prot · G009135 · 1976-12-31 00:00:00 — Kanske ville man inte eller vågade maninte tala om sanningen. Det hade ju kunnat uppfattas som ell dåligt betyg överetl långt regeringsinnehav. Låt oss ärligt ochrealistiskt beskriva verkligheten som den är. Vihar besvärliga ekonomiska problem alt brottas med. Jag vill inte lägga helaansvaret för de problemen på den tidigare regeringen - alla partier ochorganisationer har sin andel i del - men det är naturligt atl en regering somsuttit i drygt fyra årtionden och som fåll tillfälle att i mycket prägla denekonomiska politiken har ett betydande ansvar. Och vill man ta ell ansvar fören del av de reformer som har genomförts , då bör man också taansvar för utvecklingen och för de problem som politiken har medfört.Uppriktigt sagt var det både litet löjligt och litet ömkligt, dåsocialdemokraterna började krypa ur sitt ansvar ochsäga att del är den nya regeringen som har ansvaret för ekonomiskaproblem. Dennya regeringen skall bära sitt ansvar. Än så länge har våra beslut bara tillringa del fåll effekter på svensk ekonomi, men ju längre vi sitter, destostarkare blir vårt ansvar, och då kommer vi att stå för det. Viredovisade en finansplan och budget som präglades av de betydandeproblem som vår ekonomi stod inför: låg tillväxt, höga kostnader, starkinflation och besvärliga branschproblem. Höjningav meiyärdeskatten, m. m. Höjningav meiyärdeskatten, m. m. präglades också av en högambition då det gäller sysselsättning och social trygghet. Del var en budgetsom i etl avseende var kärv - del hade varit en hårdhänt prövning av nyautgifter - och i etl avseende mera expansiv; del var en stark satsning på atltrygga sysselsättningen. Vihar nu redovisat en reviderad finansplan och budget. Den bygger på den grundsynsom vi redovisade . Huvudlinjerna i den allmänna ekonomiskabedömningen och i budgeten ligger fast. Utvecklingen under årets förstamånader har emellertid i en del avseenden medfört atl problemen i vår ekonomihar förvärrats. Handelsbalansen uppvisar ett betydande underskott och denprivata och offentliga konsumtionen är på en hög nivå. Därför menar vi alt enytterligare åtstramning nu bör ske av vår inhemska förbrukning och att mera börgöras för alt minska underskotlen i de utrikes betalningarna. Del är därför somdel bl. a. är nödvändigt all höja mervärdeskatten. Nuhar vi hört i några inlägg sådana uttryck som "drastiska förändringar","tvära kast" och "inbromsningar" och allt möjligt som värderingav de två dokument som regeringen har redovisat inför , ett i januarioch ett . Jag tror att sätter man sig ner och i lugn och ro läserigenom de dokumenten så finner man atl huvudlinjerna i de bedömningar viredovisade ligger fast också . Vad som händer är jualt den starka inriktningen på sysselsättning och social omsorg fullföljs.Samtidigt förstärks den stramhet som i flera avseenden prägladebudgetförslaget. De ylierligare ålstramningar som förordas omfattar dels vissasenareläggningar, dels vissa besparingar. Se-nareläggningarna berör främst endel byggnadsinvesteringar och är bl. a. motiverade av de starka pris- ochkostnadsstegringarna inom byggnadssektorn. Besparingsåtgärderna får iallmänhet effekt först och framöver. Vi har haft följande treutgångspunkter för dessa förslag. Fördel första är del nödvändigt alt hålla tillbaka den inhemska förbrukningen föralt få utrymme för mera av investeringar och export. Fördet andra kan inte den svenska kostnadsutvecklingen få gå snabbare än i andraländer, om vi skall kunna exportera oss till balans i samhällsekonomin. Fördel tredje måste vi bryta spiralen skaiter-löner-priser, bl. a. för attförbättra konkurrenskraften i den svenska industrin. Meddessa utgångspunkter är det väl naturligt all regering och riksdag nu utnyttjarde möjligheter vi har all komplettera och modifiera ursprungliga förslag. Detär inte fråga om några drastiska förändringar. Del är all utifrån deverklighetsbeskrivningar av den svenska ekonomin som vi gör använda de metodersom vi tror är de bästa. Närvi