prot · G00916 · 1976-12-31 00:00:00 — atl driva valrörelse här i talarstolen faslän valrörelsen liggerbakom oss. Han lalar om en makaber deballordning - den deballordning som herrPalme själv funnii sig till freds med utan att gnälla som . Jagtycker alt det är bekliimmande all lyssna lill den nye oppositionsledaren, somdessutom inie drar sig för all här i lalarslolen insinuera all denomsländighelen att det parti jag representerar har erhållit bidrag från förelagav olika slag och från enskilda personer - en syslem som aldrig hiiruiiiiltii sig mot uliin tvärtom har godkänt - skulle innebäraatt vi tagit emot något slags mulor. Det är ju det säger. Jag tyckeratt det är otillständigt att bära sig åt på det sällel. Jag vet att menar vad han säger, men det gör inte saken bättre. Fråganär vidare vad jag sade i mitt huvudanförande, och jag läser för säkerhets skullupp det igen: "För landet som helhet gäller alt om vi inte kan lösa vårakostnads- och konkurrensproblem, då kommer vi inle all kunna hävda varesig den svenska kronans värde" -lyssna nu - "eller den fullasysselsättningen, med alla de allvarliga problem som del skulle föra med sigoch som jag tror atl kammarens ledamöter väl känner från andra länder. "Jag kan nämna sådana länder vid namn: och . Jagsade vidare, : "Och en devalvering löser definitivt ingaproblem. Den skapar nya problem, och den skulle - mot denna regerings uttaladevilja och ambitioner - kunna tvinga in oss i en situation där arbetsmarknadensfrihet skulle kunna rubbas." Jaggör alltså detta uttalande därför att jag vill hävda arbelsmarknadens frihet,för att peka på hur allvarligt det skulle vara om vår ekonomi verkligentrasslade till sig på det sätt som den gjort i vissa andra länder, där det hargått ut över arbelsmarknadens frihet. Det är omtanke om vår ekonomi och vårvaluta som gör att jag fäller detta uttalande - samma omtanke om vår ekonomioch vår valuta som kommer till uttryck från den svenska arbetarrörelsen, även iden ekonomiska rapport som LO:s utredningsavdelning lade fram för ett par dagarsedan. Detta förvrider till sin raka motsats och vill göra gällande,att jag riktar ett hot mot del som jag i själva verket är ute för att bevaraoch gardera. Hurkan man vända på saken på detta sätt? Då har man förlorat inte bara valet utanockså mycket av det omdöme som man lidigare har haft. Jagvill för säkerhets skull fästa uppmärksamhet på att precis del somjag framförde, alltså en varning för utsikterna för den ekonomi som vialla och vår fortsatta reformpolitik är beroende av, harjag också framfört i enintervju i . Även statsminister har givit uttryck fördetta i en intervju i . Men detla vänder på på detorimliga sätt som han gjorde; Jag tycker uppriktigt sagt, för atttillgripa det uttryck som brukar använda, alt det är omåttligt tristatt behöva lyssna på sådan goja. begärde en replik mot mig men sade sedan all han inte villesvara på det som jag hade anfört! Jag förstår mycket väl att han ville hamra inen tes om att vi gått in i en konfrontation med löntagarorganisationerna. Jagvill då bara betona för statsministern att vad jag sagt om ekonomin i mittanförande . . . Förlåt min felsägning! av socialdemokratisktstyre är det flera som har litet svårt att vänja all det uppstått ell nyll poliliskt läge. Det visar hur viktigt det var attfå en växling vid makten, så att vi alla lär oss att andra än socialdemokraterkan bli statsministrar! Vadjag alltså sagt lill oppositionsledaren är att vi kommer att ha svårighelermed ekonomin. Det svenska koslnadsläget har ökat snabbare än kostnadslägel förmånga andra länders industrier. Det betyder att vi tvingas satsa mera påinvesteringar längre fram. Del betyder att vi kommer att ha svårare alt höjaden privata standarden lika snabbt som 1974 och 1975.Det betyder också att utrymmet för kostnadskrävande reformer på det offentligaområdet kommer alt bli besvärande litet och att vi måste prioritera. Ochvad jag har sagt under hela valrörelsen, liksom , det är att reformerna måstesättas in för