prot · G009137 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:137 §1 Herr talmannen meddelade atl till kammaren inkommit läkarintyg för fruJohansson i , som var sjukskriven ytterligare den 21maj-den 26 juni. Erforderlig ledighet beviljades. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Herr talmannen anmälde att iMariestad (s) även under denna lid skulle tjänstgöra som ersättare för fruJohansson i . §2 Föredrogs och hänvisades 1976/77:153 tilljordbruksutskottet §3 Föredrogs och hänvisades 1976/77:1670 tillutrikesutskottet §4 Föredrogs men bordlades åter försvarsutskottets beiänkanden /77:13-15trafikutskottets betänkande 1976/77:25 jordbruksutskottets belänkande1976/77:32 näringsutskottets beiänkanden /77:41-43 arbetsmarknadsutskottetsbeiänkanden /77:29 och 30 §5 Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. betänkande 1976/77:44 med anledning av granskning avstatsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Idetta betänkande hade utskottet beträffande omfattningen och inriktningen avarbetet med granskning av de protokoll som förts i regeringen under år 1976anfört följande: "Riksdagsvaleni ledde till alt den socialdemokratiska regeringenavlöstes av en borgerlig trepartiregering. Härvid till-lämpades för förstagången den nya regeringsformens bestämmelser om utseende av statsminister m. m.Utskottet lämnar i betänkandet en redogörelse för proceduren i samband medregeringsskiftet. I anslutning härtill redovisas vissa organisatoriskaförändringar inom bl. a. uppdelningen av finansdepartementeti ett ekonomidepariement Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. och etl budgetdeparlemenl.Beträffande regeringsärendenas beredning har utskottet bl. a. undersökt vilkaändringar i kommittéernas sammansättning m. m. som vidtagits efterregeringsskiftet. Ensärskild undersökning har utförts beträffande omfattningen av enskiltstatsråds beslutanderätt. På sedvanligt sätt har utskottet följt utvecklingenbeträffande lagrådsgranskningen och propositionsavlämnan-del till riksdagen.Utskotlets granskning har även avsett författningarnasutgivning liksom behandlingen av skrivelser lill regeringen. Isammanhanget lämnas en redovisning av vissa förberedelser från regeringenssida för tillämpningen på den offentliga sektorn av den nya medbestämmandelagen,som fattade beslut om och som trädde i kraft den 1 januari1977. Förraåret genomförde utskottet en större undersökning av handläggningen avbesvärsärenden inom därvid uppmärksamhet även ägnades frågorom publicering och information beträffande regeringsbeslut. I årets betänkandelämnas vissa uppgifter om åtgärder som vidtagits från regeringens sida i frågaom handläggningen av besvärsärenden, förfaltningsutgivningen,propositionsavlämnandet och publicering av regeringsbeslut m. m. Enuppföljning har gjorts beträffande påpekanden och uttalanden som utskottetgjorde i vissa frågor. Ettantal särskilda ämnen beträffande regeringens handläggning har tagits upp tillgranskning. Bland dessa skall nämnas frågan om 80. Vidare harbehandlats den nuvarande regeringens handläggning av vissa energifrågor motbakgrund av bl. a. den s. k. villkorslagen. Utskottet har granskal frågan omlokalisering av post-och järnvägsterminal inom . Vidare harutskottet behandlat fråga om ersättning i ell enskilt fall. Slutligen harutskottet under avsnillet övriga frågor bl. a. behandlat frågorom dispositionav väganslag samt garantiutfästelser beträffande leverans av vissflygmateriel." Utskottet hade för anmält den granskningsom utförts samt resultatet därav. Vid betänkandet hade avgivits följande åttareservationer av herrar i , , iEskilstuna, Karisson i och Nyquisl samt fröken och (samtliga s) 1. beträffande avsnittet Den nya regeringenssammansättning samt vissa förändringar inom såvitt avsågsamordning och personalförändringar, vari reservanterna ansett alt utskottetsyttrande i viss del skulle ha av reservanterna angiven lydelse, 2. beträffande avsnittet 80, varireservanterna ansett att utskottels yttrande skulle ha av reservanternaangiven lydelse, 3. beträffande avsnittet Regeringens handläggning avenergifrågorna. Vari reservanterna ansett att utskottets yttrande skulle ha avreservanterna angiven lydelse. 