prot · G00976 · 1976-12-31 00:00:00 — Men harman inte från början skapat en garanti - genom normerna och genom att se tillatt föräldrar inte tvingas använda barntillsynen utöver vad som är bra förbarnen och därmed missbruka den - då har man just bäddat för en sådan situationatt vi kommer all säga oss; är del med daghemmen som del ärmed , , och alla dessa förskräckande bostadsområden,som ni har haft huvudansvaret för och som vi nu får försöka göra värt bästa föratt fylla med ett mänskligt innehåll. är del som del är med alla de jättelikasjukhusen, som vi får försöka att med de medel som står till buds göra tillmänskliga vårdinrättningar. är det som det är med alla dessa gigantiskaskolor, som vi får försöka ta huvudansvaret för att göra till mänskligautbildningsinrättningar för dagens och morgondagens ungdom. Vivill inie medverka till en politik där barnomsorgen på 1980- och 1990-talenkommer att stå som ett monument över en brist som ni skulle bygga bort såvåldsamt snabbt all ni röstade ner våra förslag om fastställda normer förpersonaltäthet och gruppstorlek, att ni röstade ner, bekämpade och bespottadevåra förslag om att småbarnsföräldrar skulle få sådan förtur till kortarearbetstid att de inte tvingas missbruka det som skall vara till för barnensskull. Ensådan politik, , vill vi inte medverka till. Vi kommer inte attmedverka till att slarvutbygga barntillsynen. Vi skall ha en barntillsyn medkvalitet - och ställer och socialdemokratin upp för det och taravstånd frän sin tidigare politik, dä skall vi gärna genomdriva dettillsammans. FruLANTZ (vpk); sade att man från socialdemokratiskt hållhade för avsikt all vänta och se huruvida kommunerna klarade att bygga bortdaghemsbristen. Man ville lita till den goda viOan, Jag tycker att så många årsförsummelser från kommunernas sida borde ha varnat den socialdemokraliskaregeringen för att lita pä kommunerna när del gäller den goda viOan, Dessutomhar ju kommunerna aldrig haft någon chans all visa den här goda viOan, om denän funnits, därför all del alllid har fattats pengar när det gällt att byggabort daghernsbristen. Jagtycker att smiter undan sitt ansvar, när hon nu visar 60 etl nymornat intresse. Det är visserligen bättresent än aldrig, men so- cialdemokraterna harfaktiskt haft pä sig att klara den här frågan, och då skall man intekomma körande med att man har tagit initiativen i sammanhanget. Kortsagt har det inte hänt någonting under de 44 åren som man har haft på sig. 1Huddinge kommun har kommunisterna mött ett mycket starktmotstånd från socialdemokratin, frän och och, allrastarkast förstås, från när det gällt att bygga bort daghemsbristen. Dethjälper inte hur bedrövad än är , när hon inte lägger framnågra konkreta förslag, som verkligen skulle behövas för att man skall kunnabygga bort daghemsbristen. Det gör varken eller socialministern, somhär företräder regeringen. Sedanär det förstås riktigt som säger - att man måste bygga ut bådekvantitetsmässigt och kvalitetsmässigt. Det har vi från vänsterpartietkommunisterna också krävt. Jag tycker att det vore just om del förhållande som rådde i det utskottsbetänkande han hänvisartill, nämligen att del var en vpk-motion där man hade tagit upp frågan omkvaliteten på våra barnstugor när det gäller gruppstorlek och personaltäthetsom föranledde den gemensamma reservation , ochvänsterpartiet kommunisterna stod för. Man skall enligt min mening redovisa ettkorrekt sakförhållande. Iövrigt håller jag alltså med om att man inte får missa kvalitetengenom att bygga bort daghemsbristen kvantitetsmässigt. Man måste satsa både påkvantitet och på kvalitet för att få en bra barnomsorg. Jag tror inte att småbarnsföräldrarna är särskilt intresserade av enhistoriediskussion. De är intresserade av en redovisning av vad som skall händanu och som har effekt i deras egna liv. Dåskulle jag avslutningsvis viOa återkomma lill kvalitetsdiskussionen, för detgäller en väldigt viklig fråga. Låt oss inte av taktiska