prot · G009107 · 1976-12-31 00:00:00 — Det är ett ansvar som den nya regeringenfär ta för den jusl nu rådande situationen men framför allt för verkningarna iframliden i form av brist pä elkraft och därmed uppenbarligen också risk förelransonering. Låtmig här erinra om dagslägel. Elförbrukningen i landet har trots den dåligakonjunkturen ökal med mer än 8 96 - i , näradubbelt sä mycket som angavs i den prognos som gjordes upp 1975. Alla våratillgängliga kol- och oljeeldade kraftverk går för fullt. Också våra femkärnkraftverk fungerar bra och svarar nu för mer än 20 96 av elproduktionen. Ulankärnkraftverken skulle vi ha haft elransonering i vårt land. Del ärdagens situation. Jagskall inte gä in pä kärnkraftens avfallsproblem eller regeringens villkorslag,eftersom de frågorna redan har tagils upp av flera talare här . Detsammagäller frågan om ökat stöd lill energiforskningen, där jag emellertid villunderstryka angelägenheten av ökad satsning i enlighel med den reservalion somföreligger från socialdemokratiskt håll. Lätmig endast slå fast alt ingen teknisk verksamhet har blivit så ingåendeskärskådad från säkerhetssynpunkt som kärnkraften. Myndigheterna utövarkontroll på alla stadier och i alla detaljer under ett kärnkraftverkskonstruktion, byggnad och drift. Särskilttillstånd att tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m. m. Särskilttillstånd att tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m. m. kontroll böriar såledesredan i projektstadiet och fortsätter i driften under reaktorns hela tekniskatid. Vad jag vel finns det ingen motsvarighet till en så ingående kontroll förannan teknisk verksamhet. Det allvarligaste energipolitiska problem vi har att lösa -i etl land somvärt som saknar egna kol- och oljetillgångar - är och förblir del starkaoljeberoendet. Oljan importeras lill 100 96, medan vi i fråga om kärnbränslesjälva kan tillverka bränslestavarna i landei av importerat, färdiganrikaturan. Även om uran liksom olja måste betraktas som en poliiisk-stralegiskråvara, är det ändå olika länder och intressegrupper som står för exporten avdessa båda varor. Skulle omständigheterna tvinga oss, är det ingenting somhindrar att vi själva bryter och anrikar våra egna uranfyndigheler, som uppgårtill av världens kända uranlillgängar. Ännu så länge finns det sådanvetenskap och teknik i vårt land som kan utveckla de nödvändiga metodernahärför. Molbakgrund av atl vi mäste räkna med framtida oljekriser- priskriser och försöriningskriser-innebär den svenska kärnkraften en betydelsefull diversifiering av vårenergiförsörining, som är ägnad att avsevärt öka vår försörjningstrygghel. Detär helt enkelt en självklar nödvändighet alt vi diversifierar vårenergiförsörining på elt sådant sätt att landet inle råkar i kris om enenergikälla blir avslängd. Därmed kan vi också uppnå etl minskat oljeberoende ivår energiförsörining. Jag vill understryka att delta är denviktigaste frågan i vår energiförsörinings-debatt. På de få minuter som återstår till middagspausen skall jag bara säganågra saker som jag inte hann med i det tidigare replikskiftet. Jag beklagaratt det var nödvändigt att ändra pä talarlistan. Jagvill anknyta till de uttalanden som gjorts angående villkorsproposilionen, sompåståils vara onödig, olämplig och t. o. m. skadlig. I propositionen angav jagtre skäl för atl lagreglera villkor av detta slag. Fördel första beaktades inte problemen med avfallshanteringen, när tillståndmeddelades för de reaktorer som ännu inte har tagits i drift - över huvud tagelalla reaktorer t. o. m. Fördel andra innebär villkoren en väsentlig inskränkning i tillständs-havarnasrättigheter. Fördet tredje kan villkoren få omfattande ekonomiska konsekvenser för företagenoch samhället. Utskottets majoritet har ytterligare utvecklat skälen för attvillkors-och ersättningsfrågorna bör regleras i lag. Jag kan helt ansluta mig lillvad majoriteten sagt. Ävenom