4. beträffande avsnittet Fråga om lokalisering avviss post- och järn- Nr 137 vägsterminal, vari reservanterna ansett att utskottets yttrande i viss del TjsHappn Hen skulle ha av reservanterna angiven lydelse, 74ma' 1977 5. beträffande avsnittet Ersättning i visst enskiltfall, vari reservanterna ansett all utskottets yttrande i viss del skulle ha avreservanterna angiven lydelse, 6. beträffande avsnittet Övriga frågor. Dispositionenav visst vägan-slag, vari reservanterna ansett atl utskottets yttrande i vissdel skulle ha av reservanterna angiven lydelse. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m.: Regeringsskiftet1976, m. m. 1.beträffande avsnittet Övriga frågor. Val av ledamöter i länsstyrelses styrelse,vari reservanterna ansett alt utskottets yttrande skulle ha av reservanternaangiven lydelse, 8. beträffande avsnittet Övriga frågor. Direktivtill socialutredningen, vari reservanterna ansett att utskotlets yttrandeskulle ha av reservanterna angiven lydelse. Dechargedebaltenuppdelas i flera avsnitt. Varje avsnitt behandlas som ellsjälvständigt ärende, och talarlistan för de olika avsnitten kan alltså utökasmed ytterligare talare. Då alla under ett avsnitt anmälda talare haft ordetövergår kammaren till att debattera nästa avsnitt. Voteringarna ägeralltså rum i etl sammanhang sedan samtliga avsnitt sluldebalterats. Beträffandeavsnittet Regeringsskiftet 1976, m. m. har ordet begärts av iTrollhättan. HenJOHANSSON i (s): Etl av de viktigaste avsnitten av årets granskning gällerhandläggningsordningen inom den nya regeringen. Del råder inget tvivel om attdet håller på att uppstå en ny form av parlamentarism. Den kan kanske betecknassom Fälldinparlamentarism. Mycket i granskningsbe-tänkandel belyser detta. Delmest karakteristiska för denna Fälldinparlamentarism är au regeringen intefungerar som en enhet. Parlamentarismen förutsätter att regeringen uppträderoch handlar som en enhet. Del gör inle ministären . Parlamentarismenflnns som bekant inskriven i vår grundlag. I förarbetena markeras gång efterannan att regeringen utgör ett kollektiv, ett lag, en enhet. Närkonstitulionsutskoltet behandlat etl särskilt statsråds beslutanderätt -del är en intressant studie som är nyttig att läsa i detalj - har utskottetkonstaterat att regeringen kan bemyndiga statsråd alt avgöra etl visst ärendeeller en viss grupp av ärenden, och Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringsskiftet1976, m. m. granskningen på dennapunkt som avser 1975 har inle gett anledning till någon erinran mot de beslutregeringen fattat härom. Men utskottet varnar: "Motbakgrunden av principen om kollektivt beslutsfattande inom regeringen villutskottet framhålla atl denna princip inte bör urholkas genom alltförvidsträckta bemyndiganden till enskilt statsråd. Liksom bör därförenskilt statsråd utom i vissa undantagsfall endast ges beslutanderätt i frågorsom har samband med departemenlsadministra-tion och beredningsarbetet i vidmening." Dettauttalande är enhälligt, och jag hoppas att det också finns en enig mening omatt parlamentarismen bygger på atl regeringen i alla avseenden uppträder ochhandlar som en enhet. Fören koalitionsministär föreligger speciella behov av samordningsresurser. Dennuvarande regeringen har haft ambitionen att skaffa sig sådana. Framför allthar den anställt fiera samordnare inom kanslihuset. Det egendomliga är att denvalt att upprätta tre samordningskanslier men inte en enda samordningsinstans.De finns inom statsrådsberedningen, ochekonomidepartementel. Varje partiledare inom regeringen har sålunda fått sittsamordningskansli. Det betyder all det i realiteten inrättats tre partikanslierinom kanslihuset. Varförhar man då valt alt bygga upp tre samordningskanslier? Det naturliga hade varitatt skapa ett enda. ger delvis svaret i sin skildring