prot · G00949 · 1976-12-31 00:00:00 — Tvärtom har huvuddelen av projekten hörthemma i de rikaste länderna i . Man har heller ingen prioriteringför de socialt motiverade investeringarna - trenden är den motsatta.Till bilden hör också att konstruktionen av banken är sådan all ett land, ,har vetorätt när det gäller ut-låningsbeslui. Allt detta gör alt det enligt minmening knappast går att anföra några bisiåndspoliliska eller - om vill - u-lands- politiska motiv för ettsvenskt inträde i Inleramerikanska . Det har ju heller integjorts i den aktuella promemorian. Hen MÅBRINK (vpk-): Jag lackar för detta tillägg lill svaret på minfråga. Jagvill nog hävda alt man, åtminstone i , mycket konkret harföreslagit ett medlemskap i . Detta är väl ändå ett faktum. Men jag ärgivetvis medveten om att remissinstanserna skall säga sitt och att regeringendärefter skall göra det slutliga ställningstagandet. När det gällerröstreglerna och det odemokratiska förfarandet därvidlag i banken kan jag varaöverens med biståndsministern, och om jag fattade statsrådet rätt sade han ocksåmycket klart ifrån att ett medlemskap i denna bank är oförenligt med våru-landspolilik. Ett medlemskap står således inte i överensstämmelse medsolidariteten med de fattiga och förtryckta folken. Omåtgärder för att förhindra alt bostadsföretag utestänger vissa bostadssökande Överläggningenvar härmed slutad. § 7 Om åtgärderför att förhindra att bostadsföretag utestänger vissa bostadssökande erhöll ordet för all besvara (vpk) den Idecember anmälda fråga, 1976/77:124, och anförde: har frågat mig om jag anser att bostadsföretag bör fåväOa hyresgäster så all människor med sociala och ekonomiska problem utestängs. Enligtbostadsförsörjningslagen har kommunen det övergripande ansvaret förbostadsförsörjningen. En angelägen uppgift i detta sammanhang är alt tryggabostadsförsörjningen för människor med sociala och ekonomiska problem. Vissamedel står härvid lill kommunernas förfogande. Omkommunen har bostadsförmedling får länsbostadsnämnden, enligt 64 ! ;bostadsfinansieringsförordningen, på kommunens begäran besluta att län kommerau beviOas och får övertagas endast om lånesökanden ger kommunen förmedlingsrättlill bostäderna. Sådan förmedlingsräli till-lämpas i storstadsområdena och i ca10 kommuner utanför storstadsområdena. Utanför storstadsområdena finnsbostadsförmedlingar i ca 100 kommuner. Enligt5 vj bostadsförsörjningslagen kan kommunen i vissa fall kräva att den somanvisas bostad medverkar till att hans tidigare bostad överlåts påbostadssökande som kommunen anvisar. I sådant fall kan kommunen enligt 35 !ihyreslagen självständigt föra talan hos hyresnämnden om lill-.stånd tillöveriåtelse av hyresrätten. Omkommunerna mer konsekvent utnyttjar de medel som redan finns för att tryggakommunernas anvisningsräll lill bosläder, skulle delta en- Omåtgärder för att förhindra att bostadsföretag utestänger vissa bostadssökande ligt min mening verksamtbidra lill all undanröja de missförhållanden som har påtalat isin fråga. Jag delar således uppfattning att del ärotillfredsställande att människor med sociala och ekonomiska problem uteslängsav vissa bostadsföretag eller från vissa bostadsområden. Dessafrågor har behandlats bl. a. av boende- och bostadsfinansierings-utredningarnai slulbetänkandei Bostadsförsörjning och bostadsbidrag. Utredningarna harföreslagit särskild lagstiftning om kommunens anvisningsrätt till bosläder. Dehar också diskuterat om hyresnämnderna bör kunna pröva fastighetsägares vägranatt ta emol hyresgäster i de fall kommunen har anvisningsräll enligtbosladsfinansieringsförordning-en. Remissinstansernaär långt ifrån eniga i sina bedömningar av utredningarnas Ibrslag. Beredningav förslagen pågår f n. inom . (vpk): Jag tackar statsrådet för svaret på min fråga och är glad attkunna konstatera att statsrådet delar min uppfattning om detotillfredsställande i det system som tillämpas av vissa bostadsföretag. Detfall som gjorde att jag väckte frågan gäller ett bostadsföretag i , mendet