prot · G00942 · 1976-12-31 00:00:00 — Denfrågan är lätt all besvara. I och med alt en budgetproposition, som täckerdepartementens hela arbetsområde, läggs fram har videparienienischefsuttalandena i den att hänvisa till. I övrigt kan vi hänvisatill propositioner i de aktuella ämnena. HerrLundkvist frågar mig vidare efter detaljer och hänvisar till vad som sagts iregeringsdeklarationen om ålervinningsproblematiken. Det kanske är viktigt allhänvisa lill vad som sagts där, för senasle beslut i den fråganinnebär bifall till de anslag som förelades i den senaste budgetpropositionen.Den möttes av motioner som ville gå betydligt längre. Nuvaranderegeringsledamöter har i sådana molioner uttalat sin vilja. När man nu iregeringsdeklarationen talar om alt man vill gä vidare på den vägen finns delalltså mer substans än gör gällande. Närdel gäller frågan om superlankers i , vilken berörs i en del avmoiionerna, innehåller regeringsdeklarationen mycket preciserade uttalanden. HerrLUNDKVIST (s) kort genmäie: Herr ordföranden i jordbruksutskottet trasslar till del för sig. Om hanmed detla vill ha sagt au han vad beträffar de tre regeringspartierna hartäckning i regeringsdeklarationens punkt Återvinning av resurser för deyrkanden som kan komma att ställas och som vi inle vel någonting om när detgäller t. ex. konkreta åtgärder som skall ske på återvinningens område, trorjag atl han har gått litet för långl. Del finns även andra punkter, t. ex. allmiljöpolitiken skall bygga på en ekologisk grundsyn. Del bestämde vi oss för iriksdagen . Ingenting nytt har alltså kommii fram i dennahänvisning. Jag har upplevt del så alt man vill framställaregeringsskiftet som om del skulle innebära en ny polilik även på områden, därman inte redovisat att man har något annat att komma med än vad den lidigareregeringen och redan har uttalat sig för. Jag lycker uppriktigt sagtall detta försök av de borgerliga partierna all skaffa sig politisk prestigedär sådan inle finns all hämta inte hör hemma i ell så seriöst sammanhang somnär del gäller elt betänkande från ell utskott. Är man enig i sakoch inte eftersträvar oenighet för oenighetens egen skull i skrivningarna, börman inte inbjuda oppositionen atl skriva på hänvisningar lill allmännaformuleringar i ell politiskt aktstycke, om vars innebörd man inle är enig påden borgerliga kanten. i (c)kort genmäie: Lål mig avslula detla meningsulbyie med all säga all jag fakliskl hyserfull förståelse för atl del lar emol för och hans partikamrater atlmotivera skrivningar kring molioner med denna regeringsdeklaration. På sammasätt måste man ha förståelse för att de som med fullt förtroende för sinregering står bakom majoritetens skrivning väntar sig alt dessa problem skalllösas. HerrCLAESON (vpk): I det belänkande som vi nu diskuterar behandlas även vänsterpartietkommunisternas parlimotion om miljöpolitiken liksom en följdmotion om en planför utbyggnad av rehabiliteringen av samtliga eftersläpande sektorer inommiljöområdet. Samhällets miljöpolitik berör prakiiski lagei alla områden avmänsklig verksamhel, och vi har därför i molionen 1671 ganska ulförliglmoliveral vår syn på miljöpolitiken. 1 molionen har vi anfört attmiljöpolitiken måsie grundas på en ekologisk grundsyn och att denna grundsynefter hand måste underbyggas genom en fortgående och omfallande forskning påekologins område. De flesta människor i vårt samhälle är medvetna om betydelsenav della och överens om att ekologi och ekologisk forskning är något viktigt. Isitt betänkande erinrar jordbruksulskoltei om all en ekologisk grundsyn är ennödvändig utgångspunkt för hushållningen med våra naturresurser. Utskottet äri sin skrivning posiiivi till motionens syfte men finner dels med hänvisningtill lidigare riksdagsbehandling samt pågående utredningsarbete i bl. a.miljökoslnadsulredningen och miljöskyddsulredningen, dels med hänsyn till allde krav som slälls i molionen även tas upp i regeringsförklaringen av den 8oktober inte tillräckliga skäl för all föreslå någon ålgärd