prot · G009107 · 1976-12-31 00:00:00 — Särskilt tillståndatt Till vill jag säga au del inte alls var av ironisom tillföra kärnreak- jag gjorde jämförelsen med de socialistiska partiernas uppträdande i den tor kärnbränsle, härfrågan. Jag har nämligen föreställt mig alt socialistiska partier har m. m. en gemensam grundsyn utifrån sin socialistiska ideologi och att den grundsynen också skulleprägla en av del här århundradets viktigaste frågor, nämligenenergipolitiken. Del var därför som jag konstaterade all del inte var särskiltmycket bevänt med enigheten. en ironisk vändning närjag sade att man kunde se enigheten. sades mol bakgrund av atlherr så oerhört starkl bekymrat sig för den av honompåstådda oenigheten inom del icke socialistiska HerrCARLSSON i (s) kort genmäle; kan inte kommentera statsministerns uttalande om all aggregat skall laddas, för han hade inle hört detla uttalande. Jag måstesäga att det är anmärkningsvärt att utskottets företrädare i fråga omvillkorspropositionen inte har så pass mycket kontakt med partiordföranden ochstatsministern när del gäller etl så utomordentligt anmärkningsvärt uttalande.Jag beklagar mot denna bakgrund ytterligare all statsministern inte infinnersig i kammaren när vi diskuterar denna för hela landet avgörande fråga, sä attvi kan få klarhet om vad regeringens främste företrädare avser. Nuär energiministern inne i kammaren, och jag hoppas alt han kan redogöra för denhär punkten. Det är nämligen inle så, som gör gällande, alt detinte gör någonting om vi bygger kärnkraftverk, för vi kan göra om dem tillkolkraftverk. Man kan därigenom möjligen tillgodogöra sig 5 9-6 avinvesteringen, men alla experter på området säger all då är det bällre attbygga ett helt nytt kraftverk. Härär ni alltså beredda atl plöja ner - om man skall tro statsministern - 9 000milj. i kraftverk som icke skall producera elektrisk ström, i ett läge dädetta land kämpar med oerhörda svårigheter, då landets ekonomiminister sägeratt nu måste vi bära tunga bördor, dä hotar atllockouta hundratusentals människor därför alt man inte anser att man harmöjligheter att tillmötesgå löneanspråken, då det påårtionden talas om en reallönesänkning. I detta läge skall ni slänga bort, påinvesteringar som ni inte tror pä, miljard efter miljard. Sedan valet har detgått ät ytterligare en miljard och det kommer att gå åt ytterligare 4,5miljarder innan dessa kraftverk är färdiga. Om ni nu anser aukärnkraften är farlig, om ni anser atl vi inte skall ha någon kärnkraft, stå dåför den uppfattningen! Gå ut och stoppa kärn- Det behövs ingen villkorslag för detta. och atl ni slår för vad nisade i valrörelsen. Men del gör ni inte. Ni kryper undan bakomvillkorsproposilionen och låter kärnkraften gå vidare. Pä det sättet hoppas niatt de som lät lura sig av er i valrörelsen inte skall upptäcka detta. Men nitar fel. Det satt en partivän till statsministern bredvid honom i det härTV-programmel, som i sin förtvivlan lämnade sina förtroendeuppdrag och, om jagförstod del rält, också sitt medlemskap i . Ni driver ett farligtspel; fariigl för er själva, men också fariigl när det gäller tilltron tillpolitikerna och därmed tilltron till den politiska demokratin. Särskilttillstånd att lillföra kärnreaktor kärnbränsle, m. m. Underdelta anförande övertog herr förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. i (vpk) kort genmäle: Till vill jag säga all vi i vårt parti naturligtvis är deförsta att beklaga att man inte inom arbetarrörelsen förde en annan, merkritisk, debatt om kärnkraft, energihushållning, ekonomisk tillväxt, desssamband med sysselsättning och levnadsstandard, och förde den just från ensocialistisk utgångspunkt, som icke betraktade tillväxt och standard i sammatermer som den borgeriiga nationalekonomin gör. Vi är medvetna om alt deldärvidlag finns en skillnad mellan socialdemokratin och oss. Men moralisktsett har vi som sagt aldrig gjort någon hemlighet av det. Del svåra felet medde tre borgerliga partierna är atl de aldrig klargör öppet var de nu