hänsyn på ett alldelesöverdrivet sätt driva upp diskussionen om olika metoder att tillgodosekvalitetskravet! Det är väl inte egendomligt om man i en så svår ochkomplicerad verksamhet som det här är fråga om - som alltid när det gällermänsklig omvårdnad - kan ha olika uppfattningar om metoderna. Vi förde i åratalen mycket hård debatt partierna emellan - och även med andra grupper - i fråganom vi generellt skulle sänka barnantalet i klasserna eller om vi skulle gå inmed andra metoder av den typ som föreslog. är enighetenganska stor om att ge kommunerna resurser som de kan specialinrikta där de bästbehövs - och det är del vi håller på att genomföra. Det är genom sådana riktadeinsatser som man kan göra mest för att förbättra kvaliteten i skolan. Detskulle enligt min mening vara väldigt bra för framtiden om vi kunde föra denhär diskussionen i normal samtalston. Detta att bygga bortbristen är en grundläggande kvalitetsfråga, vare Nr 76 sig det gäller skolor, sjukhus, bostäder eller barnomsorg. Tisdaeen den '"'vilket elände som själva bristen leder till i fråga om kvaliteten på barnsuppväxtvillkor, då är man väldigt långt ifrån den sociala verk- Det finns ju barn som lämnas helt utan tillsyn. Om utbyggnaden av barnsom lever med oerhört mycket sämre tillsynsformer än vad de skulle barnomsorgen ha även i en barnsluga med resurser som inte är särikliga som vi skulle kunna erbjuda när denvärsta bristsituationen är hävd. Jagtycker att det är uttryck för en väldig brist pä erfarenhet - eller ocksåuttryck för cynism - om man inte inser att bostadsförhållandena är bättre nu änför bara en generation sedan, att skolan och sjukvården är bällre nu och attbarnomsorgen kommer att vara bättre kvalitetsmässigt när vi har byggt bortbrislen. Del konstaterandet frän min sida innebär inte att jag ringaktarbehovet av insatser för kvaliteten som sådan, uttryckt i personallälhel,barngruppernas storiek eller andra resurser som kan satsas. Mendet är naturligtvis typiskt för borgerliga politiker att man saknar den socialaerfarenhet som säger all själva bristen när det gäller tillgodoseendet avgrundläggande behov är den viktigaste kvalitetsfrågan. HerrGAHRTON (fp); Diskussionen om bostadsmiOöerna får vi väl ta någon annan gäng. Jag sermed nöje fram mot ett tillfälle att i normal samtalston få föra enbostadssocial diskussion med . Närdet gäller kvaliteten inom barntillsyn är del alldeles uppenbart att bland demest rasande människor man kan träffa - vilket är väl motiverat - är människorsom inte får plals för sina barn inom barntillsynen. Därför är vi ocksåfullkomligt överens på den punkten. Men gradskillnaden mellan det raseri mankan upptäcka hos människor som har fått plals för sina barn i daghem och hosden personal som jobbar i daghem, när personalen anser att de resurser somställs till deras förfogande inte tillåter dem att skapa en barnvänlig miOö,är verkligen inte särskilt stor. Närdet gäller skolan har det funnits normer, och man har diskuterat om man skulleförändra normerna. När det gäller barntillsynen finns det råd och anvisningarfrån men inte i den fasla bemärkelsen normer. Detta gör attden beskrivning jag gav i mitt första inlägg är en realitet. Det är sådanabeskrivningar som oroväckande många föräldrar kan ge. Just därför har vieftersträvat grundläggande normer som utgångspunkt. Jagfår ändå hoppas att hovsamma tonläge när hon nu diskuterar de kvalitetsfrågor, som hon fullständigt hade borisett från när hon framställde sin interpellation, är ett tecken på att hon också börjar inse vilken fara det innebär, om man skulle göra den utbyggnad som vi är överens om utan att från början garantera att den sker med kvalitet. Vilken våldsam reaktionär backlash vi skulle få om vi skulle hamna 62 i det läget att det i slörre skala skulle spridasig en uppfattning om att daghemmen faktiskt ärdåliga barnmiOöer, Jag är övertygad om att vi ännu inte är i det läget, men omvi inte ser om värt hus redan nu och