medanledning av vpk-moiionen. Närdel gäller vår följdmolion nr 2144 om all tillskapa bättre miljöförhållandenhar ulskollel också hänvisat till pågående ulredningar, tillnalurvårdskommitléns utredningsarbete och lill det förslag lill arbelsmiljölagsom arbelsmiljöutredningen lagt fram. Utskottet säger vidare att motionen synesalltför allmänt hållen för att utgöra tillräckligt underlag för ell posiiivibeslut i ämnel från sida. Utskotletsvälvilliga behandling och skrivningar liksom uttalade förhoppningar och detförhållandet alt både ulskoltet och har ställt sigbakom vår grundläggande uigångspunki för miljöpolitikens innehåll ärnaturligtvis bra. Men vad vi efterlyser är inte bara en uttalad vilja utanockså handling i linje med detta. Det måste bl. a. betyda all viljan konimertill ullryck på ell mera konkrei säll i själva lagsliftningen. Del borde ocksåinnebära atl , som föreslås i vpk-motionen, ger regeringen till kännavad som anförs bl.,a. om all ell ekologiski beirakielsesäil ochsamhällsekonomiska hänsynsiaganden kommer lill ullryck i själva lagsliftningen. Delsvar som ulskollel kunde länkas vilja ge på vad jag nu har sagi är förmodligenall redan den nu gällande miljöskyddslagsliftningen är så uiformad alt den ärtill fyllest, men enligt vår mening är den inte del. Den har inie en sådan formall den ulgör en verkligt styrmedel för besluisfattarna pä del miljöpoliiiskaområdel. Om man studerar mil- Miljövårdspolitiken,m. Miljövårdspoliliken,m. jöskyddslagen, miljöskyddskungörelsenoch förarbetena lill dessa så kommer man fram till alt både lagen ochkungörelsen är alltför allmänt hållna och atl lagtexten är för vag för allkunna ge en verklig slyrning. När så är fallet blir del samma läge som då detgäller att tillämpa civillagar av vag utformning. Vihar i vår moiion pekat på detla och sagt atl de poliliker som stiftat lagarnaöverlämnar därmed ål de icke politiskt ansvariga domstolarna och myndigheternaall lillämpa lagarna. Då det gäller tolkning och lill-lämpning av civillagar ärdetla förhållande accepterat konstitutionellt, och det anses atl del råder enmaktfördelning mellan den lagstiftande och den dömande makten i samhället. betraktelsesättet kan som vi ser del inle utan vidare överföras då det gällerlolkning och lill-lämpning av en lag av miljöskyddslagens typ. Här rör del sigi realiteten om fattande av politiska beslut, och sådana beslut bör fattas avpolitiskt ansvariga, i första hand av lagstiftaren själv dvs. av riksdagen.Skall det kunna ske, måste styrningen läggas in främsl i själva lagiexien och iden mån del inte är möjligl i kungörelser och klara molivuttalanden i lagensförarbeten. Påden här grunden, herr talman, kräver vi en ordentlig omarbetning ochprecisering av den nuvarande miljöskyddslagen. Vi har rest det kravet i fleraår, men vi har inle uppnått vårt syfte, och därför har vi återkommitoch upprepat våra krav. Nuhar det tillsatts en miljöskyddsutredning, som erinrade om isill anförande, och vi hoppas naturligtvis all den skall la hänsyn till vårakrav. Men det slår inte i motsättning till att gör elt sådantuttalande som vi har föreslagit. Tvärtom skulle detla vara av betydelse för delarbeie som miljöskyddsulredningen har. Allasäger sig vara överens om alt vår generation inte skall ha någon rält allförsän-ira livsförutsättningarna för framtida generationer genom vårt sätt alllösa samhällsproblemen. Del belyder all man måste iaktta stor försiktighet vidalla beslut och ställningstaganden på alla samhällsnivåer. Del belyder att omvi vet att en viss miljö eller en viss vara kan åstadkomma skador även förkommande generationer så måste redan risken för atl sådana skador kanåstadkommas vara tillräckligt för ett ingripande. Det är även mot denbakgrunden vpk ställer sina förslag i miljöpolitiken. Det är också mot denbakgrunden vpk motsätter sig ulbyggnad av kärnkraften och kräver frigörelsefrån kärnkraflsberoende . Denuttalade målsällningen för miljöpolitiken från både den tidigare och dennuvarande regeringen ger i sig utrymme