står, vadde har för sig och vilken sorts kompromiss de häller på att koka ihop. HerrSjönell upprepar det jag har hört , nämligen den allmännaförhoppningen att visst att ha en kärnkraftsfri ekonomi i ettkapitalistiskt syslem. är sant, det finns rätt högt utveckladekapitalistiska länder som inte har kärnkraft och som tydligen inte tänkerskaffa nämnvärda mängder sådan. Men dessa länder har en annan produktionsstrukturän , inte denna väldigt tunga och energikrävande struktur, som bygger påvissa historiska traditioner som har växt fram och som också har drivits avvissa storfinansintressen. Det är litel annorlunda här. Delär dock så, , atl människorna ute i samhället frågar sig: Skulle ensvensk ekonomi kunna förändras, transformeras, så att den inte blir såberoende av den här oerhört höga nivån av energiförbrukning som finns här?Skulle det vara möjligt utan att hota sysselsättning och levnadsstandard? Detär den frågan man måste ge människor ett klart besked på. Vill man ha bortkärnkraften? Anser man atl den befordrar en utveckling som man vill ha bort ochsom man är motståndare till? Manär också skyldig att visa hur det skall kunna ske. Elt kort och litet förgrovaträkneexempel: Att ta bort de nuvarande kärnkraftverken skulle kunna kompenserasmed alt av tungindustrins hela sysselsättning togs bort och ersattes meden ulbyggnad av den lätta för- Särskilttillstånd alt tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m. m. ädlingsindustrin eller enutbyggnad av tjänstesektorn, alternativt en kombination av båda. är ju,om jag fär använda ett populärt uttryck, ingalunda en omformning som är snutenur näsan. Den kräver en omsorgsfull planering. Den kan man inte genomföra ielt samhälle och med en regering som säger att man skall lita pä företagen,lita på marknadsmekanismerna, lita på det fria initiativet. Det går bara inte.Del upptäcker människorna. Om man påstår atl det skulle gå är man intetrovärdig. HerrSJÖNELL (c) kort genmäle: i skall verkligen inte slä här i kammaren ochanklaga oss för att driva ett fariigl spel, som kan göra alt tilltron lillparlamentariker och tilltron till demokratin ifrågasätts. Det finns en gammaluppmaning som säger alt man försl skall sopa rent framför sin egen dörr. HerrIngvar Carisson: Försök - även om ni bara lycks vara i första förberedande ännui fråga om förmågan att driva oppositionspolitik - att komma upp på en saklignivå! Sluta upp med den billiga och ensidiga hetsen mol regeringens allalänkbara ålgärder! Böria i Slällel med saklig kritik! Tänk på ert ansvar när nibedriver den här helsen, när ni talar om vilka olyckor som skall drabba dettafolk därför att man inte ramlar in i kärnkraftssamhällel, när ni säger atl detinte finns några alternativ, när ni talar om all det kostar miljarder och återmiljarder att t. ex. göra en konvertering av kärnkraftverk enligt metoder somman böriat använda i utlandet. Det finns någonting som heter ansvar förhandlandet, , och detla gäller även oppositionspolitiker. Vii har den politiska viljan att följa värt program och vi tänker göradel. Vi har inte vikit en tum från vad vi sade i valrörelsen. Del finnsemellertid ett gammalt ordspråk som och hanssocialdemokratiska vänner kanske har erinrat sig . Jag skallöversätta del till svenska. Det är välbekant även hos oss: Man kan la ett stegtillbaka för all sedan desto lättare kunna ta två steg framåt. - Den filosofinhar vi i den här frågan. Man kan inte lösa dessa gigantiska problem på sexmånader, , men man kan sträva mot ett mål - ochvillkorslagen är elt mycket väsentligt instrument i vår strävan att nä målet;Att hejda marschen in i kärnkraftssamhällel. Delär också symtomatiskt att avstod från att svara på minafrågor. Jag frågade bl. a.; Varför har ni flaxat från ståndpunkt tillståndpunkt? Varför har ni gått ifrån synpunkter omupparbelning och säger att de inle är aktuella? Är del inte längreaktuellt med 13 kärnkraftverk och varför? Det skulle ju bli katastrof försvenska folkel både sysselsättningsmässigt och ekonomiskt om man inte