av dennuvarande regeringens tillkomst i boken . Underregeringsförhandlingarna fördes vid olika tillfällen fram tanken att det skullefinnas en enda samordningsinstans. I en moderat promemoria, skriven av CarlBildt, förklarades det som närmast självklart att statsrådsberedningen borde fåen sådan sammansättning att de olika partierna gavs möjlighet att direkt deltai dess arbete. Folkpartislen ifrågasatte om man inte måste ha enpolitisk representation i statsministerns kansli för de partier som ingick i regeringen.Gösta förde fram tanken att han och Per skulle bli konsulter medplacering i statsrådsberedningen. Ministärbildningen var inle böjd för sådanalösningar. "Hursamordningen skulle lösas i praktiken var en fråga som parterna - partiledarnasamt , och - först diskuterade mer i detalj iförhandlingarnas slutskede, måndagen, den 4-6 oktober.Bohman och som konsultativa statsråd, särskilda samordningsministrareller moderata och folkparlisliska staber i statsrådsberedningen var förslagsom rann ut i sanden utan alt ha blivit föremål för någon verklig utvärdering partiernaemellan. styrde del hän mot den lösning han själv känt för:en lösare form av samordning." Meddenna lösning blev del stora problemet hur man skulle samordnasamordningskanslierna i kanslihuset. En konsekvens blev att regeringen måste hamånga samordningsfunkiionärer. Samtliga statssekreterare byttes ut, utomkabinettssekreteraren som dock får en efterträdare inom en snar framtid.Informalionssekrelerarna har ersatts med nya, som har andra politiskaförankringar än de avgående. Fyra nya informationssekreterarebefallningarinrättades. fanns det i de tre samordningskanslierna anställda 19personer, därav tvä som statssekreterare, en som kansliråd och 16 somsakkunniga. Utanför dessa kanslier har enligt departementens egna uppgifterförordnats ytterligare 18 sakkunniga med huvudsakligen politiska uppgifter. Detinnebär nära en fördubbling av antalet personer inom kanslihusetmed väsentligen politiska uppgifter. Jagkritiserar inte alt regeringen knyter politiska rådgivare till kanslihusel.Ökningen är dock förvånansvärt stor, särskilt mot bakgrunden av de uttalandenman tidigare gjort från borgerligt håll. har man anklagatsocialdemokraterna för att ha velat politisera kanslihuset - framför allt komdessa anklagelser från moderat håll. Tillkomsten av de nyasamordningskanslierna och det stora antalet personer med huvudsakligenpolitiska uppgifter visar atl de borgerliga fått en ny syn på problemet när desjälva kom i regeringsställning. Deminnesgoda erinrar sig säkert vad som inträffade . Statsministern hadeär 1959 fått en sekreterare, och stalsverkspropositionen till riksdagföreslog regeringen alt en personlig tjänst som byråchef i Br 2 skulleinrättas för statsministerns sekreterare. Detta förslag utlöste våldsammaangrepp från borgerligt håll mot regeringen, socialdemokratin ochstatsministerns sekreterare. En högerman, som i andra kammaren gick emotanslaget, ansåg sig i kraftfulla ordalag böra ta avstånd från dessa angrepp.Han talade om "ett olämpligt och i delar rent infamt personangrepp". Iriksdagen väcktes det frän höger- och folkpartihåll motioner om avslag påregeringens förslag. I statsutskottet fullföljdes dessa motioner pä det sättetatt två högerledamöter reserverade sig för avslag. Den tredje högermannen,utskottets ordförande, hade en blank reservation, och han lät i kammardebattenförstå att han hade betänkligheter men inte ville sträcka sig sä långt som tillett avslag på Kungl. En folk-partiledamoi hade också en blankreservation och anförde betänkligheter men hade inget yrkande. Fråncenlerpartihåll gjordes inga invändningar mot inrättandet av tjänsten. Mananförde fiera skäl mot inrättandet av denna personliga tjänst. Man hänvisadetill att förfallningsulredningen föreslagit alt det skulle inrättas en tjänstsom politisk handsekreterare åt statsministern och alt man skulle avvaktabehandlingen av författningsulredningens förslag i dess helhet. Man klagadeöver alt del inte förhandlats