för en bra miljöpolitik. i sade i sitt inlägg någonting om att oenigheten i den svenskamiljödebatten mest gällde ambitionerna, och att en del av de ambitioner somfinns i molionskraven troligen kommer all bli lillgodosedda. Ja,jag hoppas all så skall bli fallei och all då de krav som flnns i vpk-moiionenspecielll kommer all bli lillgodosedda. Jag har dock inte så slora förväntningar,därför atl den rådande kapiialisliska marknadshushållningen begränsarmöjlighelerna all förverkliga en miljöpolitik i enlighet med ekologiska krav.Då man diskuterar mål och medel i svensk miljöpolitik kan diskussionen inteföras isolerat från det ekonomiska system inom vilket miljöpolitiken skallbedrivas. Ekonomin domineras av privatkapilalislisk marknadshushållning, och avdella följer alt varje företag eller grupp av företag i första hand ser tillsill egel snävt förelagsekonomiska intresse. Därförär det orealistiskt att anta att förelagarna själva skall ta långsiktigamiljöhänsyn i enlighet med aldrig så bra målformuleringar om en ekologiskgrundsyn, elt ekologiski beirakielsesäil eller ekologisk planering för atlnämna några av de ultryck som förekommer i debatten. Miljöfrågorna kan inlelösas bara genom samarbete mellan statsmakten och de privatägda förelagen. Entvingande statlig styrning måste till och den måste grunda sig på en totalsamhällsekonomisk kalkyl med ett långt framtidsperspektiv. Folkflertaletsiniresse av en livsvänlig miljö ål nuvarande och kommande generationer komnieri motsättning till inlressen hos dagens kapitalägare atl erhålla störstamöjliga profit. Det ser vi nästan exempel på. Den ideella miljörörelsenhar säkerligen fått hundratals exempel på sådana motsättningar och konflikteri stora och små miljöfrågor i sitt mycket betydelsefulla arbete. I deninlressemotsätining som finns måste folkflertalets långsiktiga inlressen gåföre storfinansens kortsiktiga profilintresse. Inte minsl därför måstediskussionerna om miljöfrågorna stimuleras och främst inriktas på diskussionerom teknikens användning för människornas bäsla, på diskussioner om hursamhället skall förändras, revolutioneras, så att det ger människorna bäslamöjliga levnadsvillkor. Vikommunister är medvetna om atl kapitalismens samhällssystem är sådanl att dellägger hinder i vägen för en progressiv miljöpolitik i folkets långsiktigaintresse och det är bl. a. därför som vi kräver sådana förändringar av densvenska kapitalismen alt hindren undanröjs för en övergång till enplanhushållning av socialistisk typ. Det är också därför som vi hävdar alt enskärpt och preciserad svensk miljöskyddslagstiftning skall ha sin grund i ettekologiskt betraktelsesätt. Jag yrkar bifall till vpk-motionerna 1975/76:1671 och 2144. Miljövårdspolitiken, m. m. På flera punkter har jordbruksulskoltei i sill betänkande hänvisat tillregeringsdeklarationen då det gäller miljökrav som har ställts ifolkparlimotioneroch som, närde framförts tidigare, inte vunnit särskilt mycketanklang i utskonel. skall inle jag här åierigen ta upp diskussionen om delberälligade i atl hänvisa till en regeringsdeklaration i siällei för lillkanske minsl lika allmänna ytlranden av en regering som suitii länge vidmakien, uian jag skulle vilja underslryka någol av del som ligger bakomregeringsdeklarationens med nödvändighel kori- Miljövårdspoliliken, m. m. fålladeullalanden om miljöpoliiiken. I regeringsdeklaralionen lalas om all åiervinning avresurser skall främjas. Bränning och deponering är lyvärr fortfarande devanligasle all bli av med avfallel här i landet. Det förstör naturen ochförstör samiidigi råvaror som i många fall kunde komma lill nylla igen.