prot · G00962 · 1976-12-31 00:00:00 — har dechansen alt stoppa inflationen, sänka skaiterna och åstadkomma en ökadarbetslust. Det sades också i den borgerliga propagandan atl socialdemokraternahindrade allt gott och misskötte det rnesla. Men då borde det ju finnasfantastiska möjligheter för den borgerliga regeringen att snabbt åstadkommaverkliga och synbara förändringar. OlofPalme ställde en enda fråga under diskussionen här, som varade flera timmar.Han formulerade frågan ungefär så: Ni i regeringen tror ju på enkonjunkturuppgång; vilka skatter tänker ni då använda er av för all hållaekonomin i balans? Statsminister väntade med att besvara den frågantill dess inte hade någon replikrätt kvar, och då ställde herrFälldin en motfråga: Det här innebär ju att också socialdemokraterna måste höjaskatierna - och vilka i så fall? Svaret är mycket enkelt. Vi har redan i dennabudget lagt fram förslag om åtstramning på 5 000 milj. kr. Där är vårt svar.Och det hade varit mycket enkelt för all ge det svaret, om han hadehaft någon replikrätl kvar. Men det visste all han inte hade.Dessutom tycker jag det är en ynkedom - eftersom det ju ändå är de borgerligasom har majoritet och skall regera det här landet - att besvara en sådancentral fråga med en motfråga. Detär påfallande att den nya regeringen ägnar sig åt all gnälla och klaga. Var niinte på del klara med, innan ni inträdde i kanslihuset, atl det är ganska svårtall regera elt land? Det har det alltid varit, och så kommer det också alltidatt förbli. Del tillhör regerandels konst att först veta vad man själv vill.Sedan måste man hålla ihop om del inom regeringen och regeringspartierna. Och slutligenmåste man ha kraft och vilja att driva igenom sitt program. Dethjälper ju inte människorna ule i landet att den nya, borgeriiga regeringenklagar över den gamla, den socialdemokratiska regeringen. Människorna väntarsig handling. Det var närmast patetiskt atl höra upprepa etttjugotal gångeratt nu har vi fållen ny regering, Alla vet väl alt de borgerligahar flyttat in i kanslihuset. Men det är handling som människorna väntar på. Tillde borgerliga partierna och deras företrädare vill jag säga: Böria regera! Delvar illa atl det i regeringsdeklarationen inte fanns med ett enda ord omstrukturproblemen i industrin, men ni måste ändå ge er i kast med problemen ivårt näringsliv. Problemen kommer alt följa er, precis som de följde oss. Detfinns ingen osynlig hand - även om en del har trott det - som ställer allt tillrätta. Detvar illa att ni enades om slagordet vårdnadsbidrag i stället för alt funderaöver hur barnfamiljerna har del och därefter utforma en fa-miljepoliiik förbarnen och föräldarna. Därför slår ni utan politik på det området. Detvar illa att ni kastade ut siffran 400 000 nya jobb ulan alt uppenbarligen halänkl igenom hur ni skulle förverkliga elt enda av dem. Vidta åtminstoneåtgärder så atl de som hade jobb när ni övertog makten får behålla sinsysselsättning! Delvar illa all ni lovade att ersätta de 13 kärnreaktorerna med isolering av hus.Vad man sparar då är huvudsakligen olja, inte elkraft. Del är bra i och försig, men som ni redan upptäckt löser det inte problemen med kärnkraften. Enannan slutsats som jag har dragit - jag tror att också nämndedel - är alt del verkar som om de borgerliga partierna inte hade upptäckt allde har en egen majoritet. Borgerliga väljare väntar på borgerliga lösningar, påalt samhället skall förändras. Men vad som inträffat är handlingsförlamning ochsom följd därav en låt-gå-politik. Delvar ell fattigt, eftersatt land fullt av orättvisor som socialdemokratinövertog 1932. Del vi styre överlämnade var ett helt annat land,präglat av socialdemokratiska idéer om rätten till arbete, rätten tillutbildning och rätten lill trygghet vid sjukdom och ålderdom. Det kan mångamänniskor vittna om som själva upplevt denna historiska omvandling av vårtland. Dettainnebär självfallet inte att dagens samhälle är färdigt eller framtidenproblemfri. Så blir aldrig fallet. Vi