prot · G009143 · 1976-12-31 00:00:00 — Och del förtjänar påpekas attinget av dessa borgerliga förslag ökade de anställdas rättigheter. I samtligafall innebar de en försvagning av de fackliga organisationernas möjligheteratt tillvarata sina medlemmars intressen. SåvälTCO som har begärt alt lagen skall fä den lydelse som denhade i det socialdemokratiska regeringsförslagel . Och vi kommer,herr talman, från socialdemokratiskt häll att fortsätta alt framföra dessalöntagarkrav tills de är uppfyllda. Nuhar den borgerliga majoriteten i utskottet på alla punkter avvisat vårtförslag. Man menar att det rör sig om marginella förändringar och atl det förden skull inte finns anledning atl nu ändra Oolåreis lotle-ribeslut Det ärklart att om man isolerar varje förändring för sig, så kan den förändringen lesig mindre betydelsefull. Men så kan man ju inte göra, utan reformen är enhelhet, och man måsle se försämringarna sammantagna. Och sammantagna utgör deen betydlig försämring av löntagarnas rättigheter och etl klartställningstagande,/or arbetsgivarna. Jagskall, herr lalman, ägna mitt inlägg ät förhällandet mellan medbestämmandelagenoch aktiebolagslagen. Flera av de socialdemokratiska ledamöterna i utskottetkommer alt behandla de övriga reservationerna och förslagen. Men innan jag gördetta vill jag ändå med etl par ord beröra vår reservation omskadeståndsregler. Delvar ju så att på de borgerliga partiernas förslag gjorde ettuttalande som fick innebörden all arbetsdomstolen i ett inledande skede skullese relativt milt på lag- och avtalsbrott Denomständigheten att en lag har varit i kraft endast , som den härlagen, kan naturligtvis vara en faktor av betydelse vid lill-lämpningen av denjämkningsregel som är införd i lagen. Men del finns ingen som helst anledningalt göra någol särskill uttalande om skadesanktionens tillämpning i lagensinledningsskede. sådant uttalande kan leda till missförstånd, bl. a. med hänsyntill atl lagstiftning och avtal ju förändras undan för undan. De här materiellareglerna kan vid prövningen ofta vara nya, även om det gått myckel lång lidsedan lagen tillkom. Det kan inte vara rimligt att enbart av den anledningenjämka skadestånden. Antag, herr talman, att vi tillämpar samma princip på annanlagstiftning, på t. ex. trafikbrott eller brottsbalksbrott Då förslår ju varoch en hur felaktigt del är alt ta ett sådanl uttalande om denna speciella lag. Sedan,herr talman, lill förhållandet mellan medbestämmandelagen och aktiebolagslagen. Jagtror atl del är synnerligen viktigt atl man håller i minnet atl de borgerligapartierna och arbetsgivarna ursprungligen hävdade alt med-inflytandei måslebegränsas till frågor som rör arbetets ledning och fördelning. Avtal enligtmedbestämmandelagen skulle alltså inte få träffas när del gällde förelagetsverksamhel i slorl. Företagsledningsfrågor skulle alltså vara undantagna. Delär klart alt om reformen hade begränsats på det sättet och medbestämmandelagenenbart hade rört arbetets ledning och fördelning, hade frågan om förhållandetmellan medbestämmandelagen och aktiebolagslagen aldrig blivit aktuell. Men föross var en sådan begränsning omöjlig av flera skäl, främst därför atl ettmedinflytande begränsat till arbetets ledning och fördelning meninte omfattande företagsledningsfrågor knappast förtjänar namnetmedinflytande. Dessutom fanns en teknisk invändning, nämligen svårigheternaalt göra en klar gränsdragning mellan företagslednings- och andra frågor. Vilyckades glädjande nog slå ned praktiskt taget allt motstånd. Vi fick med ossfolkpartiet och vi fick med oss , medan framhärdadeoch reserverade sig och tog strid. kunde inte gä med på altförelagsledningsfrågor skulle få bli föremål för avtal. Det var moderaternasabsoluta ståndpunkt när vi behandlade denna fråga, och det skall vi hai minnet när vi nu studerar frågans senare behandling. Närvi bestämde oss för all ta med förelagsledningsfrågor pekade lagrådet på alldet kunde uppslå problem mellan medbestämmandelagen och aktiebolagslagen. Efleratl