prot · G00983 · 1976-12-31 00:00:00 — Ja, ärade kammariedamöter, vad har egentligen en kulturarbetare, enfrilans eller en författare för produktion all lägga dessa kostnader på?Dessutom är det så, all om en egenföretagare skulle kunna öka sina priser föratt täcka de sociala kostnaderna, drabbas även denna ökning av omkring 90 96 iskaller och sociala avgifter. Och så är man inne i en ond cirkel som är myckelolycklig. Vihar också hört här att socialdemokraterna faktiskt inte vill kompenserasmåföretagarna genom alt höja det avgiftsfria beloppet i botten, vilket ärsynnerligen motiverat eftersom avgifterna numera också är en skaltefaktor. Detär faktiskt en ganska märklig politik mot en hårt drabbad grupp i samhället. HerrWärnberg ondgjorde sig över en annons som har stått i tidningen . Enblomsterhandlare i hade målat av sin skallsedel och ställt den i sillskyltfönster i stället för blommor. En bild därav fanns i den här tidningen.Del framgår av bilden att blomsterhandlaren hade haft en taxerad inkomst på . Sedan statlig och skatt och arbetsgivaravgifter hade betalatshade han kvar . i skatter och avgifter på ! Detvisar litet av problemen för småföretagarna. Vadhar nu socialdemokraterna att bjuda småföretagaren i och på andra hålli landet? Jo, en höjning av arbetsgivaravgiften med 2 96 plus . iavgifter plus en rad andra höjda skatter som ingår i paketet. Dessa människorhar verkligen problem, del skall vi ha klart för oss. Jagtycker också, herr talman, att metoden att använda socialförsäkringssystemetsom skatteinstrument är felaktig. Det sägs i klartext i den socialdemokraliskamotionen all höjningen av folkpensionsavgiften föresläs för att minskabudgetunderskottet. Sambandet mellan sociala avgifter och sociala förmånerförsvinner pä det sättet. Socialförsäkringsulskottet kanske kommeratt bli etl nytt skaiieuiskoil. Folks förtroende för vårtsocialförsäkringssystem kommer all minska när det inte finns ell samband mellanavgifter och förmåner och när socialförsäkringssystemet kommer att användassom skaitekälla. En sådan utveckling vore inte bra. Jagber, herr lalman, alt få yrka bifall lill socialförsäkringsutskoltetshemställan i belänkandel nr 16. HenWÄRNBERG (s) kort genmäle: Del var väldigt bra all log upp del här medblomsterhandlaren i . Jag fick del intrycket all tyckte beskrivning som hade givits var riklig, alltså all skallen var 28 000 kr.på den taxerade inkomsten . Då är offer för denvulgärpropaganda som jag har sagl att ni driver. Har ni talat om alldenne blomsterhandlare har avdragsrätt för vartenda öre som han betalar försociala avgifter, att hans verkliga inkomst inte var . utan långtdärunder och att han betalade kommunalskatt och statlig skatt precis som envanlig löntagare skulle ha gjort? De sociala avgifter som han betalar fär denföretagare som har anställda också betala, och han har avdragsrätl för denprecis som blomsterhandlaren. Som systemet nu är genomfört får man dessutomschablonavdrag. Manskall tala om hela sanningen och inte bara slå upp ell plakat. En riksdagsmanborde åtminstone inte säga att påslåendet är korrekt utan han borde la avståndfrån det. För påståendet är inte korrekt -det är en enda stor bluff HerrRINGABY (m) kort genmäle: Nej, , det här är ingen bluff Det skulle i så fall inteförekomma sådana protester som det gör bland dessa människor. Visst är dessaavgifter avdragsgilla, men de rullar med undan för undan varie år. Jag har, , själv som jordbrukareerfarenhet av hur delta verkar, och jag har oerhört stor erfarenhet av hursysiemet verkar för småföretagare och småbrukare i min hembygd. Det råder ingetivivel om att dessa avgifter är en större belastning för en egenföretagare änför en löntagare med samma inkomst. Del måsle vara så, eftersom egenföretagarensjälv skall betala sina avgifter. Del är O.K. all han betalar sina avgifter,men när man nu är inne på en ny linje och vill åstadkomma budgetfinansieringmed dessa avgifter, så drabbas de här människorna av en skatt som icke drabbarandra. Det