uppförde13 kärnkraftverk. Varför har ni lämnai den ståndpunkten? - Jag tycker att detär symtomaliski att avstår frän attsvara på de väsentliga frågor jag ställt. Men kanske han får tillfälle allåterkomma. Herr förste vice talmannen anmälde att herrCarisson i anhållit att till protokollet få antecknat all han inle ägderätt till ytterligare replik. HenWIJKMAN (m): Den energipolitiska diskussionen här skiljer sig inte så myckelfrån den som vi haft i samhället - och den har varitmärklig på flera sätt. För det första därför att debatten som sådannaturiigtvis är ny - som alla vet förekom i denna kammare praktiskt taget ingenenergidebatt alls före oljekrisen . För del andra, och kanske framför allt,därför att debatten - trots alt frägekomplexet är myckel vitt och brett -till har kommit all handla om endast en del av sammaproblemkomplex, nämligen kärnkraflsfrågan. Attvi - och därmed menar jag riksdagsledamöter i alla partier - inle debatteradeenergipolitik under de gångna decennierna måste man djupt beklaga . Myckethade sett annorlunda ul om redan under 1950-talel lagt ned tid ocharbete på hushållningsprogram samt satsat pengar pä forskning kring alternativaenergislag. Vi hade då förhoppningsvis haft en betydligt lägreenergikonsumtion totalt sett och vi hade sannolikt varil mindre beroende avframför allt oljan än vad vi är . Altdebatten blivit sä ensidig i vårt land beror självfallet JDä flera faktorer.Dels rymmer kärnkraftsfrågan - där ger jag rält -problem av enspeciell dimension, dels har inte minst massmedia - sannolikt av renokunnighet men ibland också i spekulation - funnit det mer intressant attbeskriva energiproblemen som ytterst en fråga om ja eller nej lill kärnkraft.Del är nog sä, tveklöst, att många människor i det här landet just på grund avdenna ensidighet i opinionsbildningen också upplever all själva kärnfrågan ienergipolitiken är kärnkraften, när i själva verket problem består avså oändligt mycket mer på det här området. Utgångspunktenförenergibesluiet 1975 våren relativt noggrann analys av den energipoliliskaverklighet som befinner sig i. I botten låg prognoser förkonsumtionsutvecklingen, antaganden om olika energikällors tillgänglighetliksom även en samling förslag till åtgärder för bättre hushållning samtresurser för forskning och utveckling kring alternativa energikällor. Partiernavar i långa stycken överens om de problem som energiverkligheten rymde. Vi varalla bekymrade över det stora oljeberoendet både från försörjningsmässig ochfrän miljömässig synpunkt. Vi kände alla ett behov atl spara och hushällabättre med våra energiråvaror. Jag vill i del sammanhanget säga att den beskrivning han ger av mitt parti inte bara är felaktig utandirekl lögnaktig. Vi stödde alla tanken på ett brett sparprogram och även eltbrett forsknings- och utvecklingsprogram kring alternativa energikällor. Vi varockså alla osäk- Särskilttillstånd att tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m. m. Särskihtillstånd att lillföra kärnreaktor kärnbränsle, m. m. ra om hur snabbt de olikasparåtgärder som vi föreslog skulle kunna ge effekt liksom om möjligheterna altredan de kommande 10-15 åren fä några mera betydande tillskott i energibalansenfrån energislag som vind, sol, biomassa och jordvärme. , ganska exakt , har vi dess värre inle nämnvärt mycket bättreinformationsunderlag till vårt förfogande. Detla beror naturiigtvis främst påall såväl forskningsprogrammet som åtgärderna för bättre hushållning varit igång under en alltför kort lidsperiod för alt vi skall kunna dra några entydigaslutsatser. Det måste nu vara en förhoppning för oss alla att det närmasteåret och arbetet i dock skall ge kompletterande informationoch erfarenheter som gör det möjligt att komma fram till ett något så när välunderbyggt energipolitiski beslul . Omvi inte har särskilt mycket mera detaljerad information här hemma om olikadelar av energipolitiken jämfört med , så har dock vissa närmast dramatiskaförändringar skett utomlands. Läget var ju det all man unisont i västvärldenefter oljekris - precis som i - uttalade sig för åtgärder förbäitre hushållning, alltså mera sparande, samt satsning på alternativaenergikällor, framför allt alternativ till oljan. kan vi konstatera attdessa uttalanden på de fiesta håll varit tomma ord. Sparprogrammen harinie blivit verklighet. Den förväntade satsningen på framför allt kol som eltalternativ har inte heller blivit av. Kärnkraftsprogrammen i en rad länder harreducerats. Sam.