Åiervinning av resurser är någol annal och mera än alt komma lill rätta med avfallsproblemen,såsom vi har understrukit i våra molioner. har vi illustreratdet - inle mer än illustrerat - med ett exempel från på en anläggningsom i stor skala försöker återvinna så myckel som möjligl ur avfallet förförsäljning. Motsvarande anläggning saknas såvitt jag vet fortfarande iSverige. Jag har , precis som utskotlets ordförande, de bästa förväntningarom all regeringen kommer all la ilu med ålervinningsproblemaliken i siörreskala än förul, och jag iror inle alls på någon begravningsmässa - inle ens påen deponeringsmässa. Ulskollel säger vidare med hänvisning lillregeringsdeklaralionen all del finns särskild anledning all i iniernalionellasammanhang verka för en begränsning av lankfarlygens slorlek. Vad del handlarom är alltså atl farlyg av den storleksordning som förliste vid La Corufia iSpanien även kan gå in i och inle är läliare all siyra där. Farlygmed 15 meters djupgående kan numera gå in i . Då har de mellankölen och havsbotten. Det finns inga uppgifter om hur många stora tankbåtar somtrafikerar - det finns ingen kontroll av den irafiken. När nufolkparlimolionen 633 besvaras bl. a. med hänvisning lill regeringsdeklaralionenbelyder det - om utskoltsmajorietens skrivning antas - all del är riksdagensuttryckliga avsikt att måste med särskild tyngd arbeta för att sådanabålar inte får komma in i . Man kan alltså inle längre hänvisa tillhavens frihet, som dåvarande statsrådet gjorde . Sedan kommer jag till de punkter i ulskoltels betänkandesom handlar om hur man skall få bättre beslutsunderlag för miljövårdsärenden.Det är nämligen della som del i praktiken handlar om när man förordar eltekologiskt betraktelsesätt och när man talar om allmänhetens möjligheter allpåverka sin egen miljö. Ty den miljödemokrali som vi i länge harförordat och våra, krav på bättre metoder för all beakta de biologiska data sommåste ligga under all planering går jusl ul på all besluten i miljövården skallbli bällre grundade än de hillills varit. Om fler berörda medborgare än de som i nuvarandebestämmelser definieras som sakägare kunde få komma med sina synpunkler ochverkligen få dem diskuterade, inle bara få dem lagda lill handlingarna, dåskulle många miljöbeslui grundas på fler och bällre fakia än . En slalligianställd miljövårdare har sagt mig all ju rikligare och mera fiik-laspäckalbeslulsunderiag man har i ell ärende, desto siörre är chansen altmiljöintressena får mera tyngd. Det är nämligen de intressena som har svårastall hävda sig och som komnier sist i kön. Jag skallla ell par konkreta fall ur verklighelen för -all visa hur del går när miljödemokralininle finns. framlades i ell stadsplaneförslag, som innebar allkullurhislorisk bebyggelse skulle ersältas med lamellhus. Invändningar komfrån planverket, riksantikvarieämbelel, landsantikvarien och en hyresgäst. Delämnades alla ulan avseende, därför all den ende som i lagens mening varklagoberälligad - en faslighelsägare - återkallade sina besvär, sedan hanträffat en ekonomisk uppgörelse med kommunen. Ettannat fall är . Vid i kommun finns ell nalurreserval,där kommunen fann atl den behövde en vallenläki. av i , som sköier reservatet, överklagadelänsstyrelsens beslut all lillåla denna vallenläki, ell beslut som stred motreservatets syfte att skydda en rik växtlighet. Regeringen tog inie uppbesvären till prövning, eftersom länsförbundet icke ansågs vara behörigt attföra talan mol detla beslut. Deltaär ell par typiska exempel på hur enskilda och föreningar, som har många godaoch berättigade synpunkter att framföra när miljövårdsärenden avgörs, hellenkelt stängs ute på grund av en otidsenlig lag. Det är därför medutomordentligt slor tillfredsställelse som jag ser atl utskottet, bl. a. medhänvisning till regeringsdeklarationen, vill överlämna vår motion nr 370 tillmiljöskyddsulredningen, som ju, som bekant, tillkom efter en rad miljökrav iriksdagen, inte minsl från vårt håll. Utredningen får därmed möjlighel attväga in de här kraven på ökad miljödemokrati i sitt ursprungliga uppdrag. Slutligenkan jag, herr talman, inle låla bli alt i detta sammanhang erinra om vaddåvarande ledaren för , , skrev eftermiljövårdskonferensen här i . Han påpekade hur väsenlligl del varför framgången med denna konferens, och därmed för miljövårdsarbetet i helavärlden, all så många icke-statliga organisationer