prot · G00994 · 1976-12-31 00:00:00 — Denna filosofi är felaktig, ty genomatt hålla tillbaka de breda lagrens efterfrågan, genom att föra en restriktivlönepolitik, genom atl låta offentliga investeringar utvecklas långsammare änprivata minskar man i verkligheten basen för ny sysselsättning. får ocksåindirekt en verkan på privatföretagen, eftersom deras förmåner, som de direktfär av staten, motverkas av alt de inte kan utnyttja den nationella efterfråganlill avsättning och ackumulation av vinster. Attden borgerliga regeringen vill ha det så här är ju inte förvånande. I desspolitiska länkande finns egentligen bara en, mycket enkel och tämligen rå,linje: Gynna storfinansen så mycket och sä direkt som möjligt! Sätt inte ifråga uislagning, sätt inte i fråga strukturutveckling och sätt inte i frågakapitalexport! 1 övrigt håller sig regeringen inte med några enhetligaprinciper, vare sig politiskt eller moraliskt. Skall arbetarrörelsenkunna ställa upp ett politiskt alternativ till denna arbeiarfientliga ochfolkfientliga politik, måste den tänka i nya banor. Man måste överge denborgerliga 1800-talsekonomin och gripa tillbaka och utveckla tankegångar av dentyp som förde fram pä sin tid. Och man måste naturligtvis gälängre än så, därför att kapitalismens kris är djupare och berörsystemet mer i grunden än vad 30-talskrisen gjorde. Vpkhar gett uttryck för grundelementen i en ny sysselsättningspolilik. Dennapolitiks mål skall vara full sysselsättning i ordets egentliga gamlabemärkelse. Alla vuxna arbetsföra skall i princip ha ett arbete eller ettarbete som väntar dem när de är klara med studierna. Vae vuxen kvinna skallkunna självständigt försörja sig. Arbetslöshet pä de nivåer som tolererats desenaste tio åren skall vara oacceptabel. Vpkvill se svensk arbetarrörelse driva ett progressivt program med dennamålsättning. Ett sådant program bör enligt vår mening innehålla följandehuvudmoment i korta drag: Gradvisbör man förverkliga ett statligt industriprogram. Det skall vara industrier sombidrar lill att kraftigt höja förädlingsgraden i produktionen, industrier somger många arbeten per enhet insatt kapital, råvara och energi, industrier somkan kompensera förslrukturkrisen i de traditionella branscherna och på de gamlabruks- och industriorterna. Enupprustning av den kollekliva trafiken bör ske till dess högsta tekniskakapacitet. Del ger arbete ål anläggningsarbetare och ål de industriarbetaresom producerar den nya materielen för denna upprustning. Del ger ocksåeffektivare transporter och är därmed bl. a. ett stöd åt exportindustrin. Ellprogram bör ingängsättas för att bygga i fatt de allvarliga brister som finnsinom daghems- och värdsektorn, inom arbetsmiljön, naturmiljön, bostadsmiljönm. Detta ger arbete ät byggnadsarbetare, industriarbetare, liksom ät folkinom den offentliga sektorn. Del öppnar en mängd varierande uppgifter åt de 10000-tals ungdomar som inget bättre begäran en arbetsuppgift med ändamåloch framtida mening. Enförkortning av den allmänna arbetsdagen bör genomföras, ochgenomföras med bibehållna löner och köpkraft. Det kommer atl skapa många nyaarbeten redan i sig självt. Det kommer att skapa arbeten också indirekt. Detinnebär ju en ekonomisk omfördelning till de lönarbeiandes förmän, som kanbilda underlag för en vidgad sysselsättning över hela näringslivet. Kapitalexportoch industriutfiytining bör i princip förbjudas. Tusentals arbetstillfällen gårpå dessa vägar ut ur landet. Inte minst är del viktiga delar av densysselsättningsinlensiva verkstadsindustrin som drabbas. Destora privata affärsbankerna bör nationaliseras och en planmässig styrning avde större kapital- och invesieringssirömmarna genomföras. Pä del sättet styrman över resurser till den produktion som ger stora sysselsättningseffekter ochhög förädlingsgrad. Man minskar i motsvarande män beroendet av den produktionsom kräver väldiga mängder kapital och energi men därsysselsättningen ändå minskar. Man styr resurser till socialt angelägnaändamål. Del förbättrar de