prot · G00962 · 1976-12-31 00:00:00 — Skulle man säga nej till de höjdabarnbidragen? Skulle oppositionen skära ner den starka satsningen påvuxenutbildningen? Skulle man motsätta sig att nu för första gångenpasserar enprocentsmålet för vårt bistånd till de fattiga länderna? Skullekulturen enligt oppositionen behandlas lika snålt som under den förrelitbildningsministern? Nej,det enda av betydelse man tillsist valde att skära ner blev försvaret, där regeringenförst senare i vår lägger sitt förslag. Oppositionenär alltså i allt väsentligt med på regeringens utgiftsprogram, med dess starkainriktning på angelägna reformer som ger nya arbetstillfällen. Regeringensbudget redovisar också åtgärder för att stärka vårt näringsliv och vår export.Bara genom ett näringsliv som har utvecklingskraft och konkurrensförmåga kanvi säkra sysselsättning, välfärd och ett fortsatt reformarbete. Villkorenskall förbättras för de mindre företagen och för det nyfö-retagande som är såviktigt för framtiden. Också i ett kärvt kreditläge måste de mindre företagenfå kapital för att bygga ut. Beskattningen i samband med generationsskiftenskall göras om så att livskraftiga mindre företag kan leva vidare i ställetför att köpas upp av storföretag, investmentbolag eller av staten. Krafttagskall vi ta mot blankettraseriet. Och vi bör förändra den allmännaarbetsgivaravgiften, differentiera den så att det ger en lättnad åt de minstaenheterna i näringslivet. Samtidigtvet vi alla vad de stora exportföretagen betyder for svensk ekonomi. På derasförmåga att framgångsrikt konkurrera på världsmark- nåden beror mycket avsysselsättning och välfärd i hela vårt land. Också många mindre företag är somunderleverantörer beroende av hur det går för de stora. Därförär det viktigt att inte kostnadsutvecklingen i rusar på snabbare än iandra industriländer. Det är ett gemensamt ansvar för arbetsmarknadens parter.Det är ett intresse i första hand för löntagarna, som drabbas hårdast avarbetslöshet och stagnation. Menatt hålla tillbaka kostnadsutvecklingen är självklart också en central uppgiftför regeringen. Genom beslut av regering och riksdag lägger man grunden för bl,a, avtalsrörelsen. Regeringenhar givit klara besked om stegvisa reformer av skattesystemet, som har varitsjälva boven i inflationsdramat. sänks marginalskatten för de flestaheltidsarbetande. inflalionsskyddas skatteskalorna, I slutet på dethär året kommer de tre skatteutredningarna med sina förslag. Detreformarbete som böoar på skatteområdet skall göra det möjligt förlöntagarna att få sin del av en växande produktion utan att tvingas tillbruttolönelyft som driver upp kostnaderna snabbare än i våra konkurrentländer. OlofPalme tycks vilja antyda att arbetskraftskostnaderna inte spelar någonstörre roll för priserna på våra varor. Det är en helt ny ekonomisk teori. Detär mycket som påverkar kostnadsläget, bl. a. löner,, skatter och avgifter. Detär därför som vi steg för steg vill reformera vårt skattesystem så att mer aven löneökning får behållas och vi därmed kan få en lugnare avtalsrörelse. Hurställer sig då oppositionen till regeringens satsning på bättre villkor ocksåför de mindre företagen och ett skattesystem som inte driver på inflationen såstarkt som det hittillsvarande? Jo,under stora ord om ekonomiskt ansvar föreslår socialdemokraterna en politik somär direkt ekonomiskt oansvarig. Manhar ingenting lärt av den debatt som vi hade i valrörelsen om de mindreföretagens svårigheter. I stället går socialdemokraterna konsekvent in föratt förvärra de här svårigheterna. Arbetsgivaravgifterna vill man höja särskiltkraftigt för de allra minsta enheterna i vårt näringsliv. Tasom exempel en egenföretagare - en handlare, en jordbrukare eller enkulturarbetare. Vad innebär socialdemokraternas alternativa budget för honomeller henne? Jo, först höjer man arbetsgivaravgiften med ytterligare 1,5 96 isocialdemokraternas skattealternativ. Det blir 2 96 under större delen av 1977.Till det kommer en extra höjning för egenföretagaren