prot · G00964 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:64 §1 Föredrogs och hänvisades 1976/77:60 och 65 lillarbetsmarknadsutskottet §2 Föredrogs och hänvisades 1976/77:1336-1340 tillnäringsutskottet 1976/77:1341 tillarbetsmarknadsutskottet 1976/77:1342 och 1343 tillnäringsutskoUet §3 Föredrogs och bifölls interpellationsframställningen 1976/77:90 §4 Allmänpolitisk debatt (forts.) HerrPERSSON i (s): är ett av de många skogslän som brottas medsysselsättningsproblem. Genom netloutflyttningen från slutet av 1950-laletfram till 1974 minskades befolkningen i liin med inte mindre än ca 12000 personer. De som lämnade länet befann sig i de yngre och produktivaåldrarna, vilket innebär att ålderssammansättningen blir ogynnsam. I länetsnordligaste delar, i , är ålderssammansättningen skrämmande. 1 devästra och norra förvaltningsregionerna är ungefär var femte person ellermer. Den ogynnsamma ålderssammansättningen medför ökade kostnader förkommunens och länets invånare genom åldringsvård och närservice. Samtidigtminskar länets skatteinkomster. har situationen dockljusnat, och vi har kunnat notera en, om än blygsam, befolkningsökning, somtill stor del beror på de utlokaliserade verken - etl välkommet tillskott tillVärmland. Vivärmlänningar och karistadsbor är synnerligen nöjda med de till Karistadutlokaliserade verken, och många i dem, för atl inte säga de allra flesta,känner sig som acklimatiserade karistadsbor och värmlänningar. lagt fram sitt betänkande har vilda rykten cirkulerat omatt försvarets sjukvårdsstyrelse återigen skulle drabbas avpersonalomflyttningar och omorganisation. En olycklig formulering, medveteneller omedveten, i majoritetens skrivning i försvarsutredningens belänkandehar vållat en inflammerad debatt bland berörd personal Det har skapatoro bland den utlokaliserade personalen. Så sent som i april 1976utlokaliserades försvarets sjukvårdsstyrelse till Karistad och . Jagoch många andra värmlänningar, inte minst den berörda personalen, frågar sigvad som är på färde: Tvingas vi återigen att flytta på oss, när vi nu böriattrivas i ? Jaghar full förståelse för alt personalen reagerar och känner djup oro införframtiden. Det kan ju inte vara vettigt att den av riksdag och regering beslutadeoch genomförda ullokaliseringen av statliga verk nu skall böria rivas upp ochalt nya flyttströmmar till annan ort förestår. Jag tror att det skulle vara av utomordentligt stort värde, om manredan när man skriver direktiven till utredningen om hela krigssjukvården slårfast, att den genomförda flyttningen och omloka-liseringen till Karlstadpå intet sätt får äventyras. Inom utredningen bör man i alla fall diskuterafrågan, ingående studera de regionalpolitiska verkningarna av en eventuellomorganisation och i myckel hög grad ta hänsyn till de investeringar som gjortsi och till personalens situation. Vi i Karistad kan under ingaförhållanden tänka oss in i den situationen atl utlokaliserade verk ochenheter skall slås sönder. Under alla förhållanden måsle någon form av statligverksamhet ersätta eventuellt förlorade arbetstillfällen i . Ett offentligt uttalande från ansvarigt håll, och då närmast av någonföreträdare för regeringspartierna, bör göra klart vad som menasmed att flytta stora delar av sjukvårdsstyrelsen till andra organ. Jag vet atldet skulle skapa lugn och arbetsro för personalen vid försvaretssjukvårdsstyrelse i . Iövrigt kan vi värmlänningar snart sagt varie dag ta del av varsel ochpersonalinskränkningar i företag. senast har oroande rapporter influtit frånFilipstadsområdet, där det dominerande företaget signalerat stortveksamhet till fortsatta kapaciletsinvesteringar. tre fabriker varslat om kortiidsvecka. De fabriker som berörs av varsletligger i , och i västra . Såväl Öst- somVästvärmland är således hårt drabbade av konjunktursvackan. Dånäringslivet sviktar och friställer personal är länsarbetsnämnderna vana att fåklara besked om att sätta in selektiva åtgärder i form av beredskapsarbeten påvägar etc. har vi fått