förvånar mig all inte kan erkänna att delta är eltproblem för de här grupperna. Det tror jag alt är ganska ensamom. () kortgenmäle: hade man problemet att det inte förelåg avdragsrätt ,varför det kunde bli en kraftig effekt som egen företagare.Det var tydligen detta som drabbade den här blomsterhandlaren. Om han fortsattatt vara blomsterhandlare och haft inkomst också , hadehan först fäll göra ett schablonavdrag och därefier fåll dra borten tredjedel av tidigare Därmed hade han kommii lill exakt Nr 83 sammaresultal som om han varit anställd av någon annan blomster- Onsdaeen denhandlare. Det är alltså exakt samma kostnader för en anställd som för g .,p, 197-7 en blomsterhandlare som äregen företagare. gå med på, utan han påståratt blomsterhandlaren har slörre kostnader Finansdebalt för egenavgifterän för de anställda. Del är tvärtom något bättre för den som betalaregenavgifter, eftersom han tidigare hade . och har 30 000 kr.som är undantagna från den fyraprocentiga arbetsgivaravgiften. HerrRINGABY (m) kort genmäle: fören egenföretagare var ju fakliskt tidigareförödande. Jag har påträffat också sådana fall. Situationen har i dessa fallvarit hell hopplös. Men även i fortsättningen är, ,egenföretagaren betydligt sämre ställd än löntagaren i samma situation. Det ärklarlagt, och den saken är det meningslöst att strida om. Herr tredje vice talmannen anmälde att herrWärnberg anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. FrökenBERGSTRÖM (fp): började sill anförande med att tala om allas rätt tillarbele. Därvidlag är vi alla överens - där råder inga menings-skiOaktigheter. HerrAspling talade vidare om nödvändigheten och önskvärdheten av att genomföraytterligare viktiga reformer. Han nämnde speciellt reformer pä famiOepolitikensområde, inom barnomsorgen och när det gäller långtidssjukvården. Detta ärreformer som även den nuvarande regeringen är inriktad på - del framgår både avbudgeten och av den regeringsförklaring som regeringen avgav när dentillträdde. Idetta sammanhang sade alt det är nödvändigt med en stark samhällsekonomiför att man skall kunna genomföra angelägna reformer. Det har konstaterats häri dag liksom vid åtskilliga tidigare tillfällen att den gamlasocialdemokratiska regeringen inte lämnade över en stark ekonomi till den nyaregeringen efter valet . Vadbeträffar den fråga som speciellt behandlas i socialutskottets be tänkande, höjningen av folkpensionsavgiften med 1,5 96 som socialde mokraterna har föreslagit, måste det konstateras all en sådan höjning inte på något sätt kan vara avgörande för att vi inom ramen för vår starka eller svaga samhällsekonomi skall kunna genomföra reformer av den typ vi har lalal om här. I siällel har finansulskoliet myckel tydligt påtalat de nackdelar som skulle föOa med en sådan höjning av folk pensionsavgiften. Man pekar bl. a. på de kostnadsökningar det skulle innebära för företagen, minskad konkurrenskraft osv. Socialförsäkrings ulskotlel gör samma bedömning och avvisar därför den höjning som socialdemokraierna har föreslagii. II protokoll 1976/77:82-83 Jagvill med del, herr lalman, yrka bifall lill socialförsäkringsutskoltetshemställan. Jagvill också beröra det citat från som tog upp i sittanförande. Det är ett citat som cirkulerade ganska mycket under valrörelsen ihöstas. Men som vanligt med citat av den typen värdet inte fullständigt. Manhade plockat fram en mening och utelämnat resten. Jag kan inte ordalydelsen avdet fullständiga citatet, men talade om att skulle hasagt att skattepolitik skulle ställa pensionärerna på gatan. Jaghar frågat vad han menade med detta. Ja, sade han, man utelämnadeen mycket viklig del av vad jag sade, nämligen all "detta vill inte hellermoderaterna". Jaghar med detta velat framhålla att man för att förslå vad Per menademåste ta med hela citatet. underströk vikten av en stark ekonomi för den socialatryggheten, och så långt kan jag odelat instämma med honom. Men ekonomi skulle tydligen främst åstadkommas genom en ytterligare höjningav