avsocialförsäkringsavgiften på 1 96. Sedan höjer man arbetsgivaravgiftenytterligare en bit för att finansiera en s. k. strukturfond. Viktigaförbättringar i beskattningen av egenföretagarna, som regeringen drev igenom iriksdagen , vill man avskaffa. Bl, a. skall en hustru som arbetar ifamiljens företag enligt socialdemokraterna bara kunna få hälften av mannenslön. En direkt könsdiskriminerande bestämmelse, som vi tog bort , vilToppositionen nu åter införa! Den del av en egenföretagares årsinkomst sombefrias från allmän arbetsgivaravgift skall sänkas från . till 18 000kr,, enligt oppositionen. För dem som bor inom inre stödområdet -framförallt iNorrland - fördubblas dessutom den allmänna arbetsgivaravgiften. Den höjs från2 till 4 96. Påpunkt efter punkt skatteskärpningar, som ofta drabbar dem hårdast som redan hardet svårast. Den nya oppositionen tycks ingenting ha lärt sig av debatten förraåret om problemen för de mindre företagen och för egenföretagarna. Detär inte det värsta. Det för vår ekonomi allvarligaste är ändå attsocialdemokraterna i ett kritiskt läge inte vill göra någonting för att dämpakostnadsutvecklingen. Tvärtom lägger man fram förslag som allvarligt skulleförvärra den. Oppositionenavvisar blankt den reformering av vårt skattesystem som är nödvändig för attbryta spiralen skatter-löner-priser. Socialdemokraterna säger nej tillinfiationsskydd och tillgodoräknar sig därmed i sin alternativbudget 700 milj.kr. Det måste innebära att man säger nej till att fortsätta att reformeraskattesystemet också . kraterna fullföljer därmedi opposition den handlingsförlamning i skattepolitiken som präglade partiet iregeringsställning. Oppositionenvill ytterligare kraftigt höja kostnaderna för vår industri. I denpolitiken har man inte stöd av en enda oberoende ekonom. Trornågon att det blir lättare att sälja svenska varor utomlands om man ökar prisetpå dem med ytterligare några procent, som socialdemokraterna vill med sinaextra arbetsgivaravgifter? Trornågon att det blir lättare för de företag som säljer här hemma, i hårdkonkurrens med importerade varor, att få folk att köpa sina varor om de skullebli ännu dyrare? Harsvensk socialdemokrati aldrig hört talas om att vi har svårigheter attfå avsättning för våra produkter, att det är ett huvudskäl till varsel ochuppsägningar och att ytterligare pålagor är ett hot mot sysselsättningen? Avvilket skäl, , lägger ni fram en budget som skulle ytterligareförsvåra för svenskt näringsliv och därmed för hundratusentals människor i vårtland? OlofPalme talade om risken att bli sin egen valrörelses fångar. Ingen kanbevisa den tanken bättre än själv har gjort i opposition,"Lägg bara på en rad nya bördor på industrin och påstå att det inte spelarnågon som helst roll för våra möjligheter att sälja på utlandet," Så haroppositionen blivit en fånge i sina gamla föreställningar, trots deerfarenheter vi alla borde ha kunnat göra av de senaste månadernas händelser. Visstkan man få statsbudgeten att visa mindre underskott med en sådanpolitik. Men det sker i så fall till priset av ökat hot mot sysselsättningenoch en sämre utveckling för hela vår ekonomi . Budgetenböriar verka först . Men kan vi möta storabekymmer på den svenska arbetsmarknaden. del handlar det om branscher i kris. Regeringen har föreslagit, eller kommerunder våren att föreslå, statliga insatser för bl. a, varven, glasindustrin,sko- och tekobranscherna samt för . De insatserna ärmångdubbelt större än vad som skulle rymmas inom den s. k. strukturfond, somoppositionen föreslår. Allt prat om att regeringen är passiv är bara enkelpropaganda från oppositionen. Åtskilligt har redan gjorts, ännu mycket merplaneras och skall göras. Grundenför vårt näringsliv måste vara en vettig ekonomisk politik. Och företagen måsteha ett självklart eget ansvar för sin utveckling och för sina anställda. Mendärutöver kommer den här regeringen aldrig att tveka att gå in med nödvändigainsatser för att klara regioner med särskilda problem - som t. ex. Norrbotten- eller