är bara ett exempel bland många - vi vet att liknande metoder används avbostadsföretag i andra storstadsområden och kanske även i mellanstora ochmindre städer. Närdet svenska välfärdssamhället en gång började byggas upp sades det att en godoch billig bostad skulle vara en social rättighet, en av de möjligheter somfanns all ge människor ett tillfredsställande liv och en god tillvaro isamhället. Som vi har sett har rätten till en god bostadblivit alltmer beroende av ekonomiska faktorer. Vi har fått en allt störresegregation i boendet, där de som har haft pengar och möjligheter kunnat fiyttain i områden som varit bättre utrustade och haft högre standard, medanmänniskor i botten av samhället, med sämre löner osv., har fått hålla till godomed att fiytta in i dessa stora förortsområden som finns runt våra störrestäder. Dettaär naturligtvis en otillfredsställande utveckling, som vi inte kan accepterautan att reagera. Föreningen i har påpekat dessa förhållandenmed anledning av ett aktuellt fall. Jag behöver inte gå in på några detaOer idet ärendet; det är välkänt för alla genom pressen, och skrivelsen från Releasehar också sänts till . Detfinns, som statsrådet påpekat i svaret, redan lagar och förordningar som kananvändas för att åtminstone i viss män komma till rätta med dessa förhållanden.Men som vanligt visar det sig all lagar och förordningar inte räcker till, detinträffar ändå händelser som visar att man kan kringgå dem och vi får ensegregation. Jag vill därför ställa ytterligare en fråga till statsrådetFriggebo beträffande den utredning som statsrådet säger ligger ibostadsdepartementet. Är statsrådet villig medverka till att den lagstiftning somdet talas om i näst sista stycket i svaret kommer till stånd, och kommer denatt ges en sådan inriktning att vi kan åstadkomma ytterligare press påbostadsföretagen? Det som en gång sades om att en god bostad skulle vara en socialrättighet gäller fortfarande som en målsättning för bostadspolitiken härilandet. Menherr historieskrivningar något sned, lycker jag. Vi harändå i det här landet byggt bort bostadsbristen, vilket gör att de fiestamänniskor bor ganska bra. Det satsas också f n. stora pengar på att människorskall få betala en någorlunda vettig hyra för sina bostäder. Vi är alltsåöverens om att det i vissa fall är ett stort problem för människor med socialahandikapp att få den bostad som de önskar. Jagskall inte ge något konkret svar på senaste fråga. Viöverväger förslagen, men i remissvaren har olika synpunkter framkommit påjuridiska "k näck frågor". Inom departementet arbetar vi just nu medatt få fram förslag som skall ge kommunerna ännu bättre möjligheter än deredan har alt komma till rätta med de här problemen. Personligen tycker jag detvore önskvärt att kommunerna redan nu började utnyttja de möjligheter som dehar. HenSÖDERQVIST (vpk): Jag är väl medveten om att man genomfört etl ambitiöst program förbostadsbyggande i det här landet och att mångamänniskor fått fiytta in i bättre och modernare bostäder. Man har i stort settbyggt bort bostadsbristen, som statsrådet säger. Mendet betyder inte att problemen med segregation i boendet kommit bort. De somhaft bättre ekonomiska möjligheter har kunnat väOa en bättre boendeform. De harkunnat fiytta in i mer attraktiva områden. De har kunnat skaffa sig egnahem istörre omfattning än de som legat längre ned på inkomstskalan. Det är ettfaktum som inte har med kvantiteten av bostäder att göra, utan det är enkvalitativ fråga. Jagtycker det är tråkigt att statsrådet inte kan svara positivt på min fråga omregeringen är villig att medverka till en lagstiftning i positiv riktning.Detta är mycket viktigt. Det gäller inte bara, som även Föreningen harframhållit, personer med sociala problem, vilka dock - det har medgivits - kanvålla problem för vanliga hyresgäster. Även de lågavlönade, de ekonomiskt svagai samhället, drabbas av bostadsföretagens godtycke; del får man i många fallkalla det. De ekonomiska undersökningar som görs utestänger människor, kanskeofta ensamstående föräldrar med små barn, från att få en bostad i det skickoch i det område de skulle behöva för att kunna klara sin tillvaro på ett drägligaresätt än vad som är fallet. Överläggningen var härmed slutad. 