prot · G00998 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:98 §1 Meddelande om val Jagfår meddela all vid morgondagens sammanträde kommer att företas val lillstyrelsen för Stiftelsen . Omverksamheten vid AMS-verksta-den i §2 Om verksamheten vid AMS-verkstaden i Herr arbetsmarknadsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga, 1976/77:229,till fru statsrådet , och anförde; har frågat statsrådet om utbildningen avgrävmaskinsreparatörer i . Frågan har överlämnats till mig förbesvarande. Sedanett fiertal är bedriver arbetsmarknadsverket inom ramen för arbetsmarknadsutbildningenutbildning av grävmaskinsreparalörer i . Detla är ell undanlag frånden regel som innebär alt ansvaret för arbetsmarknadsutbildningens genomförandeskall ligga hos . Det har varit en strävan altöverföra den numera mycket begränsade del av utbildningen som bedrivs avarbetsmarknadsverket till . Mol bakgrund härav har de bådamyndigheterna kommil överens om alt den utbildning av grävmaskinsreparalörersom bedrivs i fr. o. m. skall överläs av . Vid i bedriverskolöverstyrelsen bl. a. fordons-förär- och fordonsmekanikeruibildning. Medhänsyn lill pedagogiska, ekonomiska och administrativa fördelar harmyndigheterna bedömt det lämpligt atl överföra utbildningen avgrävmaskinsreparalörer i lill de likartade utbildningarna vidAMU-centret i . Hen EKINGE(fp): Jagber all fä lacka arbetsmarknadsministern för svaret, och jag kan bara beklagaatt beslutet om fiylining av AMS-skolan frän redan är fattat. Manmåste konstatera atl några av de vanligaste reglerna för samråd ochmedbestämmande som vi brukar tillmäta betydelse här har satts åt sidan. Avsvaret kan jag vidare konstatera att beslutet har fallals av elt par statligamyndigheter och atl det således inte är arbetsmarknadsministern, som jag fåttsvaret av, som i första hand är ansvarig fördella. Och del vore i och för sig orimligt, eftersom elt eventuelltöverklagande dä måsle komma på arbelsmarknadsminislerns bord. Delhär beslutet har således de berörda, dvs. såväl kommunen som lärare och elevervid skolan, haft myckel liten för atl inle säga ingen möjlighet all påverka,och man har inle haft något tillfälle att framföra synpunkter. Ett sådantförfaringssätt är inle tillfredsställande - det måsle jag, herr talman, fåunderstryka. Jagvill också säga något om konsekvenserna av flyttningen. Kostnaden föruppbyggnaden av den nya verksamhet som är föreslagen till harberäknats lill 7 milj. kr. skall ställas emot de . som delkostade när den nuvarande verkstaden uppfördes i . Läggerman sedan till räntekostnader och andra kostnader uppgår säkerligen den totalakostnaden för flyttningen lill 10 milj. kr. eller där omkring. Då måste ju denårliga kostnaden bli ca 1 milj. kr. för den nya anläggningen. Lokalernai , och då särskilt verkstadslokalerna, svarar mot mycket högt ställdaanspråk trots att de är . Det kunde jag förvissa mig om vid etlbesök på orten . Vadkostar då den nuvarande verksamheten i hyra ? Hyran för , som mannu använder för elevförläggning, bostad åt rektorn och leklionslokaler, uppgårtill . Verkstadslokalen och del nyuppförda förrådel på I 200kvadratmeter betingar en hyra av . Kostnadsjämförelsentycker jag borde tala sitt lydliga språk. Och när del dessutom är välordnat försåväl elevernas fritid som annal måsle jag säga att jag har svårt atl förståmotivet för en sådan här flyttning. Blir nu flyttningen av, måsle manuppenbarligen uppfatta del så, atl det sker för koncentrationens egen skull. Dåfär del väl i första hand ankomma pade regionala och kommunala myndigheternaatt hitta vägar för att om möjligt fä till stånd en omprövning av delta beslul. Överiäggningenvar härmed slutad. § 3 Omarbetslöshetsersättningen vid arbetstidsinskränkningar Herrarbetsmarknadsministern erhöll ordet för alt besvara iArvika (s) anmälda fråga, 1976/77:309, och anförde: i har frågat mig om jag avser att, med beaktandeav den nu rådande konjunktursituationen, lägga fram förslag om att berördaerkända