prot · G00992 · 1976-12-31 00:00:00 — Sedanvill jag bara forlsälla diskussionen något om hur man skall tolka och läsainnantill i utskoitsbetänkandet. Det står sä här; "Utskottet vidhållersin uppfattning att det av principiella och praktiska skäl är olämpligt altannat än ha tvä skilda system för redovisning avinkomst av jordbruksfastighet." Det är ingen tolkning iden riktning som vill ha. HerrJONASSON (c): Efter det sista inlägget av vill jag bara ha sagt del altdetla skulle vara mera byråkratiskt och besvärande väl ändå är felaktigt. Jagtycker det skulle för både skattemyndigheter och enskilda vara en fördel om mankunde undanta de här mindre jordbrukarna. Överläggningenvar härmed slutad. 1976/77:32 med anledningav motioner om avdrag för bilresor till och från arbetet m. m. §19 Förlängd tid för särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag betänkande 1976/77:33 med anledning av propositionen1976/77:73 om föriängd tid för särskilt investeringsavdrag och statligtinvesteringsbidrag jämte motioner. Regeringen(budgetdepartementet) hade i propositionen 1976/77:73 föreslagit att riksdagenskulle anta vid propositionen fogade förslag till 1. lag om ändring i tagen (1975:1147) om särskiltinvesteringsavdrag vid taxering lill statlig inkomstskatt, 2. lag om ändring i lagen (1975:1149) om statligtinvesteringsbidrag för inventarieanskaffning. Dei propositionen framlagda lagförslagen innebar alt giltighetstiden för delsärskilda investeringsavdraget och det statliga investeringsbidraget -somenligt nuvarande regler gick ut - skulle förlängas t. o. m.utgången av . 1 detta sammanhang hade behandlats de med anledningav propositionen väckta motionerna 1976/77:1420 av henKomstedt (m), 1976/77:1421av m. fl. (s), vari hemställts atl med avslag päpropositionen 1976/77:73 beslutade föriänga giltighetstiden för det särskildainvesteringsavdraget och det statliga investeringsbidraget t.o. m. den 30 juni1977, och 1976/77:1422av m. fl. (vpk), vari hemställts att beslutade att avslåpropositionen 1976/77:73 om förlängd tid för särskilt investeringsavdrag ochstatligt investeringsbidrag. Förlängdtid för särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag 1. beträffandeförlängning av giltighetstiden för investeringsavdragei och -bidraget atl med avslag på motionerna 1976/77:1421 och 1422 samt med bifall till propositionen 1976/77;73skulleantade vid propositionen fogade förslagen lill a. lagom ändring i lagen (1975:1147) om särskilt invesleringsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt, b. lagom ändring i lagen (1975:1149) om statligt investeringsbidrag för inventarieanskaffning, 2. beträffandedifferentiering av investeringsavdragei och -bidraget alt skulle avslå motionen 1976/77:1420. Reservation hade avgivits av herrar ,, i , Carlslein och i , hen (samtliga s) som ansett atl utskottet under I bort hemställa attriksdagen med bifall till motionen 1976/77:1421 och med anledning avpropositionen 1976/77:73 samt med avslag på motionen 1976/77:1422 skulle antaav reservanterna framlagda förslag till 1. lag om ändring i lagen (1975:1147) om särskiltinvesleringsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt, 2. lag om ändring i lagen (1975:1149) omstatligt investeringsbidrag för inveniarieanskaffning. Vid varje förändring i konjunkturerna uppåt eller nedåt måste samhälletingripa på ett så tidigt stadium som möjligt. Vikan konstatera att vi har haft en mycket starklågkonjunktur, bl. a. med mycket stora problem för sysselsättningen. Man kandärför ställa sig frågan; Har vi i vårt land klarat oss i denna kris? Svaret ärobetingat ja. Om vi jämför oss med övriga industrinationer. Förlängdtid for särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag kan vi obetingatkonstatera att vi har upprätthållit en myckel hög sysselsättningsnivå. Förklaringentill detta är att vi använt samhällets resurser på de områden där insatsernabäst har behövts. Dessa insatser har i första hand varit selektiva och endast iundantagsfall av generell karaktär. Till