prot · G00917 · 1976-12-31 00:00:00 — Försvarsminister har uttalat attvi har resurser för att bygga ett nytt svenskt stridsflygplan - och det innanförsvars-utredningen ens har fåll ÖB:s förslag på sitt bord, innanförsvarsutredningen ens har börjat diskutera förslagen. Det är naturligtvisintressant för svenska folket att få veta om detta är den borgerligaregeringens synpunkt eller enbart moderata samlingspartiets. ÖB:sförslag om flygplan har presenterats för försvarsutredningen. Och det äringen överraskning att ÖB förordar bevarad kapacitet för utveckling ochtillverkning inom landet av krigsflygplan. Det överraskande är naturligtvis attförsvarsminister har reagerat och tagit ställning innan han ens harutredningens förslag på sitt bord. Detsvenska försvaret haren gökunge i sitt bo. I den allmänna debatten flgurerarett pris för på 23 milj. kr. Den siffran är fel. Kostnaden ärsnarare två högre. Förutvarande försvarsminislern har här iriksdagen redovisat totalkostnaden för Viggenplatlformen till 17miljarder kronor. Med 350 plan gör del ett styckepris på 55 miljoner, och meden prisuppräkning ett bra stycke mer. När försvarsuiredningen och sedermerariksdagen första gången fick ta ställning tillkostnadsplanerna för var totalkostnaden beräknad lill styvt 8 miljarder- men då med 831 flygplan. Styckepriset beräknades då till 8,8 milj. kr., ochdet har sedermera med uppräknat prisläge och förändrad serieleverans ökats till18,3 milj. kr. Hur man än beräknar priset på kortare eller längre serierså är slutsumman för väsentligt högre än vad i början av1960-talet ens kunde ana. Jag ville ha det här sagt för att man skall varauppmärksam på de siffror som presenteras för de nya flygplanen. Underlagetär nämligen bräckligt. Enligt ÖB 75 skulle en utveckling av det nya planet 1 930 milj. kr. Enligt ÖB 76 - - ligger kostnaden på 2,5miljarder kronor - en 30-procentig ökning . angavskostnaden för anskaffning av B3LA lill . ges ingatotaluppgifter för anskaffningskostnaden. Vi vet alltså inte var kostnadenslutar. Men så mycket vet vi att det bara är i ÖB:s allra högsta alternativ somflygplansutvecklingen ryms. Och det förutsätter en fortgående kraftig ökpingav försvarskostnaderna i fast penningvärde. ÖB:s högsta allernativ. A-nivån,kommer 1982 att ligga uppemot 20 96 över nuvarande försvarsnivå, ochökningskraven enligt ÖB:s förslag kommer att leda till att man 1987 liggermellan 30 och .35 % över dagens nivå. Slutsumman torde bli en total merkostnadom minimum utöver nuvarande försvarskostnader.Detta skall vägas emot att långtidsutredningen inte har förutsatt någon ökadreal tilldelning till totalförsvaret . Var skall då pengarna till dessa ökade kostnader tas? Ärden borgerliga regeringen med finansminister i spetsen beredd att höjaskatten för att läcka in militärernas ökade krav, eller skall sedelpressarnarulla? Är det kanske till försvaret den höjda momsen från låginkomsttagarnaskall gå? Den borgeriiga löftespolitiken i oppositionsställning ärvi vana vid. Men i regeringsställning måste man leva upp till sina löften. Förevalet fanns det utrymme för sänkt marginalskatt, för sänkt arbetsgivaravgift,för vårdnadsbidrag om 10 000 . tillkommer löftet om ökade resurserlill försvaret. Min fråga till och : Har ni redangjort upp om försvarspolitiken? Är ni överens rned försvarsminister ? "Löftena kunna ej svika" - så heter det i densång som partiledarna sjöng vid tältmöten Här har i dagdiskuterats de borgerliga löftena före valet, som i ansvarsposition har krymtihop till ett intet. Jag har för avsikt att tala om ett av de områden som ivaldebatten lyftes upp på hög nivå och omgavs av många vackra fioskler men avfå konkreta förslag, nämligen kvinnans jämställdhet. Detpolitiska arbetet på all åstadkomma jämlikhet mellan kvinnor och 12 protokoll 1976/77:16-17 män måste utgå ifrån enhelhetssyn. Ett mångtusenårigt manssamhälle förändras inte genom ett passivtinväntande av förändrade könsrollsvärderingar. Vi