-mantaget innebär detla alt väridens efterfrågan på oljafortsätter atl öka snabbt. Enläng rad internationella organ har försökt analyserasituationen fram till slutet av 1980-talel. Slutsatsen är entydig, oavsett omdel är OPEC, eller något av de siörre oljeblagen som slår för analysen:Väriden kommer successivt allt närmare en situation där oljan blir en direktbristvara pä marknaden. Huruvida knappheten inträder i börian, i mitten eller islutet av - om det gär bedömningarna något isär. Men huvudbudskapetfrän experterna är ändå delsamma: Vi måsle snabbi och bestämt vidta åtgärderför atl böria marschen ut ur oljesamhället! Det gäller inte minst länder avSveriges lyp. Vi saknar som bekant egen olja, men är trots detta till över 70 %beroende av jusl olja för vår energiförsörjning. Ja,herr lalman, det härar inga nyheter, men jag tror alt det är angeläget all slåfast della i det här sammanhnget. Detta är den verklighet vi lever och arbetari. Det är den verklighet som mäste utgöra bakgrunden till varie energipolitiskibeslut i det här huset. Glömmer vi för etl ögonblick bort värt huvudproblem,nämligen vårt dramatiskt slora oljeberoende, så är det fara värt att vi satsarpå helt felaktiga politiska lösningar. Detär - tvärtemot vad sade - ingen hemlighet all partierna iden nya regeringen har haft och har delvis olika uppfattningar om vissa delarav energipolitiken. Vi är överens om behovet av bäitre hushållning. Vi är ocksåöverens om att på läng sikt måste i ökad utsträckninggå över lill förnyelsebara resurser. Vi är också överens om all en sådan ändradinriktning kräver speciella åtgärder från statsmakternas sida. Vi är också överensom all energikonsumtionens tillväxt inte kan fortsätta som . Del finnsekologiska gränser för denna tillväxt, och det är en förstahandsuppgift attinrätta politiken så all vi inte kolliderar med naturens egna lagar. Vadvi inte har varit överens om är bedömningen av det korta och medellångalidsperspektivet, dvs. hur snabbt sparåtgärderna skall kunna ge resultat ochhur snabbt de alternativa energislagen kan ge etl reellt lillskoli i vårbalans. Vi är vidare oense om del förnuftiga i alt utnyttja kärnkraften, enoenighet som beror dels pä de olika bedömningarna av möjligheterna att snabbtspara energi, dels pä olika uppfattningar om kärnkraftens farlighet. Moderaternaansåg vid beslut efter en noggrann analys att kärnkraftens risker intevar siörre jämfört med den övriga problematik vi har på detta område än atl vikunde acceptera en fortsatt försiktig utbyggnad, dvs. vi ansåg atlsäkerhetsproblemen kunde på ett betryggande sätt. Vi hade ochhar fortfarande en djup respekt för dem som hävdar motsatsen. När därför dennya regeringen trädde lill var det naturligt för oss atl i den här fråganacceptera förnyade studier av säkerhetsfrågorna liksom en förnyad bred analysav hela energipolitiken. Regeringspartiernasarbete med energifrågan utgår i huvudsak från treförutsättningar. Fördet första tillsattes , där meningen är alt motståndare ochanhängare lill olika energikällor gemensamt skall försöka komma fram till enbedömning av möjliga sparåtgärder, olika energislags miljöproblem, deförnyelsebara energikällornas förutsättningar osv. En noggrann analys av vad enavveckling av kärnkraften skulle innebära skall också las fram. I botten förkommissionens arbete ligger hell självklart värt slora oljeberoende med dessförsöriningsmässiga, valulamässiga och miljömässiga risker. i kom in på värt ekonomiska läge. Där tror jag det är angelägetatt framhålla det svåra läge som just oljeimportens fördyring har