den senare typen av åtgärder kanhänföras lagen om investeringsavdrag och statliga investeringsbidrag. Dessaavdrag och bidrag har varit tidsbestämda. Beroende på fördröjningen avkonjunkturuppgången har lagens giltighetstid föriängts. ~ Vissa erfarenheter tyderpä att dessa tidsreglerade avdrag och bidrag har haft avsedda effekter för attuppmuntra ifrågavarande slag av investeringar och därmed förbättrasysselsällningen. Den stimulerande inverkan på investeringsaktiviteten genomdessa åtgärder är mest påfallande mot slutet av invesleringsperioden. Ipropositionen 1976/77:73 har regeringen -och med instämmande av utskottelsmajoritet - föreslagit atl liden för avdraget och bidraget utsträcks till atlgälla . Med beaktande av tidigare erfarenheter kan detta kommaalt leda till att investeringarna uppskjuts till slutet av . Enligtden av regeringen i finansplanen redovisade konjunkturbedömningen borde vårtsamhälle befinna sig i en konjunkturuppgång. För att dåerhålla bästa utbyte av en förlängning av avdraget och bidraget bör tiden fördess giltighet upphöra . Genomdenna förkortning av tidsperioden uppnäs en riktigare fördelning avstimulansen. Kostnaden för denna subventionering kan för helt är beräknas tillca 2 miljarder. Reservanternas förslag betyder alltså atl man kan spara ca I miljard. Meden avkortning av bidragsperioden kommer ej heller någonsubventionering av företagens normala investeringar, som alltid ägt rum närkonjunkturen vänder uppåt, all ske. Dåkan det inle uteslutas alt det även efter kommer att föreliggastrukturella problem som mäste angripas och avhjälpas. De avdrags- ochbidragsregler som vi nu behandlar kommer då inte all vara till den hjälp somindustrin och samhället behöver för all kunna lösa de problemen. Det stöd somdå kan komma att erfordras kräver mycket större ekonomiska och andra insatserfrån samhällets sida. Dessa bör då få den utformningen att både anställda ochsamhället får delta i planering och verkställighet av åtgärderna. Med delta yrkar jag bifalltill reservationen, herr talman! Hen i (vpk): kommunisterna yrkar avslag på propositionen om särskiltinvesleringsavdrag och investeringsbidrag till företagen. Det gör vi av bådeprincipiella och praktiska skäl. Iständigt ökad grad har staten utvecklats till en subventionskälla ål de privataföretagen. Dessa subventioner, som betalas av de arbetande via skatterna, har bliviten växande belastning i statens ekonomi. med della har staten fåttallt svårare atl la itu med många sociala och miljömässiga brister. Skatteutskottetsbetänkande är ett säreget aktstycke. Alla är rörande överens om att bolagenskall ha pengar. Del enda socialdemokraterna vill i sin reservation är attsubventionerna skall utgå för alt bättre stimulerakonjunkturen. Ideologiskt är de helt överens med de borgerliga. Det finns inleett enda ord av tvivel på staten som en subvenlionskälla åt kapitalet och inleheller ett enda ord om vad dessa växande subventioner betyder ur socialfördelningssynpunkt. Kapitalismenuppvisar i sitt utvecklingsskede allt tydligare Stagnations- ochkrisiendenser. I de kapitalistiska industriländerna har därvid utvecklatsomfattande stöd- och subventionssystem, skattelättnader,, direktasubventioner, styrd lönepolitik, rustningar, uppbyggnad av militärindusiriellakomplex osv. Heladenna tankegång bakom den sortens politik går tillbaka på en gammal klassiskprincip i borgeriig nationalekonomi, nämligen att stimulera genom att direktpåverka företagens överskoll och vinster. Ge bolagen förmåner och lättnader, sågår det oss alla väl! Ju rikare kapitalägarna blir, desto bättre får vi det! -det har varit kärnan i all borgerlig ekonomisk politik, vare sig den företrätlsav , , eller . Nuär del märkliga alt detla slår i skarp motsättning till del länkande somexempelvis vägledde i 1930-talels krispolitik. Wig-forss tankevar att stimulera från eflerfrågesidan och med hjälp av en fördelningspolitiskstyrd insats. Socialdemokratin har salt bild pä sittförslamajmärke i är. De firar honom i handling genom atl