en något annorlunda situation, och många regionersäger atl det inte ges tillräckliga och i många fall inga medel alls tillangelägna vägprojekt. Torsbyi är en kommun bland många som brottas med storasysselsättningsproblem, och där finns många angelägna projekt. Ett av dessa ärtillfartsvägar och bro vid Värnas. har en rad projekt som deni samråd med är beredd att igångsätta med mycket kort varsel, och jagtror att våra vänner i och skulle uppskatta om pengar ges tillnämnda aktuella projekt. Alltär således klappat och klart - det fattas bara pengar och klartecken från AMS.Ge AMS direktiv att omgående sätta i gång väg- och brobyggen - ge dessa bygder pengaroch infria de förväntningar som där finns! Så sent som i går pratade jag med ansvariga på länsarbetsnämnden, och de väntar fortfarande på besked från AMS om medel för att igångsätta dessa projekt. Möjligenkan ell tidigare cirkulär från AMS om att skjuta på vägbyggen elleromprioritera till andra objekt ha inverkat och fortfarande inverka negativt påen ökad satsning på vägbyggen. Jag är medveten om att kostnaderna per dagsverkeinkl. maskinkostnader kan bli relativt stora, men detta oaktat måste medelsatsas på bro- och vägbyggnader, inte minst de som från regionalpolitisk synpunktär synnerligen värdefulla för transporter och kommunikationer. Den lokalaLO-sektionen i har i brev till arbetsmarknadsministern pekat på dennafråga, och vi förväntar oss snara besked. Närdet sedan gäller stål- och järnbranschen vet vi att det där finns entilltagande oro. Människors yrkeskunnande och trivsel med sin jobb, industrier,bostäder och samhällets investeringar på stålorterna måste tas till vara. Deorter där det inte kommer att vara möjligt atl driva stålindustri i sammaomfattning som måsle få sysselsättning som ersätter bortfallet avarbetsplatser. Dessutom har vi på dessa orter en betydandeundersysselsäitning bland kvinnorna. Också delta är en angelägen uppgift attklara. Hemmai med dess bruksorter, där ett förelag dominerar, såsomUddeholmsbolaget, finns många frågetecken. Många arbetare och tjänstemän,kommunalmän och underleverantörsföretag känner stark oro . Vihar ett par orter som förväntar sig besked från regeringen. Det gäller bl.a. , varifrån två lokaliseringsärenden nu ligger på regeringens bord. Jag har full förståelse för alt ett regeringsskifte kan ställa till meden massa tidsödande processer, men eftersom dessa två lokaliseringsärenden legatpå regeringens bord alltsedan september månad 1976 kräver vi besked. Jag villstarkt understryka vikten av att handla - ochhandla snabbt. Etttredje ärende är en lokaliseringsansökan från Storforsdivisionen. Den har ocksåbehandlats av med tillstyrkan. Även detta ärende liggernu och väntar på regeringens beslut. Investeringen i har på intetsätt samband med den pågående utredningen om järn- och stålbranschens framtidutan kan helt särbehandlas med hänsyn till den nya och särpräglade process somdet gäller. Vi värmlänningar är inte vana vid att vänta så här länge påbesked. Ge bruken i och besked! Om de inte får sådana, är jagrädd att det välbekanta ordspråket "medan gräset gror, dör kon" kanbli tillämpligt. Om det inte lämnas positivt besked om dessa högaktuellainvesteringar hinner konkurrenter i och göra både innovationer ochinvesteringar och skapa försäljningsorganisationer för liknande produkter. Samhället måste aktivtengagera sig i stålindustrins problem och i sam- bandmed föreslående strukturförändringar långsiktigt lösa dessa frågor. De enskildaföretagen och det privata näringslivet i sin helhet har inte möjlighet attensamma klara utvecklingen inom stålindustrin. De senaste månadernas varsel harklart dokumenterat oförmågan hos många enskilda förelag inom branschen.Uddeholmsbolaget i är ett av många företag som råkat in i enkris, och utan att ta till överord tror jag och många med mig attUddeholmsbolaget inte har sett om sitt hus. Under högkonjunkturer haraktieägarna fått riklig tilldelning på sina aktier, och företagel har inte itid satt i gång