prot · G00965 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:65 Förhandlingarnaleddes till en börian av herr tredje vice talmannen. Torsdagenden 3 febmari 1977 § 1 Allmänpolitisk debatt(forts.) HenRÄMGÅRD (c); I vårl land har folkrörelserna stor betydelse för att ta till varaolika intresseinriktningar bland människorna. Vårl lands största folkrörelse äridrottsrörelsen. Del finns ingen ort i vårt land som inte har enidrottsförening. Årsskiftet 1975-1976 uppgick antalet idrottsföreningar till 15 972. Riksdagenantog 1970 ell grundläggande idrotlspolitiskt beslut som formulerades motbakgrund av idrollsulredningen "Idrott ål alla". Därvid gav ocksåriksdagen idrottsrörelsen ansvaret för att förverkliga detta mål. Delär en mycket bred verksamhet som skall tillgodoses: från försök all förmåpassiva människor all motionera och må väl till att skapa elitidrottsman somskall kunna kämpa om olympiska medaljer och ge som nation elt gottanseende i väriden. Idrottenär en stark folkrörelse med sina drygt 300 000 idrottsledare, som i huvudsakarbetar utan ersättning men med elt personligt ansvar. Dessa gör ovärderligainsatser. Idrottenhar också en friskvårdande betydelse. Det är allmänt erkänt att idrott, utövadefter vars och ens förutsättningar och ambition, ger påtagliga friskvårdandeeffekter. Rätt kost och motion ger människorna ell bättre hälsotillstånd.Aktivt dellagande i idrollsverksamhel hjälper många ungdomar atl avstå fråntobak och alkohol. Manmåste också sätta in idrotten i ell socialt sammanhang där den utan tvivel harstor betydelse. Genom föreningars försorg får många ungdomar meningsfullsysselsättning och känsla av gemenskap. Därigenom kan idrotten förhindrauppkomsten av sociala problem. Idrollsverksamhel har alltså stor betydelse försocial träning och anpassning. , som tillhörRiksidrollsförbundet, gör en mycket betydelsefull insats genom all ge möjlighetför människor med handikapp alt vara med i idrottsgemenskapen. Detta arbete äroerhört värdefullt. Idroltsverksamhelenhar - och kommer också all ha -betydelse för kullurliv. Desom fastnat i "finkulturens" tankegångar förbiser oftaidroltsverksamhelen. Idrotten är kroppskultur, gemenskap, självförverkligande,traditioner och skådespel. Är inte delta kultur? Riksidrottsförbundetsäskande för /78 - ca 27 96 högre 9 protokoll 1976/77:64-65 Torsdagenden 3 febmari 1977 än /77 - ärstörre än något . Elt av skälen till delta är önskemålet altväsentligt öka resurstilldelningen för utveckling av vår internationellafriidrott. Ensatsning på både bredd- och elitidrott är naluriig, eflersom båda kan och skallkomplettera varandra. En bra svensk elitidrott är också en stimulans förungdomar att böria med idrottsutövning. Omvi i vill ha dukliga idrottsmän och idrotlskvinnor - och del tror jagsvenska folket vill ha - så måste också de som satsar på att försvara Sverigesfärger få del stöd de behöver. Sett ur dessa perspektiv måsle också riksdagenoch regeringen känna sill ansvar och ge idrottsrörelsen möjlighet all verkaför detta. Regeringenhar under jordbrukets huvudtitel för /78 föreslagit 107 130 000kr. som organisationsslöd lill idrotten. Regeringen har alltså prutat drygt 5 milj. kr. Men trots denna prutningär anslagsökningen jämfört med föregående år 18 milj. kr. eller högre,vilket är det högsta procentuella påslaget efter del att lade fastidrottsulredningens målsättning "Idrott åt alla". Undersamma huvudtitel finns också del s. k. anläggningsslödel till mindreidrottsanläggningar, som ökats med 6 milj. kr. till 36 milj. kr. /78.Del totala stödet under jordbrukshuvudtileln blir alltså 143 milj. kr., vilketinnebär en ökning med totalt 24 milj. kr. Underulbildningshuvudlileln kan idrottsrörelsen /78 tillgodoräkna sig ca55 milj, kr., som utgår från anslaget Lokalt aktivitets-stöd. Det lokalaakliviielsstödet betalas ut direkt lill föreningar på grund av derasaklivileler. Delta anslag har nästan fördubblats från tidigare är, från 37 milj. kr. till 67 milj.kr. Anslaget har höjts per sammankomst