hade just inlett vad vi inom densocialdemokratiska arbetarrörelsen brukar kalla det tredje skedet-förverkligandet av den ekonomiska demokratin. Det är en lång och mödosamprocess att i praktisk politik förverkliga våra idéer på det området.Erfarenheten har också lärt oss all utvecklingen i sig skapar nya problem. Låtoss som exempel nämna miljöpolitiken, energipolitiken och industrinsstrukturproblem, som spelat en sådan betydande roll i dagens debatt. Vihade önskat fortsätta vårt arbete för att på demokralisk-reformistisk vägomforma samhället, angripa de nya problemen och utveckla vår politik. Vi fickinte tillräckligt stöd för detta, och därför får vi nu arbeta i opposition. Vikommer atl använda för att skapa bättre kunskap och förståelse förden socialdemokratiska ideologin, för våra grundvärderingar. Vikommer atl slå vakt om de värden som skapats av arbetarrörelsens företrädare ikommuner och riksdag under den långa tid vi hade det avgörande inflytandet. Vikommer att kämpa mot varie försök all bryta sönder det välfärdssamhälle sommödosamt byggts upp av flera generationer. Vikommer all motsätta oss att man undergräver ekonomi och därmedförsvårar att i fortsättningen klara sysselsättning och reformpolitik. Vikommer att för den framtida politiken utforma ett socialdemokratisktalternativ i alla viktiga parliskiljande frågor. Den politik vi lägger fram iopposition skall vara så utformad att vi kan stå för den och omedelbartförverkliga den i regeringsställning. Dettahar vi redan i handling visat genom det budgetalternativ vi nu presenterat. Tre viktiga punkter villjag särskilt understryka i det socialdemokra- 6 Riksdaiicns proiokoll 1976/77:62-63 Fördet första vidtar vi den unika åtgärden alt som opposition lägga fram enstarkare budget än regeringspartiet. Därmed minskar vi upplåningen ulomlands.Vi anser del oförsvariigi atl låna till höjningen av folkpensionerna, tillskattesänkningar och andra löpande utgifter. Fördet andra vill vi satsa mer på omvårdnaden av barnen och de gamla. Trots all vihar åstadkommit en stramare budget lyckas vi på dessa två viktiga områden drivareformpolitiken vidare. Det skall bli mer tid för sarnvaro mellan barn ochföräldrar genom atl föräldraledigheten byggs tit från sju till tolv månader.Vi satsar 10 000 nya platser inom hemsjukvården och 10 000 nya platser inomlångtidsvården. Vi lämnar medel till landstingen så att de inom en femårsperiodkan anställa ytleriigare 25 000 människor för att delta i detta vårdarbete. Detär viktigt att samhället klarar dessa uppgifter. Det är viktigt för de gamlasjälva, men också för de anhöriga och för personalen. Det kan jag av egen erfarenhetuttala mig om. De som arbetar inom långtidsvården gör ett beundransvärtarbete, men de måste få ökade resurser. De måste fk ökade möjligheter atl skötadel arbete de upplever som så viktigt både för sin omgivning och för sigsjälva. Fördet tredje har vi särskilt prioriterat sysselsättningen. Det krävs enstatlig näringspolitik. För de företag som har problem - del gäller L MEricsson, förelag inom stål- och varvsindustrin, företag som satsat påplattformar i men som funnit all marknaden där inte höll m. fl. -krävs elt samhälleligt stöd och en samhällelig målsättning för att de skallkunna överleva och klara av sysselsättningen för sina anställda. Dennauppfattning har inte bara vi inom socialdemokratin och inomfackföreningsrörelsen, utan den hävdas också av framsynta företagsledare. Jagvill t. ex. åberopa verkställande direktören vid , lanWachlmeisler, som uttalade i TV alt han ansåg all det krävdes nyaägargrupperingar och att staten borde gå in med krafttag för att få ordning pådessa problem. Han talade då om stålindustrin. Visocialdemokrater har lill denna riksdag lagt fram ett förslag om enstrukturfond som skall arbeta under stort risklagande för att vara med ochhjälpa till att få fram lösningarav det slag jag talatom. Samhället skallsåledes inte bara ha en samordnande roll, utan del skall också med finansiellaresurser