på del sätt som är brukligt när del gälldetjänsten. Man hänvisade lill kostnaderna -en ökning med . En talarefruktade alt tjänsten skulle kunna bli kvar om det blev en ny regering. Nuhar del blivit en ny regering, och det har skett en kraftig ökning av bådeantal och anslag, men jag har inte hört några liknande synpunkter. Kanske finnsdel en ålerklang av det förgångna i en motion som väcktes Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringsskiftet1976, m. m. 6 protokoll 1976/77:136-137 Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringsskiftet1976, m. m. av tremoderata ledamöter med i spetsen. Där fors fram tanken atl en delav de i departementen politiskt tillsatta tjänstemännen tillfälligt ficktjänslemannaslalus men betalades från vederbörande partier. Den tankenfullföljdes inte av ens de moderata inom . Del är sålundaett historiskt faktum alt uppfattningen om behovet av politiskt sakkunnigablivit en annan sedan man pä borgerligt håll kommit i regeringsställning. Trotsden kraftiga ökningen av antalet politiska samordnare fungerarsamordningssystemet på ett tungt och byråkratiskt sätt. Tre samordningskansliermåste alltid kopplas in när det gäller politiskt betydelsefulla frågor. Detbehövs många moment innan en fråga är färdig för beslut. Ett departement delarsill förslag med statsrådsberedningen och samordningskanslierna iarbetsmarknadsdepartementet och ekonomidepartementet. Har någon av kansliernasynpunkter måste detta anmälas till övriga kanslier. Därefter får synpunkternalämnas och ställas samman. Det blir statsrådsberedningen som skall geklartecken men del får inte ske utan att beredningen har fått grönt ljus frånsamordningskanslierna i arbetsmarknadsdeparlemeniel och ekonomidepartementel.Går meningarna isär får man fortsätta atl diskutera med varandra. Blir maninte överens pi. handläggarnivån får frågan gå vidare till samordningsstatssekreterareoch motsvarande. På detta sätt måste alltså frågorna gå runt på grund av har tre samordningskanslier. Frågan är om inte detta samordningssystemborde vara en värdig granskningsuppgift för någon av de byråkratiutredningarsom regeringen har salt till. Delär mycket lätt alt bli denna samordningsapparais fånge. Kanske har vi häråtminstone en av förklaringarna till att statsministern så sällan gästarriksdagshuset. Samordningsapparaien producerar promemoria efler promemoria.Statsministern får sitta på sitt tjänsterum och läsa och begrunda dessapromemorior. Enkonsekvens som vi ulan vidare kan konstatera är att samordnings-apparaten ledertill en fördröjning av ärendena. Del mesl framträdande exemplet på detta ärkompletteringspropositionen. Den kom in . Enligtriksdagsordningen skall kömpletteringsproposilionen avlämnas före utgången avapril månad, om hinder ej möter. Jag kan inte se att det i vår förelegat någothinder av den typ som grundlagberedningen tänkte sig. Tydligen harsamordningsapparaten mall långsamt. Eller finns det några andra skäl lill attinte riksdagsordningens bestämmelse kunde följas? Äveninnehållet i kömpletteringsproposilionen får delvis sin förklaring av allsamordningen inom regeringen brister. En bättre sammanhållen regering skulleinte behöva presentera en budget som var jämnt expansiv på del sättsom den nuvarande regeringens budgetförslag var. Det hade funnits möjlighetertill utgiftsökningar på vissa punkter men återhållsamhet på andra. En bättresammanhållen regering skulle inte heller behöva råka ut för atl lägga enkomplelteringsproposilion som strider mot den tidigare budgetpropositionen pädet uppenbara sätt som den nuvarande regeringensgör. Den tvingas nu korrigera sig själv och även föreslå all ändratidigare fattade beslut, i vissa fall t. o. m. i överensstämmelse medsocialdemokratiska motioner som den borgerliga majoriteten tidigare avslagit.Bristen i samordningen får sålunda politiska konsekvenser. Inomramen för samordningsfunktionerna frodas också ministerstyre. Jag skall närmarebevisa detta när jag skall tala om regeringens handläggning