från9 till . och har åldersgränsen sänkts från elva till ienlighet med beslut i samband med SIA-propositionen. Åldersgränsernaär alltså 7 och . Av del totala anslaget till lokalt aklivitelsstödgår 80 96 lill idrottsföreningarna, vilket ger ca 55 milj. kr. Jämfört medföregående budgetår är del en höjning med 20 milj. kr. Utbildning föreslås atl man skallinrätta försöksverksamhet med kombinerad idrott och utbildning i 13 kommuner ilandet och att SÖ svarar för kostnaderna under limplanebunden lid. ilerman på vad idrottsrörelsen får totalt under nästkommande budgetår kan mankonstatera alt idrotten fått elt så kraftigt påslag. Regeringenhar klart dokumenterat sin vilja all satsa på idrotten, både på bredden och påeliten, genom denna anslagshöjning - detta trots det hårda ekonomiska läge somlandet befinner sig i. Jag tror det är en bra investering. Mentrots detta kraftiga ekonomiska stöd brottas idrottsrörelsen med ekonomiskaproblem i specialförbunden, distrikten och klubbarna. Därför är del arbete somidrotlsledarna utför ovärderligt. Del är angelägel att det utbildas flera ledareoch all flera blir engagerade i idrottsarbetet för all underiätla för de i dagså hårt arbetsbelastade idrottsledarna. arbetar manockså med att försöka få in mera ledare i organisationen. Delta är viktigl föralt man skall ha möjligheter att vara med i skolan genom SIA-reformen. Kommunernabidrar med den största ekonomiska biten när del gällerfritidsverksamheten och därmed också lill idrotten. Anläggningskostnader ochstöd till föreningar utgör en stor post i fritidsnämndernas budget. Vivet också all den kommunala ekonomin är hårt ansträngd. Därför är detnödvändigl att idrotlsorganisationerna och kommunerna samarbetar myckel näravid säsongplanering och utnyttjande av anläggningar. Då kan man få ul mera av delnedlagda kapitalet. Idrottenoch den ökade kommersialiseringen är ständigt debatterad. Del är inget tvivelom alt de kommersiella inslagen inom idrotten har tilltagit under de senasteåren. Delfår naluriiglvis inte vara så att reklam skall styra idrottsutövandet.Riksidrollsförbundet har gjort en stor undersökning om idrottenskommersialisering och sportredskapens fördyring och funnit det nödvändigt atthitta lämpliga former för reklam inom idrotten. Ävenom samhället skulle föi;dubbla anslagen är idrotten ändå tvungen all skaffapengar från annal håll. Därför bör man finna former där nä-ringslivel kanstödja idrotten ulan atl bli styrande. Som illustration till dettakan jag nämna all t. ex. /75 fick i anslag 38,6 96av sin totala budget. Man fick alltså själv finansiera 61,4 96. Molsvarandesiffra var för /76 37,3 96 i anslag och 62,7 96 isjälvfinansiering. Idrottål alla innebär atl var och en skall ha möjlighet all bedriva någon form avfysisk aktivitet enligt sina egna förutsättningar. Därför är det angeläget atlman värderar om och inser betydelsen av ökad fysisk träning i skolan. Detär viktigt all barn får utlopp för sitt rörelsebehov i skolan. Vi skall läradem varför del är viktigt all vara fysiskt aktiva när de inre organenär utvecklingsbara. Detta kan man aldrig senare i livet ta igen. Det är därför viktigt: atl ämnet gymnastik ochidrott i skolan bedrivs utan jäkt för eleven, atteleven efter gymnasliklektionen får god lid all duscha och sköta sin hygien -annars blir man inte motiverad för fysisk träning i fortsättningen, atltimantalet utökas, så all eleven får bättre möjlighet för fysiska aktiviteter,anpassade för sina behov, attäven låg- och mellanstadiet har utbildade lärare i ämnet gymnastik och idrott,samt attlokalfrågorna blir lösta vid våra skolor, så att dessa aktiviteter kantillgodoses. Torsdagenden 3 febmari 1977 Delär viktigt all idrotten ges hög prioritet när man lägger fram förslag lillläroplaner för och gymnasieskolan. Idrottåt alla betyder också atl samma förutsättningar skall råda för både manliga ochkvinnliga utövare. dominerar männen idrotlsorganisationerna.Invanda könsrollsmönster har gjort det svårt för kvinnor alt utöva mångaidrotter. Inom