man, som reservanterna menar, hade kunnat ställa upp villkoren med stöd avatomenergilagen, så hade det varit nödvändigt atl underställa riksdagenfrågorna med hänsyn till ersäitningskonsekven-serna. Pä den punkten tror jagmig ha funnit all det råder enighet. I förarbetena till alomenergilagenförutsätts det att ersättning skall kunna ulgå till reaktorägare, när tillståndåterkallas eller man uppställer nytt villkor under tillståndsgiltighetstid. En åtgärd av detta slag kan medföra betydande ekonomiskakonsekvenser både för företaget och för samhället, och det är därför rimligtalt bereds lillfälle att yttra sig på förhand. Även reservanternatycks anse alt så bör ske. Därmedreduceras meningsskillnaderna i den frågan till en leknikalitet: I vilken formskall höras - i form av alt den antar en lag eller pä något annatsätt? Lagformenhar frän juridisk synpunkt den fördelen att lagrådsgranskning skett, altregeringen och andra myndigheter blir bundna på ett annal sätt än genom ettriksdagsuttalande. Jag vill också framhålla atl lagformen ger tillfälle lillklargörande motivuUalanden och till en offentlig debalt. Om regeringen hadevalt atl använda alomenergilagen, hade ingeldera av detta kommil till slånd.Regeringen hade genom ett administrativt beslut ställt företagel införfullbordat faktum, och någon politisk debatt hade del inte blivit annal än iefterhand. Denavgörande frågan är om vi skall låta ytterligare kärnkraftreaklorer tas i driftutan att avfallsfrågorna är lösta. Om della sägs ingenting i reservationen, ochdel har jag tidigare beklagat. Reservanternagör gällande alt villkorsreglerna strider mot principen om lika behandling ilagstiftningen. Alla i kammaren vet all 1 och 2, 1 och 2och redan hade tagits i drift när regeringen fattade sitt beslut.Belräffande var drifttagningen nära föreslående. Övriga var underbyggnad eller beställda. Del fanns mellan de tre kategorierna klara ochrelevanta skillnader som också avspeglar sig i lagförslaget. Varföringrep vi då inle också mol de fem reaktorer som redan tagits i drift? Jagskulle vilja karakterisera läget sä att del inte är möjligl all i elt slagrätta till följderna av den socialdemokratiska politiken. Vi har fått nöja ossmed att ställa nya villkor i den utsträckning det varit praktiskl möjligt, dvs.beträffande reaktorer som inte har tagits i drift. Ersättningsreglernafinner reservanterna onödiga, närmast därför att de gäller bara ell fåtalreaktorer och all ersättningsfrågorna i första hand skall lösasförhandlingsvägen. Det är lätt att finna exempel på lagar som har stiftats förspeciella situationer. Det mest bekanta exemplet är kanske den s. k. LexBogesund som tillkom uteslutande för alt staten skulle kunna inlösa envanhävdad jordbruksfastighet. Villkorslagen är långt ifrån unik i fråga om atlinnefatta en speciell reglering. Vadgäller ersättningsfrågorna är det riktigt att regeringen siktar på att lösa demförhandlingsvägen, och det är givetvis en styrka för staten och enrättssäkerhetsgaranti för motparterna alt vid dessa förhandlingar ha lagregleratl falla tillbaka på. Reservanternahävdar också atl det råder stor ovisshet om tolkningen av vissa punkter ivillkorslagen. Jag vill till detta säga att ingenting är så svårbegripligt somdet man inle vill förslå. Samtidigtär det självklart all propositionen inte ger svar pä alla de tolkningsspörsmålsom lagen kan ge upphov till, men lagen är inle heller Särskilitillstånd att tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m. m. Säiskilltillstånd att lillföra kärnreaktor kärnbränsle, m. m. på denna punkt unik. Detfinns gott om exempel på lagar, inle minst bland dem som tillkommit på senareär, som överlämnar ett större eller mindre anlal frågor ål tillämpningen.Villkorslagen är dock granskad av lagrådet, och lagrådels påpekanden har i alltväsentligt beaktats. Vadhar för övrigt socialdemokraterna för allernaliv? Jo, den gamla atomenergilagensom inte