ha råd&jort med den juridiska expertisen på ,i kanslihuset i övrigt, hos LO och TCO, kom den socialdemokratiska regeringenfram lill att frågan kunde lösas tämligen enkelt för alla praktiska behov. Vigjorde ett uttalande som vi inbjöd atl ställa sig bakom. Tyvärrställde sig inte bakom det uttalandet och därför fick del inte denauktoritet som meningen var. Följaktligen ledde beslutet till ovisshet ommöjligheterna alt teckna giltigt medbestämmandeavtal då del gälldeföretagsledningsfrågor. Detregeringsförslag som vi nu har fått och som tillstyrks av den borgerligamajoriteten löser inte problemet. Löntagarorganisationerna hävdar bestämt allom riksdagenntar förslaget, undantar man i praktiken väsentligaförelagsledningsfrågor. Vi delar lönlagarnas uppfattning. Den föreslagnaändringen innebär en försämring i förhållande till det oklara läge som råddetidigare. Nuskall ju arbetsmarknadens parter förhandla för att åstadkomma avtal -även avtali företagsledningsfrågor-och då måsle man naturligtvis ha klarhet i om deeventuella avtalen kan bli giltiga. Som jag sade uppfyller det lagförslag vinu har fåll inte löntagarnas krav, utan väsentliga förelagsledningsfrågor kan ipraktiken komma att undantas frän medbestämmandet, om kammaren antar dellagförslag som regeringen har föreslagit. Utformningenav del föreslagna tillägget i 32 S medbestämmandelagen skärper betydelsen avbestämmelsen i 3 S medbestämmandelagen, som i praktiken innebär atlmedbestämmandelagen får vika vid en konflikt med aktiebolagslagen - en sak somLandsorganisationen och också starkt harunderstrukit i sin remisskrivelse och även vid uppvaktningen hos arbetsmarknadsministern.De hade ell förslag lill lösning, och del är den lösningen som vi med vissamodiflkationer förordar. Hade kammaren ställt sig bakom deluttalande som gjordes i den ursprungliga medbeslämmandepropo-silionen hadearbetsmarknadens parter, framför allt löntagarna, haft - som jag nämnde - etlauktoritativt uttalande atl stödja sig på vid Nr 143 sina bedömningar. Manförsvarar sig med alt de fackliga kraven hitintills inte har riktat sig emol deövergripande större förelagsledningsfrågorna. Det är ju helt naturligt attlöntagarna i första omgången begränsar sina krav till mera näraliggande frågor,som i många fall aktualiserats redan lidigare, men det berättigar inle tillnågra som helst slutsatser om de fackliga organisationernas ambitioner pålängre sikt. Avsikten med medbestämmandelagen var ju att medbestämmandetskulle uppfyllas steg för steg genom avtal. Delskäl som man åberopar är alltså inget argument för att vid utformningen avlagstiftningen ställa upp hinder för en sådan utveckling - och del är detta somman har gjort - utan jag menar alt det måsle uppfattas som ett slag i ansiktetpå löntagarorganisationerna alt de som svar på sitt krav attmedbestämmandeavtalet skall ges den avsedda giltigheten får beskedet att debör välja lösningar som inte innebär att arbetstagarna ger sig in päföretagsledningens område. Delta kan inte uppfattas på annat sätt än alt regeringeninte är beredd alt fullt ut överlämna lill parterna alt själva komma överens ominflytandet i sådana frågor som t. ex. flyttning eller nedläggning avproduktionen. Defackliga organisationerna har, som jag sade , presenterat ett lagförslag somsäkerställer syftet och intentionerna i det förslag lill medbestämmandelag somvi hade alt ta ställning till. Vi har på socialdemokratisk sida medvissa smärre förändringar lagt fram det förslaget i en motion. Den borgerligamajoriteten i utskottet har haft vissa formella invändningar mol den lagtextsom vi förordar, men de invändningarna har vi bemött redan i vår motion ochangett att de saknar bärkraft samt att vi inle ser dem som någonting annat änsom den obot-färdiges förhinder. Den verkliga orsaken lill motståndet äruppenbarligen all den borgerliga majoriteten i utskollel vill hålla lönlagarnaborta från inflytande på företagsledningsområdet. De litar tydligen inte ens påArbetsgivareföreningen - annars kunde man tycka