idrottsrörelserna arbetar man för att riva de barriärer somfinns mellan olika grenar, mellan pojkar och flickor, mellan unga och gamla.Förändringar i yrkesstrukturer och en utökad barntillsyn skapar förutsättningarför en bredare kvinnlig idrott. Ettannal och viktigt skäl all satsa på kvinnoidrotten är alt man inomidrottsrörelsen behöver flera ledare. Kvinnor är en stark ledarresurs. Idrottåt alla innebär vidare, som jag inledningsvis sade, atl bredd-och elitidrottenskall gå hand i hand. Ioch med att man nu inför s. k. idroltsskolor har pojkar och flickor som villkombinera elitidrott och studier möjlighet till detta. Möjligheten finns f n. i13 kommuner med 148 elever per läsår i 13 olika grenar. Det är bara börian. Jagär övertygad om att denna försöksverksamhet kommer att visa sig så värdefull,atl ytteriigare steg kan tas med varvad idrott och utbildning. Del är ocksåviktigt att studier i denna riktning kan bedrivas på högskolenivå. Uiöverallt detta är det angeläget att höjer sin röst i den internationellaidrotlspolitiken. Vi måste tala om hur vi här uppe i , i , villatl idrott skall bedrivas. Grundtanken skall vara idrott åt alla för idrottensbästa. Varken ekonomiska möjligheter eller politiska värderingar skall fåhindra någon att bedriva idrott. Destora olympiska arrangemangen skall kunna genomföras på sådant sättall idrotten kommer i förgrunden och inte ekonomiska faktorer. Om vi i Sverigeinom en nära framtid får möjlighet all arrangera ett olympiskt spel, sä bör visöka visa hur man kan genomföra olympiska tävlingar till förmån fördet rent sportsliga utbytet. Dettaär inte bara vår uppgift ulan också vår skyldighet i ett land som , därvi ger idrotten så högt socialt och sportsligt värde. Hen i (c): Människan i det industrialiserade samhället är i sina bedömningar ochi hela sitt kulturmönster hårt knuten lill ekonomiska och tekniska värden.Della förhållande har naturligtvis påverkat strukturen i näringslivet ochdärigenom också strukturen i samhället. Eflersombåde ekonomi och teknologi har varit baserade på förhållandel all ändligaråvaror, som energi och metaller, har varit billiga, har också strukturenformats efter detta förhållande. Man har kunnat skapa en struktur som blivitalltmer resurskrävande ulan att della har upplevts som negativt. Ölägenhetersom ökade avstånd, ökade transporter, ökad energiförbrukning och ökadresursförbrukning har inte inneburil något problem utan i stället varit enpositiv stimulans i ekonomin. Då ekonomin inte känt skillnad på positiva ochnegativa faklorer har varie ökning bedömts positivt.Strukturutvecklingen har alltså fortskridit endast med hänsyn till ekonomisktillväxt och teknisk utveckling och utan hänsyn lill miljöförändringar,resursförbrukning och människors sociala behov. Ivårl land, liksom i de flesta andra industriländer, där den billiga energinspelat en stor roll för utvecklingsriktningen, innebar energikrisen 1973-1974på sätt och vis en vändpunkt. Man upptäckte att det,förelåg en knapphet påenergiresurser. Oljelillgången blev plötsligt begränsad och priset steg. Dethar också visat sig atl möjlighet att producera billig energi i form avkärnkraft inte finns, om man tar hänsyn till säkerhets-och miljöproblemen. Ävendå det gäller väridsmarknaden på livsmedel har det skett slora förändringar. Deslora lagren av spannmål är tömda, och vi kan se atl i framliden kommerall möjlig produktion all behövas. Utanatt här gå in på flera exempel vill jag bara konstatera alt vi måsle i ökadomfallning hushålla med och spara på resurser. Detta måste ske på många olikasätt, och vi har alla etl ansvar alt medverka till delta. En avgörande fråganär det gäller om vi skall lyckas alt nå ett sådant mål arom vi kan förändrateknologi och struktur i näringsliv och samhälle på ell sådant sätt atthushållningen underlättas. Beslutetunder höstriksdagen med anledning av arbetsmarknadsutskottets belänkande1976/77:7 innebär en klar förändring av den regionalpolitiska målsättningenmot ökad regional balans och