produktutveckling för att möta konkurrenter på deninternationella marknaden. får arbetare och tjänstemän skörda frukternaav koncernens låt-gå-politik. Jagvill understryka att om samhället skall gå in med lån och bidrag tillelt företag bör det också ges insyn i företaget, via sam-hällsrepresentanter. Visocialdemokrater har i en stor näringspolitisk motion, med somförsta namn, aktualiserat och efterfrågat en rad konkreta åtgärder inomnäringslivet i . Utöver järn- och stålindustrin finns papper ochmassa, och vi har skogen. Många bolag, bl. a. Uddeholmsbolaget och böndernasegel företag , har aktualiserat vissa personalinskränkningar på grundav inköp av mastodonimaski-ner inom skogsnäringen. Självfallet skall vi inomskogsnäringen tillvarata möjligheter till rationaliseringar och med ökadmekanisering ta bort de tyngsta jobben. Men denna process får inte gå alltförsnabbi, och den bör under alla förhållanden ske med stort hänsynstagande tillarbetstagarnas intressen. I intimt samarbete med berörda fackförbund bör manskapa andra arbetstillfällen inom skogsbruket, t. ex. genom skogsvårdandeåtgärder och ökad vidareförädling av länets skogsprodukter. Idet sammanhanget kan man också nämna atl den knappa tillgången på råvara ärbekymmersam. Vi importerar inte mindre an ca 35 96 av den värmländskaindustrins råvarubehov inom massa och trä. Vitror inte, herr talman, att de s. k. fria marknadskrafterna kan skapasysselsättning och fylla råvarubehovet; här måste skapas vissa ramar,där arbetstagare, samhälle och näringsliv kan ges instrument för att klaraframtiden. Vivärmländska socialdemokrater har tillsammans med våra partikolleger påGävleborgs- och Dalabänkarna väckt en motion om att tillskapa en fond av typNorrlandsfonden, som kan ge oss tillräckligt andrum i den nu rådandebekymmersamma situationen. Motionen, med som första namn, ger enrättvis bild av de s. k. södra skogslänens prekära situation. Närdet sedan gäller gruvhanteringen har Bergslagen av tradition varit en viktiginkomst- och sysselsättningskälla. Vi motionärer anser att statsmakterna börtidigarelägga kartering, prospektering och vissa andra åtgärder, och Sverigesgeologiska undersökning (SGU) bör få direktiv att sätta i gång inventeringentidigare. Om vi värmlänningar skall kunna uppnå det av riksdag och regeringtidigare fastlagda målet när det gäller befolkning och sysselsättning, måsteregeringen vidta en rad åtgärder. Vi måsle t. ex. få transportstöd tillVänerlrafiken. Vi har efterlyst transportstöd, och vi förväntar ossalt sådant stöd i en eller annan form införs. Den tillsatta utredningenbör med förtur behandla och stödet till sjöfarten. Vihar också aktualiserat behovet av ökad inplantering av lax och öring tillVänern. I en motion har vi tillsammans med partivännerna i ochÄlvsborgs Norra begärt att man tillvaratar de naturiiga förutsättningar somfinns i Vänerområdel. Den förra regeringens målmedvetna politik på miljöområdethar gett resultat. De borgerliga med i ledningen har möjlighet attvid kommande riksdagsbehandling av våra motioner genom handling åstadkommakonkreta resultat. löfte om 400 000 nya jobb kanske blir del svåraste altinfria. Jag satt och lyssnade litet förstrött lill kammardebattenoch hörde då att förste vice talmannen menade att visocialdemokrater lagt fram ogenomtänkta oppositionsförslag. Jag är inte likasäker på, , att människorna ule i byarna upplever det så. I ettsenare genmäle till framkom det att tal om de 400 000 nyajobben endast var och förblir en målsättning. Hemma i har vi etttalesätt som säger att "vi värmlänninger löver och löver mycke". Jagskulle, herr talman, kunna föra in under den rubriken. I enlighetmed den centrala doktrinen från åkte ledande män, bland andraBertil och andra centerrepresentanter från länet, omkring och utlovadeau skulle få 7 000 nya jobb. Var finns de jobben ? Det frågararbetare och tjänstemän ute på bruken. Jag tror att den timman skall komma närman kan säga att detta var en målsättning - man kan inte bara"löve och löve" i