ser till att utbyggnaden sker underdefinierade kvalitetskrav finns den risken. Det är icke obefintliga fenomen attföräldrar blir oroade av att de tycker att kvaliteten är för låg. Skulleden uppfattningen sprida sig kommer det inte att finnas politiskt underlag förnågon utbyggnad över huvud taget fram mot de i förhållande till dagslägetgigantiska siffror som har nämnts i denna debatt - siffror som självklart är demålsättningar vi strävar efter. Vifår icke koppla isär kvantitet och kvalitet, för då hamnar vi i den klämma somLO har hamnat i när man ansett sig nödsakad att ställa ett så föga socialt kravsom att barnen skall tvingas vara på institutioner . Heladaghemsvistelsen ändrar då karaktär och närmar sig del som man inomsocialvetenskaperna kallar för totala institutioner. Det skall bli mycketintressant all se hur och andra barnvänner inom det socialdemokratiskapartiet ställer sig när den testfrågan på vad man menar med god barnmiOö kommerupp till avgörande i den här kammaren. Om är intresserad av att ta del av vad socialdemokratin auktoritativthar sagt om kvaliteten i samband med genomförandet avutbyggnaden av barnomsorgen och det program vi har fallai beslut om, så villjag rekommendera att läsa lal pä partikongressen 1975.Och jag skall väl inte rekommendera men i sammanhanget nämna den motion frånmin sida som bl. a. föranledde det beslutet. Vidare kongressbeslutet medframför allt den första och den andra punkten av de åtta punkterna där. Vidarepropositionen, utskottsbetänkandet och debattinläggen i samband med att 1976års beslut om utbyggnaden av barnomsorgen fattades. Vidare propositioner som vihar lagt fram om personalutbildning för förskolan. Och slutligen denparlimotion som vi har väckt till årets riksdag, där kvalitetsfrågorna spelaren huvudroll. Jag vill sluta med att uttrycka förhoppningen attherr och fiera andra som är intresserade av kvalitetsfrågorna skallstödja våra krav där. Hen (); Jag vädjar till kammaren att inte tolka del som någon form avringaktning för den förre statsministern, om jag tillmäter av fattadebeslut öch genomförda voteringar något större vikt som uttryck för ettpolitiskt partis agerande än uttalanden från en partiledare, tillikastatsminister, vid partikongresser och dylika tillfällen. Därför väOer jag attutgå från socialutskottets betänkande nr 28 som ju - det vill jag gärnasäga till - innebar att , och vpktillsammans reserverade sig för fastställda normer om grupp- Nr 76 storlekar och personaltäthet. Däremot röstades förslaget ned av denso- Tisdaeen den cialdemokratisom tydligen kan uttrycka sig mycket barnvänligt vid par- likongressertillsammans med det moderata parti som i sin --------------- interpellationpåstår vara fientligt inställt till barntillsyn. Om kustbevakning- resultatettycker jag är ett mer adekvat uttryck för vad ett politiskt partis en i och handlandeverkligen är än diverse vackra tal i diverse sammanhang. Överiäggningen var härmedslutad. § 7 Omkustbevakningen i och Arkösund Henhandelsministern erhöll ordet för att besvara () den II november anmälda interpellation, 1976/77:39, lill herrekonomiministern, och anförde; har frågat finansministern om han är beredd att medverkatill att radiosambandscentral i och kustpostering i Arkösundinte dras in. Enligt gällande ärendefördelning är det numera jag som har attbesvara interpellalionen. Östergötlandsskärgård ingår i Östgöta-Sörmlands kustbevakningsområde. I detta finns f n.kustposteringar i , och med en bemanning av 10, 4 resp.14 man. Till kustposleringen i är knuten en sambandscentral.Generaltullstyrelsen överväger sedan någon tid att fiytta sambandscentralentill . Anledningen är en önskan från sida att få en frånfunktionell synpunkt bättre placering av centralen med hänsyn lill dess uppgiftatt leda och betjäna enheter inom Östgöta-Sörmlandskustbevakningsom-räde som helhet. Den planerade flyttningen skall enligtgeneraltullstyrelsen inte medföra någon försämring