all det vore en rimligulgångspunkl att låta parterna på arbeismarknaden få möjlighel atl diskuteraoch utforma inflytandet även på företagsledningsområdet. Detär, herr talman, förvånande atl man inte velat lyssna lill LO och TCO pä dennaviktiga punkt. steg folk-pariiialare ochcenterpartitalare upp som en man och sade sig vara beredda all stärka deanställdas inflytande på alla nivåer på arbetsmarknaden. Man krävde klarhet iförhållandet mellan medbestämmandelagen och aktiebolagslagen så atl inleförelagsledningsfrågor skulle kunna undantas. Men alla moderater med herrBohman i spetsen menade att ett införande av medinflytande gällande arbetetsledning och fördelning redan del skulle utgöra ell siori steg, men man kundeabsolut inte länka sig med-inflylande när det gäller företagsledningsfrågor.Jag iror inte alt jag begår en orällfärdig handling om jag påslår au man iproposilionen ser en kompromiss där nian tillmöiesgår motvilja aulåia lön-lagarorganisalionerna få medinflytande på förelagsledningsfrågor. tar alltså helt enkelt eltsteg tillbaka. Vi har, herr lalman, menat allvar med vårt tal om all lönlagarnaskulle ha medinflytande på alla nivåer. Vårt förslag lill lagändring ger ensådan räll. Jagber, herr talman, att få yrka bifall till samtliga socialdemokratiskareservationer. I detta anförande instämde herrar ochKarlsson i , , herrar Klöver, i , iArlöv och i , , herrar , i ,Östrand, Giilström och Alftin, och samt herrJohansson i (samtliga s). Hen i Boriänge(vpk): Om hade följt kommunisternasförslag om demokratiska rättigheter på arbetsplatserna vid omröstning om lagenom medbestämmande i arbetslivet hade den svenska arbetarklassen kunnat noteraen seger. Man hade kunnal se fram mol av stora förändringar påarbetsplatserna, då de anslällda med lagens stöd kunde minskaarbetsköparnas makt och mera framgångsrikt kämpa för sina intressen, ökadirygghet i anställningen, en rimlig del av produktionsresultatet,tillfredsställande och meningsfyllda arbeten samt en riskfri arbetsmiljö utanarbelshets och utslagning. Menriksdagsbeslutet föregående år innebar inget av delta. Den s. k.medbestämmandelagen, MBL, innebär visserligen vissa framsteg, men i fråga omdet avgörande, all i lag ge arbetarklassen stöd i kampen mot arbetsköparna,innebar lagen endast en ulvidgning av klassamarbetet. Antagandet frän 1971besannades. flck rätt - MBL blev 1970-talels , somhan siade om när beslutade om arbelsrälisulredningen. Del är därförvi behandlar en proposition om hur medbestämmandet skall sys ihop medägandet, dvs. kapitalets lag - aktiebolagslagen. Frågan som diskuteras är intehur arbetarklassen skall beröva kapitalherrarna maklen. Nej, i ställetdiskuteras hur myckel arbetarnas fackföreningar skall förvalta detkapitalistiska samhället och vilka fackliga företrädare som skall få beslutainom denna ram och hur. Detgick inte ens etl år efler beslutet om MBL innan hela medbestämmandelagenrasade ihop som ell korthus. "Arbetslivets förnyelse", den mesllångtgående reformen m. fl. hurtfriska uttalanden om lagen när denantogs, visade sig vara innehållslösa när kapitalels makt utövades.Inskränkningar, permitteringar, nedläggning av förelag, fusioner mellanstorföretag - i inget fall kunde arbetarklassen ta hjälp av MBL för altförhindra kapitalets härjningar. Medbestämmandelagensätter inle upp några sociala mål, som skall förverkligas. Den anvisar istället samarbete mellan kapital och arbete och säger - vilket antogpå utskottets förslag - alt lagen bör fyllas med avial som har "eltinnehåll, som är förenligt med effektivitet och smidighet i beslutsfallandethos företag och myndigheter". Lagenansluter sig därmed till den omfattande försöksverksamheten med nyasamarbeisformer i förelag och myndigheter. Förelagsledningarna ochmyndigheterna faltar de avgörande besluten och leder pä ell nytt säll, genomdelegering av beslutsfattandet inom givna produktions-, personal- ochekonomiska ramar, för att rationalisera och effektivisera verksamheten. Varkenlagen eller s. k. medbestämmandeavtal, som