prot · G00980 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:80 §1 Föredrogs och hänvisades 1976/77:70 till trafikutskottet 1976/77:72 till lagutskottet 1976/77:80 till kulturutskottet 1976/77:85 till försvarsutskottet 1976/77:93 lill skatteutskottet §2 Föredrogs och hänvisades 1976/77:1391-1412 tillutbildningsutskottet 1976/77:1413 tillkonstitutionsutskottet 1976/77:1414 tilljordbruksutskottet §3 Föredrogs men bordlades åter finansutskottets betänkanden /77:8-11socialförsäkringsutskoltets betänkande 1976/77:16 §4 Föredrogs och bifölls interpellalionsframställningen 1976/77:109. §5 Anmäldes och bordlades 1976/77:22 med anledning av proposilionen1976/77:68 om ändringar i den indirekta beskattningen jämte motioner 1976/77:23 med anledning av motioner om denallmänna arbetsgivaravgiften 1976/77:24 med anledning av motion angåendebeskattningen av egenföretagare m. m. 1976/77:25 med anledning av motion om ändring ilagen om skogs-värdsavgift §6 Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades föOande interpellationer somingivits till kammarkansliet 1976/77:110 av herrTorwald (c) till herr socialministern om åtgärder vid konstateratnarkotikamissbruk hos gravida kvinnor m. Torsdagenden redovisas i under rubriken att professor på sjukhusetsbarnklinik misstänker, att ett fött barn varit heroinskadat. Fallet ärinte unikt. har man då och då hört talas om all nyfödda barnlill narkotikaberoende mödrar företett alla tecken på abstinensbesvär och måstmedicineras för att minska barnets plågor. Mycket tyder dess värre på att barntill mödrar, som använt narkotika, inie bara drabbas avabstinensbesvär i samband med födseln utan även av bestående handikapp som enföOd av moderns missbruk. Ettannat problem är att barn till droganvändande föräldrar riskerar att blivanskötta och i mänga fall t, o. m. misshandlade. Erfarenheter från bl. a.Göteborg visar att mänga av här ifrågavarande föräldrar, som säkerligen harambitionen all skola sina barn väl, av missbruk och/ellerabstinens försummar sina barn. När barnen gråter och på grund avuteblivna måltider eller skötsel ger sig de irriterade narkomanföräldrarnaibland lill alt misshandla sina barn. Jagär medveten om att vissa företrädare för socialarbetare-och t. o. m.socialstyrelsen - kategoriskt hävdar, att man skall utmönstra alla inslag avtvång inom socialvården. Men hur skall man då kunna komma till rätta med dettaproblem? I de flesta fall är det ju socialarbetarna och polisen som först fårreda på att vissa individer hemfallit åt narkotikamissbruk. När det i dessafall rör sig om gravida kvinnor och småbarnsföräldrar bör det enligt mittförmenande vara vederbörande socialarbetares skyldighet - polisen kannäppeligen ingripa i dessa fall - att se till att den gravida kvinnan kommerunder vård och kontroll, så att inte det oskyldiga barnet drabbas av sjukdomoch handikapp. I föräld-rafallen bör man väl i första hand kunna nöja sig medtäta kontroller. Men vid minsta tecken på vanvärd bör inilialiv las att skiOabarnen frän de narkomaniserade föräldrarna. Även i dessa fall måste nämligenbarnets bästa sättas i centrum. Underhänvisning till vad jag här anfört hemställes om kammarens tillstånd all fåställa föOande fråga lill herr socialministern; Ärsocialstyrelsens nuvarande anvisningar för socialarbetarnas agerande vidkonstaterat narkotikamissbruk hos gravida kvinnor resp. småbarnsföräldrartillfredsställande, eller kommer socialministern alt ta initiativ till en lämpligkomplettering av dessa anvisningar? 