varil med och arbetat iförberedelserna. Han drog därav den slutsatsen atl instilulioner för miljövårdbör kunna ha många olika former och arbeta på varierande säll för alt leda,inte lill alll siörre byråkraliska organisaiioner eller lill allt siörreceniralisering, ulan, som han sade, lill alll bredare delakiighei för alla allvara med och styra ett komplicerat sammanhang. Utvecklingen borde gå inte motalll stelare hierarkier utan mot flexibla arrangemang för ett liv i samverkan.Dessa ord beskriver ganska bra den anda i vilken jag i enlighei medregeringsdeklaralionen vill se miljövården ulvecklas för all ge, som del heter,allmänheten vidgade möjligheler lill inflylande över beslui som berör den egnamiljön. Delär därför med slor tillfredsställelse, herr talman, som jag yrkar bifall lilljordbruksutskottets hemställan i dess betänkande nr 10, Miljövårdspolitiken, m. m. Underdetla anförande överlog herr tredje vice lalmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Miljövårdspolitiken,m. Önskan atl medverka till en miljövårdspolilik som innebär godalivsvillkor för människorna i besjälar ju alla här i riksdagenrepresenterade partier. Om målen för miljövårdspoliliken är man ofta ense, menom takten, metoderna och prioriteringarna länker man ibland olika. Jagtycker alt vi bör slå fast att det var industrialiseringen som skapade ochfördjupade de flesla av miljövårdsproblemen. En ökad användning av kemiskaämnen medförde ofta en smygande försämring av naturmiljön. FruAnér sade all hon vill kämpa för ett ökat inflylande åt naturvårdare,konsumenter, miljövänner och andra grupper. Men även om man anser atlmänniskorna skall ha goda möjligheter att få ett inflytande över miljön,tycker jag att man bör konstatera atl den enskilda människan sällan klarar avdenna kamp. Det måste finnas ett starkt samhälle som verkligen lar ilu meddessa problem, ty det är ju de ohämmade marknadskrafterna och den ensidigaekonomiska inställningen från företagens sida som ofta är miljövännernasverkliga motståndare. Del är inte myndigheterna. Justom detta - vem man verkligen bör ta itu med i miljövården -säger regeringsförklaringeningenting. Man talar inte om fienden, man endast beskriver vapnen, och därförförlorar man en viktig del av strategin när man skall bedriva miljövård. Manborde verkligen känna sin fiendes syften. När miljövårdsdebaltens krutrök harskingrats kan det därför tänkas all den verkliga fienden har intagit nya ochfördolda ställningar. En av miljövårdens mest envetna fiender har varitskogsindustrin. Jag tror atl det är viktigt att man talar om detta. Jagtror inte atl det inom flnns några motsättningar när del gäller attlåta olika grupper av befolkningen uttala sig om hur miljövården skall skötas- men det bör vara de politiska partierna som för fram dessa människorsuppfattningar i de här frågorna. Det finns goda möjligheter till det - allapartier arbetar mycket aklivi inom miljövården. Mankan också tänka sig att alltför ohämmade möjligheler för mindre grupper attbesvära sig över olika miljöpolitiska beslut kan medföra ett hinder för ettkonstruktivt arbeie inom miljövården. a. har vissamyndigheter påstått att de har så allvarligt hindrats i sill arbete av en mängdpåstötningar att del varit svårt att få tid att utarbeta föreskrifter, somkunde begränsa den verksamhet som människorna reagerar emol. Jagtror att miljödemokratin bäst kommer till uttryck om vi får verkligtdemokratiska beslut om miljövården - inle beslut i förelagens styrelserum - och om vi fårdomstolsprövningar i bl. a. koncessionsnämnden, där de inblandade kommer till tals. Iett fall i hell mölte koncessionsnämnden upp, och alla inblandade- människorna som bodde omkring det företag det gällde - fick verkligen diskuterasina problem med koncessionsnämnden. Där kom alla grupper till tals. Jagtror atl del är på det sättet vi skall arbeta. Myndigheterna skall lyssna tillopinionen både bland forskarna och bland allmänheten, de skall ha en öppenverksamhel utåt genom sina informationsavdelningar. Då