prot · G00925 · 1976-12-31 00:00:00 — Ömden framtida sysselsättningen för anställda vid kärnkraftsbyggen, m. m. kunde godkännas avregeringen. Många har ställt sig undrande till uttalanden av statsministernoch även av energiministern liksom av andra företrädare för -och har varit märkvärdigt tysta i de här frågorna - omatt nu var marschen in i kärnkraflssamhället stoppad. Man har försökt ge skenav atl socialdemokraterna ensamma - trots att andra partier varit med ombesluten -varit för ell kärnkraftssamhälle medan de övriga skulle ha velatdämpa utvecklingen. Denbestämda attityden ifrån energiministern och talet om så hårdasäkerhelsvillkor, som underförstått skulle vara omöjliga all uppfylla, hardjupt skakat de Forsmarksanställda, kommunala förtroendemän och tjänstemän samtövriga kommuninvånare. , kommunen och kraftbolaget harhittills förgäves sökl få besked om hur del skall bli. Bortsettfrån sysselsättningstillfällena och behovet av kärnkrafi för vårelenergiförsörjning ansåg jag och många med mig att det skulle vara enfantastisk kapitalförstöring att stoppa och skrota del pågående kärnkraftsbygget.1 reaktor nr 1 pågår nu installationsarbeten för fullt och liden för laddninghar beräknats . Arbetena med reaktor 2 är också långt komnaoch den beräknas las i drift 1980. 1,7 miljarder har nedlagts fördessa arbeten, därav 700 miljoner för enbart byggnadsarbeten. 60 man är iarbete med markarbelen samt sprängnings-och andra förberedande arbeten föraggregat 3. För trean är kontrakt slutna hos för turbindelen och medAsea-Alom för reaktordelen. Det är fråga om jältebelopp på hundratalsmiljoner, som väl inte kan kastas i sjön bara för att en borgerlig regeringfått hand om maklen. Man har ju ifrån borgeriigt håll ständigt talat om behovetav en sund ekonomi och försiktighet med statens utgifter, även om borgerligamotioner oftast talat ell annat språk. Dentidigare kärnkraftsopinionen handlade om säkerhetsriskerna i själva driften avkärnkraftverk. har i stället opinionen skjutit in sig på riskerna medavfallshanteringen. Del var ju för att lösa dessa frågor som Aka-utredningentillsattes och tillsammans med andra utredningar skulle ge underiag för 1978års energibeslut. har man innan alla remissvaren på Aka-utredningeninkommit, utvärderats och sammanställts samt utländska erfarenheter ochforskningsrön noga övervägts dödför-klaral utredningens arbete. Motdenna bakgrund som, del är jag medveten om, inte alls är fullständig fann jagdet angeläget att ställa tre frågor till energiministern. Den första fråganlöd: Kan de anställda vid kärnkraflsbyggel i Forsmark räkna med fortsattarbete? Den frågan gäller ju i lika hög grad de anställda i ochOskarshamn som vi har debatterat. stopp för fortsatt utbyggnad avkärnkraften drabbar även dem om får gehör för sill krav om totalavveckling. Byggnadsarbetarna och alla andra som är beroende av kärnkraftverkenhar oroligt frågat sig hur det skall bli. Ett totalstopp och en avveckling skullemedföra oerhörda problem, främst för sysselsättningen föralla berörda men även och i särskilt hög grad för de många som har byggtegnahem och som kan tvingas fiytta. En nedläggning av Forsmark skulle betydaen kraftig avfolkning i kommun, och värdet på egnahemmen skullesnabbt sjunka. Likaså skulle kommunen göra stora förluster för gjorda och ejränlerade investeringar. Därför ställde jag de andra frågorna lillenergiministern som rörde kravet på all ersättningar till kommunen och deenskilda som kommer att drabbas vid en nedläggning skall las med i en kommandeberedskapsplan. Kan alternativa sysselsättningar ordnas inom kommunen, som bl.a. vice ordförande lovade i valföredrag iÖsthammar, ja, då bortfaller naturligtvis kraven på ersättningar lill kommunoch enskilda. Den beredskapsplan som skall upprättas borde enligt min meningredovisa dessa frågor. Ja,nu har jag fått svar på mina frågor. har jag fått svaret på frågan om hurdet blir med kärnkraftverket i Forsmark. Det blev som jag befarat inget klartoch entydigt