att stödja de sämst ställda. De gamla, de sjuka och barnen fårinte svikas. Det är alltså inte någon som helst förändring i förhållande tillvad som sades före valet. När därför försöker säga all här har sketten grundläggande förändring, så är det fel. Miltanförande, som oppositionsledaren vägrade alt ta upp, handlar i mycket storutsträckning om arbetslivets förnyelse, om arbetsdemokratin, om möjligheternaalt skapa nya jobb för ungdoniar och för andra. Jag lycker ändå att del vorebra om inte bara försökte slå genom hård polemik mot den nyaregeringen utan också försökte ta fasta på de olika diskussionspunkter som hartagils upp i denna debatt. borde ta upp något om att vi skallförsöka konstruktivt arbeta för en ökad trygghet, för en fördjupning avarbetsdemokratin, för en ökad jämställdhet mellan kvinnor och män - och intebara låtsas som om det är en oförsonlig konfrontation som står mellan den nyaregeringen och den nya oppositionen. Jagtror att det på väldigt många punkler finns värderingar, som i stort sett föross alla i denna riksdag kan vara gemensamma. Där kommer vi att konstruktivtkunna samverka under den kommande mandatperioden. () kortgenmäle: Jag bökade min förra replik med all säga atl jag inle skulle begärareplik mot för att ni inte skulle kapa åt er ännu, mer av tiden. Jaghar alltså inle sökt sak med . Jag förstår att han behöver hjälpi alla de frågor som han talar om - mot de andra i regeringen. Vi skall försökahjälpa honom när det gäller arbetslivets demokratisering och jämställdhetenmellan kvinnor och män. Det är elt förskräckligt sällskap ni har hamnat i, menvi ställer upp för alt hjälpa er, var förvissad om det, . Men jaghar fortfarande inte begärt replik. Delligger naturligtvis någol djupl psykologiskt i de här felsägningarna. Ni harhaft två fasta punkter all förlila er till. Den ena är den socialdemokraliskaregeringens stabila ekonomiska polilik. Den andra är era har viförsvunnit från regeringsmakten, och era överbud har skrumpnal - eja, vore vi iden situationen atl vi htide någol att luta oss mot. Men sådanl är livet. Jag tänkte faktiskt inlesöka sak med . Såtill - usch ja. 1 debaiten hade jag till mittförfogande och oppositionen hade . Ni hade alltså mer änjag. Del lyckle jag var just. Jag klagade inle över det. Men har ni femgånger mer än vi, och därför blir debattordningen litet makaber. Kanman inte diskutera i sak, ? Beträffande varje anförande som jag harhållil under de senasle fem åren har inlett sin replik med atlsäga: Ett sådant här eländigt anförande får en statsminister icke hålla. harherr övergått lill all säga: sådant här eländigt anförande får enoppositionsledare inle hålla. Tänk så fina anföranden höll somstatsminister! Manbörjar nästan hissna. brukar ju höja alla avlidna socialdemokraterlill skyarna - men jag är faktiskt fortfarande i verksamhel. Jag har bara sagl alt oavsett pengar eller inle pengar, så finnsdel självfallet en stark intressegemenskap mellan induslrin ochArbetsgivareföreningen och moderata samlingspartiet. Det är inget konstigt idet. All vi har en ekonomisk situation där vi måste visa återhållsamhet, detharjag prediktit under valrörelsen, hela liden, både när det gällerstatsutgifter och löner och när det gäller alt pytsa ut pengar i skattesänkningar- i vartenda anförande, varenda debatt - på det sättet fortsätter jag gärnavalrörelsen. Mendet nya är - det kommer inle heller ifrån - all han slutar sinautläggningar, som jag här inie skall närmare beröra eftersom andra socialdemokratiskatalare kommer alt göra det, med all anförii att här kan arbetsmarknadens frihetkomma i fara. Varför säger man del om man inte menar det som elt hot? Det måsleju vara så. Ochsedan säger han: Ja, blir det för stora löneökningar kommer vi att klippa tillmed köpkraftsindragningar. Varför säger man del om del inte är ett hot? Det ärden typen av konfrontation gentemot lönlagarna som vi underlät. Vi stod inle ilandets talarstolar och höll upp pekfingrar. Vi försökte resonera på ellförnuftigt sätt. Del gör