socialförsäkringsavgiften med 1,5 96. Det skulle höja kostnaderna inte baraför näringslivet utan också för landsting och kommuner och försvåra derasverksamhet, sade i . Inte alls, menade ,för den ytteriigare höjningen av socialförsäkringsavgiften skulle beaktas i sambandmed avtalsförhandlingarna. Realismeni detta kan vi lämna därhän. Men säg att det skulle bli så. Vad skullekonsekvensen då bli? Jo, då måste pengarna i stället tas frän de anställdas lönergenom mindre löneökningar än eOest. Det kan väl ändå inte, , varaett särskilt bra sätt att fä fram den ytteriigare personal - sjuksköterskor,sjukgymnaster, vårdbiträden och många andra kategorier - som behövs för atttäcka vakanserna på den sociala sidan både för de nytillkommande avdelningarnainom långvård etc. som vi är så rörande överens om och för att förslärkapersonaltätheten vid de befintliga avdelningarna. Meninte nog med detta. En sådan här ytterligare höjning av socialförsäkringsavgifternaskulle urholka kommunernas och landstingens skatteunderlag. Det är riktigt attdet sker med någon fördröjning. De enligt den socialdemokratiskareservationen skulle innebära ytterligare avgifter på 3 000 miO. Om dettaförslag beaktas vid löneförhandlingarna, skulle minskningen av landstingensoch kommunernas skatteintäkter uppgå till ungefär 800 miO. Det kanväl inte på något vis leda lill mer ambitiösa långsiktiga planer förlandstingen när del gäller alt bygga ut långtidsvården och hemsjukvården, ellerför kommunerna när det gäller att bygga ut äldreomsorgen och barnomsorgen.Också från social synpunkt finns del därför all anledning att begränsa socialförsäkringsavgifternapå del sätt som regeringen och uiskottsmajoriteten har förordat. HerrASPLING (s) kort genmäle: Jag skall inte gä in i någon debatt med . Jag vill barapåpeka en sak, nämligen att det tycks ha gått de borgerliga förbi attlöntagarorganisationerna föredrar höjda socialförsäkringsavgifter somfinansieringskälla vid skatteomläggningar av det nu genomförda slaget, av detskälet alt avgifternas fördelningspolitiska effekter kan bedömas långtsäkrare. Därmed kan avgifterna lättare passas in i lönepolitiken än andraindirekta skatter av samma slag. Därför är vårt förslag all förbättrastatsfinanserna ett långt mer konstruktivt bidrag till pris-ochkostnadspolitiken i vår ekonomi än de från den borgerliga sidan nu antyddaplanerna pä en höjd mervärdeskatt. skulle ha lyssnal på i anförande, vari hankort och gott slog fast alt regeringen i strid med ochandra löntagarorganisationers intressen har företagit en skattereform, som förden fackliga rörelsen har en helt annan struktur och profil.Utjämningssträvandena, sade , är borta. När man talar om ansvar för landets ekonomi och menar att man av detskälet måste säga nej till en höjning av socialförsäkringsavgifterna måste jagställa frågan: Menar man på den borgerliga kanten verkligen alt den fackligarörelsen uppträder ansvarslöst, när den säger sig föredra höjda socialförsäkringsavgifter före en stor utlandsupplåning? Delta är ändå inte fullt jämförbara storheter. Löntagarorganisationernaföreslår arbetsgivaravgiftshöjningar, sade . Skulle det i klartextinnebära att löntagarna föredrar att få ut kontant 1,5-2 "6 mindre ur deltillgängliga utrymmet? Jag har myckel svårt att tro det. Jaganser alt det i denna församling finns all anledning att se på konsekvensernapä både kort och lång sikt för landstingen och kommunerna. Jag tycker att jagganska klart visade att om de höjda socialförsäkringsavgifterna enligtsocialdemokraternas påslående hell och hållet skulle beaktas vidavtalsförhandlingarna och alltså inte leda till några ökade kostnader förlandsting, kommuner eller andra arbetsgivare, skulle det ändå innebära ettstarkt minskat inkomstunderlag för kommuner och landsting. Den minskning avinkomsterna med 800 miO. som detta skulle innebära kan väl ändå inte ledatill ytterligare förbättringar av långtidsvärd, hemsjukvård, äldreomsorg ochbarnomsorg? Den ekvationen går inte ihop, . () kortgenmäle: Jag skall inte föra någon debatt om sjukvårdsfrågorna denna kväll, detmarkerade jag redan i mitt inledningsanförande. Det är frågor som vi fårtillfälle alt återkomma till. Jaghänvisar, , till uttalanden från den fackliga rörelsens representanteri vad gäller socialförsäkringsavgifterna. De företräder löntagarnas intressen,de har framfört löntagarnas uppfattning och den står de fast vid. Att fruTroedsson sedan som representant för en borgerlig regering har en annanuppfattning förvånar mig inte. Men jag ber henne att observera den fackligarörelsens klara ställningstagande och all man också klart deklarerat att manslår fast vid dessa. Jag vill än en gäng erinra om att inga aldrig sä önskvärdareformer på del kommunala eller landslingskommunala planet kan finansieras utanatt erforderliga resurser ställs till förfogande. har inte talatom på vilket sätt det inkomstbortfall för kommuner och landsting skallkompenseras som den ytterligare höjningen av arbetsgivaravgifterna skulleinnebära. Herrtredje vice talmannen anmälde alt anhållit alt till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt lill ytterligare replik. Hen iStaffanstorp (m); Jag lycker att fallet med den stackars blomsterhandlaren i ärelt lika skrämmande som avslöjande åskådningsexempel på vilka skaltesvärigheteregenföretagaren har att brottas med socialdemokratiskt styre. Delkan vara av intresse alt höra hur en fackföreningstidning ser påegenförelagandet. FöOande har stått att läsa i Byggnadsarbetaren: "Deltariskerar du om du arbetar som egen företagare. Organisationens förhandlingshjälputeblir liksom avtalets stöd för semesterersättning, övertidsersättning,uppsägningslön, reseersättning etc. ;s grupplivförsäkring gäller inte. AGB(avgångsbidrag) kan inte erhållas. Ingen ersättning från a-kassan vidarbetslöshet. ATP endast efter egen avgift. Ingen pension frånSTP, den nya pensionsförsäkringen. Ingen påbyggnad till pensionen efter 67 är.Ingen kostnadsfri hälsokontroll genom Bygghälsan. ' försäkring gällerinte. Ingen möjlighet lill skadestånd vid olycksfall. Högre avgift lillallmänna sjukförsäkringen. Ingen ersättning från den nya avtalssjukförsäkringenAGS. Ingen ersättning från yrkesskadeförsäkringen. ' ansvarsförsäkringgäller inte. Fordringar för utfört arbete är oskyddade vid beställarenskonkurs. Risk för stora skadestånd vid felaktigt utfört arbele." Sedandetta skrevs har sannerligen inte egenförelagarnas villkor förbättrats. Den nya regeringen har iord och handling både i regeringsdeklarationen och ibudgetpropositionen visat hur betydelsefullt man anser det vara alt geföretagsar-nheten elt gynnsammare klimat. En av de två huvudlinjerna iregeringens budgetförslag är som bekani ett kraftigt stöd lill företagsamheten,särskilt dä den mindre och medelstora. Somen slående kontrast till denna företagsvänliga politik ter sig densocialdemokratiska parlimotionen 1294. Molionen innehåller en lång rad förslagsom är så väl kända för kammaren att de inte här behöver upprepas, innebärandeavsevärt ökade pålagor pä del redan hårt pressade näringslivet. Majoriteteni finansutskottet har naturligtvis tagit kraftigt avstånd frän dessa nya bördorpå företagsamheten med den självklara motiveringen att åigärder som sä ökarföretagens kostnader ytterligare försvagar del svenska näringslivetskonkurrenskraft. 1 av vikande sysselsättning och förlorademarknadsandelar både här hemma och utomlands ter sig del socialdemokratiskabudgetalternativet i högsta grad ansvarslöst. Socialdemokraternasovana och vilsenhet när de efter så långt rege-ringsinnel.av plötsligt hamnat ioppositionsställning kan illustreras av två citat med blott tio dagarsmellanrum ur en och samma socialdemokraliska tidning. Det första låter så häroch var författat innan budgetpropositionen var framlagd; "Efterfråganbör stimuleras även om del leder till ett ännu större underskott i vårt landsbytesbalans och fortsatt hög takt i prisstegringarna." Tiodagar senare, efter det alt budgetförslaget hade presenterats, lät