i skatteutskottetträda in just för de 1800-talsmässiga ekonomiska tankar som Wigforss bekämpade.Politiken har anpassats till kapitalel. Tänkandet har anpassats till vad somär nyttigt för kapitalel. Ideologin har blivit blotl ell museum. Främstpå tre områden innebär denna subvenlionspolitik en allvariig felsyn. Delförsta området är det effeklmässiga. I bäde belänkandet och reservationenpåslås alt dessa förmåner stimulerar investeringarna. Hur vel man det?Företagens investeringar beror i första hand på framtidsförväntningarna, dvs.på möjligheterna alt ur en vidgad marknad ackumulera vinster. Omförväntningarna är svaga är del inte alls säkert alt subventioner leder lillstörre investeringar, Är de starka, kan investeringarna komma i alla fall ochspeciella subventioner behövs inte. Hur kan utskott och reservanter veta attdet är subventionerna som spelat den avgörande rollen? Om numaskininvesteringarna har varit betydande, kan det haberott på helt andra ting. Det kan ha berott på andra förmåner som kapitalethar fåll, på framtidsförväntningarna, på alt lönerna i relativt setthar sackat efter ända i förhållande till andra kapitalistiskaindustriländers exkl. ;s. Förlängdlid for särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag Förlängdtid för särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag Hur kan utskottet veta atldel inte berott på della? Del kan det inte veta. Men det passar kapitaletsintressen alt slunga ut sädana lösa påståenden. Samtidigtmed subventionssystemets framväxt kan man konstatera en ökande utförsel avkapital ur landet. Hur kommer det sig? Det kan ju lika gärna vara sä, altförelagen även utan subventioner hade gjort sina maskininvesteringar, men attsubventionerna har givit dem ett extra utrymme som har stimulerat deraskapitalexport. Inteheller kan vi veta om subventionerna leder till rätt sorts investeringar. Omsubventionerna i huvudsak kanaliseras lill de s. k. extrakliva industrierna ochprocessindustrierna, dvs. råvarorna och halvfabrikaten, då ger de i varje fallknappast någon sysselsättningseffekt, eftersom sysselsättningen inle ökar iden sektorn. Vad som produceras och vad slags maskiner det handlar om kan manöver huvud tagel inte påverka med denna typ av subventioner. Man kan i självaverket räka ut för att förslärka en ekonomisk struktur som man i stället hadebort ändra och förnya. Utskottetsandra felsyn är principiell. Det är nämligen enbart i den borgerligavulgärekonomin man finner tesen atl en direkt stimulans av investeringar är denrätta och sanna vägen. Det är ju bara därför att det passar profitintressenasom den borgerliga ekonomin rör sig med den tesen. Det är inte alls säkert attdet för folkflertalet och samhället som helhet är fördelaktigt därför att detär fördelaktigt för företagen. Isjälva verket har subventioner åt företagen en rad nackdelar. De gör atlföreiagsinvesleringarna blir ett drivande moment i inflationen. Del medför enfördelningspolitisk förskjutning lill de breda lagrens nackdel, eftersom defår bära effekten av en infiation som förelagen utnyttjar. Företagen tjänardubbelt på de lönearbeiandes bekostnad: dels får lö-nearbeiarna betalasubventionerna direkt, dels tjänar förelagen pä den realvärdesiegring somföljer i inflationens spår. Subventionernamedför heller ingen ökad sysselsättning, om inte samtidigtavsättningsmöjligheterna ökas. Och det gör de inte genom sub-veniionspolilikensom sådan. Tvärtom medför kostnaderna för subventionerna atl andra statligaaktiviteter hälls tillbaka och alt den nationella köpkraften undanhållsmotsvarande stimulans. Del är endast under förutsättningen av en relativtjämnt växande exportmarknad som man kan påstå att någon positiv effekt avsådana subventioner är tänkbar. Och vi vet ju hur del f n. är med den förutsättningen.Inte heller medför subventionerna någon stimulans av effektiviteten. All ökaförelagens profitmarginal kan tvärtom minska trycket att noga överväga investeringarnaskvalitativa innehåll. Kanman då gå en annan väg än subventionernas? Ja, givetvis - förutsatt att maninle tror att borgerlig 1800-talsekonomi är en gåva av som man inlefår visa ifrån sig. Detfinns två alternativa huvudvägar, som f ö. i lämpliga proportioner kankombineras. Den ena är att la direkta statliga initiativ i form av industriell aktiviteteller i form av investeringar av ulvecklingsbefräm-jande karaktär på andraområden. I motsats till vad som gäller i fråga om subventionerna kan man då påverkainvesteringarnas kvalitativa form. Man kan främja nya, framiidsbetonadebranscher. Man kan höja förädlingsgraden i ekonomin. Man kan välja attinvestera i verksamheter där varje kapitalinsats ger högsta möjligasysselsättningseffekt. Men- ropar då de ängsliga små borgerliga ekonomerna - då lar man ju ifrånförelagen en del av deras investeringsutrymme. Nej, inte alls, för de statligainitiativen vidgar ju den nationella marknaden. Det medför indirekt fördelaräven för privatföretagen. Skillnaden är bara att man genom del direkta statligaengagemanget kan styra investeringsutvecklingen mera, och göra del eftersamhälleliga intressen, inte efter kapitalets. Det medför alt långsiktigtfördelaktiga och socialt betydelsefulla investeringar kan sältas främst. Detmedför atl man kan foga in en statlig industripolitik i ettsysselsättningspolitiskt perspektiv. Det medför säkrare kännedom ominvesteringarnas utformning och effekter. Enannan väg, som alltså kan kombineras med den första, är alt på skilda sättstärka de breda lagrens köpkraft. Det kan ske över budgeten, men det kan ocksåske genom alt släppa fram en offensiv lönepolitik. Del är ju nämligen enborgerlig fördom att bättre förhållanden för folkflertalet leder tillinflation och ökade kostnader för företagen. Tvärtom medför det en vidgadnationell marknad, ur vilken vinster kan ackumuleras. Dessa vinster är dåtillgängliga för maskininvesteringar i privatföretagen lika väl som omföretagen fått direkta subventioner. Man kan t. o. m. med skäl påslå att det ärbättre för investeringarna att de åstadkoms på denna väg. Höga och ökande lönersätter ju nämligen företagen under etl tryck när det gäller atl investera iarbetsbesparing och effektivitet. I motsats till subventionerna befrämjar dellaen riktig kvalitativ sammansättning av investeringarna. Den vidgadeefterfrågan ger sedan de avsättningsmöjligheter som bidrar lill att betalainvesteringarna. Investeringarna blir dessutom på denna väg mer motverkande närdel gäller inflation än om de åstadkoms med hjälp av direkta subventioner somges utan tryck och utan villkor. Dettredje området, där subventionspolitiken innebär en social felsyn, är del rentfördelningspolitiska. Växandestatliga subventioner åt företagen bidrar till en ojämnare fördelning isamhället och ökar klasskillnaderna. Det sker på olika sätt. Bolagssubventionersom ges via budgeten måste ju betalas av skattebetalarna, dvs. av den storamassan arbetare och lägre tjänstemän. Eftersom de indirekta skatterna ökat ibetydelse , är del alltså låginkomsttagarna som får bära den tyngstabördan av gåvorna till kapitalägarna. Subventioneroch lättnader för bolagen minskar statens utrymme för socialt angelägnautgifter. Det drabbar också de breda folklagren och särskilt låginkomsttagarna.Slutligen blir, som jag tidigare påpekat, den inflatoriska effekten avsubventionen i dubbel bemärkelse en börda för Förlängdtid för särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag Förlängdtid för särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag dem som inle äger kapital.Dels är det kapitalägaren som får subventionen och kompenserar sig förinflationen redan i utgångsläget, dels håller sig kapitalägaren skadeslös genomall inflationen ökar hans realvärden och kanske rent av leder lillspekulationseffekler som ytterligare gynnar honom. Detär mig oförståeligt, herr talman, att socialdemokraterna har kunnat gå med påuppbyggnaden av ett sådani svällande subventionssystem. Del strider mot variejämlikhetspolilisk målsättning, och del är en primitiv väg med osäkra ochokonirollerbara effekter. Del överlämnar utvecklingen av ekonomin helt ochhållet ål del privata kapitalet. Denborgerliga regeringen är naturiigtvis fast förankrad i 1800-taletsnationalekonomiska tänkande. Det förvånar väl ingen av oss. Men avsocialdemokraterna i hade man kanske kunnat vänta något mer än så.