arbetslöshetskassor ges dispens för alt ersätta samtliga dagar isamband med korltidsvecka eller driftsinskränkning. Enligt lagen om arbetslöshetsförsäkringfår under en kalendervecka summan av antalet ersattaoch arbetade dagar samt karensdagar uppgå lill högst fem. Något undanlag fråndenna regel föreskrivs inte i lagen. En ändring av regeln förutsätter att lagenändras. Fråganom en allmän arbetslöshetsförsäkring är f n. föremål för utredning. Jag ärinte beredd atl under pågående utredning föreslå en lagändring päifrågavarande punkt. Dessutom finns det vissa möjligheter all inom ramen förgällande lagstiftning komma lill rätta med de här olägenheterna.Arbetsmarknadsstyrelsen har också redan sett över sina tillämpningsföreskrifterpå den här punkten. Hen i (s): Jag vill lacka arbetsmarknadsministern för svaret på min fråga.Anledningen lill all jag har ställt frågan är atl det i samband medpermitleringar och korttidsvecka inom de industrigrenar där man arbetar skiftmer än inle utges full kompensation för den förioradearbetstiden, beroende på all man frän arbetslöshetskassorna inle fär ersättningför mer än . Problemetaccentueras i takt med all parterna på arbetsmarknaden i produktionsnytijandesyfte träffar överenskommelser om skiftcykler som innebär arbete mer än femskift , varvid de skift som överstiger antalet fem kompenseras genomfridagar under efterföljande veckor. Manfår alltså, om man blivit permilierad, inle ut ersättning från arbetslöshetsförsäkringenför . Det sjätte skiftet, som man i det aktuellafallet icke fäll ersättning för, skall för all man inte skall komma i konfiiktmed arbetstidslagen anses kompenserat från arbelsiidssynpunkt genom att man larut etl friskift under en annan vecka. Men efiersom arbetslöshetsförsäkringeninte medger ersättning för andra dagar än sädana då man skulle ha ulfört arbeteutges ingen ersättning för det sjätte skiftet. Jagkänner till atl AMS nu gett berörda kassor tillstånd all, om antalet dagar sombortfaller i en kalendervecka skulle överstiga fem, exempelvis skjuta över densjätte dagen till en annan kalendervecka, dock endast i den män det under denaktuella finns utrymme inom femdagarsramen. kvarståralltså i viss utsträckning det problem som jag har aktualiserat. HerrAhlmark säger att han inte nu vill ändra gällande lagstiftning. Därför skullejag vilja fråga , om han avser alt ge den nu sittandearbetslöshelsförsäkringsutredningen direktiv att lägga fram förslag, som i enkommande lagstifining undanröjer det nuvarande problemet. Ellannal sätt all förhindra problemels uppkomst, herr talman, är att lagstifta omförbud alt permiitera. Jag vill fråga om han, för den händelse atlhan anser alt det inle går all lagstifta om full ekonomisk kompensation vidpermittering, i stället är beredd all gå LO och socialdemokratin till mötes ideras krav på lagstiftning om förbud mol permillering. 10 Rlksdagensprolokoll 1976/77:96-98 Vad beträffar den sista frågan har jag just fälten skrivelse frånLandsorganisationen med begäran om en ändring i bestämmelserna om permitteringi de s. k. trygghetslagarna. Den skrivelsen och andra överväger vi nu idepartementet. Närdet gäller utredningen om allmän arbetslöshetsförsäkring vill jag säga, att denju skall lägga fram ett förslag och alt vi naturligtvis kommer att beakta desssynpunkler när delta förslag kommer. Redandä regeln om fem dagars arbetslöshetsersättning infördes var man medvetenom atl den i vissa fall kunde medföra ölägenheter. i harju pekat på en av dem. Meni propositionen frän 1964 uttalade dåvarande departementschefen att han ansåg"atl en allmängiltig femdagarsförsäkring är förenad med fördelar somavsevärt överväger den olägenhet som består i alt full likställighet inleuppnås av sexdagarsarbetande med några få dagars arbetslöshet". Del var alltså vad manfrån den dåvarande regeringens sida sade 1964. Mendet är hell klarl all femdagarsregeln kan missgynna den som före arbetslöshetenhar arbetat . Det kan förekomma bl. a. vid