icke . Hadehan haft någon psykologisk känsla i kroppen borde han ha tänkt: Så som jag gickan i valrörelsen borde jag vara litet försiktig när jag lalar omfackföreningsrörelsen och tjänstemannarörelsen. Men det måste ändå finnas någotslags psykologiskt motstånd, av lättförklarliga skäl - med alla de förslag ideras hjärtesaker som jag genom årens lopp gått emol, genom de väldigabeskyllningarna för ockupationen av LO-kansliel, hotel mot demokratin och dethär med att sova om niillen och alll del andra som jag har ägnat mig ål. Detborde kanske finnas litet psykologisk varsamhet som grundval ändå - men icke. Då vill jag säga - ochverkligen få sagt i omsorg om landei, inte om för han fårklara sig själv: Det är del sämsta länkbara sättet att börja en i och för sigmycket svår avtalsrörelse, , med all på det här sättet så ensidigtföra argumentation, dessutom att framföra dessaförtäckta hot. På så sätt blir ett hot mot arbetsfreden i . Nihar ställt till det illa nog med alla era överbud. Ni har ställt lill det illanog genom atl ni bryter upp skatteöverenskommelsen och rycker undan den grundvi hade lagt för en lugn avtalsrörelse och skall försöka omförhandla om alltdetta. Ni har ställt till del illa nog - men att dessutom släppa in sådanaelefanter i porslinsbutiken, det är verkligen att göra svensk arbetsmarknad enotjänst. Där kan jag verkligen säga att vi har en viss erfarenhet av hur manskall umgås med de organisationer som har och skall ha stort ansvar i detsvenska samhället. Jagupprepar: Fortsätter på det här sättet är han atl betrakta som etthot mot arbetsfreden i . Det är föga meningsfullt att fortsätta den här valdebatlen. Vill maninte begripa så vill man inte begripa. Och jag kan inie hjälpa om en bristande vilja i det här sammanhanget. Och vill man missförstå så missförstå. Det är ju inte mitt fel att till varje pris villmissförstå vad det är fråga om. Skillnadenmellan den gamla regeringen och den nya är måhända den att vi anser att del ärvår skyldighet att tala klartext - att inte sopa bekymren under mattan och talaom väldukade bord och en problemlös framtid, utan att lala om hur det verkligenförhåller sig i vår ekonomi . Svenska folket skall inte bara få läsa itidningarna om bekymren utan också här i få höra talas om vilkaproblem som måste lösas för att vi skall kunna få det välstånd, densysselsättning och den framtid som vi alla eftersträvar. Omvi inte löser det här problemet, om omvärldens förtroende för den svenskavalutan inte blir vad det bör vara, om vi kommer i en kris, så är devalveringicke en lösning som vi kan vara med om därför att en sådan bara skapar nyaproblem. Detta är inte någoniing som man frivilligt väljer, utan det är sådantsom man drabbas av. Sedanpåvisade jag att om det skulle bli en devalvering - vilket det är vår uppgiftatt till varje pris förhindra - kan den få konsekvenser för det som vi anservara det viktigaste av allt: arbelsmarknadens frihet. Då vänder pådet och säger att vi hotar arbetsmarknadens frihet. kan frågalöntagarorganisationerna vad de kräver av vår ekonomi. De förstår det härbättre än vad landets förutvarande statsminister tydligen gör. Om det är någrasom har intresse av att ekonomi är god, om det är några som harintresse av atl vi kan förhindra en fortsatt inflation och skapa fullsysselsättning, så är det landets arbetstagare i olika organisationer. Debegriper delta, men den förutvarande statsministern begriper det inte. 5 protokoll 1976/77:16-17 Närvi vädjar om förståelse för en ansvarsfull politik, så säger atl delär ett hot mot arbelsmarknadens frihet. Nej,, bättra på sig i oppositionsställning! Annars går del illa. HerrCARLSSON i (s): "I dagkänner man sig full av kval och besvikelse. blev tvungen att dagtinga. Jaghar lappat tilltron till de politiska Deltauttalande gjordes inte av några taktiska skäl för att skada och den nyaregeringen. Bakom det slår en ung centerparlisiisk kommunfullmäktigeledamot.Men en djupt besviken sådan. Förden här unge centerpartisten gällde inställningen lill kärnkraften principeroch moral. Han hade trott på partiledningens kategoriska löften ochdeklarationer. Han hade fört dessa vidare och ställt sin heder i pant. Undra påatt han kände sig lurad och besviken. Denhär centerpartisten var inte ensam om atl uppleva beslutet om laddningen avBarsebäck som ett ofattbart svek. Det har vi de senasle veckorna fått mångavittnesbörd om. Vilka besked har dåcenterns partiledning att ge de svikna? Mestrakt på sak - men också mest chockerande - var partisekreteraren . 