avradiosambandsmöjligheierna inom utan i stället ökaförutsättningarna för en effektiv övervakning och uppföOning av trafiken tillsjöss. Vadbeträffar kustposleringen i Arkösund är del inte heller här fråga om någonindragning i egentlig mening utan om en planerad sammanläggning med dennäraliggande kustposteringen i . Syftet med detta är bl. a. alt utanpersonalökning höja oOeskyddsberedskapen inom Östgöta-Sörmlandskustbevakningsomräde. Genom en sammanslagning skulle posteringen i Oxelösunderhålla tre fartygsbesättningar, vilket höjer beredskapen för elloOeskyddsfartyg som är baserat i och saknar egen besättning. Antaletstörre bevakningsbätar inom kustbevakningsområdet skulle visserligen minskafrån tre till två, men den sammanlagda palrulleringens omfattning avses blioförändrad. Avvad jag nu sagt framgår att planer på vissa omdispo-sitioner inomÖstgöta-Sörmlands kustbevakningsområde har sin utgångspunkt i en lovvärd strävanatt rationalisera primära arbele med övervak ning ochoOebekämpning. har emellertid frågan om att utvidga den svenskafiskezonen aktualiserats. sålunda att föreläggariksdagen en proposition i ärendet . Övervakningsbehovet tillhavs kommer att behöva omprövas i samband med en eventuell utvidgning.Överväganden som rör baseringen och utrustningen av övervakningsfartygen ochsambandscentralerna måsle dä ske från delvis nya utgångspunkter. I ett sådantsammanhang måsle man givetvis, liksom , beakta de servicefunktioner iolika hänseenden som kustbevakning har kommit att få. Det ärangeläget att man vid övervägandena om åtgärder inom beaktarde nya uppgifter som sammanhänger med en eventuell utvidgning av fiskezonen.Jag vill begagna detta tillfälle att meddela all jag har anmodatgeneraltullstyrelsen att överväga vilka organisatoriska ändringar och resursbehovinom som föranleds av en sådan utvidgning. Det är självfalletbetydelsefullt all möjligheter skapas för en effektiv övervakning och snabbaingripanden för alt vi skall kunna upprätthålla respekten för en ny fiskegräns.Enligt min uppfattning bör ett ställningstagande till en omorganisation inomÖstgöta-Sörmlands kustbevakningsområde anstå till dess att helhetsbildenklarnat i fråga om behov och resurser. Omkustbevakningen i och Arkösund Hen GLIMNÉR(c); Jagtackar handelsministern för svaret på min interpellation. Denfråga som det här gäller är en lokal fråga, men den har principiella aspekter,och den är nog så betydelsefull för de personer och bygder som den berör. Isvaret stoppar inte statsrådet helt undan farhågorna för en eventuellindragning av berörda enheter i och Arkösund . Men jag noterar medtillfredsställelse statsrådets slutord i interpellationssvaret, alt etlslällningstagande till en omorganisation inom Östgöta-Sörmlandskustbevakningsomräde bör anstå till dess att helhetsbilden klarnat i fråga ombehov och resurser. Del visar alt statsrådet inte har fallit för tullverketsaviserade planer. Givetvishyser jag förhoppningen att indragningarna inte skall komma till stånd, och denförhoppningen delar jag med många. Dethade varit lyckligt om verket klarat ut behov och resurser innan man gått utoch oroat myndigheter, organisationer, personal och enskilda, vilket har blivitresultatet av dessa funderingar från sida. Detär ingen nyhet för statsrådet att nedläggningsplanerna har mött ett kompaktmotstånd från alla som anser sig berörda. Jag vill erinra om de framställningarsom gjorts av i till regeringen och återge ettpar avsnitt av dem. säger beträffande de här aktuellaindragningarna och skärgårdspolitiken i stort att avvecklingsplaner av den typsom har presenterat helt enkelt faller ur ramen och att förtroendetför allvaret i den statliga skärgårds-politiken blir allvariigt rubbat omavvecklingsplanerna förverkligas. Vidare säger att skälen förindragningen framstår som snäva Omkustbevakningen i och Arkösund och redovisas ulan dentotalsyn som nödvändigtvis måste anläggas på samhällets service tillmedborgarna. Jagerinrar också om protesterna