skiftgång.Därför är del angelägel all så långt som möjligt hjälpa dem som missgynnas avdenna regel. Och det har ju skett genom de tillämpningsföreskrifter som AMSnyligen har utfärdat och som kom efter framställandet av denna fråga om anlalelersältningsdagar vid permittering. Hen i (s): Man kan naturligtvis i viss utsträckning vara nöjd med atl AMS nu hartagit initiativ lill att ge möjlighet lill viss kompensation för förioradeskift. Men problemet är givelvis inle lill fullo löst, utan jag har denuppfatlningen atl det endast kan ske genom en ändring i en kommandelagstiftning rörande arbetslöshetsförsäkringen. Deproblem som man var medveten om i samband med att man stiftade denna lag har väl,som jag sade i mitt tidigare anförande, accentuerats ytterligare, beroende påalt det på arbetsmarknaden nu blir mera vanligt med överenskommelser omarbetstider som innebär att man frångår de traditionella tiderna, dvs. Det är fråga om fiextider. Det har t. o. m. frånArbetsgivareföreningens sida lagts fram förslag om all införakonjunkiuranpassad arbetstid. Det skulle innebära ännu ett problem iersättningshänseende. HerrAhlmark sade alt han har tagit emot en skrivelse från , därman har fört fram krav på förbud mot permillering. Jag hoppas atlarbetsmarknadsministern tar LO:s skrivelse på fullt allvar och alt vi såsmåningom kan emotse en lagstiftning mol permittering, efiersom det tycks varasvårigheter att kompensera förlorad arbetsförtjänst i samband med alt man gerut arbetslöshetsersättning. De föreskrifter som AMS utfärdade - alltså bara företl par veckor sedan - om bestämmande av antalet ersältningsdagar vidpermillering på arbetsplats innebär ell hänsynslagande till jusl de synpunklersom i anför. Föreskrifternalar sikte på sådana fall då någon som arbetar i skiftgång blir permilierad.Eftersom en skiftarbetare vissa veckor kan arbeta , kan regelnom fem dagars ersättning medföra all en skift-arbetare inte får ersättning föralla arbetslösa dagar . AMS föreskrifter går ul på alt överskjutandeantal dagar, dvs. de dagar i som inle har kunnat ersättas, i mån avutrymme överförs till annan kalendervecka. Genomde här nya föreskrifterna har man gjort vad man kan inom ramen för gällandelagstifining för atl om möjligl komma till rätta med de olägenheter som herrJohansson har lagil upp. Omuttalande mot försämring av de sociala förmånerna Överläggningenvar härmed slutad. §4 Om uttalande mot försämring av de sociala förmånerna Herr arbetsmarknadsministern erhöll ordetför att besvara herr f/a/;zé«5 (vpk) anmälda fråga, 1976/77:333,och anförde: har frågat mig om regeringen tänker i avialstvisten mellan ochLO/PTK lill känna alt, oavsett vad som kan framkomma vidförlikningsförhandlingarna, någon försämring av de sociala förmånerna som ärreglerade i lag inle får komma i fråga. Jag ber att få hänvisa till det svar pä en fråga isamma ämne som jag gav . Jag konstateradedär all kommissionen har fullt klart för sig att regeringen inte har för avsiktatt föreslå en försämring av lagstifiade sociala förmåner. Hen (vpk): Jag ställde den här frågan som en följd av del svar som IngemundBengtsson fick - jusl det svar som också herr arbetsmarknadsministern hänvisartill. I motsats lill kan jag inle i del här fallet kännanågon glädje och tacksamhet över del svar som gavs . Jag anser atlsvaret är vinklat på så sätt att det inle ger någon betryggande garanti för attregeringen icke kommer att försämra sociala förmåner, om parterna är överens omdetta. Det har jag också tagit upp i frågeställningen. Om parterna skulle bliöverens om en försämring av i lag fastställda regler är det, som jag ser del,en olillböriig utpressning från SAF:s sida. Närjag talar om social lagstiftning menar jag också, med tanke på den diskussionom konjunklurarbelslid som har förevarit, att arbetstiden Omåtgärder mol narkotikaproblemen på kriminal-vårdsanstallerna skall inräknas där. Arbetstidslagenär ju i sin helhet dispositiv. Del innebär emellertid inte all man med stöd