all framtid! Det ströddes omkring en mängd löftenom jobb i valrörelsen , men när får vi de utlovade jobben, herrindustriminister? Politik är att vilja, men politik är också alt infria givnalöften! HerrJOHANSSON i Holmgården (c): Majoriteten av de talare som varit uppe i denna debatt har i etl ellerannat sammanhang omnämnt . Det må därför inte förmenas mig, somkommer därifrån, att ägna det mesta av min debatlid, för att inte säga heladebattiden, åt det länet. Norrbottenhar alltid varit elt kontrasternas län. Länet har haft en fåtalig befolkning,och det har ansetts fattigt, men det har trots sin fattigdomkunnat svara för en mycket stor andel av den export av olika råvaror som hargett landet det välstånd vi ändå har. har svaratför 12 96 av landets export. Trotsden situationen har vi under flera perioder varit otroligt illa ute. Det ärinte alltför länge sedan i i en av sina länsprognoser redovisadealt vi stod inför en landsdelskaiasirof som en följd av den utarmning som hadeskett framför allt . Då var del inte fråga om attbygga upp , utan att i så stor utsträckning som möjligt flyttamänniskorna från glesbygden. Det var den tidens medicin. Man skulle inte, somden föregående talaren sade, driva rationaliseringsprocessen relativt sakta, ulanman skulle tvärtom driva den så snabbi som möjligt och se till att människornaflyttades bort från bygderna för att ges sysselsättning på andra håll. Detkallades, bl. a. i den socialdemokraliska Stockholmspressen, för den glädjandefolkvandringen, och inte minst LO var helt inställd på just den sortenspolitik. Jagsåg i en av gårdagens tidningar atl folk från en av mellanbygdskommunerna iNorrbotten skulle resa hit ner för alt uppvakta industri-ocharbetsmarknadsministrarna, och i den tidningsartikeln redovisades att kommunenunder den senaste hade förlorat 41 96 av befolkningsunderiaget.Del är att märka att de inte bestod av gamla och orkeslösamänniskor, utan det var den generation som skulle ha sett lill att kommunen ochregionen kunde leva vidare. Det finns kommuner som ligger ännu sämre till pågrund av den politik som har bedrivits. Jag skulle faktiskt vilja ställafrågan: Vem var det som regerade under den liden, vem var det som svarade förden politiken? Ilördags anordnades det en mycket stor demonstration i med f. d.arbetsmarknadsministern och LO-ordföranden i täten. Vad var del dedemonstrerade för? Jo, de krävde med stora banderoller: "skallinte läggas ner." Det hade varit tacknämligt om de velat ta fram dendevisen , när den verkliga folkflytiningen skedde - men de villinte ta ansvaret för den politik som bedrevs . Jag kan återgenågra ord av på en presskonferens : "Vi harinte motsatt oss några satsningar i , däremot har vi haft deborgerliga mot oss när det gällt insatserna för ." Jagförvarnade i all enkelhet om att jag skullevara tacksam ifall han var närvarande vid debatten , eftersom jag hade endel frågor att ställa till honom, men det är naturligtvis för mycket för enenkel riksdagsman som jag att begära något sådant av ett f d. statsråd. Jagställer ändå frågorna: Vem är det som har bromsat eller stoppat investeringar iNorrbotten? Vem är det som har gjort så starkt motstånd att den gamlaregeringen, som ändå satt , inte har kunnat klara av de satsningar somden - troligtvis - har varit inne på för att rädda ? Införvalet släppte man upp en luftballong: den enorma satsningen på ett nyttstålverk. T. o. m. del accepterade vi, eftersom vi trodde atl förslaget varnågoriunda väl underbyggt. När det hade gått och man inför en nyvalrörelse inte kunde visa upp någonting av planer och underbyggnad, var mantvungen att dra ner anspråken och i det närmaste halvera projektet, men för attlugna människorna sade man: Det skall ge lika mycket sysselsättning! Idet läget måsle vi naturligtvis reagera. När regeringen vår kom med sinbegäran om pengar för ny projektering av stålverket sade vi: Vi är gärna med påatt anslå pengar, men vi vill inte la ställning lill ett beslut om dennainvestering förrän vi har fått se