Åtminstone kunde de intagit en ståndpunkt som varit i nivå med 1930-lalets,dvs. Jagsäger inle detla för att få tillfälle all vara spydig mot socialdemokraterna.Jag säger det därför alt det borde vara uppenbart all den borgerligaregeringen, som arbetarrörelsen måste bekämpa och kasta ur sadeln, inte kanbekämpas med en lätt annoriunda variant av samma borgerliga politik. Den kanbekämpas bara med en progressiv och radikal politik. Det är arbetarrörelsensuppgift all bryta mot del borgerliga länkandel och de borgerliga värderingarna- i ekonomin likaväl som på alla andra samhällsområden. Del är en ny ochalternativ politik, byggd på ett ideologiskt alternativ till borgarsamhället, somkan tända och engagera människorna, som kan mobilisera dem för en stor ochlångsiktig samhällsomvälvning. Sådan var tanke. Den borde tjänaoss som vägledning. Ivpk ser vi del som vår uppgifi atl efter mättet av våra krafter föra fram enradikal samhällskritik och ett socialistiskt alternativ som arbetarrörelsensnödvändiga drivkraft i kampen mot den allt reaktionärare politik som förs isamhället. Delär mot den bakgrunden som vi yrkar avslag på propositionen och bifall lillmotionen 1422. Hen () kortgenmäle: Jag skulle bara vilja replikera i -jag skall inteheller vara spydig - genom alt göra det konstaterandet att vi inom socialdemokratinharen idépolilik beträffande samhällsekonomin som har hållit ihop partiet ochsom vi har fått väljarnas sympatier för. HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle; Ja, men det är ju inle det saken gäller, utan vad det gäller är vilkenpolitik ni träder in för och vilken politik ni så alt säga har bundit er förunder en lång följd av år. Del har ju varit en uppbyggnad av ett subventions-och överföringssystem som framför allt har gynnat de stora företagen, ochbefäst drag i den kapitalistiska strukturen som man i stället hade bortbekämpa. Delär tacksamt för dagen för alt vara en smula spydig mot vpk föratt vi inte har lyckats hålla vissa avvikare, som vi f ö. lika gärna är av med,inom våra skrankor, men del är inle den saken som står till diskussion här ulandet är den ekonomiska politik och den fördelningspolitik som blev aktuell ochdiskuterades pä 1930-talel genom Wigforss tankegångar och som har varit bärandei mycket av arbetarrörelsens tänkande. Det är fråga om vad ni som del storaarbetarpartiet egentligen har gjort av dem. Det är den frågan som herrKristenson skall sysselsätta sig med mera. Vårasvårigheter i vpk skall vi nog klara av lill valet . Jag trorinte att behöver bekymra sig för just den saken. Förlängdtid för särskilt invesleringsavdrag och statligt investeringsbidrag betänkande nr 33 behandlas frågan om en föriängning avinvesteringsavdraget och investeringsbidraget. Det föreslås all detta systemskall förlängas alt gälla från fram lill i år.Syftet är, som del sägs i propositionen, atl ge en extra stimulans tillnäringslivels maskininvesleringar . Systemetmed invesleringsstimulans via investeringsbidrag och investeringsavdrag hartillämpats under det senaste årtiondet, då lågkonjunkturenhar dämpat efterfrågan. Avsikten har varit och är att stimulera näringslivetatt tidigarelägga investeringar och utnyttja kon-junkturiägel för alt förbättraförutsättningarna för de framtida produktionsresurserna genom nyinvesteringari maskiner och inventarier. har i rått nära nog fullständigenighet om alt dessa åtgärder skall tillämpas i en lågkonjunktur. Del är därförmed en viss förvåning man nu tar del av den socialdemokratiska motionen. Idenna motion accepteras visserligen en förlängning lill , men man haransett att behovet av särskild invesleringsstimulans via skalle- ochbidragsförmåner ända fram inte är tillfredsställandedokumenterat. Vihade en