avenergifrågorna. Bristenpå samordning har vidare lett till atl statsråd gjort uttalanden som de ellerderas kolleger tvingats korrigera därför alt de inle varit förankrade iregeringen. Arbetsministern har talat utrikespolitik, sjuk-vårdsminislern hargett sig in i löneärenden, de båda bostadsminislrarna har gjort sina utspel,osv. Regeringen framträder inle som den enhet den skall vara enligtparlamentarismens grundregler. Detmest anmärkningsvärda är dock atl statsminister i en intervjui tidningen i är förklarat alt han inte förankrat sittutspel om arbelsgivarfonder hos någon. Han säger: "Det rörde sig om etlmanuskript som jag personligen bär myckel ansvar för." Inle ens statsministerntalar alltså alltid på regeringens vägnar. Regeringen har tydligen inte ensambitionen att svara mot pariamentarismens grundförutsättning, nämligen att enregering skall uppträda och handla som en enhet. Samtidigtfinns det en benägenhet hos regeringen alt nonchalera . I en tidigaredebatt har man kunnat konstatera att det dröjer länge innan regeringen svararpå enkla frågor, långt över den tid riksdagsordningen förutsätter. Attstatsråd ganska ofta är frånvarande när deras ärenden behandlas är ett annatkänt faktum. har jag läst i en här i utkommen tidning alt detskulle vara en skandal om inle statsråden sulte på sina platser. Jag kan inlese dem här, men jag använder inte ett så kraftigt ord - det kan ju finnas skäl tillatt de inte är närvarande - men efter att ha lyssnat till tidigaredechar-gedeballer föreställer jag mig atl de följande borgerliga talarna idenna talarstol kommer att hårt angripa regeringen. Jag gör det emellertid inlei delta sammanhang. Däremot tycker jag all när andra ärenden behandlas härborde nog statsråden vara närvarande litet fiitigare. Manförutsätter också all saken är klar när man lagt en proposition -ja, i vissafall sedan regeringen nått fram till en uppfattning. Jag skall belysa en sidaav detta när jag behandlar regeringens handläggning av energifrågorna. Etlannat myckel anmärkningsvärt exempel gäller valet av ledamöter ilänsstyrelsernas styrelser. Samtliga landsting och fullmäktige som hade attvälja tvangs atl göra detta medan den gamla lagen ännu var i kraft. Trelandsting måste göra det innan beslutat. De fick stöd för delta i etlcirkulärbrev som kommunministern sände ut. I etl brev från Landstingsförbundettalas del om atl statssekreteraren skulle la kontakt med de landsting somhamnade i denna situation och ge dem anvisningar. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringsskiftet1976, m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. m. m. gäller dockatl har den lagstiftande makten. Den skall, herr talman, inle reellttas ifrån . Man bör inte lösa tidsproblem genom atl skjuta in orden"under förutsättning av beslut". Man bör inte planera sådåligt - även om man av politiska skäl har bråttom - att del behöver uppstå enbrådska av delta slag. Undertidigare granskning har ofta inskärpts alt författningar inte skall behövagälla innan de nått dem som berörs av dem. 1 detta fall har endast ett endalandsting haft tillgäng till författningen innan valet förrättades.Landstingen har fått nöja sig med propositionen och möjligenkonstitutionsutskottets belänkande, kommunminisierns brev och möjligenstatssekreterarens anvisningar och dessutom med atl lyssna på radio och attläsa i tidningar om vad beslutat. När vi på socialdemokratiskt hållpåtalat dessa brister har den borgerliga majoriteten i utskottet inte enskostal på sig någon kommentar. Den skriver endast att det inom utskottet hartagits upp också vissa frågor rörande ett utfärdande av lagen om val avledamöter i styrelse. Så liten respekt har man för somlagstiftare och för de tidigare kraftiga uttalandena om författningarna, och såliten respekt har regeringen. Sammanfattarjag del föregående kan jag konstatera atl regeringen inle svarar motde krav på enhet i uppträdandet och handlandet som pariamenlarismenförutsätter, att den är ineffektiv i sitt arbete, att statsministern inleträder