avdisposilivitelen skall kunna träffa kollektivavtal som strider mot andan iförarbetena lill lagen. Disposilivitelen beträffande 40 limmars arbetsvecka ärlill för att reglerna skall kunna frångås i vissa branscher på grund av att detråder skiftande förhållanden inom de olika branscherna men inte för alt någonform av konjunklurarbelslid skall kunna införas. Sädana bedömningar finnsalltså inle i förarbetena. Del är därför fråga om ell avsteg frändisposilivitelen i den lagstiftning som skall reglera arbetstiden, sä allarbetsveckan består av - ett avsteg som del tydligen trots allt ärmöjligl alt göra. Jag lycker därför del vore av vikt att arbetsmarknadsministernklart och tydligt slog fast att någon sådan utpressning inte får äga rum samtatt förlikningsmännen skall ges direktiv om della. Jaghar ställt frågan med utgångspunkt i del förhållandet alt ihöstas, när SAF gick lill attack i de här frågorna, sade au regeringen inle harför avsikt alt försämra de sociala förmånerna, om del inte är så, atlarbetsmarknadens parter kommer överens om försämrade sociala förmåner - däkunde man tydligen tänka sig en sådan förändring. Min följdfråga med anledningav den vinkling som finns i svaret blir om regeringen inle tänker försämra desociala förmånerna, även om förlikningsförhandlingarna skulle ha elt sådantinnehåll. Fårjag tolka en eventuell lystnad efter mitt inlägg här - arbelsmarknadsminislernhar varit benägen att gå lill väga sä tidigare - på det sättet att denbedömning som jag har gjort också skall innefattas i svaret? Överläggningenvar härmed slutad. §5 Meddelande om interpellationssvar 1976/77:104om rätten att anonymt ta del av allmänna handlingar i interpellation lill statsministern om rätten allanonymt få ta del av allmänna handlingar har överlämnats lill mig för all jagskall besvara den. Underhänvisning lill 6 kap. 1 J; riksdagsordningen får jag meddela att jag avser atllämna svaret . Anledningen till atl svaret har fått anstå ärdet rådande arbetsläget i kammaren. § 6 Om åtgärdermot narkotikaproblemen på kriminalvårdsanstalterna Herrjustitieministern erhöll ordet för alt besvara () anmälda fråga, 1976/77:312, och anförde: har frågat mig om jag är beredd atl vidta kraftfullaålgärder mot narkotikaproblemen på kriminalvärdsanstalterna bl. a. genom all istor utsträckning sätta in "narkotikahundar". Socialministernbesvarade i går en fråga och två interpellationer om vilka åtgärder regeringenämnar vidta för alt komma till rätta med narkotikaproblemen i . Somframgick av socialministerns svar bedömer regeringen läget på narkolikaområdetsom myckel oroande. Samhällets insatser mot den illegala narkotikahanteringenoch missbruket måste förslärkas och samordnas. Detla arbete har anförtrolls ensärskild ledningsgrupp. I gruppen, i vilken bl. a. företrädare för de närmastberörda departementen samt generaldirektören för ingår,kommer man också att ta upp frågan hur man skall komma lill rätta mednarkotikaproblemen på kriminalvårdsanslallerna. Jag är därför inle bereddatt ange vilka ytterligare åtgärder som bör vidtagas. Omålgärder mol narkotikaproblemen på kriminal-vårdsanstallerna Hen (): Jag tackar justitieministern för svaret på min fråga om ålgärder motnarkotikamissbruket i fängelserna och användandet av speciella"narkolikahundar". Jag skulle dock ha varit ännu mer lacksam, omjustitieministern hade velat gå in jusl på min fråga om narkotikahundarna. Bakgrundentill mina frågeställningar är givetvis alla dessa dystra rapporter ochavslöjanden som nästan ständigt kommer om hur del är pä vårakriminalvärdsanstalier runt om i landet. Skandalösa förhållanden då det gällernarkotikamissbruket avslöjas frän en del häll. Delär alltså inte nog med atl vi haren skrämmande mängd narkomaner ute i vårtsamhälle - minst 12 000 missbrukare, sägs det. Vi har också en skrämmandeutbredning av narkolikaeländet även inne på kriminalvärdsanstalterna. Deluppges alt ungefär en tredjedel av internerna begagnar cenlral-siimulerandemedel och