolitiska reformerna. fögderi hartrots alla vackra ord misslyckats på detta område. Andrasvårigheter som blir märkbara beror på förändrade studievanor. H 75 bygger uppden nya högskolan på ett linjesystem. För de flesta av de utbildningsanstaltersom nu förs över till högskolan kommer anpassningen till det nya systemet inteatt medföra några svårigheter. För den traditionella högskole- ochuniversitetsutbildningen ser det mörkare ut. Avde nyinskrivna vid filosofisk fakultet' uppger 64 96 - nära 2 av 3 - attde inte avser att genomgå så lång utbildning att den leder till examen. Närahälften av de nyinskrivna är eller äldre. Detta innebär en helt nystruktur på universitetens studerandesammansättning. Problemet ligger inte isjälva förändringen, vilken tyder på att vidareutbildning eftersträvas, utanpå det faktum att allt färre av de unga söker sig en fullständig akademiskutbildning. Varken U 68 eller H 75 har byggt på dessa förutsättningar.Verkligheten har av rektor för karakteriserats som att vialltmer tycks övergå till ett "snutt-universitet". Detta skapar djuporo inför den framtida forskarrekryteringen. Oroligblir man också inför H 75:s föreslagna regler angående lokal antagning - sådanaskulle ju gälla bl. a. för antagning till enstaka kurser. Utbildningsutskottetliberaliserade propositionen om antagning till högskoleutbildning på dennapunkt, och beslutade att ett generellt anmälningsförfarande skulleinföras. I H 75:s förslag har anmäl- ningsförfarandet ersattsav en mycket hårt reglerad och komplicerad antagningsprocedur som i hög gradmotverkar vår inställning att högskolan inte skall vara totalspärrad.Regeringsförklaringens uttalande att ingen sådan spärr skall få finnas måsteinnebära att lagförslaget ändras på denna punkt. Jagskulle också vilja beröra de utländska studerandenas situation vid vårauniversitet och högskolor. Riksdagsbeslutet om antagning innebar att vi skullefölja den internationella rekommendationen att avdela en särskildintagningskvot för sådana studerande. Det har H 75 ändrat. Fråganom internationalisering av utbildningen är i hela väriden utomordentligtviktig och det är beklagligt om vi i skulle bryta den generösainställning som vi tidigare haft. Generositeten har emellertid i ett avseendevarit missriktad. Varje kurator och studievägledare kan vitsorda att bortfalletav utländska studerande vid våra högskolor är alldeles för stort. Ett skältill detta är de alltför låga krav på grundläggande kunskaper i svenska språketsom satts upp. Det är beklämmande att komma i kontakt med dessa ungdomar somsatsar stora summor för att få en gedigen utbildning men som i alltför mångafall misslyckas totalt därför att deras möjligheter att följa undervisningen ärför dåliga. Vi hjälper inte dessa ungdomar genom att ställa kraven på kunskaperi svenska för lågt, och jag hoppas att vår nye utbildningsminister tar itu meddenna fråga för att därigenom skapa möjligheter för ökad jämställdhet iutbildningen. Och,herr talman, apropå jämställdhet: Antalet kvinnor bland nyinskrivna studerandehar minskat från 50 96 till 47 96. Också när det gäller forskarstuderandeär kvinnorepresentationen i avtagande. De nya behörighetsregler som kommer attgälla i den nya högskolan, med kraftigt ökat hänsynstagande tillarbetslivserfarenhet, kan komma att ytterligare snedvrida könsfördelningen. Jaghar tidigare påpekat detta, och jag förutsätter att vår nyeutbildningsminister noga följer utvecklingen på detta område. 