2 protokoll1976/77:49-50 Omåtgärder för alt förhindra att bostadsföretag utestänger vissa bostadssökande Inrättandeav ett centralt statligt personregister § 8 Föredrogs ochhänvisades 1976/77:29 tillskatieutskoltet §9 Föredrogs men bordlades åter skatteutskottets betänkanden /77:8, 14 och 15 lagutskottets betänkande 1976/77:10 §10 Föredrogs och bifölls inlerpellationsframslällningen 1976/77:64. § 11Inrättande av ett centralt statligt personregister Föredrogs belänkande1976/77:21 med anledning av propositionen 1976/77:27 om åtgärder för attbegränsa möjligheterna all föra omfattande personregister jämte motioner. I propositionen 1976/77:27 hade regeringen() föreslagit att delsgodkänna att ett centralt statligt personregister inrättades i enlighet med vadi propositionen förordats, delsanta ell inom justitiedepariementet upprättat förslag till lag om ändring idatalagen (1973:289). I propositionen föreslogs en ändring av dalalagenför att begränsa möjligheten att inrätta personregister som fördes med hjälpav ADB och som upptog betydande del av befolkningen i landet eller i områdeinom landet. Förslaget förutsatte att SPAR -ett centralt statligt personregisterför uppdatering, personnummerkontroll och sökning efter personnummer samturvalsdragning - inrättades. skulle föras av dalacentralen föradministrativ dalabehandling (DAFA) som också skulle svara för driften. Enligtpropositionens förslag skulle lagen träda i kraft . Idetta sammanhang hade behandlats motionerna 1976/77:28av herrar () och i (s), vari hemställts attriksdagen beslutade att I. som sin mening ge regeringen till känna att SPARskulle inrättas skyndsamt och byggas ut lill full drift , 2. uttalasig om närmare avgränsningar av begreppet "betydande del avbefolkningen", 3. uttala sig om den närmare innebörden av"kundbegreppet", 4. som sin mening ge regeringen till känna attomprövning enligt övergångsbestämmelserna lill den föreslagna lagändringenskulle vara fri från avgift, samt 1976/77:29av herrar i (s) och (), vari hemställts allriksdagen skulle uttala att det s. k. fiaggregistret i det föreslagna statligacentrala uppdateringsregistret borde sekretessbeläggas för att där- med öka skyddet för denpersonliga integriteten och att regeringen framlade förslag i enlighethärmed. A. beträffandeinrättande av ell centralt statligt personregister (SPAR) 1. medanledning av proposilionen 1976/77:27 ge regeringen till känna vad ulskollel anfört belräffande ändringsavisering enligt alternativ C i SPAR och förklara molionen 1976/77:29 besvarad härmed, 2. med anledning av propositionen 1976/77:27 geregeringen till känna vad utskottet anfört beträffande terminalanslutning tillSPAR, 3. bifalla propositionen 1976/77:27 belräffandetidsplan för SPAR:s inrättande och förklara motionen 1976/77:28, yrkandet 1,besvarad med vad utskottet i denna del anfört, 4. bifalla propositionen 1976/77:27 beträffande SPARi övrigt, B. belräffande ändring idatalagen (1973:289) 1. med anledning av proposilionen 1976/77:27 ochmolionen 1976/77:28, yrkandet 3, ge regeringen till känna vad utskottet anförtbeträffande kundbegreppet i den föreslagna lagen, 2. bifalla propositionen 1976/77:27 belräffandebegreppet betydande del av befolkningen i riket eller i område därav i denföreslagna lagen och förklara molionen 1976/77:28, yrkandet 2, besvarad med vadutskottet i denna del anfört, 3. a) med bifall till propositionen 1976/77:27 antaden lydelse av 3 a !? datalagen som framgick av bilaga till betänkandet, b) medanledning av propositionen 1976/77:27 anta de ikraftträdande- och övergångsbestämmelserlill 3a dalalagen som utskottet föreslagit, innebärande all lagen skulle trädai kraft , C. avslåmotionen 1976/77:28, yrkandet 4, beträffande avgiftsfrihel vid omprövning av tillstånd till personregister