väl underbyggda planer. Vi vill se alt deltaförslag är underbyggt på samma sätt som man är van vid atl alla andra storasatsningar underbyggs. Närvi framfördeden meningen blev vi kallade sabotörer-vi saboterade ! Jag minns mycket väl att när den dåvarande regeringen vannlottdragningen sade min bänkkamrat: , nu är ändå denna insats tryggad! tron fick folk leva över valdagen, men rätt snart därefter -- kom beskedet alt projektet hade lagts på is. Det var inte påförslag av någon ny styrelse utan på förslag av en styrelse därsocialdemokraterna myckel starkt dominerade. Jag skall gärna ge en eloge tillden förre industriministern för att han klart och tydligt sade ifrån atl ävenom han hade suttit kvar i regeringen skulle beslutet ha blivit delsamma. Dennya regeringen hade suttit ca och kunde därför inte ha gått lilldjupet på elt sådant sätt atl den hade lagt fram förslaget. Det var alltsåstyrelsen för som lade fram detta förslag. Enligtuppgifter från säkra källor visste man detta i god lid före valet. Men det varsjälvfallel inte lämpligt att offentliggöra en sådan nyhet förrän svenskafolket hade gått lill val. HerrPalme böriade sitt anförande i går med atl säga att det bör vara litetsammanhang mellan vad man säger före elt val och de handlingar som man svararför efter valet i del politiska arbetet. Jag skulle verkligen vilja efterhörasambandet mellan handlandet före de två senaste valen och resultatet av deprojekt som man så yvigt har redovisat. Delär klart atl den här förändringen har skapat utomordentligt stor oro iNorrbotten. Den har skapat bekymmer för stad, för en massa jobbare osv.Men då kan man fråga sig: Vad har den nya regeringen svarat för? Jag vill barahänvisa lill den proposition som har lagt fram, där han anvisat 1,8miljarder kronor lill NJA. Regeringen har också anvisat andra åtgärder - ettsysselsättningspaket med 145 milj, kr. lill byggande, 104 milj, kr. lill vägaruiöver den ordinarie staten, osv. Jagvill kort och gott säga om delta att det skulle vara intressant att veta om t.ex. eller någon annan i ansvarig ställning kunderedovisa något annat tillfälle i historia då man i ett svep harsalt in så myckel av åtgärder som den nya regeringen har gjort under så korttid. Men i stället för atl acceptera della sätter en hel del politiker i gångmed en helskampanj, där man pratar om handlingsförlamning, om alt regeringen ärtomhänt, osv. Man var inte tomhänt från regeringens sida på 1960-talel när delgällde att flytta människor. Men när den nu sittande regeringen försökerbehålla människor i regionen, då är regeringen tomhänt. Auvi är utomordentligt angelägna om atl de satsningar som skall göras föregås aven ordentlig planering beror på all vi inte vill ha en upprepning av densituation vi har vid NJA och som vi har haft under praktiskt laget helaNJA:s tid. Våra jobbare i är bättre värda än atl arbeta i ettföretag som är skött så som NJA har skötts. Även om det nu är en krissituationinom stålbranschen hade NJA inte behövt gå med förlust på ca 900 milj. kr. omdet hade varit skött på elt riktigt och rimligt sätt. Det skulle vara heltförödande för den region jag kommer ifrån, om vi skulle få ytteriigare etlmiljardprojekl som år skulle komma atl visa underskott på det sätt somNJA har gjort. var underskotlen måttliga, och jag har någon gångtillåtit mig atl säga från den här talarstolen alt de underskotten ändå varbilliga satsningar för att bereda människorna i länet sysselsättning där uppe istället för att flytta dem. Med de underskott som uppstått ärdet dock självklart atl det inte i längden går att driva en sådan industri. Ochom man med den planering som förekommit skulle ha startat ytterligareell projekt för , så hade risken varit myckel stor föratl skulle fåll dras med de stora svårigheter och problem somdel innebär atl ha ett projekt som år visar enorma underskott. Dessbättre har fackets representanter vid upprepade tillfällen visat elt bättreomdöme. De har t. o, m. vågat sig på alt erkänna atl man är lill freds med desatsningar