arbetande människornas kapacitet och stärker derassociala och ekonomiska ställning. Detlaär i mycket kort sammandrag vpk:s krav och program. Utskottet vill i sillbetänkande inte diskutera dessa tankar i sak. Man intar en rätt lustig attityd.Man menar ungefär som så, alt vpk:s idéer är sä annorlunda att man av denanledningen inte bör diskutera dem. Det är en ny och intressant tanke. Manskall alltså diskutera bara med folk som har samma idéer som man själv. Manskall bara diskutera detaljer, aldrig väsentligheter. Jagförstår mycket väl alt den borgerliga regeringen är rädd för en diskussion om väsentligheter.Men ni kommer inte att slippa ifrån den. Ur er passivitet, ur ert grovagynnande av storfinansen, ur er likgiltighet inför de framväxande problemenkommer allt fier av de lönarbetande att dra slutsatsen att en helt ny politikmåste till, elt helt nytt länkande. Er politik är storfinansens. Men vad somkrävs är en politik mot storfinansen och för de breda lagren. Er politik hör1800-talet till. Vad som krävs är en politik för . Del är baraarbetarrörelsen som kan bära upp en sådan politik. Jag yrkar bifall till samtliga vpk-molioner som behandlas i dettabetänkande. Det är inte mer än sedan vi här i diskuteradesysselsättningspolitikens inriktning. Den mera övergripande debatt som JörnSvensson i här efterlyste hade vi således i huvudsak i decemberföregående är, då med anledning av propositionen om en samordnadsysselsättnings- och regionalpolitik. Tremånader är en kort lid, och ändå har myckel hänt . De principer somantogs ligger fast, men i fråga om uppföljningen i konkreta förslaghar regeringen presenterat åtskilligt. I första hand gäller del förslagen ibudgetpropositionen, men jag vill också erinra om arbetsmarknadsministerAhlmarks s. k. sysselsättningspaket och de propositioner som industriministernhar lagt fram angående vissa problembranscher inom det svenska näringslivet. Vilkauppgifter skall då sysselsättningspolitiken ha enligt riksdagsbeslut?Man kan, herr talman, sammanfalla dem i följande fyra punkter: 1. Ge tryggheti anställningen. Öka tillgången på arbete. Undanröja hinder förförvärvsarbete. Nå jämställdhet mellan kvinnor och män pä arbetsmarknaden. Detlaär förvisso mycket krävande uppgifter. Möjligheterna alt lyckas är i hög gradberoende av en framgångsrik ekonomisk politik och en förnuftig näringspolitik.Men debatten om de frågorna får komma i annat sammanhang. Bakgrund lilldiskussionen om vår sysselsättningspolitik måste ändå vara den internationellalågkonjunktur som sedan etl parar till- baka plågar praktiskttaget alla västländer. Detfinns anledning alt fråga sig hur har klarat sin sysselsättning i dennavågdal. Av den bild som visas pä TV-skärmen - och som också finns återgiveni arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 21, s. 9 - framgår att vi totalt haren arbetslöshet på av hela arbetskraften. Kvinnor och ungdomarligger tyvärr högre. Men det viktiga är att även för dessa båda utsatta grupperpå arbetsmarknaden har situationen förbättrats - del framgår mycket tydligt avbilden. Sämst är läget för kvinnor i åldern , där andelen arbetslösauppgick till . Attsituationen i det här avseendet är sä bra beror till stor del på en aktivarbetsmarknadspolitik. När antalet varsel steg oroande i slutet av förra åretoch , drog regeringen den enda riktiga slutsatsen. Man sadesig att här måste lill extraordinära insatser, och så komarbetsmarknadsminister sysselsättningspaket. Det innehöll bl. a. attstatliga industribeställningar pä 200 milj. kr. tidigareläggs under den här våren,att statsbidrag ges lill kommunala industribesiällningar på ca 200 milj. kr.,alt ytteriigare 500 milj. kr. anslås till beredskapsarbeten. Det innebär atlarbetsmarknadsstyrelsen kan sysselsätta 20 000-25 000 fler i beredskapsarbetefram lill än vad som vore möjligt med tidigare anslag. Antaletplatser i arbetsmarknadsutbildningen ökar med 10 000 ochutbildningen görs mer attraktiv genom att utbildningsbidraget höjs med 30 kr.om dagen. Statsbidraget