lagen öppnar väg för, avskaffarSAF:s S 32. I kraft av ägandet har kapitalisterna den avgörande makten iföretagen och samhället fattar de avgörande besluten och leder verksamhetenpå ett nytt sätt. Allaförslag lill rättigheter, som genomförda kunde ge fackföreningarna någon makt,har antingen avslagits av eller hänvisats lillutredningar. maktbefogenheter för facket och med skärpt fredsplikt sökermedbestämmandelagen binda upp fackföreningarna att la ett huvudansvar för attrationalisera och effektivisera det kapitalistiska näringslivet, förelag ochmyndigheter. Kapitalisternaoch myndigheterna skall inte bestämma ensamma. Även de anställda måste vara medoch bestämma. Så tycker nog de flesta. Men var är då medbestämmandetsmålsättning? LO:smålsättning är enligt 1976 solidariskt medbestämmande:"Arbetsgivare och arbetslagare skola gemensamt bestämma överarbetsvillkoren i ordets vidaste mening." Klasser och klasskamp existerarinle i rapporten, där den kapitalistiska staten förvandlats till "etl instrumentför fredlig samhällsomdaning i folkmajoritetens intresse". på TCO:s program, finner vi alt målsättningen har definierats så, alt maneftersträvar elt medbestämmande pä alla nivåer i företagens arbels- eller linjeorganisation.På samma sätt uttalar SAF sin målsättning. I sitt avialsförslag till LO och PTKsäger : "Medbestämmandet skall så långt som möjligt knyta an lillföretagets ordinarie beslutsprocess ulan all några särskilda organ inrättas ochalla tendenser lill byråkrati skall bekämpas." SAFsäger vidare i sitt avialsförslag att "medbestämmandet förutsätterdessutom decentralisering och delegering och atl de som fattar besluten haransvar inte bara gentemot de egna huvudmännen utan också gentemot förelaget". Byggin fackföreningarna i företagel - del är slutsatsen. Facket måste ha ansvarinför företagsledningen, som fattar de avgörande besluten åt kapitalisterna. Sälyder SAF:s krav pä ett centralt medbestämmandeavtal med LO och PTK. SAF kräverockså att LO och PTK skall verka för lokala avtal med "förelagsanpassadordning för medbestämmandet i företagel". Demålsättningar som ligger till grund för dessa teorier om medbestämmande är juhell orimliga. Kapitalister och lönarbetare haroförenliga klassintressen.Gemensamt "bestämmande" blir bara ett utvidgat samarbete påkapitalets villkor i både företag och myndigheter. grundläggandeförändringar av ägandeförhållandena kan fack- föreningarna inle lahuvudansvar för rationaliseringar och personalpolitik i företag ochmyndigheter. Men del utesluter ju inte konkreta krav och rättigheter för attpåverka dessa frågor. Delär inte bara de som inser atl samhället är uppdelat i klasser och altkapitalister och lönearbetare har oförenliga intressen, som vänder sig motsamarbetsorgan. Även aktiva fackföreningsmedlemmar, som i vanliga fallförnekar klasser och klassmotsättningar och som t o. m. försvarar detkapitalistiska produktionssättet, utgår från alt det ändå finns tvä parter påarbetsmarknaden och från alt fackföreningarnas primära uppgift är alt la lillvara medlemmarnas intressen, vilket förutsätler atl parterna hälls isär såmyckel som möjligt i slällei för alt blandas ihop, med följd all facket bliruppknutet till arbetsköparen. Alltfler fackliga förtroendemän ställer frågan: Blir vi inte uppbundna i dubblalojaliteter? Samråd och sam arbetsorgan på olika nivåer måste ersättas medförhandlingar på alla nivåer där fackföreningsrörelsen formulerar sina egnamålsättningar och krav som underlag för förhandlingarna. En sådan kamplinjemed tillvaratagande av utvidgade rättigheter i MBL, förhandlings- ochinformaiionsräiien, måste kompletteras med krav på strejkrätt och andrademokratiska rättigheter, vilka underlättar kampen på arbetsplatserna. Del harvänslerpartiel kommunislerna föreslagit i motionen 907 till årets riksdag.Ulskollei har för sin del gjort del väldigl lätt för sig . Man har tagitett citat från inrikesulskottets belänkande föregående är och förkastat helavpk-molionens inriklning. Den sats