och del besked som industriministern har gett. Efter delta anförande skulle det ha varit intressant att lägga mitt skrivna anförande tillhandlingarna och ta upp en debatt med herrJohansson i Holmgården. Jag tycker att han på ett mycket löst sätt har gåttförbi de centrala, viktiga utvecklingslinjer som funnits inom svensktnäringsliv. Det är ändå strukturomvandlingen inom basnäringarna som varitgrundorsaken till utvecklingen i exempelvis . Jagkan för i Holmgården peka på att man i mitt hemlän fortfaranderäknar med all 5 000 människor kommer attlämna del skaraborgska jordbruket. Liknande siffror har förekommit tidigare.Det har hängt samman med den strukturomvandling som jordbruksnäringengenomgår. Delta gäller även basnäringarna i Norrbollen. Finnsdet någonstans ett exempel på atl marknadskrafterna verkligen har visat vilketansvar de har för de anställda, som skapat förmögen-heterna, så är det väl iNorrbotten. Där har de stora privata bolagen trätt tillbaka och låtit samhälletta över ansvaret. Är del något parti som verkligen har gjort insatser för attskapa sysselsättning, så att och dess invånare skall kunna levavidare, så är del väl socialdemokraterna. Det stora förtroende somsocialdemokratin har i visar också alt norrbottningarna haraccepterat och godkänt socialdemokraternas strävanden. Det skulle finnas mycket mera atl säga om de problem, som herrJohansson i Holmgården talade om, men jag vill bara konstatera att här har viåterigen elt exempel på hur man förenklar grundproblemen, när det ärstrukturomvandlingen inom näringslivet som är grundorsaken. Förnågot mer än sedan var ett av de få länder som hade klaratsig mycket bra genom den svåra lågkonjunkturen. I motsats till övrigaindustriländer var sysselsättningsläget i vårl land myckel bra. Medan 18miljoner människor gick arbetslösa i de övriga sju kunde antaletsysselsatta i vårt land ökas med 240 000. Vi vet atl orsaken tillatt vi klarat oss så bra låg i bl. a. den framgångsrika sysselsättningspolitiksom den då sittande socialdemokratiska regeringen bedrev. Den positivasituationen på den svenska arbetsmarknaden väckte också stor uppmärksamhet,eftersom arbetslösheten på många andra håll ute i världen var så omfattande. Medtanke på den aktuella kritiken mot den borgerliga regeringens näringspolitikbör man komma ihåg alt del är arbetet med alt lösa sysselsättningsfrågorna ochde stora problemen i arbetslivet som i stor utsträckning medverkat till attden fackliga rörelsen alltid så helhjärtat ställt upp bakom socialdemokratin.Av mångårig erfarenhet visste löntagarorganisationerna att den förraregeringen verkligen talade i klartext när det gällde sysselsättningsproblemet,och drev den en aktiv närings- och arbetsmarknadspolitik för attvärna om jobben. Efterår av en tillfredsställande arbetsmarknad och ett allt större antal människor iarbete - av vilka de flesta nytillkommande var kvinnor - har varsel omavskedanden och permitteringar i olika branscher ökat mycket kraftigt. Varslenhar under den senaste liden varit många, inte minst under de senaste dagarna.På ell stort antal orter i olika delar av vårt land hotas i dagsysselsättningen för tiotusentals arbetstagare. Till detta kommer alt lusentalsmänniskor inom skilda branscher inte vet hur länge de får behålla sina jobb.Under gårdagen fick vi genom massmedia besked om atl inom den närmasteframliden kommer att ställa hundratals människor ulan arbete i och iÖrebro. Jagtycker att erfarenheten från de gångna månaderna har visat all den borgerligaregeringen har betydande svårigheter att garantera fortsatt industriellutveckling med en hög sysselsättningsgrad. För atl vi skall klara det svårasysselsättningsproblemet krävs alt sysselsättningsfräm-jande åtgärder sätts inomedelbart. Företrädare för den borgerliga regeringen har dock i olikasammanhang understrukit att staten inte skall engagera sig i näringslivet, utanatl företagarna själva skall ta ansvaret för sysselsättning - den s. k.Åslingsdoktrinen. Eller är del Ahlmarks-doktrinen?