lill utbildning i företagen höjs tillfälligt underförsta halvåret från tidigare . i limmen till . Det högrebidraget skall kunna utgå också för utbildning i medbestämmandefrågor. Enrad åtgärder syfiar till alt hjälpa särskilt ungdomar och kvinnor som är nytillträdandepå arbetsmarknaden. Staten skall exempelvis ta fram fler praktikplatser förungdomar. Ungdomar får större möjligheter att della iarbetsmarknadsutbildning. De skall även kunna få utbildningsbidrag för att gåkortare yrkesinriktade kurser i gymnasieskolan. Statsbidraget för kommunalaberedskapsarbeten för ungdomar höjs från till för hela 1977. Sådanaarbeten öppnas nu också för nytillträdande på arbetsmarknaden som är över 25år. Den framgångsrika verksamheten med enskilda beredskapsarbeten i form avpraktikplatser för tonåringar skall fortsätta i organisationer och företagäven . Dettahar gett snabb effekt. Som en direkt följd av regeringens beslut att höjabidraget lill utbildning inom företagen frän . , somjag nämnde, får nu omkring 30 000 personer utbildning i stället för altbli arbetslösa. Det är etl tal som har vuxit myckel snabbt. Bara för etl parveckor sedan var antalet ungefär hälften. Detta visar atl förslagen har, somjag sade, haft verkligt god effekt. Till mycket stor del gäller insatsernasådana anställda som redan varslats om permitleringar och där nu varslen hartagits tillbaka. De här åtgärderna skallses mot bakgrund av den situation svenskt näringsliv befinner sig i,dvs., som jag tidigare nämnde, i väntan på all lågkonjunkturen skall vändastill högkonjunktur. När orderlillgången i företagen blir bättre kommer man atlvara väl att höja produktiviteten snabbt. Den intressanta frågan är junär detta kommer att inträffa. Här skiljer sig buden något åt. Förhoppningsvisär det en klar förbättring kring årsskifiet 1977-1978. Enviktig del i en fungerande arbetsmarknad är arbetsförmedlingarna. Under senareär har det skett en kraftig uppbyggnad av arbetsmarknadsverkets resurser; delgäller både personal och tekniska hjälpmedel. Den uppbyggnaden fortsätter ävennästa budgetär. 240 nya tjänster tillförs verket, varav 100 får tas i anspråkredan nu. Det är en teknik som har tillämpats även tidigare är. Ireservationen 2, som talade om alldeles , harsocialdemokraterna, tycker jag, formulerat sig minst sagt egendomligt. Mansäger sig inte kunna acceptera den personalförstärkning regeringen föreslär-"somi realiteten innebär en avsevärd uppbromsning i utbyggnaden avarbetsförmedlingen". Avden bild som jag visar på TV-skärmen framgår hur personalutvecklingen inomarbetsmarknadsverket efter den stora reformen av arbetsmarknadspolitiken 1966har utvecklats. Bilden visar alt arbetsmarknadsverkets tjänster har ökat ianlal från 3 314 lill 5 368. Framför allt vederlägger det socialdemokraternaspåstående att den nya regeringen skulle ha slagit av pä ökningslakten. Det ären kurva som visar på en fortsatt kraftig personalförstärkning. Jag tycker altbilden talar för sig själv. Fråganuppstår då: Hur skall dessa tjänster fördelas? Vad skall de användas till?Utskottet instämmer i departementschefens förslag att del i första hand skallvara som efter egen prövning kommer fram med förslagtill personalfördelningen. Denna skall upprättas mot bakgrund av deerfarenheter verket har från sitt förmedlingsarbete. Vissa riktlinjer finnsangivna i budgetpropositionen. Arbetsmarknadsministern förutsätter althuvuddelen av ökningen kommer den egentliga platsförmedlingen till godo ochlägger särskild vikt vid förmedlingsinsatser för ungdom och nytillträdandekvinnor. I propositionen understryks också behovet av att upprustaarbetsförmedlingen för kulturarbetare. Undernågra år har på sysselsättningsulredningens initiativ bedrivits försöksverksamhetpä 24 förmedlingskonlor, där ca 70 erfarna förmedlare avdelats förungdomsfrågor. På liknande sätt initierade delegationen för jämställdhet mellanmän och kvinnor en försöksverksamhet. har ca 100 arbetsförmedlarearbetat särskilt med kvinnliga arbetssökande. I båda fallen har det