1 första handgäller detta naturligtvis de spärrade linjerna, där betygskraven är höga ochdär en längre sammanhängande förvärvsverksamhet i allmänhet blir nödvändig förantagning. Det vore beklagligt om flickor skulle få svårare atthävda sig inom dessa yrkesområden. Tillsist: Den socialdemokratiska utbildningspolitikens nedvärderande av längre sammanhängandeteoretisk utbildning måste brytas. En fri, obunden och kvalificerad forskningär nödvändig för ett lands utveckling, och forskarutbildning fordrar en färdiggrundutbildning. har oupphörligen framfört denna princip, och vihar gjort det i övertygelsen om att forskningens frihet och de studerandesträning i kritiskt tänkande och vetenskaplig metodik är grundstenarna i vårkultur. Jagvill, herr talman, emellertid gärna på den minut som återstår för mig att talaberöra något av vad anförde angående de borgerliga partiernaoch vuxenutbildningen. Låt mig börja bakifrån med studiestödet! Förstframställer det så att en studerande med inkomstskulle få studiestöd. Det gäller givetvis inte. Den som är gift och har en makemed inkomst har ett ytteriigt reducerat studiestöd, som barauppgår till någon tia. Men det märkvärdiga är att den socialdemokratiskaregeringen såväl när det gäller arbetsmarknadsstudiestödet som när det gällerdet särskilda vuxenutbildningsstödet icke har någon makeprövning. Det är välganska orimligt att anse att just de studerande med studiemedel skall behandlasefter andra principer än andra! Vi har, jag vågar nästan säga ,krävt en jämlikhet såväl mellan olika studiestödsformer som mellan män ochkvinnor när det gäller rätten till studiestöd. Sedantalar om de kapitalistiska partierna. Låt mig i såfall tala om det . Det har varit en genomgående trend,inte minst i anförande här, att betona de fackliga studierna istudiecirkelverksamheten, men det är faktiskt så att majoriteten av medborgarnai detta land icke är fackföreningsanslutna. Vad vi har menat med vårt förslagnär det gäller vuxenutbildningen och stödet till de olika studiecirklarna harju varit att skapa jämställdhet också mellan olika typer av studiecirklar. HerrBurenstam har aldrig sagt att han skall ta bort 30 milj. kr. från deprioriterade studiecirklarna, utan han har sagt att vi skall sluta medatt ha prioriterade studiecirklar, dvs. att samma stöd skall utgå oberoende avvilken studiecirkel det gäller. Genomgående för socialdemokraternas politiknär det gäller studiecirkelverksamheten har varit att man i varje fråga -svenskundervisningen för invandrare, uppsökande verksamhet eller vad det änrört sig om - har velat prioritera de fackliga studierna. Vi har velat skapaökad jämlikhet också för de andra grupperna och förbättrade möjligheter, inteminst för dem som går hemma och kanske inte ens har kontakt med förvärvslivet,att delta i studiecirklar på likvärdiga villkor. Självfallet väntar vi oss attsocialdemokraterna återkommer med sina käpphästar i denna fråga, men denparlamentariska situationen är ju sådan att era möjligheter, såsom jag bedömerdem, är ganska små att få gehör för sådana tankar. HerrZACHRISSON (s) kort genmäie: Det är i och för sig intressant att konstatera att det är en moderatrepresentant som anför utbildningsdiskussionen från regeringssidan . Jagskall anlägga några synpunkter på det som tog upp. Jagkan förstå om det av psykologiska skäl upplevs som naturligt att försöka göranågra förändringar i den lagtext som ni kommer med. Ni måste ju på något sättförsöka ge människor ett intryck av att allt vad ni har sagt att densocialdemokratiska högskolepolitiken skulle innebära är sant. Därför måstesjälvfallet några ordridåer läggas ut; det kan jag förstå. Men vetlika väl som jag att H 75:s förslag inte innebär någon totalspärr utan attdetta är ett rykte som ni har spritt Men, som sagt,psykologin må gärna användas, om den på något sätt kan vara er till hjälp. Ett par punkter barahinner jag med på den korta repliktiden. Detär riktigt att den dåliga rekryteringen till naturvetenskaplig utbildning ärmycket oroande. Det är en av de saker vi verkligen måste arbeta med. Men detfinns anledning att fråga: Vilka styrningsåtgärder är beredd att medverkatill för att få en ökad rekrytering till de tekniska skolorna? Inte räcker detmed litet hurtfrisk valfrihet. I regeringen hyser man ett sådant teknikerföraktsom vi i går fick en flagrant demonstration av. Hur skall det upplevas av alladem som vill söka sig till teknisk utbildning, när