positivt bidra till atl åstadkomma en omstrukturering. Vi har dessutombegärt att Investeringsbanken skall få en förstärkning av sitt aktiekapital med500 milj. kr. Våraförslag innebär en konsekvent och logisk utbyggnad av den socialdemokratiskanäringspolitiken. Vi har på detta sätt, trots atl vi inte har de resurser som borgeriighelenofta ondgjorde sig över när vi var i regeringsställning, i oppositionsställningpraktiskt visat hur vi vill angripa problemen. Men den borgerliga regeringenär uppenbarligen fast i sin ideologi som innebär att man är rädd för staten ochför ett starkare samhälle, och därför vågar man inte konsekvent tillämpa den enda möjliga och förnuftigapolitiken, nämligen riktade åtgärder till de branscher och geografiska områdensom har problem. Det är väl detta som är orsaken lill att regeringen kommittill den slutsatsen att man skall tillämpa en generell påspädning. Detta ledertill inflation och till ett minskat penningvärde, och det löser inte deproblem som vi har i näringslivet. Följden kommer också att bli alt denborgerliga regeringen får fortsatta svårigheter att klara sysselsättningen ochdärmed reformpolitiken i vårt land. iStaffanstorp (c): I det anförande som i höll förekom en hel delmotsägande uppgifter. i menar all oppositionens budget ärbättre än den regeringen lagt fram. Jag vill bara bemöta hans synpunkter medalt kort och gott säga att jag tror att den debatt som förevarit har klargjortpå vilket sätt oppositionens budget skulle finansieras, nämligen genomytterligare pålagor för sysselsättning och produktion. En sådan finansieringskulle bara innebära att läget på marknaden och för sysselsättningen i desshelhet förvärrades. Jagskall så övergå till vad jag ursprungligen tänkt säga och hoppas att något avdetta skall ge svar på de frågor som ställts. Alternativeni svensk politik utkristalliseras nu allt klarare. Den debatt som förts här ger belägg för det påståendet. Den nya regeringen har presenterat en budgetsom på ett kraftfullt sätt markerar ansvar för sysselsättning, resurshushållningoch en fortsatt social välfärdspolitik. Oppositionens huvudalternativ är allmöta företagens allt svårare ekonomiska problem med exempelvis höjdarbetsgivaravgift. 1ett nötskal är delta också ett fullföljande av de positioner som väljarna hadeatl ta ställning till . Skall vi ha en social marknadsekonomi medmöjlighet för företagen, särskilt den mindre och medelstora företagsamheten,att verka och utvecklas, till gagn för hela landets ekonomi och människornassysselsättning? Eller skall vi ha en mera socialistiskt präglad utveckling medsocialisering av hela branscher, socialisering av marken och med Meidnerfonder? Svenskafolket gav sitt besked i dessa frågor. En del socialdemokrater har också dragitslutsatser av detta. Vissa eftervalskommentarer präglades av påtaglig distanstill den socialiseringsiver som gjort sig alltmer gällande inomsocialdemokratin. Man kunde kanske nu nära en viss förhoppning om attsocialdemokraternas slutsats av valet skulle bli sådan att de lämnadedoktrinerna och på etl mera praktiskt sätt sökte ta sig an de konkretasamhällsproblemen. Detmåste nu vara uppenbart för envar alt del svenska näringslivet kommit in i enmycket bekymmersam situation. Det är viktigt att industrin i delta läge harstatsmakternas stöd atl slå sig igenom sina bekymmer, ulan att de anställdadrabbas. På den punkten håller jag alltså med . Regeringenssysselsättningspaket är också i hög grad inriktat på detta. Socialdemokraternadäremot synes, som jag har sagt tidigare, vilja läggasten på produktionens redan tunga börda. Inte nog med att arbetsgivaravgiftenföreslås höjd med - man vill slopa nedsättningen avarbetsgivaravgiften inom inre stödområdet också. Man vill återskapa denorättvisa gentemot familjeföretagen som regering och riksdag rättade till ihöstas. Detär etl hot inte bara mot sysselsättningen utan också mot näringslivelskonkurrenskraft och initiativförmåga att angripa de politiska problemen frånså lättsinninga utgångspunkter. Om vi skall kunna rätta till balansen iulrikesbelalningarna och fullfölja de inrikespolitiska ambitionerna måste vivärna om näringslivets förmåga och utvecklingsmöjligheter. Avavgörande betydelse är då alt man avslår från en centralistisk och socialistiskdirigering av ekonomin. 