svar. Forsmarksbolaget skall ges möjligheter att låna upp medelför fortsatt byggande innevarande budgetår, säger energiministern, även om detsker med en hel del krystade formuleringar och invävda förbehåll. Men hur blirdet sedan? Vad händer efter ? Osäkerheten och oron för deanställda i Forsmark kvarstår alltså. Hur skall kommunen kunna planera i ett såkortsiktigt perspektiv? Delsamma gäller väl i ännuhögre grad för kraftbolaget. Mankan också fråga sig vad energiministern menar med att övriga delägare iForsmarksbolaget skall "lämna efterborgen för sina andelar isäkerheten". Jag skulle tro att inte minst är intresseradav alt få veta det. Skall de krävas på skadestånd om bygget inte får fullföljasoch las i drift, eller vad är avsikten med den formuleringen ienergiministerns svar? Detstår också i regeringsdeklarationen all kärnkraftsaggregat som är under byggnadinte får las i drift om man inle klarar upparbetningen och slutförvaringen. Jagtolkar della som att man får fortsätta all bygga färdigt och även laddareaktorerna och ta dem i drift, om man klarar dessa villkor. I svaret sägs nuatt dessa särskilda villkor skall föreläggas . harenergiministern - olyckligtvis, vill jag säga - gått ul och sagt all dellaklarar man inle. Vad är del då för mening med att ha denna passus iregeringsförklaringen och atl snart precisera villkoren? Det verkar ju som omdel inte spelar någon roll vilka förslag lill lösningar som presenteras -regeringen kommer ändå inte all godkänna dem. Ävennu kommer statsrådet med ett underslucket hot om att det är troligt all villkorav dessa slag kommer atl påverka, som han uttrycker det, kraftföretagensmöjligheter atl erhålla nödvändiga krediter. Hur skall man inom kraftbolagenoch hur skall generaldirektör kunna veta om regeringen, varsledamöter sinsemellan är så oeniga i energifrågor, i efterhand kommer altgodkänna de lösningar som man kommer fram till? Det blir efter vad jag förslårrena gissningar. Omden framtida sysselsättningen för anställda vid kärnkraftsbyggen, m. m. öm den framtida sysselsättningen för anställda vidkärnkraftsbyggen, m. m. bolagen ställas tillansvar för alt de inte kunnat tolka regeringens intentioner i förväg? Manhinner väl inte heller utreda säkerhetskraven innan del blir aktuellt att ta ianspråk lånegarantier. Det behövs ju pengar . Nuskall ju en särskild tillsättas, som enligt regeringsdeklarationenskall ha till uppgift att bl. a. granska och utvärdera erfarenheter ochforskningsrapporter rörande kärnkraftens säkerhet och miljöpåverkan samt, ochdet vill jag understryka, hanteringen av del högaktiva avfallet. Varför då inteinvänta resultatet av det arbete som kommissionen skall bedriva tillsammans medkraftföretagen för att försöka lösa dessa frågor i samverkan? Del är enligtmin uppfattning fel att i förväg döma ut något som man skall utreda och atlövervältra ansvaret på kärnkraftsföretagen. Jag vill fråga energiministern ominte regeringen är beredd att avvakta den översyn över säkerhetsproblemen ochde förhandlingar med de berörda kraftförelagen som aviseras i deklarationen. Omenergiministern - och jag förutsätter då också hela regeringen -har bestämt sigför ett stopp för kärnkraften, vore det bättre om detta sades rent ut. Det kanju inte vara någon glädje med att, som generaldirektör uttryckte det,bygga monument som aldrig kommer till användning. Del är i så fall ett slöserimed pengar som kunde komma lill nyttigare användning. Då gäller det emellertidatt presentera ett förslag om hur den digra notan skall betalas såall kommuner och enskilda inte drabbas ekonomiskt samt att skaffa andrasysselsättningar i stället. Dessutom måste vår energiförsörjning ändå tryggaspå något sätt. Kommissionenskall nu enligt statsrådets svar upprätta en beredskapsplan. Jag är tacksamför att frågor rörande alternativ sysselsättning samt de samhällsekonomiska ochde privatekonomiska effekterna kommer att behandlas. Del blev ett långt inlägg. Men det är verkligt stora problem - så storaalt jag undrar om