ger någon som helst vägledning vare sig beträffande möjligheten attställa villkor för avfallshanteringen eller när det gäller ersättningar.Villkorslagen ger en hell annan grund alt stå på. Tesenatl lagen är skadlig därför atl den tvingar kraftförelagen lill förhastadebeslut är minst sagt svårförståelig. Lagen kräver säkra lösningar ochförslaget har utlöst en febril aktivitet från krafiföretagens sida. På sä sätthar den redan gjort nytta, och den kommer att göra ännu mer nytta.Handlingsfriheten vinns inte genom alt ytterligare reaktorer las i drift utanatt avfallsproblemen lösts ulan genom alt kraven ställs . Med idrifltagningökar beroendet av kärnkraften och därmed minskar även handlingsfriheten. Ireservationen ägnas åtskillig uppmärksamhet åt frågan hur och var förvaringenav avfallet skall ske. Utgångspunkten för propositionen har varit alt det ärolämpligt atl ange specificerade tekniska lösningar när del gäller hurförvaringen skall ske. I stället har jag angett vilka krav som skall varauppfyllda för atl förvaringen skall anses hell säker. Den självklarautgångspunkten är att förvaringsplatsen skall kunna användas sä all avfalletisoleras för sä läng tid som behövs för att aktiviteten skall ha minskal tillofariig nivå. Bakgrunden till min ståndpunkt är självklar. I mänga länder ochäven i bedrivs nu en intensiv forskning för att lösa kärnkraftens avfallsproblem. Detvore direkl fel alt nu ange hur förvaringen tekniskt skall vara anordnad.Svaret på frågan hur beror bl. a. på om upparbelning sker eller inte. Om manutgår frän atl förvaringen skall ske i ligger det närmast lill handsatt räkna med deponering i berggrunden. Men det är inte uteslutet atl man kanfinna lösningar som gör förvaring ovan jord möjlig. Om förvaring utomlandsaktualiseras kan lösningarna variera beorende på om förvaringen sker inationell eller internationell regi. Jag har med det sagda velat framhålla attdet finns mänga varianter atl la hänsyn till när det gäller frågan hurförvaringen skall anordnas. Hur det sker blir lill slor del styrande också förvar det sker. Ireservationen ifrågasätts alt ordet "var" haren mera allmän innebördoch åsyftar exempelvis en viss typ av geologisk formation utan hänsyn tillbelägenheten på viss ort. Angivandet av en viss geologisk formation kan,beroende på hur vanligt förekommande den är, mer eller mindre exakt avgränsaden tänkta förvaringsplatsen men utgör inte elt godtagbart svar på frågan var.Härför krävs att en plats eller fiera tänkbara platser pekas ut även om delinle behöver ske pä metern eller kanske ens kilometern när. Men den huvudsakliga lokaliseringen måsle vara klar. Jag har velal anföra dessasynpunkter för all komplettera den lidigare debatten mellanutskottsrepresenlanlerna och kommentera de skäl som utvecklats och det synsättregeringen anlagt på denna typ av lagstiftning. Jagvill lill sist avsluta med en förhoppning om all vi också i fortsällningen haren livlig energipolitisk deball. Det krävs för att vi skall få den demokratiskaförankring för kommande beslut som är nödvändig. Ingen skall känna sig ståutanför, även om del här ofta gäller en debatt om tekniskt mycket kompliceradeting, som kanske för lekmannen är svårgripbara och svårförståeliga. Det är ivarie fall min förhoppning att ingen skall känna sig stå utanför. Alla har ettbidrag all ge. Jagtror också atl det är viktigt atl vi ser på handlingsfriheten på lång sikt, attvi inte utesluter energisystem och energipolitiska lösningar ellerstänger vägen för de enda alternativ vi egenlligen har för framtiden, de s. k.förnyelsebara energikällorna. För alt vi skall lyckas med detta krävs enradikal hushållningspolilik, dvs. att vi häller nere förbrukningen ochverkligen begränsar ökningstakten. Del ökar då handlingsfrihetenför framtiden. Självklartskall vi satsa pä en trygg energiförsörining. Tyvärr befinner vi oss i detläget att vi till 70 96 är beroende av importerad