nu skärper på några punkter är del för atl de ekonomiska problemen harskärpts under de gångna månaderna. Del har sagts i ell tidigare inlägg att vinumera skulle dela socialdemokratins konjunkturbedömning. Del var Kjell-OlofFeldt som trodde detta. är det väl inte så lätt atl finna enkonjunkturbedömning i ell inlägg som var så fyllt av en mängd kritiskabedömningar av regeringens politik och positiva bedömningar av den egnainsatsen. Som jag ändå uppfattar det är vi oense både omverklighetsbeskrivningen, där vi ger en mera allvarlig bild, och om medlen föratt komma lill rätta med problemen. Det är särskilt på en betydelsefull punktsom regering och opposition har olika mening. Oppositionen håller fast vid sinlinje alt förse staten med mera inkomster genom väsentliga höjningar avarbetsgivaravgifterna, fast man nu tycks vara beredd atl senarelägga en avdessa höjningar . Regeringen föredrar att en ökad åtstramning nu görsgenom en höjd mervärdeskatt. Detfinns mänga skäl för att vi inte nu vill ytterligare höja arbetsgivaravgiftenutöver de höjningar - höjningar på en betydande nivå - somriksdagen redan har beslutat om. Arbetsgivaravgifternatycks vara den palentmedicin som socialdemokraterna vill använda för att lösaalla problem. Jag har ibland funderat över varför man är så förtjust i denskatleformen. Kanske beror del på själva benämningen arbetsgivaravgift, som göratt en del skulle tro alt arbetsgivarna betalar dessa avgifter, medan andraskatleformer träffar löntagare, barnfamiljer, pensionärer osv. Menvad är det som händer om vi höjer arbetsgivaravgifterna? tycksi en senare replik här själv närma sig sanningen. Den är nämligen all antingenövervältras de nya avgifterna på industrin och försämrar därmedkonkurrenskraften ytterligare - och det är allvarligt, framför allt i nuvarandeläge. Eller också avräknas avgifterna mot en annars möjlig löneökning, och dåblir del en mindre budgetförstärkning än vad man talar om, eftersomlöneökningen ju annars hade blivit större och betytt ell högre underlag för enstatlig och inkomstskatt. Del skulle faktiskt behövas en höjning avarbetsgivaravgifterna med 5-6 96 för att få samma effekt som av en momshöjningmed 2,1 96. Dessutom skulle kommunernas redan besvärliga ekonomiska situationytterligare förvärras. Och hur skulle det gå med avtalsförhandlingarna, omytterligare en väsentlig del av utrymmet skulle intecknas genom olika avgifter? Delhar sagts atl regeringens politik driver på infiationen, alt det skulle varanågot slags målsättning för politiken atl uppnå den effekten. Ja, låt oss se pånågra fakta först. Denallmänna prisnivån i konsumentledei har stigitmed 4,1 96, och det är någol mera än , för då var siffran . Menom vi tar hänsyn till prishöjningen på kaffe - en prishöjning som vi ju intekan råda över - så är inflationstakten klart lägre än den var förraåret. Och ser vi på den senaste lolvmånadersperioden, alltså från april 1976till , finner vi all priserna har stigit med totalt , medanmotsvarande siffra /76 var 11,9 96. Dessadala tycker jag manar till litet större försiktighet med snabba slutsatser. Vibör nog inte beskriva verkligheten som mera drastisk än Höjningav mervärdeskatten, m. m. Höjningav meiyärdeskatten, m. m. vad den är. Nuär jag ändå oroad, därför att prisutvecklingen är för snabb, och jag är ocksåmedveten om atl vi får prishöjningar till följd avde beslut som regering och riksdag kommer atl falla. Del är också oroande attSverige är ell av de få länder som inte har någon dämpning av inflationstaktensedan 1974. Därför måste vi satsa mera på alt bekämpa inflationen och utnyttjade instrument som vi har för detta. Vi har ju i det här landet en långerfarenhet av atl del inte finns särskilt effektiva instrument. Men utöver deltillfälliga prisslopp som vi nu har kommer vi också fortsättningsvis atl arbetabl. a. med en skärpt prisövervakning i syfte atl nå fram lill en lägreinfia-lionsnivå för tiden framöver än vad vi nu tycks hamna i . Socialdemokraternasäger att lägel skulle ha