konjunkturutveckling framför oss som enligt uttalanden avdåvarande finansministern ansågs vara ganska lik den vi har . Men trotsGunnar Strängs optimism dä angående konjunkturuppgången föreslog den dåvaranderegeringen en förlängning av investeringsavdrag och -bidrag från den 1 majfram till . Des§titom föreslogs dispensmöjligheter förleveranser 1 ja-nuari-31 mars 1977, och i kommentarerna fränregeringen uttrycktes tydligt att man skulle vara generös vid tillämpningen avdispensreglerna för leverans senare än . Allahoppas vi på bättre konjunkturer och på alt de kommer -men även om de skulle göra del kommer det ändå att dröja en lid innanefterfrågeökningen verkligen framträtt, framför allt på grund av denlageruppbyggnad som skett när vi haft 6 protokoll 1976/77:92-93 Förlängdlid för särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag Jag troratt man i den socialdemokratiska motionen något har feltolkat investerings- ochbidragssystemets stimulansverkan tidsmässigt sett. När i höstasbeslöt om en förlängning av tidsperioden från fram till den 31mars bedömdes det närmast som en utsträckning av tiden för leverans avgjorda beställningar. Del antyddes alt anledningen närmast var atl slippa taställning lill en mängd dispensansökningar - eftersom man redan vid beslutethade uttalat att man skulle vara generös och alltså kunde förvänta ett stortantal ansökningar om dispens för senare leverans. Minerfarenhet av näringslivets bedömning av vad som skedde är alt manansåg tidsperioden alltför kort för att både görabeställningar och få leveranserna utförda. I mänga fall är det välbetänkt atträkna med att beställningar måste göras tre, fyra eller kanske fem månaderinnan leverans kan ske. Omvi vill ha någon effekt av den förlängning som föreslås måste därförförlängningsperioden vara längre än etl kvarta). Enligt min uppfattning kommerfiertalet beställningar atl göras före semesleruppehällel , vilket jaganser nödvändigt för att man skall vara säker pä att leveranserna är fullgjordaföre . På den punkten är det klart utsagt i propositionenatl leveranserna skall vara fullgjorda före utgången av . Omman tar fasta på detla är inte motsättningarna sä förfärligt stora mellanregeringens proposition och den socialdemokratiska motionen. Det finns helleringen anledning, lycker jag, alt förstora dessa eventuella motsättningar. Manär angelägen om att fä effekt så snabbt som möjligt, och sä som jag bedömer dethela kommer effekten när det gäller beställningarna atl märkas och givelvis kommer leveranserna i stor utsträckning all ske underandra halvåret . Men eftersom man är ense om att man här vill stimuleraefterfrågan och att vi skall utnyttja för all förbättra våra framtidaproduktionsmöjligheter, anser jag det riktigt alt här följa regeringensförslag och hålla öppet för utnyttjande av dessa stimulansåtgärder. Vadsedan gäller motionen från vpk så har vpk i denna fråga intagiten annan ståndpunkt än de andra partierna i . Utskottet och riksdagenutom vpk har i stort sett varit eniga om alt tillgripa denna stimulansåtgärdvid lågkonjunktur för att därmed förbättra näringslivets förutsättningar att iframtiden medverka till en fortsatt slan-dardstegring i värt samhälle. Jagskall inte vidare gä in på del resonemang som förde. Vi har heltolika uppfattningar om hur ett näringsliv skall fungera. Diskussionen häromfår väl föras i någon näringspolitisk debatt. HerrKomstedts motion bygger på att man skall kunna tillämpa särbestämmelser för iSverige producerade varor. Med de internationella överenskommelser som Sverigehar anslutit sig till är dessa möjligheter ytterst begränsade, för att intesäga obefintliga. Utskottet har också uttalat detta. Med det anförda ber jag alt få yrka bifall till skatteutskottetshemställan i betänkandet nr 33. HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle; Låt mig bara först säga atl jag tycker att det skulle kännas litetbittert för socialdemokraterna att sitta och höra hur de borgerligakomplimenterar dem för atl motsättningen dem emellan är så liten.