även förbättrad inomregional balans. I betänkandetnämns dock inte de starka hushåll-ningspoliliska skäl som lalar för ettdecentraliserat samhälle. Jag vill här peka på några av dessa och därigenomunderstryka betydelsen av en fortsättning på arbetet att skapa ettdecentraliserat samhälle med en lokal integrering av människans olikafunktioner, såsom arbete, boende, vård, ulbildning och fritidsaktiviteter etc. Utformningenav trafikapparaterna vid infarterna till och i fiertalei av våra primära centravisar alt man här har kommit över den sam-hällsstorlek, där del är möjligt allfå närhel lill olika saker. En större del av samhällsulbyggnaden måste därförske i de mindre orterna i den enskilda regionen. Även arbeismarknadsulskoltelframhåller detta som en av de viktigaste uppgifterna för regionalpolitiken. Enstörre närhet mellan de olika funktionerna minskar transportbehovet av såvälmänniskor som gods. Härigenom minskas motiven för en resurskrävande utbyggnadav motorvägar och trafikapparater. Bilkörandet kan totalt minska och därmedenergiförbrukningen. Ävenpå byggnadsområdel är det möjligt atl spara resurser eller att övergå lill ökadanvändning av ålerskapande resurser. Slorstadens byggnader uppförs till stordel av stål och betong. är nödvändigt med tanke på den utformning man icentralare delar tvingas välja. Likaså är följdinvesleringarna ofta dyrbara ochresurskrävande. I mindre orter kan man bygga lägre utan att därför få en förstor utbredning av bebyggelsen som gör att avstånden blir för stora. Man kananvända mer trä och lättare material i byggnaderna. Torsdagenden 3 febmari 1977 Torsdagenden 3 febmari 1977 vara mindre påkostade, dåde inte utsätts för så stor belastning. Jusiörre en ort eller ett företag blir desto större blir också specialiseringen.En långigående specialisering kräver speciella anläggningar och lokaler förvarie delfunktion. förhållande får lätt till effekt att ulan alt denenskilda människan upplever någon personlig fördel så svarar hon för en störreresurskonsumtion. Behovetav fritidsboende förefaller alt öka. Det beror dels på all fler människor ansersig ha råd att ha särskild fritidsbostad, dels på all man inte är till fredsmed den permanenta bostaden utan helst vill lämna den då det är möjligt. Dellaär naluriiglvis en hård kritik av vår boendeform. har man ocksåi en ökad grad kunnat märka en vilja hos människor atl flytta lill mindreorter. Problemet är då all servicen inte alltid är tillräcklig. Den har påmånga sådana orter försvagats . Inte heller finns arbetsplatseri tillräcklig omfattning. Om vi lyckas med den regionalpoliliska målsättningenatt göra kompletteringar på dessa områden, så erbjuder naluriiglvis ett boendei mera decentraliserade former ökade möjligheter att använda permanentbostadenäven som fritidsbostad. Detta kräver mindre resurser i byggnader och uppvärmningoch även i personliga inventarier, men det medför ändå inte någonstandardsänkning. Snarare föreligger en möjlighet atl göra denna bostadbetydligt bättre. Detfinns säkert någon som vill invända mot mitt resonemang alt energiförbrukningeni småhus blir större än i flerfamiljshus. Det är i och för sig riktigt, men närvi utvecklat möjligheterna att bättre utnyttja solenergin som enda ellerkompletterande värmekälla i byggnader blir stora vägg- och takytor enfördel. Enannan inriktning av strukturulvecklingen i näringslivet är nödvändig. En sådanförändring måste bygga på det förhållandet all slit-och-släng-perioden är slutoch att vi i större omfattning måste ägna oss ål att vårda våra tillgångar ochdärigenom föriänga deras varaktighet. Detta gäller såväl bosläder och vad somfinns i dem som våra tekniska tillhörigheler, exempelvis bilar. Enutbyggnad av underhållsinsatserna i decentraliserade former är alltså vikiigareän att utöka produktionskapaciteten i tillverkningsindustrin. En sådanmålsättning stämmer väl överens med vår regionalpoliliska målsättning i storloch skapar utrymme för elt ökat antal arbetstillfällen i mindre orter ochglesbygder. Det