1en intervju i säger han alt partiet hade nog aldrig suttit iregeringsställning om del gett klart besked belräffande före valet.Det hade varit taktiskt oriktigt av ceniern all före valdagen medge all partielinte kunde hålla sin antikärnkraftslinje belräffande laddningen av Barsebäck2. Enligtcenterns partisekreterare vann alltså de borgerliga regeringsmak ten tack vare att ceniern medvetet lämnade väljarna vilseledande upp gifter i valets kanske mest centrala fråga. Del gick inte alt besegra so cialdemokratin med blanka vapen. StatsministerFälldin säger atl han upplevde en kvalfylld natt, men sedan kom han underfundmed att han måsle kompromissa för att vi skulle få en borgerlig regering. Kundeinte offrat den där natten före valdagen, så hade väljarna fånsitt besked . Det har många borgerliga tidningar tyckt. Det inlressaniiiär emellertid att enligt Jonnergård måste kvalfyllda natt ha inträffatföre valdagen. StatsministerFälldin tröstar sig själv och sina sympatisörer med att han inte riktigt nåddefram - men nästan. Till 98 '. '<> uppfyllde han vallöften iregeringsdeklarationen. Detär med förlov sagt struntprat. Ceniern lovade stoppa kärnkriifien. Med den nya regeringen fortsäiier emellertid fem reaktorer altproducera kärnkraft och avfall. Den sjätte kommeratt laddas - eller"smittas" för alt använda eget ordval. Arbetena iRinghals, Forsmark och vid ritborden har inle avbrutits. Dennya regeringen är beredd att tala klartext, sade alldeles . Jag vill ställa någrafrågor till regeringen: Harman gjort någol som helst försök att bryta ett enda kontrakt för att somFälldin säger stoppa marschen in i kärnkraftssamhällei? förnyade onekligen regeringens arbetsformer genom att della i endemonstration mot den regering han just varit med om att bilda. Han gick ocksåi offentliga uttalanden emot regeringsdeklarationen på just del område som hansjälv har ansvarei för. Viväntar nu med spänning på vad energiministern skall - efter extra långbetänketid - svara i på dennes fråga om energiministernrepresenterar regeringen i energipoliliska frågor. Avnaturliga skäl är det som främst ställts till ansvar för sveket ikärnkraflsfrågan. Men eftersom den debatten i hög grad handlar om moral är detolyckligt att och roll kommit i skymundan. 1riksdagen röstade 70 96, dvs. socialdemokraterna, ochmoderaterna, för 11 eller 13 aggregat. I valrörelsen fick socialdemokraternaensamma försvara denna linje. Vi framställdes som företrädare för"marschen in i kärnkraftssamhällei" inte bara av folkpartister utanockså av moderater. Jagvill mot denna bakgrund vända mig direki till fyra ledamöter av den borgerligaregeringen: , , och står samtliga som undertecknare av stora partimotion omenergipolitiken 1975, då riktlinjerna för den framtida politiken drogs upp. 1denna motion slogs följande fast: "Delär en mycket ambitiös målsättning att söka nedbringa energi konsumtionens ökning fram till . 