försatt ossi. Oljeimporten kostade oss i valutor . År1976 kostade den . Det innebär att vi verkligenmåste lyfta oss i håret på en lång rad andra områden för att ha råd att betaladen här fördyrade importen. Fördel andra har partierna enats om bibehållen handlingsfrihet på energiområdetfram till 1978. Det mäste innebära att inga drastiska åtgärder vidtas föreriksdagsbeslutet samma är. Skall t. ex. kärnkraften avvecklas därför att manfinner att säkerhetsproblemen är sä allvariiga, dä skall det beslutet fattas1978 och inte , dvs. efter en noggrann analys av hela den energipolitiskaproblematiken och av säkerhetsfrågorna. För det tredje ochslutligen har partierna enats om alt sälta upp nya Särskilttillstånd atl tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m. m. Särskilitillstånd alt tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m. m. villkor för att få lareaktorer i drift, dvs. den lag som vi behandlar . Den nya lagen innebär,som jag tolkar den, något av elt stanna upp och länka efter när det gällerkärnkraften. Meningen är ju att vi med speciell tyngd i skallstudera kärnkraftens säkerhets- och avfallsproblem. Vi försöker alltså inledölja någon oenighet, . Vi använder snarare tiden fram till1978 för atl ånyo studera och utvärdera dessa frågor. Och i energikommissionensparas, det kan jag försäkra, ingen tid eller kraft för atl utvärdera alla deolika förslag som kommer från olika ledamöter. Jaghoppas atl kammarens ledamöter uppmärksammade kontentan av vad Svenssonsade; kärnkraft i är någonting fult, någonting oacceptabelt, medankärnkraft i elt socialistiskt samhälle är någonting helt annat. Del är enganska enastående argumentation. Det är alltså för och vpk inteprimärt en fråga om säkerhetsproblem, radioakliv strålning, som del är förcenterpartiet och för övriga motståndare till kärnkraften - en djupt känd oroför säkerhetsmässiga problem som kan skada människor och natur - utan det ärsjälva grundförutsättningarna för den ekonomiska utvecklingen som JörnSvensson talar om. Men man kan inte ena dagen som vpk kräva tung, rävarubaseradinduslriulbyggnad i och för att skapa sysselsättningoch stå här i kammaren och tala om behovet av finmekanik ochsmåskaleproduktion. Det går inle ihop. Och över huvud taget är argumentationi dessa frågor djupt lögnaktig frän börian till slut. - Herr talman! Det ärinte ofta jag använder sådana kraftuttryck, men jag tycker de passar väl in påjust . Detär alldeles givet att den slutliga bedömningen när del gäller bl. a.avfallsfrågorna mäste bli en politisk avvägning. Vi kan alla ha nyansskillnaderi bedömningen av vad som är en säker hantering. Vi kan också ha nyansskillnadernär det gäller att jämföra riskerna vid kärnkraftsteknologin med andraenergikällors säkerhetsproblem. var inne pä detta. Vad innebär t. ex.en fortsatt ohämmad förbrukning av fossila bränslen - vare sig vi nu använderolja eller kol - för klimatbalansen pä läng sikt? De stora koloxidutsläppenkan vi inte göra någonting åt, och klimatologerna tycks vara mer och meröverens om atl dessa kan leda till störningar i klimatbalansen, som i sin turdrastiskt kan förändra förutsättningarna för mänskligt liv. HerrWååg tog upp gasfrågan, där säkerhetsanalyser i visar atl väldigt stora katastroferkan inträffa, om man satsar hårt på denna energiform med dagens teknik. Personligenharjag, herr talman, den uppfatlningen att den civila kärnkraftensavfallsproblem kommer atl kunna på ett säkert sätt. Jag vill dockinslämma i den kritik som har riktats både mot ansvariga politiker och motkärnkraftsindustrin och som går ut på alt man pä ell alltför sent stadiumböriade ta krafitag för att bringa dessa frågor till en lösning. Framför alllur den aspeklen är den föreslagna villkorslagen ändamålsenlig och bra. Berördamyndigheter och företag har fått en spark på smalbenen, och sedanungefär tillbaka pågår ett mycket intensivt arbete för att klaradessa problem. Vi har redan genom fått en uppräkning av vad somskett: projektet , ASEA:s nya förslag till lösning, osv. Densocialdemokraliska