olja. Vi måsle inom den ramenarbeta för att sprida leveranserna till fler leverantörer och lägga äggen ifler korgar än vi har . Jag utgår ifrån att vi pä den grunden borde kunnavara ense om tagen, t. ex. dä det gäller det nordiska samarbetet omenergipolitiken. Tillsist måste vi vara beredda all ta vårt ansvar för ekologin. Det är det bästasättet för oss att ta ansvar inför kommande generationer. Päförslag av herr förste vice talmannen beslöt kammaren atl uppskjuta denfortsatta överläggningen om dessa belänkanden till . §15 Anmäldes och bordlades Motion 1976/77:1559 av henLövenborg med anledning av propositionen 1976/77:125 medförslag om tilläggsbudget III till statsbudgeten för /77 §16 Anmälan av interpellation Anmäldes och bordlades följande interpellation somingivits lill kammarkansliet 1976/77:134av (-) till fru utrikesministern om åtgärder för att spridakännedom om slutdokumentet från för fred och säkerhet iEuropa: Slutdokumentetfrän för fred och säkerhet i fastställerefierkrigsutvecklingens resultat och visar vägen mot etl fredens ochsäkerhetens . Konferensens resultat, som sammanfattas i det nämndadokumentet, var en stor framgång i kampen för fred och avspänning. Idagens läge intar dokumentet frän en framträdande plats i denpolitiska debatten, men står det klart all den övervägande delen avdet svenska folket inte har haft tillfälle att ta del av detsamma. En avöverenskommelserna i innebar att de 35 deltagarsia-terna åtog sigatt ge en så vid spridning som möjligt åt slutdokumentet i sina resp. länder. Ioktober redovisade konferensens förlopp ochresultat. För drygt beslöt UD alt utge ett särtryck avslutdokumentet i svensk översättning. En första upplaga på 15 000 ex. harutkommit och tillställts massmedia, bibliotek, organisationer m.fl. Dennabegränsade spridning kan knappast anses motsvara dokumentets förpliktelse alt"göra dokumentet känt vidast möjligl". Det är en brist som snarastmåsle repareras, inte minst mot bakgrund av atl fiitigt åberopasi press, radio och TV. Avtalet citeras i lösryckta och fragmentariska avsnittoch synnerligen tendentiöst, men ingen av de stora tidningarna i harpublicerat avtalet i dess helhet. Allmänhetens kännedom om ärdärför bristfällig. I alla de socialistiska länderna har allmänheten pä etthelt annal sätt delgetts dokumentet i dess helhet. Bara i värt grannland DDRhar avtalet spritts i över 2 miljoner exemplar. I har del sprittsi 22 miljoner exemplar. Ocksåur svensk synpunkt måste det betraktas som viktigt alt dokumentet sprids isiörre upplaga och blir föremål för en bredare och allsidigare behandling änvad som är fallet. har en förpliktelse att leva upp till när detgäller spridningen, och det som har skett är långt ifrån tillräckligt.En objektiv information till allmänheten är viktig inle minst mol bakgrunden avall resultaten från kommer alt följas upp vid det planerade möteti instundande sommar. Motden bakgrunden ber jag att till fru utrikesministern få ställa följande fråga; Vilkaytteriigare åtgärder ämnar statsrådet vidta för att i enlighel med Sverigesåtagande i göra slutdokumentet känt i största möjliga utsträckning? § 17 Meddelande omfrågor Nr 107 den Meddelades alt följande frågor framställts 14 anrii 1977 den14 april Meddelande om frågor1976/77:381 av (vpk) lill fru bostadsministern om åtgärder för attmotverka en växande bostadsbrist: Det finns allvarliga tendenser som pekar på all enbegynnande ny bostadsbrist är på väg. I t. ex. slår 120 000 människori bostadskö. F. n. kan bara erbjuda drygt 2 000lägenheter. Vilkaåtgärder ämnar bostadsministern vidta för all motverka en växandebostadsbrist? 1976/77:382av i (s) till fru utrikesministern om svenska åtgärdermot utländsk intervention i ; Vilka uppgifier har regeringen kring det utländskadirekta engagemanget i ? Vilka åtgärder avser regeringen vidta för all getill känna vårt avståndstagande från utländsk inblandning? §18 Kammaren åtskildes .