varit annorlunda om man hade följt desocialdemokratiska förslagen. Ja, del är möjligt. Vi hade haft en statsskaltför 1977 som hade betytt en högre inkomstskatt för alla hellidsarbeiande ochdärmed en lägre standardförbättring - för många kanske enslandardförsämring. Del hade blivit ännu svårare för parterna på arbetsmarknaden att göra upp än vad del har varit. Vihade haft en diskriminerande sambeskattning och en beskattning avfåmansförelagen som varit orättvis, och vi hade haft en hårdare egen-avgift förhantverkare, lantbrukare, författare och konstnärer. Vihade haft en väsentligt högre arbetsgivaravgift med de risker försysselsättningen som det hade betytt, och vi hade haft en särskilt stor höjningav arbetsgivaravgiften i glesbygden, där sysselsättningsproblemen ofta ärsärskilt stora. Vihade inte ens fått utreda frågan om ett infiationsskydd i skalte-systemet. Dethade varit självklart att inflationen också fortsättningsvis - och inte -skulle bestämma om skatterna. Delhade varit annorlunda. Men det hade inte varit bättre. Det hade varit en ökadrisk för arbetslöshet på högre nivå, och många människor hade haft enbesvärligare verklighet alt leva i. Dethar talats i ett par inlägg om planlöshet, ryckighet och inkonsekvens ipolitiken. Del är ju så man brukar säga när man inte har någonting all säga isak. kan vi ju få etl alternativ , och vi får tillfälle attåterkomma och debattera del då vi sett det. Därför skall jag inte gå in pånågon närmare granskning. Det har redan gjorts i etl par inlägg. Jagtycker all gjorde en riklig beskrivning då han noterade att vad vinu möter är bara nej och nej och nej från socialdemokratins sida. Det kan ju geintryck av konsekvens, men eftersom delta nej används i alla sammanhang är delsnarare etl uttryck för ovilja till konstruktiva lösningar. Fråganom inflationsskydd i skattesystemet har berörts, och jag skall återkomma lillden. Låt mig bara nu i detta första inlägg ställa en fråga som kan få etl klartsvar med etl ja eller etl nej. Jag ställer den mot bakgrund av de inlägg somgjorts här om effekterna för statskassan av ett system medinflationsskydd, där det sägs alt skulle man besluta sig för detta så fårstatskassan ett tillskott som blir några miljarder mindre än vad det skulle hablivit om man inte hade ett syslem med inflationsskydd. Delär riktigt att eftersom ett bevarande av skatteskalor betyder attinflationen automatiskt höjer skallen så tillförs naturligtvis statskassan deinkomsterna. Och gör vi etl inflaiionsskydd i skattesystemet så får statskassaninte del automatiska lillskoliel. Menden jämförelse som här har gjorts, om atl del handlar om så och så mångamiljarder som statskassan skulle få eller inte få, är hållbar endast underförutsättning all man tänker sig all också 1978 bevarar skalleskalor.Vi har under 1970-talel, utom ett, gjort skatteomläggningar som harkostat pengar, fyra fem sex miljarder . Och skulle vi göra enskatteomläggning också 1978 så är del ju ofrånkomligt all del kostar pengar. Minfråga är följande: Tänker socialdemokratin säga lill de fackligaorganisationerna, LO, TCO och /SR: får ni förhandla bäst ni kanpå grundval av skatteskala - vi kommer inte atl göra någon förändringav statsskatten? Sägerman del så betyder del att behovet av löneökning för oförändrad köpkraft 1978är för de flesta av industrins arbetare, de som ligger i inkomstgruppenmed . i årsinkomst, och hela 23-24 96 för många av industrinstjänstemän, de som har . Tänkersocialdemokraterna alltså bevara skatteskala oförändrad också 1978?Om inte kräver ju hederligheten att de redovisar atl det kostar pengar atl göraen traditionell skatteomläggning, kanske väl så mycket som det kostar atlanvända sig av inflationsskydd. Dettaär en fråga som kan få svar med etl ja eller ett nej. Och det är angeläget försvensk skaitedebalt, för svensk samhällsekonomi och för de fackligaorganisationernas arbete alt få ell snabbt besked. Det beskedel kan ges . Regeringen har lagt en rad förslag med syfte alt få en bättre balans ivår