det så här:"Allvarligast i budgeten är dock den stora utlandsupplåningen. Denborgerliga regeringen rekordlånar i ett läge när en uppgång i konjunkturentydligt kan skönjas. Detta kan inte annat än driva pä infialionen." Avslutningsvis,herr talman, några synpunkter på den konjunkturuppgång som tidningen här talarom. I finansplanen anknyter man, liksom i finansutskottets belänkande, tillvissa förhoppningarom en sådan uppgång i . Försiktigtvisantyds det dock all konjunktur-stärkande åtgärder frän den nyaadministrationens sida knappast får effekt förrän . socialdemokratiska parlimotionen därerhot ger man en betydligt mera glättadbild av den internationella utvecklingen. Det sägs att president lagtfram ett betydande stimulansprogram, vilket sannolikt snabbt kommer attstimulera den amerikanska ekonomin, och det konstateras att utvecklingen i USAtagit en betydande fart redan före årsskiftet. Hurser man då i på den egna utvecklingen? Ja, ett användbart mått päförväntningarna torde kunna vara hur reagerat. Under årets tväförsta månader sjönk index med ca 5 96, frän 999 till 953. Optimismen är alltsåinte särskilt påtaglig. För14 dagar sedan sände president sitt budgetförslag - detbudgetår som börjar - till kongressen. Han erkände samiidigiatt det i huvudsak var företrädarens budget med blott de smärre förändringarsom hans administration hunnit göra, och be- domare anser förslagetrelativt modest. Först för påföOande är, 1979, utlovar betydligt djärvaregrepp, såsom en skallereform och allmän sjukförsäkring. Del kan tilläggas attden federala budgeten i har förhållandevis mindre vikt än budgeten i andraländer, med tanke pä den betydelsefulla ekonomiska ställning som de amerikanskadelstaterna har. Detförefaller alltså mer än troligt att den draghjälp vi i kan vänta avuppgång i , som beror på det där framlagda budgetförslaget, är en stimulanspä ganska lång sikt. Vifår i slor utsträckning huvudsakligen lita till våregen kraft, och därvidlag utgör finansplan och budgetförslag en god grund attstå på. Underdetta anförande övertog herr lalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Hen i (s): Del hände härförleden i en liten skola på landsbygden hemma i hade lektion i naturlära. Så sade fröken som var litet mer än vanligtreligiös: Säg små barn, vad är det för någonting som är litet och ludet och somhar stor svans och hoppar omkring i skogen? Barnen såg frågande ut, tills enräckte upp handen och sade: Ja, normalt skulle det väl vara en ekorre, meneftersom det är fröken som frågar är det väl . Närjag har lyssnat pä har jag kommit att tänka pådén här historien, därför att lönlagarna spelar ungefär samma roll i hansfantasivärld som ekorren och i den lilla frökens. HerrBohman åkte ju under valrörelsen omkring och berättade om den där metallarbetaren,som inte hade fått någon som helst del av vår välståndsökning. ju t. o. m. vad. Det är samme metallarbetare som har fått sä storalönelyft att de gjort det omöjligt för de svenska företagen att konkurrera. Detskulle vara intressant att fä reda på vilket som är sanning av de här tväpåståendena. Jag tror inte att vi får något besked. Antagligen blir det sä, attmetallarbetaren och löntagaren uppträder i en tredje variant. Efteratt ha lyssnat på debatten har jag fått ännu större förståelse för denrädsla som jag ibland möter när jag träffar människor pä arbetsplatser ochföreningsmöten. Det är en rädsla som beror på bristande tillit till denregering som vi nu har i vårt land. Den här rädslan liksom min egen grundaslitet grand pä att man, efter att ha hört pä debatten , fått ett ännustarkare intryck av att regeringen lappat greppet om utvecklingen. Det ärungefär som om man från dag till dag och frän vecka lill vecka köpte sig frigenoni all kasta fram förslag om kortsiktiga lösningar av problemen. Jagbeklagar alt regeringen inte presenterar någon långsiktig plan för att klaravare sig ekonomin eller sysselsättningen. Dessa två ting är oupplösligtförenade med varandra. Jagsåg att var inne här , men han försvann.Antagligen är han ute och letar efter de 400 000 nya jobben. Det är farligt attge löften av den där lypen. Det hela grundar sig på en räkneoperation somgjordes i sysselsättningsutredningen. Med en teknisk metod kom man fram lillatt det kunde finnas sysselsättning för 600 000 människor. Det blev ivalrörelsen ell löfte om 400 000 nya jobb ett stycke in , om mannu fick den politiska makten. har man den. Som sagts förut minskadesysselsättningen inom industrin med 30 000 , och enligt denproposition som vi nu diskuterar räknar man med att sysselsättningen kommer attminska ungefär lika mycket varje är. 270 000 av de där 400 000 jobben skullekomma till i den privata verksamheten. Jag tror inte ett dugg på det här, utantror att det är mycket mera realistiskt att bedöma utvecklingen så, att vi inom20 år har en industriproduktion som är dubbelt så hög som dagens ellerkanske av anlalet sysselsatta inom industrin. Detta är myckel sannolikareän förhoppningen att den privata företagsamheten skall kunna klara jobben. Sysselsätlningsutredningenpekade på en möjlighet att klara två problem: sysselsättningen för demänniskor som kommer att söka den och det behov av insatser pä olika områdensom stat och kommun har att klara. Om man uttrycker detta behov i det antalmänniskor som måste lill skulle det motsvara 250 000-270 000. Där finns en uppenbarmöjlighet för en konstruktiv planering, som både löser sociala problem och germänniskor arbete. Det enda uttalande på denna punkt som vi fått här i daggjordes av finansutskottets ordförande, som på tal om kommunerna och derassituation sade alt de inte får göra några åtaganden. Summerarman allt detta - inga insatser för att nämnvärt höja sysselsättningsgraden päsamhällsområdet och ett konstaterat misslyckande när det gäller att skaffa framnya jobb inom det privata näringslivet, är det inte så förfärligt svårt attförstå att människor böriar bli rädda. Mendet andra, som gör mig och dem jag har träffat kanske ännu mera oroliga, är nya regeringens politik börjar visa ett mönster. Det blir en omläggning avpolitiken. Det går naturiigtvis inte så fort, men mönstret börjar klarna. Inomskattepolitiken är del påtagligt alt den verksamhet som är i gång dels iform av industristöd och företagsstöd, dels i form av genomförda ochförebådade skatteomläggningar tyder pä att den borgerliga regeringensomtanke om företag och företagare är större än den faktiska omtanken omsysselsättningen. Skulle man vara elak, kunde man faktiskt säga att omtanken omföretagen och företagarnas situation kamoufieras med ett sken av att insatsernagörs för att skydda löntagarna. Ocksådet skattepolitiska program som man kan skönja i den borgeriiga agitationen serut att gå ål samma håll. Indexregleringen är gynnsam för dem som har storainkomster. Den skattereform som gjordes ger extra lättnader för dem somhar det bäst - för att inte tala om det famösa TV-program ivalrörelsen där både företrädare och den nuvarande budgetministernfastslogen målsättning innebärande att ingen skall behöva betala högremarginalskatt än 50 9f'). Vadär del här för någonting? Jo, mönstret tyder på att man vill göra enomfördelning av resurserna i värt land i strid med den utjämnings-politik somhar förts framgångsrikt under etl antal år. Det här gör mig bekymrad, för attinte säga rädd. Man kan invända: Ja, men det här är ju omöjligt - det kanfolket aldrig godta. Ja, säg det. Man behöver inte gå så förfärligt långtutanför gränser för att hitta utslag av denna politiska linje somlanseras under namnet den nya individualismen. Den innebär att en majoritet avfolket skaffar sig en bra, för att inte säga mycket bra, situation på bekostnadav en minoritet. Man löser balansproblem genom att låta anlalet arbetslösa vararegulator. Man klarar kostnadsnivån och den interna balansen genom att låtamajoriteten få goda favörer men behåller del klassiska mönstret alt låta vissagrupper, som historiskt är lågavlönade och svaga, ligga kvar i sin besvärligasituation.