de har en känsla av att ändåden politik som skall föras i rätt hög grad är ett hot mot dem somhar satsat på teknisk utbildning och är tekniska experter? Sedantill vuxenutbildningen och de fackliga studierna. Det är möjligt att herrBurenstam också varit ute och talat om detta, men jag talar om vadnuvarande ekonomiministern sade i finansdebatten . litet vackert skriva om detta och säga att ni vill göra alla cirklarlika. Det innebär ju i praktiken att ni flyttar 30 milj. kr. från deprioriterade cirklarna och att de eftersatta grupperna i de fackligaorganisationerna - för det handlar om eftersatta människor - inte får en chansatt utan mycket stora ekonomiska uppoffringar själva gå in i dessa studier. Attni medvetet tar ifrån de eftersatta grupperna en sådan möjlighet är ett exempelpå den typ av utbildningspolitik som jag antar att ni nu kommer att bedriva.Den exemplifieras också av det förslag till vuxenstudiestöd som tydligen skallkomma. Det är ju så, , att orsaken till att man inte behöver hanågon äktamakeprövning när det gäller arbetsmarknadsutbildningen eller detsärskilda vuxenstudiestödet är att stödet går till människor som i allmänhet liggerunder . Det nya och intressanta är att den markering ni görär en markering för de högavlönade. i (c) kort genmäie: Jag fårkanske blanda mig litet i den här debatten. Förstvill jag instämma när talar om hur H 75 har korrigerat en del avvad propositionen innehöll. Jag vill också säga att H 75 har korrigerat en delsaker efter den första remissomgången. Därmedtror jag också att jag som ledamot av H 75 vågar säga att vi har lyckats ganskaväl. Vi har även lyckats spika fast, i direkta satser och ordvändningar, atthögskolan inte är totalspärrad. Det har också sagts i regeringsdeklarationenatt den inte skall vara det. diskussion som och för här omvuxenutbildningen vill jag bara säga till förre utbildningsministern att vi,som nog är underkunnig om, från och underfiera år har väckt gemensamma partimotioner där vi försökte driva på den dåsittande regeringen i vuxenutbildningsfrågorna. äntligen fått litetresultat. Propositionerna kom, och vi har fått ett bättre stöd tillvuxenutbildningen. tog här upp arbetsgivaravgiften och stödet i det sammanhanget. Jagvill påminna om att vi hade ett anslag över budgeten i den lottningssituationsom förelåg. Vi kommer säkerligen från regeringspartiernas sida att fullföljadetta på ett sådant sätt att det blir tillräckliga stödåtgärder förutbildningen på denna punkt. Meddetta vill jag ha sagt att jag inte tror att behöver varaorolig på något sätt i det här sammanhanget. Jag förstår att han inte är oroligmen att han nu gärna vill ha den attityden här i kammaren, sedan han avgått somutbildningsminister. Närdet gäller uppsökandeverksamheten för vuxenstudier på arbetsplatserna, så blevden ensidig till visst studieförbunds förmån. Jag tror att det är nödvändigtatt återställa jämställdheten därvidlag, för den var inte så perfekt, herrZachrisson, efter de senaste besluten i utbildningsutskottet och i . FruSUNDBERG (m) kort genmäie: sade att fackets medlemmar är eftersatta istudiehänseende. Jag tycker att skall gå ut och se var manhittar de mest eftersatta grupperna i våra studiecirklar och inte minst se pådem som aldrig kommer med i en studiecirkel - de är i mycket stor utsträckningicke fackföreningsanslutna. Viär överens om värdet av att öka utbildningen när det gäller teknik ochnaturvetenskap. På den punkten har vi för vår del framlagt åtskilliga förslag,och är säkert medveten om dem. a, har vi föreslagit att mani läroplanerna skulle införa undervisning i naturvetenskap på låg- ochmellanstadiet, att man skulle höja betygsmedelvärdet, att man skulle undersöka möjligheternatill s. k, viktade betyg i gymnasiet för tillträde till teknisk högskola osv.Dessa förslag har den förutvarande utbildningsministern inte velat ta upp. Detär självklart att jag tror att vi nu kan vänta oss en förbättring på