varit frågaom en tidsbestämd försöksverksamhet. Perioderna har löpt ut, och detnaturliga är då alt man integrerar den verksamheten i del ordinarieförmedlingsarbetel. Det betyder då också alt försöken som sådana ansesavslutade. Men, herr talman,självklart skall de värdefulla erfarenheterna frän försöksverksamheten tastill vara, utvärderas och omsättas i det vardagliga arbetet. I den månarbetsmarknadsstyrelsen finner behov av särskilda förmedlingstjänster förspeciella grupper i fortsättningen fär verket inom den givna budgetramenföreslå sådana tjänster. Från uiskollsma-joriletens sida finner vi del intemotiverat alt, som reservanterna vill, nu förlänga försöksverksamhetenytteriigare vad gäller förmedlingsarbetel för ungdom och kvinnor. Dethär ställningstagandet innebär inte något som helst avsteg från regeringens ochutskoltsmajoritetens mål alt erbjuda arbete åt de kvinnor och ungdomar som villkomma ut på arbetsmarknaden. Tvärtom, allt skall göras för att underiätla delstegel. har antalet kvinnor på arbetsmarknaden ökat kraftigt,men ökningen har varierat mellan åren. Jag visar på TV-skärmen en tredje bild.Det framgår av den att under börian av 1970-lalel låg ökningen mellan 17 000och 31 000. Det är de ljusa staplarna, som sticker upp ovanför nollstreckel,och de avser som är redovisade på diagrammet. Sedan kommerde två högkonjunkturären 1974 och 1975. Då låg ökningen på 63 000 resp. 73 000.Sedan kom 1976 och då sjönk antalet igen lill 31000. Delintressanta är kanske alt avläsa hur ökningen har utvecklats i förhällande och som indikation pä den fortsatta utvecklingen lar jag den senastetolvmånadersperiod som statistiken redovisar, dvs. frän lillfebruari 1977. Den tiden finns inte med på bilden, men det visar sig altökningen är 38 000. Det betyder med andra ord alt det är enstörre ökning än under . Detla visar också hur felsocialdemokraterna har när de försöker göra gällande att vi skulle ha en lägreambitionsnivå från regeringens och utskottsmajoritetens sida när del gäller altunderlätta för kvinnor som vill komma ut på arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingenseffektivitet är naturligtvis minst lika beroende av den tekniska upprustningensom av den personella förstärkningen. För nästa budgetär sker en nästan dubbeltsä stor satsning som tidigare, i pengar räknat, på arbetsmarknadsverketsADB-utrusining. Det innebär bl. a. all vi under nästa budgetår får dagligaplatslistor över hela landet. Vidare kommer de intressanta försöken altutvidgas att med hjälp av databehandling matcha - dvs. koppla samman - denarbetssökandes önskemål med de uppgifter som finns om lediga platser runt om ilandet. Den sökandes möjligheter alt finna just det jobb hon ellerhan söker ökar oerhört genom elt sådant system. De här exemplen visar något avvad man kan åstadkomma med en fortsatt teknisk upprustning avarbetsmarknadsverket. Frånoktober 1976 tillämpas allmän platsanmälan i och . resa i fick vi en delredovisning av hur försöken utfallit. Det är , så erfarenheternamåste bedömas med försiktighet. Men allt tyder på alt antalet platsanmälningarhar ökat väsentligt. Uppgången ligger på . Allmänt kan sägas atlerfarenheterna är goda och de motiverar att man , somregeringen föreslår, går vidare och inlemmar iförsöksverksamheten. En fortlöpande utvärdering av effekterna och de ekonomiskakonsekvenserna skall göras. Sånågra kommentarer om sysselsättningspolitikens uppgifi atl undanröja hinderför förvärvsarbete. Kvinnorhar mänga svårigheter atl kämpa mot då de söker sig ut på arbetsmarknaden. Detsammanhänger delvis med kvinnans traditionella roll i hemmet. Undersökningarvisar ju att flertalet kvinnor trots påbörjat yrkesarbete är de som sköter sågott som allt hushållsarbete. Här mäste till verkliga attitydförändringar. Bristenpå daghem är ett annat ston hinder. Det är viktigt atl hälla fast viduibyggnadsplanerna på 100 000 nya daghemsplalser och 50 000 fritidshemsplatser.Den frågan kommer att diskuteras senare i kammaren, men jag vill redan