hjälpa branscher med speciella omställningssvårigheter - som t. ex.sko-, teko-, varvs- och glasindustrin. Det var ju inte minst föratt staten med tillräcklig kraft skulle kunna möta sådana verkliga behovsom vi med sådan kraft i valrörelsen vände oss mot alt staten av dogmatiskaskäl dessutom skulle gå in där man inte kan göra någon nytta eller där denkanske t, o, m, gör skada, som t. ex. vid ett förstatligande av allläromedelsproduktion. Mensvårigheterna har en sådan bredd att det inte räckermed insatser i särskilt utsatta branscher. Ett huvudansvar för att klarasysselsättningen ligger på arbetsmarknadspolitiken. De totala siffrorna översysselsättningen döljer många omställningsproblem. Finansplanen räknar med attindustrisysselsättningen går ned med 20 000-30 000 personer och att detvägs upp med att ca 35 000 fler anställs i offentlig tjänst. Men en arbetaresom friställs i industrin kan inte utan vidare gå in i barnomsorg eller i vård.Arbetsmarknadspolitiken står därför inför den dubbla uppgiften att skapa jobbåt människor som är eller blir arbetslösa och att skaffa utbildade människortill viktiga tjänster som är eller blir lediga. Vihar nu tagit nya initiativ till de insatser som är nödvändiga. Regeringensbestämda föresats är att göra allt vi kan för att skall kunna klara sigigenom hela den utdragna lågkonjunkturen utan en omfattande arbetslöshet. Genombeslut förlängdes en rad insatser för arbetslösa ungdomar, som hardet särskilt besvärligt när det blir få nya jobb. Desenaste månaderna har vi också kraftigt ökat beredskapsarbetena ocharbetsmarknadsutbildningen. var 31 500 personer sysselsatta iberedskapsarbete. Det är 12 000 fler än . 50 000 personer var iarbetsmarknadsutbildning. Det är en ökning med nästan 10 000 jämfört meddecember 1975. De här ökade insatserna har i hög grad riktat sig till ungdom.Antalet ungdomar i beredskapsarbete - i huvudsak praktikplatser i statlig,eller enskild tjänst - ökade från 9 600 till omkring 17000 , dvs, med mer än 70 96 efter valet. Vihar också förlängt och lagt om lagerstödet så atl inte företagen skall behövapaniksälja sina stora lager, med de negativa verkningar det skulle få påsysselsättningen. beslutade regeringen om ett omfattande paket medytterligare arbetsmarknadspolitiska åtgärder . Ytterligare500 milj, kr, anslås till beredskapsarbeten. Det blir 000 fierplatser i arbetsmarknadsutbildning, som också görs mera attraktiv genom atlutbildningsbidraget höjs med , . Statliga och kommunalaindustribeställningar för omkring 400 milj, kr, ti-digareläggs. som utbildar personal, vilken annars skulle hotas av avsked ellerpermittering, ökas tillfälligt från . i timmen.Bidraget skall kunna utgå också för utbildning i medbestämmandefrågor. Det ärsärskilt värdefullt mot bakgrund av den nya medbestämmandelagen. Enrad åtgärder syftar till att hjälpa särskilt ungdomar och kvinnor som ärnytillträdande på arbetsmarknaden. beredskapsarbeten förungdom skall utgå med 75 96, Sådana arbeten öppnas nu också för nytillträdandepå arbetsmarknaden som är , och det är framför allt kvinnor. Enhuvudtanke bakom det här paketet är att vi i första hand bör mötaarbetslösheten inne i företagen. Jag har hört en och annan klaga över attföljden då blir en mindre snabb ökning av produktionen per anställd än annars.Och givetvis skulle vi kunna köpa oss en snabbare stegring av produktiviteten iföretagen genom att låta fler anställda slås ut från den öppna arbetsmarknaden.Men vi har i del synsättet att människor har rätt till ett arbete. Dåär det både mänskligare och ekonomiskt klokare att i dåliga tider låta deanställda så långt som möjligt stanna kvar i företagen, bl. a, för attvidareutbilda sig, än att först slå ut dem och sedan på nytt gå ut och jagaefter yrkeskunnig arbetskraft när de bättre tiderna väl kommer. Minmaning till företagen är därför: Utnyttja så långt som möjligt det ökade stödsom nu ges för att hålla kvar personal i stället föratt permittera! Påsina håll i debatten har man sökt konstruera en motsättning