ekonomi. De är inte populära, alla dessa förslag. Men det är förslag sombehövs om vi skall komma till rätta med problemen i vår ekonomi. Och det ärförslag som borde få ell brett stöd, ty nu behöver vi en bred samling för altlösa problemen. Viär beredda alt fatta de beslut som behövs, och vi skall lugnt och metodisktklara oss igenom de ekonomiska problemen. har sådana utgångsmöjligheteratl vi bör klara del. Vikommer inte all syssla med allmän retorik, hojtande och viftande. Vi kommerinte att syssla med klasskampsparoller eller utnyttja människors missnöje. Vikommer inte alt göra några utfall mot olika grupper i samhället. Vikommer atl fullfölja ett socialt reformarbete och arbeta för atl få så godaresurser som möjligt lill atl föra del reformarbetet vidare. Höjningav mervärdeskatten, m. m. Höjningav mervärdeskatten, m. m. Viskall, som det står i vår regeringsförklaring, med fasthet och ansvar föra enpolitik i hela folkets intresse. HerrFELDT (s) kort genmäle: har ju anseende att vara en hederlig karl, och hanutnyttjar gärna detta anseende i sina inlägg. sade han atl vi skall ärligtoch realistiskt beskriva verkligheten. Men jag tycker all tänjdeen smula på det här anseendet om hederlighet när han nu ville göra gällande attenda skälet till alt han kastat om sin ekonomiska politik är alt han har en nykonjunkturbedömning. Hansade i flnansdebalten : "Låt mig säga atl del för den närmaste framliden icke finns någon anledning alt förändra skatter, vare sig höja eller sänka skaller, på annat sätt än del som framgår av re geringens budgetförslag.--- Men om konjunkturen i väsentliga av seenden förändras, måste denna regering lika väl som alla andra regeringar vara beredd atl ompröva sin politik" etc. Harnu konjunkturen väsentligen förändrats mellan och , närni beslöt er för den här politiken? Nej, sanningen är all konjunkturen ickeändrats annat än i så måtto alt regeringen har justerat konjunkturbedömningen inågot mer optimistisk riktning och därmed anslutit sig lill den bedömning vigjorde tidigare. behöver inte leta i mitt anförande efler vårkonjunkturbedömning - den fanns och det är den vi slår för.Sanningen är all del är spåren av regeringens egen politik som börjatförskräcka också regeringen själv. Därför griper man in, men vid fel tidpunktoch med fel metod. Det är det vi kritiserar regeringen för. HerrMundebo säger alt han inte vill diskutera socialdemokratins alternativ ,det skall han diskutera . Jag tycker all del är sorgligtall behöva konstalera atl budgelministern på detta sätt utnyttjar regeringensspel med och med vår konstitution genom all först avgörafinanspolitiken - del kommer all ske -och sedan säga att man efter treveckor vill ta debatten om alternativen till denna finanspolitik. Jag finnerdetta förfarande icke helt anständigt, herr talman. HerrMundebo log sedan upp indexreglering av skatterna. Del skulle han inte tala omnu utan vid någol senare tillfälle. Det är alltså det fina infiationsskyddetsom så ofta och så gärna har talat om, men som man har varitbesynnerligt tyst om. Och frågar han i stället: Vad skall socialdemokratingöra? Ja, sade atl han i god lid i förväg skulle talaom för svenska folket hur skaller skall se ut. Vårt svar är: Först nejtill indexreglering av skatterna. Ta del beslutet först, ! Sedan är vi beredda atl diskutera skattepolitiken . Menkom med etl enda besked om den skallepolitik regeringen tänker bedriva! De allmännaekonomiska bedömningar som regeringen gjorde i början av detta år innebar atlvi hade alt räkna med betydande ekonomiska problem i vår ekonomi under vinternoch . Vi kunde hoppas på en chans lill någon förbättring ,en förbättring som skulle bli märkbar först . Denbedömningen har dess värre visat sig vara riklig - i varje fall så här långt.Det finns ekonomer som säger att det inte är alldeles säkert alt vi får del avkonjunkturuppgången . Jag har fortfarande en försiktig optimism altSverige skall få del av den. Men skillnaden mot liden omkring årsskiftetär den, som jag framhöll, att