1vad gäller energiproduktionen är en utgångspunkt att det svenska oljeberoendetbör nedbringas. Detta förutsätter viss fortsatt utbyggnad av kärnkraften. Visäger ja lill de av regeringen förordade två nya aggregaten. I vad gällerden av oss förordade beredskapen för en ökad energiproduktion torde i förstahand ett tredje kärnkraftsaggregat bli aktuellt." Moiionenär alltså alldeles klar. gör en gardering, och den är att det kundebehövas ett fjortonde aggregat utöver de 13 som socialdemokraterna föreslog. Dessafyra statsråd ingår nu i den regering som i ord påstår sig avbryia marschen ini kärnkraftssamhället. Mot denna bakgrund vill jag ställa följande fråga tillföreträdarna för moderata samlingspartiet: Stårni fast vid de ställningstaganden som gjordes i er energipolitiska motion? Omså är fallet, hur kommer detta till uttryck i regeringsdeklarationen? Skallman karakterisera regeringsdeklarationens avsnitt om energipolitiken, är välordet handlingsförlamning det som bäst återspeglar den borgerliga linjen. Jagförstår Byggnadsarbetareförbundets andre ordförande, , när hansäger att regeringens besked om Forsmark är en kalastrof Enlåtgåpolitik på detlii viktiga område får åtminstone fyra allvarliga effekter: Osäkerheten leder lill alt desom kan skaffa sig ell tryggare jobb försvinner. riskerar vi attpå en av siörsiti byggarbetsplatser sakna de nyckelpersoner som behövsför atl bygget skall av. För arbeiare och tjänstemänskapas en orimlig otrygghet i fråga om både sysselsättning och boende. Tanken atl gåtill ell arbete, där ansvariga i samhället säger att det man bygger inte fårtas i bruk, är demoraliserande. Om inte kärnkraften skall tas ibruk resp. stoppas är del ju bråttom att komma i gång med en planering för ettannal samhälle. Då kan mtin inte slösa bort tid och resurser på det man intevill ha. Ändå blir della tydligen den borgeriiga regeringens politik. Undra påatl börsen rasar. Inte ens kapitalägarna tror på den borgerliga regeringenspolitik. Minnäsla fråga blir därför: Kan inte regeringen samla sig till ett beslut somantingen innebär att bygget i Forsmark stoppas eller får färdigställas för atlanvändas? Jagkan försäkra de borgerliga ledamöterna att inle minst i denna stund känns detbefriande att få företräda den socialdemokratiska energipolitiken. Vilät våra beslutande politiska organ ta ställning till energipolitiken. Vi ladefram och röstade för förslagen i . Vi försvartide beslut ivalrörelsen. Och vi står för samma polilik efter valdagen. Ändåtror jag att inom arbetarrörelsen förs en mer intensiv deball omenergipolitiken än inom borgerligheten. Den diskussionen kon-imer vi attfortsätta. Vi socialdemokrater är i hög grad intresserade av forskningenssenaste rön och de olika tekniska lösningar som presenteras. Det förtjänar atlgång på gång understrykas att vi inte kommer all slå in på vägar som teknikernaoch forskarna avråder ifrån. Menvi kan inle undgå att väga problemen på kärnkraftens område mot de nackdelarsom är förknippade med ylterligare utbyggnad av älvarna, de faror sombevisligen hotar med förbrukning av olja. Vi måste klart se i ögonen hur hårtde stora breda folklagren skulle drabbas om vi mycket snabbt stryper tillgångenpå energi. Det är ansvarslöst och farligt atl inle göra klart för människorna,atl om som enda industrination stryper tillgången på ny energi såkommer vi all förlama en del av del som vi upplever som viktigt och värdefullti vårt samhälle. Sverigefår släppa sin plats som ledande industrination. Vi får ge upp dekostnadskrävande framtida reformerna på fimiljepolilikens. sjuk-, hälso- ochlångtidsvårdens områden. Vi kon-imer inte all ha några nämnvärda realaproduktionsökningar att fördela i avtalsrörelserna. del av de miljöförbättrande åtgärderna i t. ex. stålindustrin krävermycket energi, men våra eltillgångar kommer inte an räcka lill delta. inte människorna medtalet om de alternativa energikällornii. Vi är alla överens om atläven om vi är ett litet land skall vi salsa alll vad vi förmår på forskning ochutveckling av dessa. Men forskarna säger ju oss atl först kan de fåen verklig betydelse för vår energibalans. Det problem vi diskuterar ärju hurvi skall leva under de ivå tre årtionden spm återstår till dess. Lätoss då inte glömma att grunden för det svenska välståndet är malmen ochskogen. Det är den oerhört energikrävande förädlingen av dessa råvaror som gettoss inkomster och välstånd. Men det har ofrånkomligen lell lill etthögenergisan-ihälle. Att svensk industri och svenskt välstånd viliir på dennagrund kommer vi inte ifrån hur framgångsrika vi än är med våraenergisparprogram. Visocialdemokrater