energiministern verkligen fattar vilka konsekvenser ettkärnkraftsstopp skulle innebära för landet i allmänhet samt för Forsmark ochÖsthammars kommun i synnerhet. har gjort en rundmålning av situationen i medomnejd. Och visst finns del betydande problem där - det är jag på del klara medockså - men många av de problemen är naturligtvis en följd av denregionalpolitik och den näringspolitik som har bedrivits och som inlehar kunnat tillgodose olika ytter-kanlsområdens behov av sysselsättning. Dettamärker vi inte minst i industridepartementet genom de långa köerna, som visarhur det beryktade dukade bordel egentligen såg ut. Detär klart att den här typen av starkt koncentrerad anläggningsverksamhet medförproblem. Det har vi ju erfarenhet av . inte minst på energisidanf ö. genom utbyggnaden av älvarna. Den innebär en enorm uppgång i antaletanställda . Därefter skall arbetet avslutas, ochdå står man inför problemen -problem som man aldrig kan bortse från. Dendiskussion som vi för här , , rör egentligen frågan om vidvilken tidpunkt dessa problem kommer att inträda. Vi känner båda till hursysselsättnings-och invesleringskurvorna i Forsmark ser ul och att de förreller senare visar ett brant fall, beroende på hur många reaktorer som byggs.Allra eller 1982 kommer del branta fallet just ianläggningsarbetena. Del problemet har samhället att beakta i vilket fall somhelst. Sedanär det naturligtvis inte realistiskt att komma med ett tvärstopp i de härsammanhangen, och det är därför som jag har tagit upp finansieringsfrågorna itilläggsbudgeten. I den här situationen, där vi uppställer nya villkor, måstekraftföretagen få för rådrum och egna bedömningar. Under den periodenskall inte finansieringsproblemen vara något hinder för dem. Tilläggsbudgetenär begränsad till innevarande budgetår, men det innebär ju inte atl hela åretstår till förfogande för bedömningar från kraflföretagens sida. Vad regeringenhar gjort är helt enkelt all vi av begärt bemyndigande all hålla isamtliga kärnkraftsanslag. Varför gör vi det? Jo, naturligtvis därför att viunder den närmast följande perioden skall kunna få del av kraflföretagens bedömning.Därefter är det möjligl alt vi hamnar i en förhandlingssituation om enavveckling, ifall kraftförelagen bedömer det så att de inte kan uppfyllavillkoren t. ex. Jagtror att det är mycket lättare alt föra den här debatten när vi har fått villkorspropositionenpå bord, för i den kommer naturligtvis atl las upp också frågan omersättning; den hör intimt samman med förändringar i nu gällande koncessioneroch villkor. Dettalas i det här sammanhanget ofta om sysselsättning, och jag respekterar dearbetsmarknadspoliliska problemen i hög grad. Jag tycker att del i vilket fallsom helst är samhällets uppgift att ha en beredskap för avtrappningen, när denän inträffar. Mananvänder också argumentet kapitalförstöring. Enligt min uppfattning är delväldigt svårt att påstå all kapitalförstöring och sysselsättningsproblem ialla sammanhang skall ta över alla andra skäl. Men det är den argumentation somförs inte minst från socialdemokratiskt håll. Del betyder att man inte bryr sigom den säkerhetsmässiga sidan vid en jämförelse. Den är alltid underordnad deandra aspekterna. Det är detta vi har kritiserat, och det är bl. a. där viskiljer oss ål. Dethör till pjäsen att en del socialdemokratiska debattörer och tidningaranklagar regeringen för att svika sina löften när vi ger möjlighet lillfinansiering; det slår ju på den socialdemokratiska kvällstidningens förstasidai dag. finns det andra företrädare för socialdemokratin som anser attvi pressar kraftförelagen. Del vore väl bra om ni enades om en linje för hur niskall se på den här frågan. En slutsats är emellertid alldeles klar: Del gårinte all sätta några tvärslopp i den här hanteringen. ömden framtida sysselsättningen för anställda vid kärnkraftsbyggen, m. m. ömden framtida sysselsättningen för anställda vid kärnkraftsbyggen, m. m. Detheter också att jag redan har dömt ul möjligheten all klara