de ekonomiska problemen har skärpts . När vi fick den klarare bilden av 1976, då de definitivasiffrorna kom en bit in på delta år, visade det sig atl den var allvarligare änden bild ekonomerna tecknade . Del var en allvarligare bild förden period som gått. som har gått av 1977 har problemalikenskärpts. Dåär del naturligt alt också pröva den ekonomiska politikens innehåll och demedel man vill använda sig av. Den prövningen har lett oss lill slutsatsen altdet är nödvändigt all göra ytteriigare åtstramningar. De förslagen lägger vinu. Vi kände en oro för att det kunde komma atl bli nödvändigt redan i januari.Därför fanns också i såväl finansplan som budget klart utsagt alldel kunde bli nödvändigt att återkomma med kompletterande förslag längre framunder 1977. Del har blivit nödvändigt all komma med dem, just därför att vibedömer verkligheten allvarligare än vi gjorde omkring pågrundval av del material vi då fick från ekonomerna. Jagär självfallet beredd alt resonera om alla alternativ som läggs fram, men detblir inte någon särskilt konstruktiv debatt om alternativen bara beslår avdiverse nej. På en punkt, och del är den som dagens debatt handlar om, kan viföra en konstruktiv diskussion: det gäller frågan om man skall använda sig avhöjda arbetsgivaravgifter eller höjd mervärdeskatt för atl försöka klara endel problem i vår ekonomi. Där har vi ju fört en debatt - där har vi olikauppfattning. Jag är för min del kritisk lill alt utöver de betydande höjningarsom redan har gjorts av arbetsgivaravgifterna gå vidare med ytterligare höjningar.Jag tror all det är en fördel all använda sig av en höjd mervärdeskatt istället. Jagvill påminna om all mervärdeskatten har höjts inte mindre än sju gånger under1960- och 1970-talen - den hette i början omsättningsskatt, men detvar ju en likartad skalleform. Vid alla tidigare tillfällen sådana härhöjningar skett har socialdemokraterna ansett att del varit kloka och välgenomtänkta förslag och atl förslagen har kommit vid rätt lidpunkt och alt devarit precis rätt avvägda i fråga om storlek. Den här gången passar det inte.Det är möjligt all den ekonomiska verkligheten är annorlunda, men jag lar migfriheten atl tro att del är av någon annan orsak som del inte passade så braall just den här gången m. m. Höjningav meiyärdeskatten, m. m. använda sig avmervärdeskatten. Alliså,i denna fråga kan vi föra en diskussion, där har vi olika meningar. Vi villnog se mer av preciserade alternativ för att få en meningsfull diskussion ominstrumenten i den ekonomiska politiken i övrigt. Vi har fått ell förslag års skatteutredning.Det förslaget är nu ute på remiss hos myndigheter och organisationer. Remissenskall vara inne hos regeringen och vi får då tillfälle altpröva del remissinstanserna har sagt. Min klara förhoppning är allskatteutredningens förslag är så väl genomarbetat att det är möjligt allanvända som underlag för en proposition lill . Jagkommer alltså icke atl ge del svar som hemställde om, etl nejlill infiationsskyddade skatteskalor. Tvärtom, jag tror att del är en av deviktigaste skaltereformerna vi har att genomföra, alt få ett infiationsskydd iskattesystemet. Au jag sedan inte precis när ett betänkande gått ut på remisssäger att exakt det betänkandets förslag skall vi genomföra till varje punktoch kommatecken, det tycker jag är naturligt, för vi skall ha den respekten förremissinstanser att de skall ha tillfälle alt pröva ett förslag innan man frånregeringens sida avger ell färdigt omdöme. Menjag vill upprepa atl min förhoppning är alt det är etl bra förslag som vi kananvända som underlag för en proposition. Del är en betydelsefull skattereformatl se till att det i överensstämmelse med vår grundlag är medborgarna,ledamöterna av denna kammare, som skall besluta om hur skatterna skall se ut -del är inte inflationen som skall göra det. () kortgenmäle: Jag tycker atl närmade sig verkligheten i sitt andrainlägg då han sade alt del inte var konjunkturen utan den svenska ekonomin somföretedde en allvarligare