skulle heller inte förvåna mig om de ökade krav på kvalitet ochhållbarhet som vi måsle ställa på kapitalvaror ger möjlighet för en ökning avden hantverksmässiga produktionen. En småskalig, överblickbar produktion har ocksåett egenvärde för den som är verksam i produktionen. Här är stor möjlighet atluppleva skapandets glädje, något som tyvärr är svårt i specialiserad produktionmed långtgående fragmentering av arbetsuppgifterna. Delär jordens yla som förser oss med de återskapande resurserna. I takt med alt deändliga resurserna lömmes ut blir vi mer beroende av alt effeklivi la till varaförnyelsebara resurser. har vi mer och merbortsett från dessa resursers betydelse. Vi har stirrat oss blinda pålönsamhetskriterier, ofta produktion per tidsenhet. Från denna utgångspunkt harman avstått från all utnyttja marginella resurser från bl. a. jord- ochskogsbruk. Det har framställ som en effeklivisering att i stället ägna sig åtannan verksamhet som ger ett större ekonomiskt utbyte. I en situation med brislpå resurser är förhållandet hell annorlunda. Därför krävs i framliden enpolilik som inte avslår från marginella resurser ulan som strävar efter att lavara på just dessa marginella tillgångar. Omdet dessutom är svårt att hålla sysselsättningen på en tillfredsställande nivåblir detta samhällsekonomiskt än mera lönsamt. Om människorna är bättrefördelade över ytan är det också möjligt att bättre utnyttja ytans resurser.Här finns utrymme för fler yrkesverksamma, men det kan även gälla att ta tillvara resurser som en del i en meningsfull fritidssysselsättning. Ulantvivel är det de slora befolkningskoncenlrationerna som innebär den störstapressen på miljön. Störningar i miljön minskar naturens förmåga all skaparesurser, I naturen finns inget avfall. Avfall är bara för mycket av någonlingpå fel ställe. Om vi hade möjlighet att återföra varie restprodukt lill sittekologiska kretslopp, vore avfallsproblemen lösta. Transport av avfall i luft och vatten eller deponering i naturen ärkortsiktiga lösningar. Det decentraliserade samhället har siörre möjligheterall tillgodogöra sig avfallet som en tillgång, eftersom de ekologiskakretsloppen är lättare all sluta ju mindre de är. Naturligtvis krävs utvecklingav en teknik på detta område. Dock torde denna teknik knappast kunna bli merdyrbar än den vi nu använder för del centraliserade samhället. Dethade funnits anledning att även anföra en rad sociala skäl fördecentralisering. Förbättrad social gemenskap i samhället är lika väsentligtsom eller mer väsentlig än atl reparera de skador som dåliga sociala miljöerskapat. I delta sammanhang har jag dock endast möjlighet att påpeka atlotillfredsställda sociala behov motiverar en kompensation i form av materielltröstkonsumlion. Jaghar här velat redovisa dessa synpunkter för alt understryka viklen av att vimed verklig energi fullföljer och vidareutvecklar tankegångarna i enregionalpolitik som syftar till ell decentraliserat samhälle. Tyvärr var denförra regeringen alltför kallsinnig inför cenlerns krav på decenlralisering.Inför kravet på ökad hushållning bör det finnas möjlighet lill stor enighet omall utnyttja de fördelar som en decentralisering innebär. Torsdagenden 3 febmari 1977 Hen i (s): Cenlerns nej till kärnkraften avgjorde valet. Det visar fiera eftervalsundersökningar. 1dag vet vi att regeringen fullföljer kärnkraflsprogrammel medåtminstone lio reaktorer. För och för statsministern personligen Torsdagenden 3 febmari 1977 är detta något av enmoralisk kalastrof De demagogiska ordridåer som läggs ul lurar inte någon -allra minst de väljare som bytte lill i tron alt detverkligen betydde etl nej till kärnkraften. Jagtänker här sälta in den nya regeringens energipolitik idess internationella sammanhang. Kärnkraftsteknologinär ju internationell. Svensk forskning har inte nämnvärt bidragit lillutvecklingen på det området. Också när det gäller energipolitiken i övrigt ärvi i hög grad beroende av utlandet. Vi importerar mer olja per person än någotannat