andra narkotika. Bland personalen pä anstalterna håller man förtroligt alt del i verkligheten rör sig om det dubbla antalet - alltså drygthälften eller mer av internerna. Efiersom vi har 3 100-3 500 intagna kan manräkna med alt del rör sig om elt par tusen narkomaner inom kriminalvården. Dellainnebär all människor som omhändertagits av samhället för vård i själva verketblir offer för något som jag och många andra vill beteckna som en veritabelfarsot. Del framgår också av polisrapporter atl det på vissa anstalterförekommer en välorganiserad narkotikahandel som närmast påminner ommaffiasyndikal. FrånMalmöfängelsel rapporteras atl en av knarkvärldens gangster-kungar tillsammansmed "bisittare" i en egen "domstol" uppenbarligenterroriserar andra interner. Uppgifterna har visserligen inle prövats infördomstol ännu, men de har lämnats av fiera tidningar och från polisen. Mantvingar på internerna narkotika i någon form och gör dem beroende av giftet. Omåtgärder mot narkotikaproblemen på kriminal-vårdsanstalterna Delhar också kommit en skrämmande rapport frän Kumla, som berättar om atlknarklangarna där håller på all introducera heroin, den farligaste formen avnarkotika. Man kan, som uttryckte det, tala om"fångvård i knarknäslen". Del kan näppeligen utgöra en god vård. Tyvärrkom jag in på den här delen av problemet så mycket, herr talman, alt jag intehar någon lid för all närmare beröra frågan om nar-kotikahundarna; jag skulleha ganska myckel all säga om dem. Från kriminalvårdspersonalens sida skulle manvälkomna atl det i mycket stort antal sattes in narkotikahundar tillsammans medförare på anstalterna. Tack för svaret ännu engång, herr justitieminister! Narkolikahundar förekommer faktiskt redan i viss utsträckning påanstalterna. Del finns ett anlal s. k. visilalionspatruller ellerknarkpatruller, som visiterar anstalter och även de intagna. Därvid används iviss utsträckning hundar, som personalen får till låns frän polisen eller fråntullen. De har visat sig medföra gott resultat. Emellertidär del vissa olägenheter förbundna med användning av hundar, och värdet ärbegränsat. Jag skall bara därvidlag nämna all på grund av de förslagna metoderför insmuggling som förekommer är del inle möjligt att med hjälp av hundarupptäcka all insmugglad narkotika. Men jag är ense med om att härverkligen behövs åtgärder, och jag räknar med att den tillsattaledningsgruppen tämligen snart skall lägga fram konkreta förslag på dettaområde. Hen (): Jag lackar justitieministern för detla kompletterande och positivasvar. Jaghar försökt skaffa mig en bild av delta med de specialutbildade hundarna.Orsaken lill alt jag kom alt väcka den här frågan nu är närmast all försvaretshundskola i hotas av betydande inskränkningar därför alt försvaretinle har råd alt hålla de hundar som där utbildas normall. Här skulle del,säger chefen för hundskolan, kunna utbildas hundar för kriminalvården. Efiersomman i dagens läge endast har me-lalldetektorer när man skall spåra narkotikahos interner och alla besökare som går in och ul, och dessa detektorer icke gerutslag för narkotika, hell naturligt, så finns det bara hundarna kvar atlanvända. Sädana narkotikahundar, som polisen har och som - enligt vadjustitieministern berättade - sätts in ibland, släpper ingen narkotikabärandeperson förbi sig utan alt ge tecken lill sin förare. läget frågar jag mig om man inle skulle kunna la vara på resurserna vidhundskolan i , där man alltså är beredd att utöka verksamheten pådetta område. får man del effektivaste medlet mot narkoiikasmugglingen- eller bärandet av narkotika, som det de faclo rör sig om, eftersom delhar en sådan stor omfattning, som rapporterna anger. Är det så atl man reagerarbland personalen mot dessa hundar, så har i varie fall jag under minaefterforskningar inte träffat pä någon som reageratnegativt. Jaglackar justitieministern för den komplettering han gav i sittsvar. Överläggningenvar härmed slutad. §7 Om vissa åtgärder för att befrämja