1 stället måste vi skapa en decentraliserad ochsocialt ansvarsfull ekonomi, där statsmakterna anger ramar och riktlinjer mendär de konkreta besluten växer fram efter diskussioner mellan anställda ochföretagare. Ger vi praktiska förutsättningar för vår produktionsapparat ochsamtidigt möjlighet till ett sådant decentraliserat beslutsfattande, har viockså lagt en god grund för en fortsatt reformpolitik i vårt land. Medsamförstånd och samarbete kan man komma långt, men man löser inga som helstproblem genom att ställa klass mot klass i en ansvarslös agitation. Vi haralla elt gemensamt ansvar när del gäller att reda ut de akuta problemen, ochmin maning till oppositionen måste bli denna: Även ni bör besinna ert ansvar iden rådande svåra ekonomiska situationen. Vimåste se till atl skapa nya arbetstillfällen. Inte minst mitt parti har gått inför detta. En betydelsefull .sektor härvidlag är de mindre och medelstoraförelagen. De har anpassningsbarhel, uppfinningsrikedom och ocksåen eflertraklad kvalilelsproduktion. Den socialdemokratiska regeringen harunder de år som gått egentligen vänt ryggen åt denna betydande företagssektorutom i ett avseende: den har ålagts denmya allmänna avgiften och det harställts nya krav. Många småföretag har också, trots vanligen god uthållighet,stupat. Villeden socialdemokratiska regeringen inte inse vilken god syssel-sätiningsfaklorvi har i dessa mindre företag? Då är det , för många anser detta. Låtmig anföra vad en SIFO-undersökning visade. Enligt denna undersökningförklarade inte mindre än 74 'V) av de tillfrågade att det borde bli lättareatl starta och driva mindre företag. Jag tror att detta är en mycketbetydelsefull sektor just när del gäller sysselsättningen. RegeringenFälldin har i årets budgetproposition vidtagit en rad åtgärder för allförbättra situationen även för dessa företag. Hantverks-och induslrilånefondenhöjs från 50 milj. kr. kr., anslaget lill företagarföreningarhöjs med 5 milj. kr. och för att främja den mindre industrins export skallstödet ökas med 1 milj. kr., delta för att nämna bara några exempel. Härtill kommerexempelvis en höjning av det av- när del gäller arbetsgivaravgiften. Först som sist kommerockså regeringen enligt budgetpropositionen, vilket statsministern ocksåpåmint om , all lägga fram ett samlat program för de mindre företagen. Åtgärderav denna art, liksom de i vissa fall redan föreslagna industristöden tillutsatta branscher och olika produklionsstöd med tidiga-reläggning av vissabeställningar och nya regler för lagerstöd, ger vårl näringsliv bättreförutsättningar att klara en bekymmersam tid. Vi kan kanske då också förbättrakonkurrensförmågan gentemot utlandet. Kanske kan vi ta igen de viförlorat i marknadsandelar. Jag iror det är väldigt betydelsefullt. För attbevara kapaciteten inom företagen och för atl skydda den enskilde är det ocksåav stor vikt atl, som regeringen nu föreslagit, höja utbildningsstödel till desysselsättningshotade med . Får jag sedan övergå lill elt annat ämnesområde. Livsmedelssituationeni världen har varit föremål för politiskt och ekonomisktintresse. Det är väl känt att särskilt Bortre lider brist på livsmedel.Ca en Ijärdedel av befolkningen där är direkt undernärd. Detta år, 1977,uppgår världens befolkning till över 4 miljarder. Om är den ca 5miljarder, 6,5 miljarder och mer än dubbelt så stor som . Livsmedelsproduktionenhar ökat , beroende på mekanisering,rationalisering, växtförädling och bättre näringstillförsel i form avkonstgödsel. Den ökningen kommer alt kunna fortsätta men i minskande takt,beroende på de nämnda faktorernas begränsning samt svårigheter medbevattningen. Omvärldsprodukiionen av livsmedel skulle hålla takten med den här