mot indragningarna från iÖstergötlands län. Man har där mycket starkt påvisat tullens roll när detgäller transporter av läkare och patienter vid olyckor och sjukdomsfall iskärgården, där längre gängavstånd kan få katastrofala verkningar. Jagnoterar också de protester som kommii från den berörda personalen, som med sinkunskap på de här områdena starkt ifrågasätter såväl kostnadskalkylerna försom den beräknade effektiviteten av de här omfiytt-ningarna. Jagkan inte heller underlåta att visa på den samlade proteststorm som planerna päen indragning har mött frän allt vad organisationer heter i de berördaskärgårdsområdena, frän kommuner och från enskilda människor, både iskärgården fast bosalla och mänga "frilidsmänniskor", vilka upplevtoch upplever tullens närhet och resurser som en oumbärlig tillgång ochtrygghet. Isvaret anger statsrådet att planer har sin utgångspunkt i enlovvärd strävan att rationalisera primära arbete med övervakningoch oOebekämpning. Mot strävandena efter rationalitet och effektivitet har jagingen invändning, men jag tror att man vid dessa överväganden också måstebeakta tullens betydelse i hela skärgärdssamman-hanget. Enligt min mening ärtullen en i olika avseenden viktig komponent i en fungerande skärgård. Vidaresägs i svaret att det i fråga om kustposleringen i Arkösund inte är fråga omnågon indragning i egentlig mening utan om en planerad sammanläggning medOxelösund, Men det innebär, utöver det faktum att tullen helt försvinner frånen ort, att man minskar antalet båtar med en. Man får tre besättningar iOxelösund mot två . Inte minst den berörda personalen har i delta sammanhangframhållit att det vore fördelaktigt om man i stället utökade personalen tilltvå besättningar i Arkösund, så att man därigenom kunde utnyttja den båt somär baserad där mer effektivt än vad som är fallet. Statsrådetanger också i sitt svar att överväganden skall göras med sikte pä en eventuellutvidgning av fiskezonen och de ändringar och de resurser som i så fall kan blierforderliga. Det är givet att en sådan utvidgning måste påverka tullen ochdess resurser. Jag vill emellertid uttala förhoppningen att övervägandena inteskall leda till en centralisering till ett mindre antal platser ulan att tullenfår resurser att ulföra sina betydelsefulla uppgifter i en fungerande skärgård. framställning från i lill regeringen lar manupp samarbetet mellan olika myndigheter som sysslar med övervakning ochservice i skärgården. säger i skrivelsen att det inte äruteslutet att ett mer utvecklat samarbete kan ge betydande samhällsvinster ochresultera i en mer behovsan passad lokalisering av service, dvs.nära konsumenterna. Jag tror för min del alt även dessa aspekter ärvärda att prövas när andra överväganden skall göras. Dåvi nu satsar på att bygga ut och förbättra våra skärgårdsområden både för denbofasta befolkningen och för fritidsfolket, som i allt slörre skaror sökerrekreation och avkoppling i skärgården, är det inte underligt an det är svårt alt få förståelse för indragningar ochcentraliseringar av en i och de samhällsorgan som är enovärderiig lillgång för skärgården. Svaret pä den här interpellationen har ju kommit att lämnas ganskalångt efter del att framställde den. Det är i och för sigbeklagligt - förklaringen är de olika departemenisändringar som har gjortsunder . På sitt sätt är det dock en fördel alt svaret harblivit fördröjt, eftersom denna fråga genom ett beslut om en eventuellutvidgning av den svenska fiskegränsen kommer i delvis ny belysning. Vårdiskussion kan därför få ett annat innehåll än den skulle ha fått ominterpellationen hade besvarats . Kustbevakningenfår i interpellation mycket fina vitsord för sina insatser föratt hålla skärgårdarna levande, vilket ju är ett starkt samhällsintresse. Jagvill gärna instämma i uppskattande ord om tullpersonalensinsatser - den fyller ett viktigt servicebehov i skärgårdarna. Det är också motden bakgrunden man skall se de olika meningsyttringar