villkoren. Det harjag inle gjort. Jag har sagt alt kärnkraftsindustrin i och, inle minst,i andra länder har haft lång lid på sig att klara de här problemen, men de ärfortfarande olösta. Min slutsats av detta är all man därmed måste anse att chansernaär utomordentligt små au klara dem. Jag har emellertid inte uteslutitmöjligheten, och det gör inte regeringsdeklarationen. Del är denna fråga somskall prövas, bl. a. i , där stora delar av Aka-utredningensbedömningar inkl. remissvaren kommer att penetreras fram till detenergipoliliska beslutet . () kortgenmäie: Jag är glad över alt energiministern är medveten om de stora problemsom vi känner av framför allt i de norra delarna av län. Men vad viverkligen oroar oss för är nog de problem som ligger framför oss. Densocialdemokratiska politiken har bemästrat de sysselsättningsproblem som vi harhaft, men tornar svårigheterna upp sig mer och mer, och det gäller att finnaen lösning för framtiden. Vi hoppas att den borgerliga regeringen kommer althjälpa oss all klara sysselsättningsfrågorna i norra . Socialdemokraternanegligerar inle alls säkerhetskraven, herr energiminister. Tvärtom har devarit ledtråden också i vårt arbete när det gällt utformningen avenergipolitiken. Jag har ingenting emot all villkoren i fråga om upparbetningoch förvaring blir hårdare, men de måste ändå vara rimliga. Som jag sade förutmåste problemen lösas i samverkan under statens ledning. Energikommissionenskall ha lill uppgift atl granska och utvärdera erfarenheter ochforskningsrapporter. Del riktiga vore väl att den fick arbeta i lugn och ro föratt lägga fram sina förslag års nya energibeslul. Innan detta ärfärdigt kan regeringen knappast ålägga kraftbolaget sådana villkor förfinansieringen att de fortsalla arbetena äventyras. Jagär litet rädd för alt de särskilda villkor för drift av kärnkraftsreaktorersom regeringen avser att presentera kommer all beskära vårhandlingsfrihet i de här frågorna. Man kan länka sig olika modeller förupparbetning - antingen genom avtal med utländska företag eller genom byggandeav en egen anläggning, som föreslagit, kanske också genom althell avstå från upparbetning och endast ordna slutförvaring. Man bör inte nutvinga det enskilda kraftbolaget att binda sig för kortsiktiga lösningar, ulanman måste försöka få en samlad och för vårt land lämplig lösning av problemen. Detär ju än så länge fråga om små mängder, som kan förvaras vid resp. kraftverk.Vi har därför tid på oss, herr energiministern, att finna en riklig handlingslinje. Detär klart att vi måste bevara vår handlingsfrihet års energibeslut.Det har ju ofta sagts, bl. a. av regeringens representanter. Men om vi nu på det härområdet framställer omöjliga krav, som inte går atl uppfylla, så stoppar vikärnkraften och går händelserna i förväg. Del är det jag vill varna för. Åandra sidan skall inte utbyggnaden fortsätta om man redan i regeringen harbeslutat sig för all avbryta kärnkraftsutbyggnaden. Men hör jag avenergiministern att man inte har gjort del, och del får jag notera medtacksamhet. Sedanvill jag gärna fråga statsrådet : Hur många reaktorer kan statsrådettillåta utan all man kan säga att marschen in i kärnkraftssamhället ärstoppad? Så vill jag också ha svar på mina lidigare frågor om efterborgen m. m. Omden framtida sysselsättningen för anställda vid kärnkraftsbyggen, m. m. Det är klart all jag har studerat den arbetsmarknadspolitiskasituationen i den här delen av län, eftersom den hör intimt samman medden problemalik vi diskuterar. Det är riktigt att säga att det är ettkännetecken på den centraliserade anläggningsverksamhetens karaktär att manhar totalt ca 2 600 personer som jobbar i Forsmark, som sade. är ju väldigt många av dem som är regelmässiga pendlare. Enligt de siffrorjag har fått är ungefär en tredjedel mantalsskrivna på platsen. Dessutom harangränsande län och orter, som inte ligger särskilt långt bort, enligtlänsarbetsnämnderna påtagliga problem med att få byggnadsarbetare därför attsuget till Forsmark