är gliida och stolta över att ha fått leda det härlandets utveckling. Om vi bortser från ord i stridens hetta är väl de flestaöverens om att det i stort sett varit en lyckosam tid för vårt folk. Vårt partimenaratl den avgörande förklaringen till framgångarna är den ideologiskagrundval vi haft för vår politik. Föratl inle ideologin skulle bli en livlös doktrin betonade vi ständigt sambandetmed den praktiska politiken. Ideologin har hjälpt oss att finna, lösningar påmänniskornas problem. Därför har förniifiet hela liden spelat en avgörande rollför politikens utformning. Delär inle ulan avsikt jag i detta inlägg om energipolitiken tagit upp dennaaspekt på det svenska samhällets utveckling. Jag kan inte med bästa vilja ivärlden finna att debatten , och då menar jag den energipoliliskadebatten, präglats av en vilja till förnuft, upplysning och balanseradeiivväganden. Experter är inie längre experter. Vetenskapsmän framställs oftasom köpta eller korrumperade om de inte är emot kärn-krtift. skrämmandeexempel härpå är anförande på Väsigölabergens dag. ,1 verkligheten är det ju så att en överväldigande mitjoritet av forskarna ochteknikerna anser det rikligt att utnyttja kärnkraften. Men en pä lit-leriiriigrunder invald ledamot av tycks hii långt slörregenomslagskraft i energidebatten än de sakkunniga. Detär obestridligen så, att ett av de tre regeringspartierna aktivt deltagit iilennti kampanj, medan de två andra varit undfallande - tydligen mot sin inreövertygelse-just för att nå regeringsmaklen. Den linje ni valde var på elt sättframgångsrik: Ni sitter nu i kanslihuset. Men i ett längre perspektiv kan denha sina risker. Låt mig citera professor vidSociiilforskningsinslitutet: "Vårt samhälle kan bli elt kärnkraftssamhälleom ni lyckas i er propaganda, atl skrämma människorna för teknik och vetenskappå det sätt som mörkmän i alla lider gjort för alt skaffa och behålla makt ochinle utnyttja den till något annat än att minska människornas frihet. Tackvare er verksamhel fruktar nu en stor del av svenska folketkärn-kraftsiekniken. Ni blockerar dem från en saklig prövning av kärnkraftensrisker och fördeliir. Ni ödelägger moral och framtidstro hos tiotusentalsteknil Det är en ren skam atl ni lyckats skrämma så många i ettupplyst folk och locka så många med en moral som dessutom uppenbarligen baraexisterar i ord." Låtmig , herr talman, säga alt också i delta avseende känns det befriandealt få företräda det socialdemokratiska partiet. Vi bygger visserligen vårtenergiprogram på ett mer långtgående sparande iin någol annat land vågat sigpå. Men med en väl genomförd planhushållning är det enligt vår mening möjligtatt nå detta mål. Vi räds inle pliin-hushållningen, utan med dess hjälp kan vistyra ulvecklingen mot ett energisnålare samhälle. För den ökning avenergitillgången som behövs för att värna om vårt land som industrination ochom medborgarnas trygghet har vi redovisat vilka kraftkällor vi vill nyttja. Dennya regeringen skall med hjälp av mer kapitalism salsa på en betydligtenergifattigare samhälle. Jag kan på den socialden-iokraiiska riksdagsgruppensvägnar utlova alt vi med den yttersta vaksamhet kommer alt följa denborgerliga regeringens energipoliliska åtgärder. Ett energifattigare samhälle,där man förlitar sig på de s. k. fria marknadskrafterna, kommer obönhörligenatl slå moi de svaga i samhället. De privilegierade klarar sig alltid. Medsaklighet och förnuft kommer vi alt försöka övertyga medborgarna om alt det -kanske inte för de närniiiste åren men för vår gemensamma framtid - är enfariig linje som nu slår in på. inlägg var ett eko från sämsta delen av den valrörelsesom vi hiift. anklagar en hel experlkår. Experter är inte längre experter, sägerhan. De ägnar sig inte åt det de skall; de ägnar sig åt någonting annat. Hantalar vidare om att vi ödelägger tilltron till del demokratiskil sysiemet ochhemfaller åt eländiga konspirationsteorier. Detbehövs inte fier exempel ur anförande för att alla skall hörahur orimligt det låter.