tror jag atl man får enstark samhällskontroll över de miljöfarliga krafterna i samhället. Därför ärdet allvarligt att regeringsförklaringen inte framställer några koncisa krav påindustrin, på producenterna. Där sägs ingenting om atl man vill skärpaproduktionskonirollen när det gäller kemiska ämnen - ett område som verkligenhar tagits upp av allmänheten och av de anställda i producentföretagen under desenasle åren. I det avseendet har man inte sagt någonting i regeringsdeklarationen,och det tycker jag är mycket allvarligt. Jag yrkarbifall till reservationen. Miljövårdspolitiken, m. m. (vpk): Det finns en djup oro hos svenska folkel för den alltmer ökandeanvändningen av olika slags gifter i naturen -gifter vilkas effekter påmänniskor och natur vi fortfarande överlåter åt giflfabrikantsmaffian attuttala sig om. Ensak bör i det här sammanhanget slås fast. Det är det kapitalistiska samhällssystemetslillväxtfilosofi som innebär konstlade behov, rovdrift och miljöförstöring. Detfinns risk för atl profitintresset, trots att alll fier av medborgarna ärmedvetna om det ekologiska systemets känslighet, förstör oersättliganaturvärden och hotar människors hälsa. Engod miljö framstår i allt högre grad som en viktig del av vår totalalevnadsstandard, och en bred opinion i miljöfrågor har utvecklats i vårt land.Denna opinion kräver ett nytt synsätt som utgångspunkt för samhälletshandlande i dessa frågor. Lagenom hälso- och miljöfarliga varor betecknades av många som början lill ettsådanl handlande. De löften som gavs före lagens tillkomst om den "omvändabevisföringen" tycktes infriade vid lagens behandling i riksdagen.Riksdagens majoritet uttalade sig då för en tolkning av lagens 1 i; så"alt en vara kan stoppas eller utsättas för åtgärd redan på grund av envetenskapligt fastlagd misstanke om dess miljöfarlighet, varvid skall gällaomvänd bevisföring innebärande skyldighet för den som vill hantera varan attbevisa dess ofarlighet för människor och miljö". Underdenna lag faller fenoxisyrorna. 2,4,5-T, som tas upp i motionen 1704och där elt av yrkandena är ett totalförbud mol användning av denna fenoxisyra., Detfinns vetenskaplig misstanke om att fenoxisyran 2,4,5-T är skadlig förmänniskor och miljö. Denna fenoxisyra innehåller det oerhört dödliga giftetdioxin. Men vid utspridningen i naturen av medlet kan också diox-iner bildasgenom t. ex. ofullständig förbränning. Nuhävdar skogskapitalets och forskare all halten dioxin är sålåg att den inte ulgör någon siörre risk. Mängden dioxin skulle vara 10 gramper år. Men dessa kan genom sin enorma giftighet döda eller skada 10000-tals djur. Miljövårdspolitiken, m. m. , och jordbruksutskottetsledamöler detta vara acceptabelt. Viktigare för dessa instanser är tydligenalt rovdriften i skogen får fortsätta och att vinsterna för skogsbolagenfortsälier all öka. angivna mängden dioxin är enligt vissa forskare, bl.a. professor i , alltför liten. Man har förbisett det faktum attdioxin kan bildas ute i naturen efter användandet av 2,4,5-T genom att det skeren ofullständig förbränning av medlet. Därmed finns alltså risken för en mycketstörre mängd dioxin i naturen än vad som angivits från ansvariga myndigheter.Lägger man därtill ett annat faktum, nämligen all dioxinet har en höganrikningseffekl, så förstår man vilken stor miljöfara som användandet avdenna fenoxisyra utgör. Jaghar nämnt vilka effekter som dioxin kan få på djur. Jag vill i det här sammanhangelockså nämna att Sevesokatastrofen i handlade om giftet dioxin. Dessuiomanvände USA-imperialismen detta medel i , och resultatet känner vi till. Manmåste fråga sig vad innebörden av nuvarande praxis är. har stiftat enlag som skulle göra del möjligl att stoppa jusl ett sådant medel som 2,4,5-T,om del fanns vetenskaplig misstanke alt medlet skulle vara till stor skada förmänniskor och natur. Denna misstanke finns alltså. Men då har ansvarigamyndigheter och jordbruksutskottet vägt denna risk mot risken för altskogsbolagen skulle erhålla något mindre vinster.