fram i den politiska debatten på del sätt vi vant oss vid i ochsom är en naturlig del av parlamentarismen, alt det förekommer ministerstyreoch att nonchaleras. Troligeninvänder man atl regeringen har rätt att organisera sitt arbete som den självvill. Delta är fel. Inom vissa gränser kan den visseriigen skapa sina egnaarbetsformer, men konslitutionsutskottel har dock en grundlagsenlig skyldighetall granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning.Det finns en skyldighet atl kritisera regeringens handläggningsformer när deavslöjas som ineffektiva. Parlamentarismen är inskriven i vår grundlag. Den ären angelägenhet för oss alla. Man måste reagera när den hotar att urholkas.Fälldinparla-mentarismen innebär en farlig urholkning som måsle påtalas.Regeringens effektivitet är av betydelse för alla. Den minskning ieffektiviteten som den felaktiga metoden för samordning leder lill fårkonsekvenser för medborgarna i olika hänseenden. De har rätt att ställa krav påregeringens handlingskraft. Regeringen skall kunna lösa sin egnasamarbetsproblem så, atl den får kraft och förmåga atl gripa sig an mednationens problem. Det gör inle ministären . Meddetta, herr talman, yrkar jag bifall lill samtliga vid utskottels belänkandefogade reservationer. HerrFISKESJÖ (c): Konstitutionsutskoltets granskning av statsrådens tjänsteutövning ochregeringsärendenas handläggning har även , som alla kan se, avsatt ettdigert belänkande som berör en rad stora och små frågor. Vihar tidigare i anslutning till granskningsbelänkandel haft ell inledandemeningsutbyte om den mera allmänna inriktningen av granskningsarbetet. 1 ärhade vi från utskottet tänkt oss att mera direkt inrikta diskussionen på desakfrågor som utskollel tagit upp lill behandling, eftersom vi funnit attdebatterna om inriktningen av granskningen tenderat atl bli en aningstereotypa. Närjag nu har hört inlägg kan jag inle underlåta all erinra omatt i tidigare debatter i anslutning lill dechargebeiänkandeiständigt förmanade oss från den dåvarande oppositionen all vi strikt skullehålla oss inom vad han kallade administrativ praxis och akta oss för politiskagränsöverskridanden. Jag tillät mig då all påstå alt rågången inte var heltglasklar, och kan vi se atl socialdemokraterna, när de hamnat i opposition,utan några som helst formella betänkligheter har gett sina reservationer lillutskollsbetänkandet en klar politisk markering. Jag föreställer mig allinläggen i den fortsatta debatten från oppositionens sida liksom HildingJohanssons avslutade anförande kommer alt ytterligare understryka delrent politiska syftet med socialdemokraternas agerande i den här debatten.Därmed skulle man kunna säga att den typ av målsältningsdeball som vi tidigarefört fått en av omständigheterna betingad lämplig avrundning. fråga vill jag dock av andra skäl än de jag nu varit inne på redovisa enviss principiell tveksamhet beträffande avgränsningen av utskottetsgranskningsverksamhet. Det gäller det ärende som rubricerats Ersättning i visstenskilt fall. Jag skall inte gå in på själva sakärendel, det kommer attventileras . Det är etl initiativ från socialdemokraternas sida.Vad som gör all jag är tveksam lill om det är ett granskningsärende igrundlagens mening är, att det som där behandlas egentligen inte sä mycket ären fråga om regeringsärendenas handläggning eller ett enskiltslaisrådsagerande. Det är i stället i huvudsak en fråga om kompetensoch om den praxis som utformats i vad gäller behandlingen av en visstyp av ärenden. Och detta kan knappast vara en fråga som konstitutionsutskotteti granskningssammanhang bör föreslå all göra någol uttalande i.Ulskoltsmajoritelen föreslår heller inle någol uttalande i denna fråga, vilkeldäremot den socialdemokratiska minoriteten gör. Delta uttalandes innebörd är fö. dunkel, men vad som avses uppenbaras måhända närdebatten hunnit dit. Iövrigt vill jag bara göra den allmänna kommentaren all gransknings-arbetet i årpräglats av all utskottet haft två regeringar all granska, vilkel bl.