anställning av kvinnliga vårdare vidkriminalvårdsanstalt Herr justitieministern erhöll ordet för attbesvara ()anmälda fråga, 1976/77:332, ochanförde; i Kumla har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta föratl förhindra all det av utfärdade vårdcirkuläret pävissa anstalter uppfattas som etl direkt hinder för all anställa kvinnor. Enligtförordningen (1976:686) om jämställdhet mellan kvinnor och män i statlig tjänstoch del till förordningen fogade cirkuläret om jämställdhetsarbelel åliggerdel statlig myndighet alt bl. a. verka för en jämnare fördelning mellankvinnor och män inom olika tjänstekategorier. I första hand faller del alltsåpå att tillse att jämställdhet kommer till stånd inomdet egna verksamhetsområdet. Jag vill emellertid understryka att jag anser delsynnerligen värdefullt om ett ökat anlal kvinnor anställs bland vård- ochlillsynspersonalen även pä kriminalvärdsanstalier med manliga intagna. Vaddärefter beträffar den av åberopade bestämmelsen ikriminalvårdsstyrelsens vårdcirkulär är del riktigt atl där föreskrivs attkroppsvisitation och kroppsbesiktning inte får verkställas eller bevittnas avannan än läkare, sjuksköterska eller tjänsteman av samma kön. Motsvarandebestämmelse finns i 4§ förordningen (1976:376) om behandlingen av häktade ochanhållna m. fl., den s. k. häkiesförordningen. Dessa bestämmelser är snävare änmotsvarande föreskrift i 28 kap. 13 >; , där del föreskrivsatl kroppsvisitation och kroppsbesiki-ning å kvinna inte får verkställas avannan än kvinna eller läkare. Enligt min uppfattning är det motiverat auöverväga om inte visilalionsbe-stämmelserna i häktesförordningen ochvärdcirkuläret bör anpassas lill de allmänna bestämmelserna i rättegångsbalkenom kroppsvisitation och kroppsbesiklning. I avvaktan härpå bör man inom ramenför befintliga personalresurser kunna lösa visilalionsfrågan enligtvårdcirkulärets bestämmelser ulan all därför utestänga kvinnor från tjänstersom vård-och lillsynspersonal. Omvissa åtgärder för att be;främja anställning av kvinnliga vårdare vidkriminalvårds-anstalt Omvissa åtgärder för att befrämja anställning av kvinnliga vårdare vidkriminalvårdsanstalt i Kumla (s): Jag tackarjustitieministern för svaret på min fråga. Iregeringsdeklarationen slår del: "Jämställdhet mellan kvinnor och män ären självklar utgångspunkt för regeringens politik." Arbelsmarknadsminislernsade här i kammaren; "Vi kan aldrig lyckas meduppgiften all skapa arbete åt alla om den nuvarande uppdelningen på manliga ochkvinnliga arbetsuppgifter bibehålls." I det fallet har jag samma meningsom arbelsmarknadsminislern, men del gäller också atl sälla kraft bakom orden.Man kan peka på en rad åtgärder och reformer som verksamt har bidragit till attöka jämställdheten mellan kvinnor och män, men fortfarande kvarstår storaskillnader som inle kommer all utjämnas av några automatiskt verkande krafter -det krävs etl planmässigt arbete inom skilda samhällssektorer. Bristandejämställdhet leder lill könssegregerade samhällen och arbetsplatser som i sinlur alstrar fördomar mot del motsatta könet. Sä vill vi inle ha det; del är viockså överens om. Påkriminalvårdens område finns det myckel få kvinnliga vårdare, ca 120stycken av omkring 2 700 sammanlagt. Del ger mig anledning atl tro att sä gottsom samtliga dessa kvinnliga värdare finns på Hinseberg och Båtshagen. Jag ärdock hell övertygad om att kvinnliga vårdare borde finnas på allakriminalvärdsanstalier. En enkel förklaring till alt så inle är fallet ärtroligen atl tradition och konservatism fått råda och atl man dessutomansett atl klienterna på de manliga kriminalvärdsanstalterna i storutsträckning är så pass svårhanterliga att det bara är män som kan klaravårduppgiften. Representanterför personalorganisationerna på några av våra anstalter som jag haft kontaktmed har klarl deklarerat atl de anser atl del ligger mycket stora värden i atlmän och kvinnor arbetar tillsammans även på kriminalvärdsanstalterna. Jag delarden uppfattningen.