enligt övergångsbestäm melserna till den föreslagna lagen. Reservation hade avgivits av herrar iTrollhättan, , i och Nyquisl samt ,fröken och (samtliga s) vilka ansett att utskottet borthemställa A. belräffandeinrättande av ett centralt statligt personregister (SPAR) 1. med anledning av proposilionen 1976/77:27 och molionen1976/77:29 ge regeringen till känna vad reservanterna anfört beträffandeändringsavisering enligt alternativ C i SPAR, 2. belräffande terminalanslutning lill SPAR bifallapropositionen 1976/77:27 i denna del, 3. med anledning av motionen 1976/77:28, yrkandet 1,och proposilionen 1976/77:27 i denna del ge regeringen lill känna vadreservanterna anfört beträffande tidsplan för SPAR:s inrättande, 4. bifalla proposilionen 1976/77:27 beträffande SPARi övrigt, B. beträffande ändringi datalagen (1973:289) I. med anledning av propositionen 1976/77:27 och motionen Inrättandeav ett centralt statligt personregister Inrättandeav ett centralt statligt personregister 1976/77:28, yrkandet 3, geregeringen till känna vad reservanterna anfört beträffande kundbegreppet i denföreslagna lagen, 2.med anledning av proposilionen 1976/77:27 och motionen 1976/77:28, yrkandet 2,ge regeringen lill känna vad reservanterna anfört beträffande begreppetbetydande del av riket eller i område därav i den föreslagna lagen, 3a) med bifall till propositionen 1976/77:27 anta den lydelse av 3 a >;datalagen som framgick av bilaga till belänkandet, 3b) med anledning av propositionen 1976/77:27 anta de ikraftträdande- ochövergångsbestämmeler till 3 a ?? datalagen som utskottet föreslagit, med bifall till molionen 1976/77:28, yrkandet 4, geregeringen lill känna vad reservanterna anfört beträffande avgiftsfrihet vidomprövning av tillstånd till personregister enligt övergångsbestämmelsernalill den föreslagna lagen. Hen iTrollhättan (s): Det bör vara tillfredsställande för oss alla som arbetat meddatafrågorna här i att vi nu kan inrätta ett centralt statligtpersonregister och som en konsekvens av delta kan ändra datalagen. Delförbättrar våra förutsättningar att lösa del stora och svåra problemet hur viskall kunna förena en effektiv användning av datorer med den personligaintegriteten. Åena sidan vet vi alt dalatekniken ger oss stora fördelar. Den gör det möjligtatt automatisera hälsovådligt, tungt och smutsigt arbete, den ger oss nyakommunikationsmöjligheter, den kan användas inom sjukvården, den gör delmöjligt att ulföra beräkningar av stort värde för vetenskap och teknik osv. Åandra sidan är vi medvetna om att utnyttjandet av datorer innesluter risker förden personliga integriteten. Det beslut vi kommer au fatta här kommer attgöra del lättare för oss att lösa detta problem. Men problemet är ingalundadefinitivt löst med dagens beslut. Ursocialdemokratisk synpunkt är del tillfredsställande att man nu allmäntaccepterar att det inrättas ett centralt statligt personregister. Del är engammal socialdemokratisk tanke, vilket framgår av utskottets framställning. Detär intressant att konstatera all man nu på borgerligt håll också omfattartanken att det behövs en ändring av datalagen för all få till stånd en merrestriktiv hållning. Under debatterna förut har man menat att den tidigarelagstiftningen inrymde sådana möjligheter. har man i sak godtagit densocialdemokratiska uppfattningen att det för detta behövs en ändring avdalalagen. Det främsta uttrycket härför är att den borgerliga regeringen harlagt fram en proposition i ärendet. Detär också intressant att ta del av vad utskottets borgerliga majoritet anför pådenna punkt. Den skriver nämligen; "Den föreslagna regeln ger enligtpropositionen alltså underlag för den ståndpunkt som dalainspektionen harintagit på området."" Visocialdemokrater är i vissa hänseenden kritiska mot propositionen. Den fyllerinte de krav på personlig integritet som vi ställer upp. Den går också förbiväsentliga problem, och pä avgörande punkter använder den glidandeformuleringar. Åandra sidan är det angeläget att vi snart får till stånd