oppositionen har varit starkl kritisk lill villkorslagen, isin motion och här i kammaren. Man menar all lagen är onödig och att viprecis lika gärna kunde ha använt oss av den gamla atomenergilagen. hade,herr talman, varil högst tveksamt. För det första innehåller atomenergilageninga klara regler Kr ersättning. Sådana hade man alltså ändå måst sälta upp.För det andra skulle ett användande av atomenergilagen ha inneburit atl olikareaktorer hade behandlats olika med samma lag. Delta hade rent juridiskt inlehängt ihop. Mot della hävdar socialdemokraterna i sin reservation att om nu nyareaktorer ej får tas i drift förrän lösningar pä avfallsfrågan presenterats, säborde de som redan är i drift i konsekvensens namn också stängas av. Dettasenare tycker jag är en svag invändning, eftersom var och en vet att ett sådantbeslut skulle leda lill ransoneringar och omfattande problem medsysselsättningen och för vår ekonomi. Ingetav partierna i den nya regeringskoalitionen har fört till torgs uppfatlningenatt man skulle avveckla kärnkraften över , ulan det har varitfråga om att en avveckling, om den skall komma lill stånd, skall ske - lät miganvända ord - planmässigt, alltså efter en noggrant uppgjord plan.Villkorslagens syfte är ju just - och det vill jag understryka - att tvinga framlösningar för att vi skall kunna fortsätta kärnkraftsprogrammet. Det är så jagupplever den. Fördel tredje och slutligen är det ell obestridligt faktum all del ärstatsmakterna som haft ledningen när del gäller utvecklingen av den civilakärnkraften i . Staten äger ca tvä tredjedelar av reaktorerna och hargenom sina engagemang i ASEA-Alom och Atomenergi varil den pådrivande kraften.När nu statsmakterna efter regeringsskiftet delvis intagit en ny attityd lillden här energiformen finns det all anledning atl markera detta med en specielllagstiftning. Socialdemokraternadrev under sin regeringstid utvecklingen medvetet fram mot atl skullebygga en egen upparbetningsanläggning. var också inne på sådanatankegångar, även om utredningen icke förordade ett beslut i frågan omgående.I dagens läge har plötsligt socialdemokraterna bytt fot. Man vill inteupparbeta vare sig här hemma eller utomlands. Det är ett något egendomligtlappkast. Delhar i den internationella deballen argumenterats för och emotupparbelning. Vissa personer har hävdat att själva plu-toniumhanieringen varriskabel och skulle kunna leda till en icke önskvärd spridning av kärnvapen.Det ligger förvisso någonting i deUa re-sonamang sä till vida som det finns enteoretisk koppling mellan det plutonium som produceras i en civil reaktor ochframställning av vapen. Experter har dock hävdat - och della under stor enighet- atl vapen-framställning via reaktorpluionium vore en bäde krånglig, dyrbaroch Särskihtillstånd att tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m. m. 5 protokoll 1976/77:107-108 Särskilttillstånd att tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m. m. Det finns dessvärre möjligheter att framställa kärnkraftsladdningar pä elt enklare,billigare och mera rationellt sätt. Etl nej till upparbelning av denanledningen vore sålunda myckel av etl slag i luften när det gällermöjligheterna alt stoppa en fortsatt kärnvapenspridning. Även ulan civilkärnkraft finns del kunskap i ett stort antal länder för atl - om den poliliskaviljan funnes - skaffa sig egna kärnvapen. Del är, herr lalman, den bistra ochbittra sanningen. PresidentCarter har slagit fast alt f n. inte skall satsa på upparbelning,ej heller pä den s. k. bridleknologin. Han har gjort del främsl mot bakgrundenav risken för plutoniumspridning. Det är elt vällovligt initiativ, men man måstevara relativt tveksam om effekterna. Långt viktigare än detla stopp förupparbelning ser jag då inbjudan till övriga industriländer atlgemensamt stärka konlrollmekanismerna och helt enkelt avstå frän export av såkänslig teknologi till inslabila länder och regimer. Där kommer tanken påregionala kärnbränsleanläggningar in i bilden, en lösning som bl.