denpunkten. Såtill sist till frågan om den nya högskolan blir totalspärrad eller inte. Vadjag sade var att tog avstånd från en spärrad högskola - var och ensom ville studera vid högskola och var behörig skulle ges tillfälle därtill.Men i H 75:s förslag när det gäller den lokala antagningen till högskolestudierhar man frångått det anmälningsförfarande som vi förordade och - under herrRingborgs ledning - åstadkommit ett system som i praktiken måste kombineras meden totalspärr. Det är därför glädjande att höra att tydligenkommer att sluta upp bakom vad som står i den borgerliga regeringsförklaringen,nämligen att högskolan inte skall bli totalspärrad. Det har varit en väsentligoch grundläggande förutsättning i vårt arbete när det gäller den nyahögskolan. HerrZACHRISSON (s) kort genmäie: Först sade i - som jag inte hade anledningatt diskutera med, eftersom han inte fanns med på ta- larlistan- att han begärt ordet för att ge ett ord på vägen. Nisäger , i , att ni är beredda att fullfölja bidragentill de fackliga organisationerna - jag hoppas att det då åtminstone innebäratt de kommer att ligga på den nivå de har. Det är naturligt att jag kännerstor oro för detta, eftersom den som är ekonomiminister och finansministertidigare direkt har polemiserat mot bidrag av detta slag. Detär på det sättet, , att de fackliga organisationerna och derasmedlemmar vid den försöksverksamhet vi har haft i FÖVUX har visat sig vara desom är bäst rustade att klara den uppsökande verksamheten för att nå demänniskor som är sämst ställda i utbildningshänseende. Det är därför som vifrån socialdemokratiskt håll ansett det vara så angeläget att gynna just dessaorganisationer, att ge dem resurser att gå ut och söka upp de människor som ärsämst ställda i utbildningshänseende. När ni vill ta bort de prioriteradebidragen till just dessa organisationer hotar ni de människor som är sämstställda i samhället. Vi vill försöka göra er uppmärksamma på att det är ettangrepp inte bara emot de fackliga organisationerna utan ett angrepp mot demänniskor som är sämst ställda i utbildningshänseende. Tillsist vill jag säga att jag förstår att vad yttrar också är enpolemik mot i och H 75, eftersom anseratt H 75 och i inte har fullföljt riksdagensintentioner. Mitt intryck är att H 75 på denna punkt har följt riksdagsbeslutetmycket noga. vet, trots att ni har använt detta i valrörelsenliksom i tidigare sammanhang, att det förslaget innebär att det icke blir någontotalspärrad högskola. Men jag kan som sagt förstå om ni i brist på sakpolitikhar behov av en del psykologiska ordridåer i dessa sammanhang. FruSUNDBERG (m) kort genmäie: Jag konstaterar att fortsätter att kalla defackföreningsanslutna för de sämst rustade i studiehänseende. Låt mig förklarasituationen. Vårtförslag, också framfört i en reservation, att de prioriterade studiecirklarnainte skulle få en lika stor ökning av anslaget till studiecirklar som de övrigainnebär inte att vi vill ta bort pengar från de prioriterade. lika väl som jag att detta stöd har höjts återkommande för att motverkapenningvärdeförsämring och annat. Vad vi har velat göra är att i första handsatsa höjningen på de icke prioriterade studiecirklarna för att åstadkommajämlikhet mellan olika typer av studiecirklar. Jagkan bara konstatera att vi har olika uppfattningar om värdet av prioriteradecirklar. anser- och det är kanske helt riktigt mot hanspolitiska bakgrund - att vi skall prioritera fackliga studier. Vi tycker attalla cirklar skall ha samma stöd. Men vi har inte talat om att ta bort utan omatt höja stödet till de andra cirklarna så att stödet blir jämntfördelat. Detta talade vi mycket om i valrörelsen, och det tror jag att herrZachrisson vet. HerrJOHANSSON i (c): När jag i går och har lyssnat till debatten har jag blivitförvånad, ja, nästan skrämd. Vi har för all del blivit härdade i dentidningsdebatt som från socialdemokratiskt håll har förts efter valet och redanförstått att