som man tagit från inrikesutskotielsbelänkande, "atl del inle var möjligt all förena vpk:s förslag med deldemokratiska och ekonomiska syslem som vi har här i landet och all del föllutanför utskottets uppgifi alt diskutera den omläggning av samhällssystemet sommotionärernas förslag förutsatte", visar verkligen utskottets inkröktadebatt i den här frågan. Fördelförsta: Strejkrätt för fackföreningarna lokalt, vetorätt mot bolag när derasbeslul riktar sig mot arbetarna, förhandlingsrätl i alla frågor m. m. skallenligl ulskollei inte vara demokratiskt Vad menar utskottet med demokrati? Attkapitalägare och finansgrupper får laborera hur mycket de vill med fusioner,sammanslagningar, permitteringar, nedläggningar - är det detta som utskottetmenar med demokrati? Fördet andra: Vpk:s krav på det arbetsrätlsliga området är inget förslag lill eltnytt samhällssystem. Det är förslag lill en lag som ger rättigheter förfackföreningarna som kämpar mol kapitalisterna i det nuvarande samhällssystemetFörsök inom utskollel alt för er själva reda ut begreppen litet grand i varjefall! Vpk:s förslag innebär makt till arbetarna under kapitalism. Utskottethar inte gjort sig möda att sakbehandla vpk-motionerna. Del må vara utskottetssak att nonchalera förslag och motioner i , men nog borde politiskterfarna personer sälta in frågorna i deras rätta sammanhang och inle påslå attvpk-förslagen ligger utanför utskoltels ram att behandla. Proposilionen137 om en tolkning av hur mycket arbetarnas fackföreningar skall få besluta päkapitalisternas vägnar ingår i skendebatten om makten i förelagen. Vimåsle göra klart: Det inflytande och den makt som borgare och socialdemokraterhär talar om ligger inom den kapitalistiska ramen. Om det är fråga om beslutsom bryler denna ram, då gäller inle medbestämmande. På annat sätt kan intehela lagen, propositionen och ulskotisskrivningen tolkas. Utskoltels skrivningom aktiebolagens slarka roll och bestämmelserna för att skydda bolagels kapitalbevisar detta. I gränsdragningsfrågorna talas om skador för bolaget förbolaget och dess ägare innebär mindre vinst Det skall vara lönsamt ur kapitalistisksynpunkt, effektiviteten måste hållas uppe, produktiviteten likaså - ramen förarbetarnas bestämmande omgärdas av kapitalismens hela väsen. Det gäller atlproducera och bedriva verksamhet för profitens skull. Rubbas den, skadasbolaget. Om beslut fattas av arbelare i strid med detta blir manskadeståndspliktig, eller också kan besluten stoppas av arbetsköparna enliglproposilionen. Enfråga till utskotlets borgerliga majoritet: Varför talar man hela liden ommöjligheter för arbelare lill inflytande och beslutanderätt i, som man vill gesken av, betydelsefulla frågor, när inflytandet och beslutanderätten begränsasav kapitalets makt? Kan ni inte nämna det vid dess rätta namn och säga att detär samarbete och ingenting annat? Denandra frågan måste ställas till socialdemokraterna i utskottet, som vill halitet starkare skrivningar men tycks acceptera att ramen för inflytandet ochbeslutanderätten gäller detta samhälles ram. Ger inle de redan vunnaerfarenheterna av MBL:s ringa slagkraft, när kapitalet verkligen utnyttjar sinmakt, och avtalsrörelsens resultat skäl atl överge tron att man kan samarbetamed arbetsköparna? Varför accepterar socialdemokratin skadeståndskrav, somarbetsmarknadsministern föreslår i 57 §? Det innebär ju en klarbegränsning i en aktiv fackförenings beslul i fråga om medbestämmande, om manhar sådan press på sig. Istället för den virriga debatt 50m förts mellan socialdemokrater och borgare omrätten att fatta beslut ål kapitalisterna borde socialdemokratin och denfackliga ledningen ägna sig ål att diskulera vad som ger makt Den frågan måsteställas på ett sådant sätt alt man avmystifierar hela debatten om makt ällönarbetarna under kapitalismen. Vad är del som kan ge någon form av makt åtlönarbetarna och fackföreningarna så länge kapitalisterna ägerproduktionsmedlen? Det är inte atl facket sys in i företagen. Är delmedbestämmanderätt, byggd