skisseradebefolkningsökningen, räknar man med alt exempelvis spannmålsproduktionenårligen skulle behöva öka med . Vimåste satsa betydande resurser på växtförädling. Problemet är hur man skallkunna åstadkomma en ökad förståelse för nya och bättre sorter i . Påkort sikt är en förbättrad tillgång på handelsgödsel det viktigaste vapnet ikampen för en ökad livsmedelsproduktion. Särskilt gäller det givetvisu-länderna. I-ländernasproduktionsökning betyder för överskådlig tid allra mest för atl hållaväridssvällen stången. hade vi dåliga världsskördar. Devar otillräckliga och spannmålslagren försvann helt och hållet. harvarit bättre, men vad som inträffat ger oss ett starkt observandum om hurvärldens livsmedelssiluation kan se ut. Vimåste slå vakt om åkermarken. har man nonchalerat bevarandet av våramarktillgångar. Marken aren naturtillgång som århundraden igenom producerarständigt nya skördar och som ständigt kan ge människorna nya livsmedel. Dennamänsklighetens viktigaste pro-duktionslillgång och outtömliga resurs skall vivara rädda om. Inte utan trängande skäl skall vi la i anspråk för annatän livsmedelsproduktion. Det finns, herr talman, samhällsplanerare som intealls har Givetvismåste vägar anläggas och annan bebyggelse ske, men vi måste få till stånd enövergripande regionplanering som är mera förutseende än , så att vislipper all permanent belägga alltför myckel av de bästa åkeriordarna. Jagnoterar, herr talman, att statsrådet i sin proposition betonar attsamråd mellan länsstyrelse och andra regionala myndigheter för markensanvändning skall ske. Resultatet av detta arbete skall föreligga under våren1977, Detta är myckel tillfredsställande. Våra samhällsplanerare måstesamarbeta över kommun- och länsgränser. Socialdemokraternatalar om marksocialisering för att avbryta kapitalspekulationerna i mark - föratl inte markägandet skall övergå till "irolloarbönder" och andraspekulerande personer och företag. Det är naturligtvis ett riktigt argument.Men så låter det . Har socialdemokraterna inte suttit vid makten?Under 1960- och 1970-lalen har spekulationerna blivit som mest påtagliga. År1965 genomtrumfade socialdemokraterna en ny jordförvärvslag som gav friii framför både privata och bolag att spekulera i mark. Observera atl den lagen komlill uuder absoluta motstånd. Men spekulanterna har prisat lagen ochjordpriserna har gått spikrakt i höjden. När ni nu kommit dit, i varie falldelvis med jordförvärvslagens hjälp, ropar ni på socialisering av marken. Vardet till denna situation ni ville komma för atl få anledning till ell drastisktsocialiseringstillfälle? Jagförmodar att de partier som medverkade lill att genomföra lag ochdärmed medverkade lill alt jordförvärvslag och förbudet mot bolagsköphävdes beklagar denna situation. Jag vill till slut la upp ett annat aktuellt område. På utbildningensområde pågår etl omfattande reformarbete. har alltid varit pådrivandeför en framtidsinriktad utbildningspolitik. Nya krav måste nu ställas på skolan- krav på att ge barnen en meningsfull skolgång. Eleverna skall kunna betraktasin skola som rolig och intressant. Grundskolanupplevs av många som alltför negativ. Bristande motivation och dålig trivselvisar sig i skolk, mobbning och våldstendenser men har sin grund i denteoretiska inriktningen i undervisningen. En bättre balans mellan teori ochpraktik måste åstadkommas. Likaså måste det skapas närmare kontakt mellanskola, arbetsliv och del övriga samhället för atl förbereda ungdomarna förverksamheten efter . Enöppnare och mera praktiskt inriktad grundskola ger ungdomarna bättreförutsättningar att få meningsfull sysselsättning efter skolan. Riksdagenuttalade på initiativ från och att samhälletmåste ta ansvaret för atl alla ungdomar får utbildning, arbete eller praktik.Socialdemokraterna reserverade sig av någon anledning mot detta beslut. Dekommunala och regionala planeringsråden får vikliga uppgifter för alt dennamålsättning i den nya skolan skall kunna uppfyllas. I delar-belsmarknadpoliliska