som återgav- protester mot de tänkta planerna att ändra den nuvarande ordningen. Det ärsjälvklart att servicebehovet i skärgårdarna kommer att ingå som en viktigingrediens vid försöken att utvärdera de ändringar som kan behöva göras i organisationenav kustbevakningsljänsten. Enligtde bestämmelser som finns har befogenhet att självt bestämmaorganisationen inom även i vad gäller ba-sering av de olikafunktioner som vi nu diskuterar. Dock skall , när det fattar ettbeslut, konsultera länsstyrelserna ur regionalpolitisk synvinkel. På det sättetkan det bli en överprövning hos regeringen. har emellertid ännu intefattat något beslut av denna innebörd, och därför har det inte heller inomregeringskansliet gjorts någon överprövning. När man nu skall granska deresursbehov som kan finnas, efter del att man eventuellt utvidgar fiskegränsen,kan inte tanken förefalla avlägsen att man vid ett ändrat resursbehov förtullverket skulle ha möjligheter att se till att det inte blir någon minskningav den nuvarande servicen i skärgårdsområdena. Det finns därför anledning attavvakta vad kan komma fram till vid den granskning jag har bettverket göra mot bakgrund av förslagen om utvidgning av fiskegränsen. Överläggningenvar härmed slutad. § 8 Föredrogs ochhänvisades 1976/77:1352-1355 tillskatteutskottet §9 Föredrogs men bordlades åter justitieutskottets betänkanden /77:20 och 22socialförsäkringsutskottets betänkande 1976/77:17 kulturulskoiteis belänkande1976/77:31 näringsutskottets betänkanden /77:18 och 19 civilutskottetsbetänkanden /77:7 och 8 §10 Föredrogs och bifölls interpellationsframställningarna 1976/77:104 och 105, §11 Herr lalmannen meddelade att på föredragningslistan för morgondagenssammanträde skulle arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 15 uppföras främstbland två gånger bordlagda ärenden, §12 Anmäldes och bordlades 1976/77:55 omfolkhögskolan 1976/77:86 om ändringar iInternationella valutafondens stadga, m, m. §13 Anmälan av interpellation Anmäldes och bordlades föOande interpellation somingivits till kammarkansliet 1976/77:106 av herrFågelsbo (c) lill fru statsrådet om åtgärder mot vissa negativatendenser inom sjukvården: Sjukvården har i vårt land genomgått en omfattandeomdaning och utveckling. I vissa avseenden har emellertid utvecklingen blivitmycket negativ. Centraliseringen lill stora sjukhusenheter har medfört långares-avstånd och blivit en mycket negativ faktor. fanns genom privatläkareoch provinsialläkare möjligheter till hembesök om sjukdomstillståndet varsådant att allvarliga komplikationer - t. ex. en mycket hög feber, som kan varaen begynnande lunginflammation - kunde tillstöta genom långa och påfrestanderesor vid läkarbesök. Även den som inte borde lämna sjukbädden måsle göraen ansträngande resa åter till hemmet om inläggning på lasarett inte äraktuell. Delta tar självfallet på krafterna. Det finns all anledningatt framhålla kvaliteten i den svenska sjuk- vårdsorganisalionen - inieminst i jämförelse med andra länder. Men det finns också områden därutvecklingen inte kan upplevas tillfredsställande. Jaghemställer om kammarens tillstånd att till fru statsrådet ställaföOande fråga; uppmärksammat de av mig påtalade negativa tendenserna påsjukvårdens område och är statsrådet beredd medverka till att finna lösningar pådessa problem? § 14 Meddelande omfråga Meddelades att föOandefråga framställts 1976/77:291av i (fp) till herr handelsministern om bristen påkonkurrens inom mineralullsindustrin: Förhållandena inom mineralullsindustrin är avcentral betydelse för möjligheterna att till rimliga priser genomföra enförbättrad isolering av t. ex. hus. Mineralullen blir också en allt tyngre posti priset för nybyggda småhus. har konstaterat att konkurrensen inommineralullsindustrin är mycket liten. Priserna på mineralull har ökat med ca 6096 . Anserhandelsministern att bristen på konkurrens mellan isolermate-rielföretagenpåkallar någon åtgärd? §15 Kammaren åtskildes .