på klasslagar, samarbetsavtal och kapitalistiskäganderätt lill produktionsmedlen? Nej, avgörande är den fackliga kampen,fackföreningar som står fria gentemot företagsledningar och myndigheter,demokratiska rättigheter, som un-deriättar lönarbetarnas kamp mot den allthänsynslösare ulslagningen av arbelare. Därförföreslär vpk i molionen 1610 att i stället för atl ge 32 S det innehåll somarbetsmarknadsminister gör, som innebär att man syr in facket i företagen,bör man ge den ett innehåll som ger arbetarna och deras organisationer elt stödi kampen mot arbetsköparna. Däri ingår en fullständig förhandlingsrätl ulaninskränkningar, strejkrätt när förhandlingarna inle ger resultat och attarbetarna har vetorätt i avgörande frågor. Meddet anförda, herr talman, yrkar jag bifall lill motionen 1610, punkten 2. Hen (): Del är nu nästan exakt etl år sedan beslöt om de myckelvikliga arbeisrältsreformer som samlats i lagen om medbestämmande iarbetslivet, vanligen förkortad till MBL. För de offent-liganslälldas del gavskompletterande regler i lagen om offentlig anställning, förkortad . Lagarnaträdde i kraft i är. Informalionen om lagarna har varit och äralltjämt intensiv. Viktiga förberedelser har vidtagits av arbetsmarknadensparter, men själva förhandlingsarbetet har ännu inte kommit i gång. Delförtjänar att påminnas om att bakom huvuddragen i reformen stod en betydanderiksdagsmajorilel. Egentligen var det bara vpk som skilde sig från de övriga. Iinrikesulskottets betänkande frän finns en bra sammanfattning avreformförslagets grundvalar, och jag lycker atl den förtjänar alt cileras änen gång i den här debalien också. Den lyder så här: "Reformenger nya utgångspunkter för ett samarbete på arbetsplatserna som bör vara lillgagn för såväl arbetstagarna som näringslivet och samhället alt vidga deanställdas inflytande kan arbetet tillföras nya sociala dimensioner. En ökadarbetstillfredsställelse, som är elt mål i sig, kan beräknas frigöra nyakrafter och få positiva effekter inte minst från effektivitetssynpunkt. Del ärbetydelsefullt atl vår produktionsapparat kan bibehålla sin internationellaslagkraft som är en avgörande grundval för vårt välstånd. Det är sålundaviktigt att parterna pä arbetsmarknaden fyller de ramar för inflytande som nudras upp med elt innehåll som är förenligt med effektivitet och smidighet ibeslutsfattandet hos företag och myndigheter." Delär vikliga synpunkter för det reformarbete som har startat. Jag tror altalla sluter upp bakom dem . Arbetsmarknadens parter har sedan mänga årtillbaka haft en stark ställning i del svenska samhällslivet Genom de härlagarna öppnas nya möjligheter. Praktiskt tagel allt blir förhandlingsbart. Medde ökade befogenheterna följer självfallet också ökat ansvar. Jag är övertygadom alt parterna nu som tidigare skall visa sig vara mogna alt rätt spela sinaroller, så alt reformen blir vad vi alla hoppas. Men riksdag och regering fårdä inte heller bara placera sig på bekväm åskådarplats och överiämna allt tillparterna. Av oss som lagstiftare krävs lyhördhet för exempelvis de lagändringarsom behövs för atl systemet skall fungera smidigt och enligt de intentioner somriksdagen avsåg . Anledningentill att frågan kommer upp på nytt redan efler etl år är egentligen trefaldig.För del första har del varit en diskussion om medbestämmandelagens förhållandelill aktiebolagslagen och annan associalionsrällslig lagsliftning. För delandra har via partimolioner och andra molioner de motsättningar .som förelågvid reformbeslutet tagits fram på nytt. För del tredje harförhandlingsmöjligheterna vid överlåtelse av aktier tagits upp till diskussion.Jag skulle först något vilja kommentera den första punkten. Inrikesutskoltelkon.stalerade redan i sitt fjolårsbelänkande att rättsläget var oklart vadgäller förhållandet mellan medbestämmandelagen och aktiebolagslagen och betonadevikten av alt den osäkra situationen klarades ut. hararbetsmarknadsdepartementet utrett frågan och låtit materialet gå ut på en nyremissomgång.