mellan generellastimulanser till ekonomin och mer selektiva arbetsmarknadspolitiska insatser iform av branschstöd. När regeringen beslutar om selektivt inriktade åtgärderpåstår man att den övergett tron på allmänna stimulanser till ekonomi ochnäringsliv. Detär ett besynnerligt resonemang. Självklart måste regeringen använda bådegenerella och selektiva medel för att hålla ekonomin i balans och skyddasysselsättningen. Vi tänker inte avstå från att förbättra de allmänna villkorenför de mindre företagen bara för atl vi också måste göra omfattandearbetsmarknadspoliliska insatser. Miljardinsatserna för att rädda blir inte överfiödiga bara för att det också är viktigt att budgetenbidrar till att hålla uppe efterfrågan i ekonomin. Denpåstådda motsättningen mellan generell och selektiv politik är bara en myt.Lägre arbetsgivaravgifter i det inre stödområdet är viktiga - de hindrar intelokaliseringspolitiska insatser till företag inom området som har viktigaprojekt. Införandet av rimligare regler vid generationsskiften för mindreföretag hindrar naturligtvis inte att man stöder tekoindustrin,glasbruken eller andra branscher i kris. Detär orimligt att säga sig vara för antingen generella eller selektiva insatser.Det blir ofta en kombination av åtgärder. De speciella svårigheter som alltidkan uppkomma i en ekonomi löser man enklare om det allmänna klimatet för vårtnäringsliv är gott. Omvänt bidrar viktiga selektiva insatser, t. ex. i form avarbetsmarknadsutbildning, till alt stärka näringslivets allmännakonkurrenskraft. Detär alltså inte någon som helst motsättning i att regeringen både beslutat omett omfattande arbetsmarknadspolitiskt program för våren och lagt fram enbudget som bidrar till att hålla uppe aktiviteten iekonomin. Budgeten ger med den häruppläggningen också utrymme för att full- följa och utveckla detsociala reformarbetet. Men den nya regeringen har självfallet mycket kvar attuträtta. Jagläste på nytt igenom en del av den socialdemokratiska propagandan ivalrörelsen. Redan regeringsförklaringen och den första budgeten aren effektivdementi av åratal av socialdemokratisk demagogi. Det medger också . Vi fick en fortsatt social välfärdspolitik, och oppositionens kritikligger nu på ett helt annat plan. Trygghetenför de äldre kommer i fara med en ny regering, hotade man i stora annonser. Nuökar vi folkpensionen. Bostadstilläggen förbättras för många pensionärer. Viskall bygga ut långtidsvård och hemsjukvård för de äldre som behöver våromsorg. Här har regering och opposition en gemensam ambition. Denplan för utbyggnad som socialdemokraterna nu lagt fram i en motion har ungefärsamma innehåll som motsvarande plan hade i en motion från för ettår sedan. Planen kommer inte närmare sitt förverkligande genom detsocialdemokratiska förslaget om anslag till landstingen. Oppositionen vill junu ta tillbaka ungefär lika mycket av landstingen i form av höjdaarbetsgivaravgifter. För en del landsting i skulle t. o. m. höjningenav arbetsgivaravgifterna bli större än de föreslagna ökade bidragen tilllångtidsvården. Valetgäller jämställdheten mellan män och kvinnor och om vi skall få mer tid förbarnen, annonserade socialdemokraterna i valrörelsen och menade att bara ensocialdemokratisk regering kunde klara den uppgiften. kommer förslag frånregeringen om kortare arbetsdag för småbarnsföräldrar och utbyggnad avföräldraförsäkringen. Stödet till kommunernas barnomsorg ökar i budgeten med600 milj. kr. Regeringen fullföljer planen för 100 000 nya daghemsplatser . Detär viktigt att kommunerna nu verkligen tar sitt ansvar med hjälp av deförbättrade statsbidragen. Den oro som funnits på sina håll att man skulleriskera att förbygga sig på daghem har visat sig helt obefogad. När fler daghemkommit till har också fler ställt sig i daghemskön. Viarbetar även vidare med många andra åtgärder för att skapa ett familjevänligaresamhälle och bryta diskrimineringen av kvinnorna. Äk-tamakeprövningen istudiemedelssystemet skall steg för steg avvecklas. Jämställdhetskommitténräknar