SPAR. Det är etlframsteg från integritelssynpunkt. Det är viktigt att vi nu inrättar dettaregister och förändrar datalagen från denna synpunkt. Det har vägt tyngst föross. Därför har vi anslutit oss till de grundläggande förslagen iproposilionen. Vårinställning får emellertid tre konsekvenser. Den första är att vi vill göra enstarkare markering av alt beslutet om registret snabbt bör genomföras. Ävenutskoltsmajoriteten talar om värdet av detta. Men det förvånar mig att den intehar kunnat stödja vårt förslag, som bygger på en motion av herrar ochLennart , nämligen att bestämt skall uttala att beslutetskall vara genomfört 1978. Denandra konsekvensen är att vi inte kan godta utskottets skrivning när det gällerterminalanslutning. Vi är alla överens om att en sådan anslutning inte skall fåske utan datainspektionens prövning i varje enskilt fall. Men sedan görutskottsmajoriieten ett uttalande, som från integritetssynpunkt kan fåolyckliga konsekvenser. Den skriver nämligen; "För all förhindra en utvecklingi integritetshotande riktning bör enligt utskottet restriktivitet iakttas ifråga om tillstånd till terminalanslutning." Dettakan leda lill att datainspektionen får godkänna personregister enligt denundanlagsbestämmelse som finns i den lag som snart kommer att anta.Där finns en tredje punkt om att man kan få ha sådant register, när särskildaskäl föreligger. Säger man nej lill terminalanslutning, måste man ibland sägaja till en begäran om sådan anslutning. Från denna integritetssynpunkt är detolyckligt att utskottets majoritet har gjort ett uttalande av det slag som jagläste upp. På denna punkt står vi faktiskt regeringen närmare än regeringenspartivänner i konslitutionsutskotlel gör. Deniredje konsekvensen gäller inställningen lill fiaggregistret. Lika litet somutskoltsmajoriteten kan vi nu lillstyrka regeringens förslag på denna punkt.Del fyller inte kraven ur integritelssynpunkt. Härvill jag gärna åberopa det yttrande som datainspektionen har avgivit, såmyckel mera som en av motionerna anknyter till detta. Herrar i Lundoch har i en motion tagit upp frågan om sekretessbeläggning avfiaggregistret. Om detta säger datainspektionen, efter ett resonemang:" inspektionen förordar att sådan sekretess kommer lill stånd." Idiskussionen har det sagts att datainspektionen var villrådig på denna punkt,men kraftigare bör väl ändå inte ett statligt ämbetsverk ge uttryck åt sinmening än att den säger att den förordar. Inspektionen anser emellertid intedetta vara tillräckligt. Låt mig läsa vidare: "Men inspektionen ansersekretess inte vara tillfyllest från integritelssynpunkt och anser därför, ilikhet med vad som föreslås i rap- Inrättandeav ett centralt statligt personregister Inrättandeav ett centralt statligt personregister porten-- , att det börankomma på inspektionen att avgöra om några restriktioner skall gällaför aviseringsmetod till enskild kund." Jagansluter mig i alla avseenden till datainspektionens synpunkter här. Det äralltid tveksamt att införa sekretesskydd. Principen bör vara offentlighet, menvi är säkert alla överens om att det finns tillfällen då man får göra avstegfrån detta. Del är möjligt alt vi tvingas göra det i det här fallet, och dåtvekar jag för min del inte att biträda en sådan tanke. Det kan hända att manockså får vidta andra åtgärder. Detta hoppas jag att man nu skall pröva mycketsnabbt - inte när man får lust till det utan att man ger verklig förtur åtdetta arbele - därför att ett fiaggregister kan betyda förbättratinlegriletsskydd. Detfinns risker med flaggregistrel ur integritelssynpunkt. Uppgifterna var för sigär ofariiga, men tillsammans kan de ge vad man med det språk som används på dethär området brukar kalla för en dalaprofil, en intresseprofil, som kan varafelaktig ur integritelssynpunkt. Men ett fiaggregister kan också innebära ettskydd för integriteten, för om man inte har fiaggregister kan man lätt komma iden situationen alt man tvingas ge tillstånd åt andra register, och därmedreduceras