paket som regeringen lade fram fö- a.förstärkning på länsarbetsnämnderna med inriktning på ungdomsarbetslösheten,flera praktikplatser för ungdom i statliga förvaltningar och höjda bidrag tillkommuner som ordnar praktikplatser. Principenom återkommande utbildning är genomgående i utbildningspolitiskasträvanden. Den nytillsatta gymnasieutredningen skall bl. a. pröva möjlighetertill etappvis avgång och återinlräde i gymnasiestudier. Gymnasieskolanskontakter med arbetsliv och samhälle måste öka. Ungdomen har ett uttalatintresse för en mera praktiskt inriktad gymnasieskola. Elt system med varvadutbildning måste noga prövas. En möjlighet som bör utredas är elltreterminssystem. Låtmig avslutningsvis peka på de utredningar om både grund- och gymnasieskolan somnu pågår, om SIA:s genomförande och om högskolans förverkligande. Allt sker iden nya andan av ett större lokall inflytande för berörda personer, kommuneroch orter. betydande decentraliserat utbud av undervisning och även ettdecentraliserat inflytande däröver är en nödvändighet om vi skall få en riktigoch bra undervisning i vårt land. Herrandre vice talmannen tillkännagav atl anslag utfärdats om sammanträdetsfortsättande . i (vpk) kort genmäle: i Staffanslorp upprepar en rad av de slagnummer somcentern och de andra borgerliga partierna körde med i valrörelsen. Han sägeralt det är småföretagen vi skall hoppas på för atl kunna räddasysselsättningen. Men del är ju inte i småföretagen sysselsättningen ökar.Småföretagen har tvärtom i allt snabbare takt slagits ut, och de kommer att fortsättaall slås ut, med den politik ni för. För vad går den politiken ut på? Denpolitiken går ul på att man skall släppa det privata näringslivet ännu friareän vad det har varit. Och vad betyder det? Del betyder att deninbyggda koncentrationsprocessen i den privata kapitalismen kommer att slå utännu hårdare . Då går det illa för småförelag, och dågår det illa för den borgerliga sysselsättningspolitiken. Och del har redanvisat sig att de första stegen på den vägen är tagna. Ochhur skall ni sköta strukturomvandlingen, som ni nu står så hand-fallna inför?Där sker ju verkligen en koncentration. Där ser man inte etl spår av centernsdecentralisering, ulan där är del bara centralisering, koncentration,nedläggningar på de små bruksorterna. Hurvill ni ersätta arbetarna i Bångbro, i , i , i , omoch när allvarliga kriser drabbar deras orter på grund av dennakoncentrationsprocess? Detfinns bara ell sätt atl ersätta dem, och del är atl skapa nya typer avindustrier. Del kan bara ske genom en förmedling, nämligen genom nya typer avstatliga förädlingsindustrier. Storfinansen är nämligen inte intresserad avvidareförädling inom landet. Den flyttar i stor stil ex- empelvis viktigaverkstadsförelag ulomlands. Ärherr beredd atl för att skydda sysselsättningen förespråka förbud motden typen av kapitalexport eller är han del inte? Del skulle vara glädjande attfå besked om del från håll. Viskall inte tala om klass mot klass, säger , Allt skall vara en ljuvharmoni. Arbetare och kapitalist har egentligen samma intressen. Hararbetaren intresse av all undergräva sysselsättningen genom att fortsättarovdriften på den svenska skogen? Har den svenska arbetaren intresse av att sekapitalisten flytta ut miljarder utanför landets gränser, pengar som skullekunna användas till bra sysselsättningstillfällen inom landet? Vadhar arbetaren intresse av? Jo, av alt förnya sysselsättningen, förnya densvenska industrin. Men det har inte storkapitalisterna något intresse för. Devill bara koncentrera, fortsätta att kortsiktigt och rovdriftsmässigt utnyttjaden struktur som redan finns. Däri ligger den grundläggande motsättningenmellan arbete och kapital, som inget centerparti i världen, och inget annatparti heller, någonsin skall försöka överskyla. Under detta anförande övertog herr tredje vicetalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. HerrCARLSSON i (s) kort genmäle: i talade väldigt vackert om att bevarajordbruksmarken.