sämre förlorare än socialdemokraterna av årgång 1976 får man letaefter. När fanatism i förening med besvikelse går så långt att människorskriver insändare - man kan undra varifrån de kommer - som är så anstötligaoch förgrovade att de ligger närmast ärekränkning, då undrar man vilket jobbman egentligen sysslar med. Behöver politiken vara så infekterad? Dennaremissdebatt har också visat hur irriterad man känner sig på socialdemokratiskthåll inför sin nya roll som oppositionsparti. Detär synd att i inte är inne i kammaren . Han lämnadeen felaktig uppgift. Han sade att har varit för elva kärnkraftverk. Detär att märka att 1973, när vi begärde ett moratorium, fanns det ett aggregatsom var laddat. Hade gått med på vårt förslag hade dagens problem påbyggnadssidan inte uppstått. Varförskall man känna sig så hopplöst utlämnad för att man har lämnat kanslihuset?Ett parti som är i oppositionsställning kan göra en stor insats isamhällsarbetet. Det kommer säkert även socialdemokraterna att göra. Se på detidigare oppositionspartierna! Även där har naturiigtvis viljan att komma iregeringsställning funnits, men oppositionsställningen som sådan har ingalundamedfört att man i ren surmulenhet har använt sig av ett ordval, muntligt elleri skrift, som urartat på det sätt som vi har fått uppleva frånsocialdemokratiskt håll. Nej, bästa vänner från s-håll, jag är övertygad om attni som oppositionsparti kommer att finna att det går att arbetaeffektivt för sina idéer även i den nya situationen. Jag tror alt ni kanlansera idéer som även den sittande regeringen kan acceptera - ja, att det kanbli breda lösningar såväl i utskotten som här i kammaren. Undervalrörelsen beklagades att man försökte piska upp en klasskampsstämning. Detär lika beklagligt om den skall fortsätta efter valet. I en modern demokrati ärklasskamp en föråldrad metod. Visst skall i en utvecklad demokrati som vårsamhällsidéerna tävla med varandra. Men det kan ske utan att man behöverutsättas för risker att skapa djupa och bestående klyftor mellan partier ochfolkgrupper i vårt land. Om vår demokratiska värdegemenskap raseras är detdemokratin som blir förlorare. Vihar i de stora avgörande avsnitten av vår politik hitintills varit sams omtagen. Det bör vi kunna vara även i fortsättningen. En lösning avsamhällsproblemen framöver fordrar politiska ställningstaganden, där en vissåterhållsamhet med ekonomiska medel på alla områden måste ske. Vi har kanskeolika uppfattningar om hur vi skall klara ekonomin. Men även här tror jag attdet finns en viss värdegemenskap som grundar sig på erfarenheterna frånjämviktsriksdagen. Påett område borde det finnas möjligheter att uppnå stor enighet, nämligen imiljöfrågan i hela dess vidd. Vi ser nu klart vid horisonten olika miljöhot,som inte bara gäller tryggheten för vår generation utan även tryggheten förkommande generationer. Det är väl framför allt tryggheten för de kommandegenerationerna som inger oss beslutsfattare oro. I de s. k. i-länderna i helavärlden har vi under några decennier inte tänkt mycket längre än näsan räcker.Vi har roffat åt oss av naturtillgångarna på ett sätt som gjort att det nuverkligen gått upp för oss att dessa är ändliga. Vi har producerat varor på ettsätt som inte tagit hänsyn till vare sig den inre eller yttre miljön. Inte barai vårt land utan i de industrialiserade länderna på hela vårt jordklot har vifört en energipolitik, där sparande och hushållning i det närmaste varit en dödssynd. Jagvill gärna erkänna att vi här i vidtagit åtskilliga åtgärder påmiljösidan. Men nästan får vi ändå larmrapporter om nya hälsoriskersom uppdagats inom industrisektorn. Jaghar emellertid visst hopp om att vi skall kunna gå betydligt längre. Vi måstehelt enkelt göra det för att få bättre arbetsmiljöer och för att skapa enrenare yttre miljö. Man borde kunna ha förhoppningar om att det inte skallföreligga några svårigheter att över partigränserna göra ansträngningar idetta syfte.