nudeklarera atl vi frän vår sida kommer att göra allt för alt uppnå det målet. Förmänniskor med olika slag av handikapp är det viktigt -jag häller med herrFagerlund om det - alt samhället gör vad som göras kan för att undanröja hinderför arbete. I budgetpropositionen föresläs också en mycket betydande ökning -sammantaget 132 milj. kr. - i detta syfte. Tidentillåter inte atl jag går igenom de olika delförslagen. Men socialdemokraternahar i reservation nr 13 tagit upp frågan om storleken på bidraget tillutbildning i företag av handikappade, och jag vill något kommentera det. Regeringenoch utskottsmajoriteten föreslär oförändrad bidragsnivå. Jag vill gärnamotivera detla. Det är i huvudsak av två skäl. För det första har AMSbefogenhet atl företa jämkning i enstaka fall. Det innebär att vid utbildningav svårt handikappade kan bidragsbeloppet höjas av den totalalönekostnaden. För det andra beslöt vi här i föregående årom väsentligt förbättrade bidrag lill halvskyddad sysselsättning för handikappade.Den förändringen gör att behovet av det här utbildningsbidraget minskatväsentligt. Del är skälen till att viavstyrker moiionsyrkandel. Närvi talar om olika slag av arbetshinder vill jag passa pä alt nämna de ändringarav flyttningsbidragen som föreslås. För alt upprätthålla den fullasysselsättningen måste vi ha en viss geografisk rörlighet på arbetsmarknaden.Jag tror vi är överens om det. Samhället har i fiyttnings-bidragen en möjlighetatt hjälpa den som måste fiytta för att få elt jobb sä alt omställningsbördaninte blir för stor. Den förbättring och förenkling av fiyttningsbidragen som nusker är därför av stort värde. Med dessa synpunkter har jag i stort sett bemött de reservationer somherr nämnde. Han redovisade en del mycket kortfattat; en senaretalare från socialdemokraterna kommer tydligen att motivera dem utförligare.Jag har översiktligt bemött yrkandena i dessa reservationer. Jag ber alt fåyrka avslag på dem som jag yrkar bifall lill arbetsmarknadsutskottetshemställan i betänkande nr 21. i (vpk) kort genmäle: gjorde precis del som jag i mitt inledningsanförande sadevar så vilseledande när jag talade om utskottets redovisning, och som är såvanligt när man - som varje regering brukar göra - skall tala berömmande om sigsjälv. HerrWirtén visade på intern-TV-skärmen en tablå över hur antalet sysselsattapersoner har ökat. Jag har försökt förklara för alt antaletsysselsatta personer kan öka eller minska - det säger inte sä myckel omhuruvida sysselsättningen ökar eller minskar. Om vi ser på årsmedeltalen föråren 1975 och 1976 finner vi att antalet sysselsatta personer ökade med 26 000.Men sysselsättningen minskade icke förty med 40 000 mätt i antaletheltidsarbeislillfällen, beroende naturligtvis på att heltidsarbetarnas anlalhela liden minskar sedan många är medan de deltidsarbetande ökar i anlal. HerrWirtén menar all om vi har etl visst antal heltidsarbeten och delar dem idubbelt så många deltidsarbeten, så har sysselsättningen fördubblats. Det är iprincip vad påstår. Del är ett fullständigt orimligt påslående. Hangör samma tabbe när det gäller kvinnorna. har antaletsysselsatta kvinnor i och för sig ökat med 32 000. Men 25 000 av dem ärdeltidsarbetande. Är det i överensstämmelse med jämlikhetssträvandena atl detbara är de deltidsarbetande kvinnornas anlal som ökar? Det ökar naturiigtvisbl. a. därför alt antalet hellidsarbetande män minskar. Medden här typen av redovisning förfalskar man den problemalik som finns. Ochgenom atl, som gjorde såsom talesman för utskoliet, anlägga eltväldigt kort perspektiv förfalskar man den också. Dä gör manarbetsmarknadspolitik till litet socialpolitik som skall bedrivas är istället för atl den skall vara något som aktivt och på ell förebyggande sättgriper in mot de oroväckande tendenser som utvecklar sig i samhället.Om man ser elt årtionde tillbaka skall man, som jag har påtalat, finna alt dengenomsnittliga arbetslöshetsnivån höjs, att deltidsarbetena ökar och atlheltidsarbetena minskar - att den totala