med att inom ungefär kunna ta fram förslag till en lag motkönsdiskriminering. Dehär och andra åtgärder förändrar inte på en gång de fördomar som bär uppdiskrimineringen av kvinnorna. Vi måste jämsides med viktiga reformer driva enmålmedveten opinionsbildning mot en gammal rollfördelning som ännu lever. Ännutar t, ex, en förskräckande liten del av männen sin fulla del av hemansvaret.Vi måste fortsätta kampen för ett samhälle där människor inte bedöms efter könutan efter sina personliga egenskaper. Deninternationella solidariteten kan bara garanteras av en socialdemokratiskregering, hävdade i valrörelsen. Men först med den nya regeringentar stegel över enprocentsmålet för vårt u- Stödet tillkampen för frigörelse i södra ökar kraftigt. Enborgerlig valseger skulle innebära ett hot mot förnyelsen av arbetslivet ochde anställdas rätt till inflytande och större trygghet på jobbet, skrev OlofPalme i helsidesannonser dagarna före valet. Vi lägger snart fram förslag ny arbetsmiljölag, som i viktiga avseenden skärper kampen mot dåligaarbetsmiljöer. De anställda skall få större inflytande över hela sin arbetsmiljö,också den som har med arbetsorganisation och trivsel att göra. I budgeten fårarbetarskyddet ökade resurser för att kunna föra ut den nya lagen iverkligheten. Valetgäller om även i fortsättningen skall klara jobben, sade ivalrörelsen. Han påstod att bara hans eget parti kunde ge den tryggheten. Nuser vi en ny regering som genomför kraftfulla arbetsmarknadspolitiska insatserför att klara sysselsättningen . Regeringenlägger fram en budget som håller uppe efterfrågan i vår ekonomi och som germånga nya arbetstillfällen i stat och kommun. Regeringenförbättrar villkoren också för de många mindre företagen, som betyder så mycketför sysselsättning och förnyelse i vår ekonomi. Regeringenreformerar skattesystemet så atl vi kan dämpa kostnadsutvecklingen och stärkavår industris konkurrenskraft. Detvisar att har en regering som, för att använda de socialdemokratiskaannonsorden, inte tvekar när människornas trygghet hotas. Vi sättersysselsättningen främst. Deerfarenheter som människorna själva nu kan göra är därför viktiga. Desocialdemokratiska anspråken på att ha monopol på löntagarkrav, reformvilja ochsolidaritet har fallit samman. Också en regering utan socialdemokrater sökermed kraft att trygga jobben, förnya arbetslivet, arbeta för jämställdhet mellankvinnor och män, öka vår internationella solidaritet i handling och driva påreformarbetet. På viktiga områden gör vi det med långt större konsekvens ochövertygelse än någonsin den gamla regeringen. Menvi gör det man socialistisk centralstyrning, maktkoncentration ochbyråkratisering. Det var för en sådan inriktning på sociala reformer utansocialism som sökte och fick väljarnas förtroende. När man har suttit här och lyssnat på de tre borgerligapartiledarna, slås man av en sak. Det verkar nästan som om de trodde att defortfarande befann sig i opposition. Huvuddelen av tiden har ägnats åt attgräla på socialdemokraterna, att ställa det socialdemokratiska alternativet icentrum. Vi kanske borde vara smickrade, men det är nog litet ofruktbart fördem som skall regera landet atl bete sig på det sättet. HerrFälldin uppehöll sig mycket vid kärnkraften. En statsminister kanske skall haambitionen att samla landet, men i stället sökte han stort gräl omenergipolitiken. Låt mig säga alt jag bara har framhållit att alla partier nutydligen är överens om att bygga minst 10 reaktorer, att det får förutsättasatt dessa skall producera elektrisk ström och att någon principskillnad intefinns mellan 10, 11, 12 eller 13 reaktorer. Det är klart att måstesöka grälet för att kunna dölja reträtten, men det gagnar ju inte precissammanhållningen. Vadbeträffar talet om att vi inte skulle tillgodose säkerheten är bara att sägaatt det finns en koncessionslagstiftning, en atomenergilag som medger att manställer utomordentligt hårda säkerhetskrav. Vi har ingenkoncessionslagstiftning när det gäller tandkräm och kemiska