land. Förändringar i andra länder i fråga om olja och kärnkraft ger oss istora drag del handlingsutrymme vi har i energipolitiken. Etl litet avanceratindustriland med stor ulrikeshandel har små möjligheter atl ställa sig vidsidan av den internationella utvecklingen på energiområdet. Vårtframtida välstånd beror därför i hög grad på en klok och framsynt anpassning avvår energipolitik till internationella förändringar. Del ener-gisparprogramriksdagen antog våren sådan klok och framsynt åtgärd. Det är ett merlångtgående sparprogram än något annal land vågat satsa på. Och bör vi hållai minnet alt vi redan nu i vårt land per person bara förbrukar ungefär hälftenså myckel energi som genomsnitts-amerikanen. OECDhar publicerat en rapport, , med prognoser för devästliga industriländernas energiförbrukning fram lill . Enligt dennarapport kommer de västliga industriländerna 1985 att förbruka avsevärt mycketmer olja än även om de satsar på en kraftfull energisparpolitik av delslag som vi i redan bestämt oss för. Energiiillskottel från kärnkraftenmotsvarade olja 1974. ;s experter räknar med allkärnkraftens bidrag 1985 skall motsvara olja. Det är åttagånger mer kärnkraft på en tioårsperiod. - Enligt statsminister löftelill svenska folkel skall alla svenska kärnkraftverk vara avvecklade 1985. Medanvi nu i vårt land försöker räkna kilowatt för att ta reda på om vi behöver 10,11, 12 eller 13 reaktorer så handlar det internationellt om atl byggahundratals nya reaktorer. Den bakgrunden bör man ha klar för sig när vidiskuterar det svenska energiprogrammel. När beskyller oss för atlvilja utsätta kommande generationer för oerhörda risker så gäller denanklagelsen flertalet regeringar i industriländerna och mångau-landsregeringar. Anklagelsen är orimlig - men den skrämde många svenskaväljare . Huragerar då regeringen i den internationella kärnkraflsde-batten? Jagskall med två exempel försöka belysa den frågan. Ihöstas fick jag till min förvåning i FN uppleva hur regeringen vid tvålillfäHen ställde upp bakom beslut om att främja byggandet av kärnkraftverkrunt om i världen. Dennya regeringen har på etl berömvärt sätt fortsalt den socialdemokratiskalinjen i nedrustningsfrågorna. I ell speciellt sammanhang kommer detta idirekl konfiikt med cenlerns nej till kärnkraften. I fördraget omförhindrande av spridning av kärnvapen, som trädde i kraft , lovar enligt artikel IV att "underiätla fullstän digast möjliga utbyte av utrustning, material samt vetenskaplig och tek nisk information för kärnenergins fredliga användning". Det sägs vidare atl "fördragsparier som är i stånd atl göra så skall också samarbeta för atl--- bidraga lill den fortsatta utvecklingen av kärnenergins tillämp ning för fredliga ändamål". Viden översynskonferens ägnades stor möda åt all utveckla betydelsen avdenna artikel IV. I slutkommunikén sägs bl. a. att man enhälligt "betonarden viktiga roll kärnenergin kan spela, speciellt vid förändringen avekonomiska förhållanden, i kraftproduktionen och som bidragande tiHatt gradvisundanröja den ekonomiska och teknologiska klyftan mellan ochinduslrisiater". NärInga Thorsson i berättade om översynskonferensen sade hon:"Det är ingen överdrift att säga, all konferensen utvecklade sig till enpropagandakonferens för kärnenergi i världen. Denna politiska verklighetåterfanns också vid FN:s 30;e generalförsamling ." Hurvar det då vid den 3l:a generalförsamlingen , där Sverigerepresenterades av regeringen ? Ja, regerings-representanterarbetade mycket energiskt för en resolution om att fler stater skall anslutasig till icke-spridningsfördraget. Några som helst reservationer i fråga om artikelIV hördes inte från regeringen . Löftena i artikel IV om specielltbislånd till de stater som vill bygga kärnkraftverk är det främsta lockbetetför alt få fler att ansluta sig lill icke-spridningsfördragel. Nej lill svenskkärnkraft kan inte ulan reservationer förenas med artikel IV iicke-spridningsfördragel. Regeringen agerande är därför minst saglmotsägelsefullt.