arbetsmarknaden mätt i antalheltidsarbetstillfällen faktiskt går ned något trots befolkningsökningen. Hen () kortgenmäle; i framhöll att var en nydanare inomarbetsmarknadspolitiken. Låt mig därför säga atl vi inom socialdemokratin ärberedda alt fortsätta reformarbetet i samhället i Wigforss anda. HerrWirtén slog fast alt tryggheten i anställningen är etl viktigt mål försysselsättningspolitiken. LO överlämnade i går, , en framställningtill arbetsmarknadsministern med begäran om lagstifining med förbud motpermittering. Med anledning av den framställningen gjordearbetsmarknadsministern etl uttalande. Jag skall inle läsa upp hela detuttalandet utan nöjer mig med några meningar. 4 protokoll 1976/77:94-95 tern skriver bl. "LOhar fäst uppmärksamheten på de betydande problem som hänger samman medpermiueringar och krävt lagändringar. Också andra problem har uppmärksammatsgenom framställningar lill , bl. a. lagenstillämpning på de mindre arbetsplatserna och frågor som hänger samman medkvinnornas och ungdomarnas situation på arbetsmarknaden. Jagkommer därför atl noga överväga del förslag till utredning rörandeanställningsskyddslagen som ligger i LO:s framställning." Jagvill ställa denna fråga: Är de framställningar som arbetsmarknadsministerntalar om likartade med den mängd motioner som har väckts i om attluckra upp anställningstryggheten för ungdomar och kvinnor och om att sammaregler inle skall gälla för småföretag som för andra företag? I sä fall är jagverkligen orolig, . Då blir del i fortsättningen inte myckel avtryggheten i anställningen. visade en kurva över arbetsförmedlingens tillväxt. Jag har inle gjortnågon egen kurva, men allt talar för alt de 100 tjänstemän som redan finns påarbetsförmedlingen är inräknade. Sedansäger att behovet när del gäller de handikappade minskar. Det kanväl inte vara något motiv för atl inte förbättra elt bidrag. Återigen skjutervi fram de enskilda människornas problematik - det är den som måste ligga ibollen. Hen () kortgenmäle; Först några ord till i . Jag tycker att mycket avinnehållet i inledningsanförande var ell eko av det som sades idecember. Det var en beskyllning mot utskottsmajoriteten och även mot densocialdemokratiska utskottsminoriteten, om jag förstod honom rält, för atl manbara kastar fraser omkring sig, nämligen att man skall eftersträva arbete åtalla, rättvisa ät kvinnorna osv. vill , liksom , haen exakt kvantifiering i antal sysselsatta är 1990, osv. Jag sade redani december atl en sådan sifferlek inle nyttar myckel till. Jag tror all såvälmajoriteten som minoriteten inom utskoliet rör sig pä betydligt fastare markmed den diskussion vi fört i frågan om de mål som är uppsatta för vår sysselsättningspolitik. Sedankritiserar rätt hårt de deltidsarbetandes situation. Jag kanhålla med honom om att del här finns åtskilligt atl göra i flera avseenden. Närdet gäller frågan om de deltidsarbetandes trygghet i anställningen osv. är visäkerligen överens. Men jag undrar ändå om inle nedvärderardeltidsarbetet i dagens samhälle. Del är minsann inte så lätt alt ta stegetfullt ut på arbetsmarknaden. Mänga gånger innebär just deltidsarbetet enmöjlighet för kvinnor, som successivt vill gå ut på arbetsmarknaden.Deltidsarbeten är också en förutsättning för den pensionsreform, som vi fattadebeslul om och som ger arbetstagarna möjlighet alt successivttrappa av sin verksamhet och successivt lämnaarbetsmarknaden. Det är alltså många fördelar med att vi har tillgäng till eltstort anlal deltidsarbeten. Sedanär jag medveten om atl det här varit en mycket snabb uppgång, och jag lyckerdärför att det finns skäl att man av den anledningen prövar huruvida det finnsmindre goda inslag i deltidsarbetet och huruvida man behöver lägga framkonstruktiva förslag för att hjälpa upp situationen för den gruppenyrkesverksamma. Tillherr hinner jag tyvärr bara säga etl par saker. nämndealt vi inte tagit upp utredningen om organisationen för skyddat arbete. Detberodde helt enkelt på alt den frågan är under beredning i departementet.