integritetsskyddet. Uppbyggt på etl rikligt sätt är fiaggregistretett skydd för integriteten, och det är ett sådant fiaggregister vi vill skallkomma till stånd möjligt. Iutskotisbetänkandet tar man av för mig okänd anledning upp frågan omregionaliseringen. Denna fråga berörs inte i propositionen, av helt begripligaskäl, därför att det gäller inte denna fråga just . Men utskottet haransett sig böra göra ett uttalande på den punkten. Låt mig då få erinra om altdet finns två skolor i på det här området. Enligt den ena skolaninnebär en regionalisering bättre integritetsskydd. Enligt den andra skolanförsämrar en regionalisering integriteten på området. För den som inte ärexpert är del svårt att ta ståndpunkt. Denna svårighet kommer också tilluttryck i utskottets skrivning. Där sägs att det "sannolikt"" ärtill nytta ur integritetssynpunkt med en decentraliserad organisationsform. Jagvågar inte gå så långt, utan för mig är delta en helt öppen fråga. Jag fårnaturligtvis ta ställning till detta , men då vill jag göra det pågrundval av de utredningar som bör föregå beslutet. Jag vill inte uttala mig iförväg och binda mig för den ena eller andra formen. Jag tycker all det ärolyckligt att uiskottsmajoriteten av några för mig okända skäl har ansett sigböra ta ståndpunkt genom att förklara att det sannolikt förhåller sig på detena eller andra sättet. Detfinns ell par begrepp i datalagen som jag anser inte har preciserats på etttillfredsställande sätt. Jag hoppas emellertid att det skall ske, och det ärfrån den utgångspunkten jag nu lar upp diskussion av framför allt etl av dessabegrepp, nämligen kundbegreppet. har inte på denna punkt givit en klar bestämning. Man kan om manvill tolka det välvilligt säga att det i proposilionen har angetts när ettkundförhållande inträder. Däremot är del helt oklart när kundförhållandetupphör, och det sistnämnda är väsentligt att klara ut. Pådenna punkt har vi socialdemokrater i utskottet försökt skriva mer nyanserat änvad som står i propositionen och återfinns i majoritetsskrivningen. Detär klart att man får tolka och ta ställning från fall till fall. Om detta är viöverens. Men för datainspektionen som skall göra denna tolkning behövs ettuttalande från sida i ärendet. Det räcker inte med att säga att manskall iaktta restriktivitet eller något sådant. Man bör försöka föra ell merutförligt resonemang. Detta bör leda till alt man helst i laganger dessa förhållanden och i lag beskriver kundbegreppet. FöOerman utskottsmajorilelens linje, uppstår svårigheter för myndigheter ochföretag både att tolka och att ge den service man önskar. Närskall t. ex. en postorderfirma anses ha laglig skyldighet att upphöra att sändasina kataloger? Vi vet ju att det finns en rad postorderfirmor, i varje fall iVästergötland. Jag är inte alldeles övertygad om att varje sådan katalog somkommer till ett hem i glesbygden betraktas som ett farligt intrång iintegriteten. Kanske man t. o. m. hälsar med glädje att få en sådan kalalog. Närskall då denna firma sluta skicka den? Man kan naturligtvis lägga med enkatalog i den sista försändelsen med varor som går ut till vederbörande, ellersäga alt den nya katalogen inte är färdigtryckt. Men får man då en månadsenare, eller två eller , skicka en färdig katalog? Närupphör kundförhållandet, och när är det i strid med lagen att denna firmasänder ut sin katalog ifrån , , eller någon annan platssom är välkänd för åtminstone några av oss? Detfinns emellertid en annan sida av delta som jag vill ta upp. Man uppfattargärna begreppet kund merkantilt. Men det finns ju också ett annat kundbegrepp.Man kan vara inskriven hos folktandvården. Del kan dröja ganska länge innan mannästa gång kallas till folktandvården. Skall då de upplysningar som finnsdatoriserade hos folktandvården anses olagliga? Skall man behöva göra nyaundersökningar och inte få falla tillbaka på tidigare gjorda undersökningar? Hälsoundersökningarblir allt vanligare. Hur länge skall uppgifterna från hälsokontroller ochhälsoundersökningar få användas?