har varil ganska betydande - och även lill andra områden iden här delen av landet. Detgläder mig atl säger att problemen med kärnkraften skall avgörasunder samhällets ledning. Det är alldeles självklart all staten aldrig kommerifrån sitt slutliga ansvar för hur de här problemen skall lösas. Del rör sig omproblem över generationerna. Det finns ingen annan än staten som kan ta detansvaret. Det finns ingen politiker som kan ställa sig upp och säga all"jag lar ansvaret för de beslut som har fattats" - och sedan slå uppi nästa generation och säga att "jag har lagit mitt ansvar". Vad vihar gjort , i och med att vi inte har ställt dessa villkor somregeringsdeklarationen anger, är ju att vi har flyttat över ansvaret påkommande generationer, och det är detta som vi skall rälla till. Villkorsproposilionenkommer alltså att innehålla denna materia, men jag går inte in på de problemenmera i detalj ; del finns anledning att återkomma lill dem. Sedanvill jag beröra några av de saker som log upp tidigare. Efterborgenär ju en teknik som har använts redan tidigare, när man t. ex. har gått ut påutlandsmarknaden för att låna. I det här fallet har man alltså samlat helaanslagsbiten under en hatt. Del är som är huvudman, som ärmajoritetsdelägare och som naturligtvis också kommer att i första hand hanteradessa frågor och göra bedömningarna om man kan uppfylla villkoren eller inle.Men det är ju inle meningen atl de privata delägarna, som äger , skallkunna smila undan sitt Omden framtida sysselsättningen för anställda vid kärnkraftsbyggen, m. m. Därföravkrävs de alltså efterborgen. Konstigare än så är det inte. HerrHjorth påstod i sill förra inlägg atl det låg något hot i della att de nyavillkoren skulle ha påverkat möjligheterna att få kredit. Det är ju fakta, detär en beskrivning av situationen när de tre AP-fonderna har sagt alt de intekan ställa upp och låna ul pengar. Det är därför som förslagen itilläggsbudgeten har lagts fram , och det är därför som problemet medfinansieringen i del korta perspektivet måste lösas. Det är inget hot, det ärett konstaterande av fakta. Man skall inte lägga in mer i formuleringarna änvad som verkligen står där. HerrHJORTH (s) kort genmäie: Det är klart all del är många som pendlar lill Forsmark ellervarje vecka, men de anställda har räknat med en lång och trygg anställningstid.Många av dem som inte har så kvar lill pensionsåldern har kanske tänktsig alt för gott slå sig ner i Forsmark efter avslutat arbete. Som jag nämnde imitt första anförande är det ganska många som är bosatta inom kommunen eller iangränsande delar av Norduppland. Viär väl överens om, herr energiministern, att det är staten som skall taansvaret för utvecklingen, och då är det fel atl, som regeringen gör,övervältra ansvaret på de enskilda företagen. Just säkerhetsproblemen tyckerjag är frågor som staten tillsammans med de berörda företagen bör försöka lösa. Sedan var det efterborgen. Jag är ingen jurist ochhar kanske svårl alt hänga med där, men det gör mig litet oroad när statsrådetsäger atl andra intressenter i kraftbolagen inle skall kunna smita undan sittekonomiska ansvar. Om regeringen stoppar kärnkrafts-utbyggnadenoch man inle får ta reaktorerna i drift, skulle då notan presenteras för deprivata intressenterna? Del skulle betyda en våldsam övervältring av kostnader.Där tycker jag all staten bör la ansvaret hell och fullt. talar om all del är fel atl övervältra ansvar. Del är inlefråga om det. När villkorsproposilionen har behandlats är det kraftföretagensom har bevisbördan och skall klara ul alla konsekvenser som följer medkärnkraflsproduktion. De har inte haft del kravel på sig lidigare; villkorenhar alltså icke ställts - nu slälls de. Kraftförelagen har att göra bedömningenom de kan uppfylla dessa villkor. Det slutliga ansvaret kommer alltid alt liggapå statsmakterna, som är den enda instans som kan bära ansvar övergenerationer, och del här är fråga om långsiktig verksamhet. Sedanär det naturligtvis så, att samhället alltid