bild än den som ekonomerna tecknade för regeringen idecember. Jag måste fråga : Varför dölja sig bakom ekonomerna? Atlhuka sig på det sättet inför ansvaret för allvarliga felbedömningar av delekonomiska lägel är inte särskilt värdigt en regeringsrepresentant. Del är ändåvälgörande att nu erkänner att man gjorde en felbedömning - sådantär mänskligt - men det erkännandet kunde ha kommit klarare och entydigare.Dessutom hade läget kunnat vara etl helt annat om regeringen hadelyssnat lill de varningar som utfärdades av den socialdemokratiskaoppositionen. HerrMundebo frågade: Varför avvisar socialdemokratin den här momshöjningen? Jagförsökte i mitt inlägg visa alt det har all göra med del läge i vilkel densätts in. Det är tre inslag i bakgrunden för den här momshöjningen som gör atlvi säger nej till den. Del första är den orättvisa skattepolitik som nibörjade med och sedan har fullföljt. Del andra ärden inflationstakt som kommer att göra del svårt för människornai detta land atl behålla sin levnadsstandard. Där ökar ni momsen och gör ontvärre. Del tredje är den utlovade indexregleringen av skatteskalorna ,som vi anser vara en politik som på ett helt felaktigt sätt fördelar bördorna. Nusäger - om jag kan tolka hans travande fram och tillbaka - atl delkommer ett förslag om indexreglerade skatteskalor fr. o. m. 1978.Indexreglerade skatteskalor måste ju vara etl automatiskt verkande system. Detfinns bara etl förslag, och skalleutredningen och borgerligavänner konstaterar all indexreglering bara kan göras på detta sätt. talade om resonemanget med löntagarnas organisationer är minfråga: Om beslutar indexreglerade skatteskalor, vilkel utrymmefinns det då över huvud tagel för resonemang med lönlagarnas organisationer om skatternaför 1978? Såvitt jag vet har både LO och TCO på den grunden varit antingennegativa eller skeptiska till indexregleringen. HerrMundebo upprepar tidigare kritik av vårt sätt att beräkna arbetsgivaravgiftenseffekter på statsbudgeten. Jag vill bara upplysa budgelministern om all viräknar på precis samma sätt som hans eget departement. Så tag upp diskussionenmed statssekreteraren på bänken bredvid om hur beräkningen skall göras! HerrMundebo sade vidare att den starka inriktningen på sysselsättning och socialomsorg fullföljs i den ekonomiska politiken. Betyder det att i dagkan garantera all den fulla sysselsättningen kommer att med den politiksom han nu föreslår? Höjningav meiyärdeskatten, m. m. Vad jag kan garantera är atl regeringen kommer all satsa så mycket denkan och använda alla de instrument som svensk arbetsmarknadspolitik förfogaröver för alt bevara en full sysselsättning. Vi kan ändå notera alt vi har klarat sysselsättningen bättre än vad man har gjort itidigare skeden av lågkonjunktur i detta land och i många andra länder. Vi harinte klarat kampen mot inflationen så bra som vi skulle önska, men när detgäller arbetet för att klara sysselsättningen kan vi med tillfredsställelsekonstalera atl genom den massiva insats som gjorts har sysselsättningen ändålegat på en hygglig nivå. Fårjag påminna om atl i den förra mer besvärliga lågkonjunkturen 1971/72 var drygt130 000 människor utan jobb i detta land. Också vid den mest besvärligatidpunkten den här gången och i en svår lågkonjunktur var siffran 95 000.Under de flesta av de gångna månaderna har den varit kring 65 000. Det är högasiffror, men del är ändå ett avsevärt bättre resultat än vad som nåddestidigare. Jagvill alltså försäkra all vi kommer alt använda alla de instrument somarbetsmarknadspolitiken har för all bevara sysselsättningen. Statssekreterarenoch jag har fört resonemang om effekten av arbetsgivaravgiften, och deresonemangen är redovisade i det reviderade bud- Höjningav meiyärdeskatten, m. in. Jagrekommenderar texten där till myckel ingående läsning - några av styckena ärväl värda atl läsa och begrunda och dra slutsatser av. Och blir nog enslutsats denna: Låt oss vara försiktiga med all gå vidare när del gäller attutnyttja arbetsgivaravgiften.