1976/77:111 av () till herr försvarsministern om utbildning av utländsk marin personal; Enligt en tidningsuppgift den 15 februari 1977skall 200 marinsoldater ur den malaysiska flottan utbildas i under tvåär för att kunna bemanna de fyra torpedbåtar som fåtttillstånd att säOa. Regeringen har godkänt att marinen bistårKarlskronavarvet med utbildningen. Redan före regeringens beslut den 24februari Det ansågs tydligen självklart att regeringen skulle beviOautbildningstillstånd. Vilken reell möjlighet alt säga nej till en sådanutbildning har regeringen haft efter att kontrakt redan tecknats för de fyraSpicabåtarna? En annan naturlig fråga blir: När och av vem fattades de verkligabesluten om utbildningen? är fartyg väl lämpade för att ge skyddåt handels- och fiskefartyg men också för alt "attackera hamnar ochinstallationer i kustzoner". De franska Combatlantelorped-bätarna, somredan finns i tjänst i och som vid den nya beställningen slogs ut avde svenska Spicabåtarna, testades enligt uppgift i en långövning för säkerhetsoperationer mot "sub-version, infiltration ochorganiserad smuggling". De frågor som naturiigen inställer sig ärföOande; Hur har jämförande prov mellan de franska torpedbåtarna ochSpicabåtarna genomförts, och var har de skett? syftar säkerhetspolitik lill att bevara landetsfrihet och oberoende. Den kommer till uttryck i den alliansfria politiken,stödd av ett folkligt förankrat totalförsvar, samt i strävandena att minskariskerna för krig och konfiikler i världen. Den svenska säkerhetspolitiken börbidra till en fredlig utveckling i världen, bl. a. genom att söka undanröjakonfiiktorsaker, bidra till en utjämning av motsättningar och till störreförståelse mellan folken samt redan i fred tillvarata våra intressen genom attslå vakt om den internationella solidariteten. Värt säkerhetspolitiska mål börvara att i alla lägen och i former som vi själva väOer trygga en nationellhandlingsfrihet för all inom våra gränser bevara och utveckla vårt samhälle ipolitiskt, ekonomiskt, socialt, kulturellt och varje annat hänseende eftervåra egna värderingar samt i samband därmed utåt verka för internationell avspänningoch fredlig utveckling. Föratt Kariskronavarvet skulle få ordern på de fyra torpedbåtarna förutsattes allutbildning av sammanlagt 200 marinbefäl och besättningsmän skulle ske i Sverigei etapper . Denna utbildning får förutsättas inrymma ej enbartgrundläggande utbildning, s. k. sjömanskap med kunskap om fartygen, utan ocksåutbildning i vapensystem, förbandsutbildning, taktiskt uppträdande, sjöstridetc. I första hand krävs för denna ulbildning kompani- och plutonofficerare. Personalsituationenhos den svenska försvarsmakten är enligt uppgift prekär. Sålunda är vakansernai flottan enligt Militära fakta för rege-mentsofficerare 7 96,kompaniofficerare 40 96, plutonofficerare 25 96 och civilmilitär personal 3096. Att i det läget ytterligare försämra de svenska värnpliktigas utbildninggenom att utbilda utländsk marin personal synes minst sagt anmärkningsvärt. Enligtlagen om medbestämmande 19 i; har arbetsgivaren - i det här fallet chefen förmarinen - informationsskyldighet till de fackliga organisationerna. Enligtsamma lag 11 S skall förhandlingar inledas med de fackliga organisationerna vidförändringar av personalläget. Förhandlingar har inte inletts och informationhar inte givits. Moldenna bakgrund ber jag att lill herr försvarsministern fä ställa föOandefrågor: Har malaysiska officeraretjänstgjort på svenska torpedbåtar? Hur kan utbildning underledning av svenska officerare inkluderas i elt försähningserbjudande avseendeSpicabåtar? Anser försvarsminislern att detär rätt att prioritera utbildning av malaysisk marin personal före utbildningav svenska värnpliktiga? Varför har inte MBL 11 och 19SS tillämpats och förhandlingar skett med de fackliga organisationerna? Anser försvarsministern att delstår i överensstämmelse med våra säkerhetspolitiska mäl att grund- ochkrigsutbilda främmande marin personal? § 7 Kammaren åtskildeskl.