produkter, utan därråder ett helt annat förhållande. Det är alltså ett rent kunskapsfel som herrFälldin här har begått, och det är litet synd, för en del människor kan ju gåpå det. HerrAhlmark uttryckte sin lycka över att samarbeta med . Det föreföllsom om det pågick mangling för öppen ridå. stod först och lovade enförskräcklig massa skattesänkningar, och sedan kom och lovade enförskräcklig massa utgiftsökningar. Vad som skall bli av det vet inte jag. Omlöntagarna talade ni knappast. Ni vände er till grupper som bönder ochföretagare och anklagade oss för att lägga bördor på dem. Men ta exempelvisbarnomsorgen! Alla löntagare får vara med och betala för den, men ni genomdrevatt företagarna skulle befrias från avgiften för barnomsorgen - som omföretagarna inte skulle ha några barn. När vi försöker rätta till dennauppenbara orättvisa, då talar ni som om det vore fråga om en konspiration motlandets företagare. Det är ju ganska orimligt. HerrAhlmark säger att vår kritik nu är helt annorlunda. Nej, den är på precis sammaplan. En stabil ekonomi är förutsättningen för reformer. Jag tycker inte attdet är bra att betala välfärdspolitiken med lån i utländska banker. Jag tyckerinte att det är bra om man lovar en skattesänkning och skall betala den med låni schweiziska och amerikanska banker. Skall man göra en skatteomläggning nästaår, så skall den finansieras - man skall icke låna till den i utlandet. Inläggenfrån de borgerliga partiernas representanter bekräftar vad vi har sagt i vårmotion, nämligen all regeringen inte förslåll vilka krav läget ställer på denekonomiska politiken. Regeringens svaga finanspolitik motiveras med attkonjunkturutvecklingen inte blev vad man trodde och att sysselsättningen nukräver denna expansiva politik. Del ligger emellertid en egendomligperspektivlöshel i det här synsättet. Närvi drabbades av oljeprischocken och av en stagnerande världshandel,då var det motiverat atl föra en expansiv ekonomisk politik för all räddasysselsättningen. När vi drabbades av den värsta lågkonjunktur somvi upplevt var det också motiverat alt föra en allmäntexpansiv politik. Men befinner vi oss i en uppgångsfas - det säger nisjälva i er finansplan, 1 det läget föreslår ni en politik som är mera expansivän tidigare och som innebär mera påspäd-ning, större underskott och störreutlandsupplåning än Vårtbudgetalternativ står för en helt nödvändig åtstramning av statsfinanserna. Viföreslår en rad inkomstförstärkningar, av vilka flera har valts för attåstadkomma energibesparing. Den inkomstförstärkning som beslår av en höjning avarbetsgivaravgiften innebär, säger de borgerliga, att man lägger ytterligarebördor på företagarna och därmed motverkar strävandena att förbättrakostnadsläget och balansen i utrikeshandeln. Om det resonemanget vill jag sägatvå saker. Fördet första har vi grundad anledning att räkna med att om den av oss föreslagnaavgiftshöjningen genomförs så kommer den alt beaktas i det pågåendeförhandlingsarbetet. Det har vi gjort upp med LO och TCO, och denöverenskommelsen står fast. Talet om att vårt budgetalternativ höjer företagenskostnadsnivå och försämrar kommunernas ekonomi är alltså grundlöst.Företagens och kommunernas arbetskraftskostnad blir densamma. Och när detgäller den siatsflnansiella effekten av våra förslag har vi använt exakt sammaberäkningsmetoder som ni själva. Fördet andra kommer det verkligt stora hotet moi de svenska företagenskostnadsnivå och internationella konkurrenskraft från den borgerligaregeringens slappa flnanspolitik. Det är ni som lägger bördor på företagengenom ert stora budgetunderskott, som driver på inflationen och försämrarexportföretagens konkurrensförmåga. Det är ni som skapar finansieringsproblemför näringslivet genom att staten, trots er jättelika internationellaupplåning, får lägga beslag på en så stor del av den svenska kreditmarknaden.Det är ni som inte förmått att i lid vända utvecklingen. Det är visocialdemokrater som i oppositionsställning har fått la på oss ansvaret fördetta.