måste ha kontrollfunktionen ochsist och slutligt måste avgöra om de lösningar som kraft-företagen eventuelltpresenterar är godtagbara eller icke. Del är ju så Det är ingen ny princip, det är bara underligt inte tidigare tillämpat den på detta område. Villkorsproposilionenkommer också att ta upp frågan om ersättning. Det är klart att statens ochkraftföretagens relationer från ekonomisk synpunkt i viss mån måste bedömas medhänsyn till att de här villkoren inte hade ställts tidigare och alltså inte varkända när kraftföretagen fick det ursprungliga tillståndet. är inleheller något nytt - det finns ersättningsregler, även om de är löstformulerade, i den gällande atomenergilagen. Omden framtida sysselsättningen för anställda vid kärnkraftsbyggen, m. m. Herrandre vice talmannen anmälde alt anhållit all lill protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytteriigare replik. HerrLINDSTRÖM (s): Jag har lyssnat på den här fråge- ochin-terpellaiionsdebatten. Inte mindre än två frågor och denna interpellationhar mycket nära berört arbetsmarknadssituationen i min hemkommun. Jag hade intetänkt gå upp i debatten, men energiministerns uttalande atl vi har att vänta enproposition i detta viktiga ärende, villkorspropositionen, i det månadsskiftesom kommer, oroar mig verkligen. Såvitt jag förstår skall den ligga lill grundför bedömningarna av i vilken takt den fortsatta utbyggnaden av kärnkraftverkenskall ske. Med vetskap om hur kinkig situationen är för Uddcomb i Karlskronaoch hur vår arbetsmarknad där nere ser ut tycker jag all det är litet sent. Ompropositionen kommer i har vi inte en chans alt fatta ett besluti år, utan del måste då komma kanske . Bara det dröjsmåletär mycket farligt för situationen på Uddcomb och för arbetsmarknadssituationeni Kariskrona. Jagvet - och det vet också energiministern - alt Statsföretag i en skrivelse visatpå dessa problem. En del av denna skrivelse kan det vara skäl all läsa in iprotokollet, men det kanske jag inte hinner. Jag vill ändå med några siffrorvisa hur det här verkar. Ominte 0 3 och F3, om man nu kallar så, fullföljs -arbetena på bådadessa kärnkraftverk pågår nu på Uddcomb i Kariskrona, och man har kommit ganskalångt på dem; det kommer att jobbas 40 000-50 000 timmar på dem - skallarbetsstyrkan på Uddcomb skäras ned med 200 jobbare och 50 tjänstemän redannästa år. Den verkligt svåra situation vari vi befinner oss därnere är ettdråpslag för arbetsmarknaden. Vi har mist 1 800 arbetstillfällen,och det är fara för att vi mister mycket mer genom vad som är på gång. Jagvill haka på fråga: Kan de anställda på Uddcomb räkna med att hajobb också och framåt, framåt? Vilken chans finnsdet till det, och vilka löften kan man ge? Det är viktigt för mig och minaförbundskolleger på Uddcomb än få reda på det. Omden framtida sysselsättningen för anställda vid kärnkraftsbyggen, m. m. säger atl han är orolig för villkorspropositionen. Denär en klar uppföljning av vad som slår i regeringsförklaringen. Det hörrättssäkerheten till att de företag som berörs skall ha ett juridiskt bindandedokument, utöver den politiska deklarationen, som klargör vilka villkor de harall rätta sig efter. Det är alltså en självklarhet att den propositionen måstefram. Det har varit min strävan sedan jag fick det här jobbet atlförsöka få fram den så snabbt som möjligt. Del är med den målsättningen jag hararbetat. HerrLindström talade om situationen för Uddcomb. Osäkerheten på kärnkraftsområdeiär ju inte någonting nytt. Del dokumenteras av att Uddcomb skrevtill den förre industriministern, , om sina problem. De beror bl,a. på den sviktande utländska marknaden, som man lidigare hade räknat med. Somjag redan har sagt i diskussionen med och finns detinga möjligheter all här lämna några garantier - kraftföretagen skall ha enbedömningsperiod och därefter avgöra om de kan uppfylla villkoren. Förstdärefter har man möjlighet att säga någonting när det gäller Uddcomb. Jagtycker man skall sälta in den här frågan i rätt perspektiv.