har inte tid att vänta påattitydförändringar. Vi måste kräva aktiva politiska åtgärder. Måletmåste vara att få ekonomiskt oberoende, jämställda kvinnor och män i detsvenska samhället och all arbete och föräldraskap skall kunna förenas. Omkvinnorna skall kunna bli jämställda på alla nivåer i samhället, iarbetslivet, i det fackliga och politiska livet, i beslutspositionerna, måstede också delta på lika villkor och ta lika ansvar för de skilda delarna avsamhället, För att man skall uppnå den frihet som är en grundförutsättning förjämställdhet krävs det att varje kvinna blir ekonomiskt oberoende av annanvuxen. Detta kan endast uppnås genom ett förvärvsarbete på vilket man kanförsörja sig själv. Möjligheten att förena arbete och föräldraskap måste finnasför både kvinna och man. Utifråndenna helhetssyn har den socialdemokratiska jämställdhets-politiken bedrivits.Arbeie åt alla på goda villkor är det grundläggande och väsentligaste. Attskapa arbete åt alla kräver styrmedel från samhällets sida, det kräver enmedveten sysselsättningsplanering, det kräver en stark offentlig sektor. borgerliga regeringen ta ansvaret och styra en medvetensysselsättningsplanering? Vill den borgerliga regeringen bygga ut enstark offentlig sektor? Vill den borgerliga regeringen ge samhället destyrmedel som behövs? Nej - det borgerliga svaret lill kvinnorna blir: Lita påmarknadskrafternas fria spel! Vihar i en högre sysselsättningsgrad bland kvinnorna än man har i någotannat västeuropeiskt land. Det har inte blivit.så av sig självt. Över 70 96 avkvinnorna med barn förvärvsarbetar . Men då skall vi kommaihåg alt nästan 40 96 av alla förvärvsarbetande kvinnor arbetar under 35 timmari veckan, medan bara 2 96 av männen gör det. Däremot arbetar över 20 96 av männen- var femte man - trots att vi har . Deltidsarbeteär en följd av bristande samhällelig service - bristande barnomsorg och dåligsamhällsplanering med långa avstånd mellan bostäder och arbetsplatser. Deltidsarbete,ofta , som inte ger någon garanterad trygghet, är mångagånger en nödlösning, inte en önskan hos kvinnorna. Deltidsarbete ger inteekonomiskt oberoende. De deltidsarbetandes villkor måste självfallelförbättras, framför allt genom att man öppnar möjlighelerna för dedeltidsarbetande att få förtur till heltidsarbete. Frånborgeriigi håll säger man att deltidsarbete är en lösning som man gärna stöder.Deltidsarbete förstärker kvinnans dåliga position i arbetslivet och motverkarjämställdheten. Ökat deltidsarbete blir en väg för den borgerliga regeringenatt glida undan sitt ansvar. Förstärk inte ojämlikheten! Åtgärda bristerna istället! Arbeteoch föräldraskap skall kunna förenas. Det får aldrig blir en fråga omantingen-eller. Den socialdemokratiska familjepolitiken är grundad på synen omjämställdhet och barnvänlighet. Därför är det vik- tigaste politiska kraveten snabb utbyggnad av god barnomsorg i bra daghem med en kraftig förstärkningav personalen. Det mål som på förslag av den socialdemokratiskaregeringen har fastlagt , 100 000 nya platser och 50000 nya fritidsherris-platser, kräver stora samhällsinsatser.Arbetsgivaravgiften måste höjas; 5 miljarder beräknas det kosta. I detborgerliga regeringsprogrammet sägs att samhällets barnomsorg byggs ut enligtriksdagens beslut. Men i beslut om den femåriga planen deltog intemoderaterna. Har man nu ändrat uppfattning när man kommit in i regeringen? Kanvi lita på denna sinnenas förändring hos ? Hur rimmar detta beslutmed förslaget om ett vårdnadsbidrag? omdagen tills barnet är skall kvinnorna köpas att stanna hemma. I det borgerligaregeringsprogrammet heter det att stödet skall utformas så att det främjarvalfrihet och jämställdhet. Min fråga till de borgerliga är då: Vilkenvalfrihet har den ensamstående småbarnsmamman med . Kan honförsörja sig och sitt barn på . Och vilken småbarnspappa väljerdet alternativet? Nej, den valfriheten gäller inte de breda kvinnogruppernautan de grupper som redan har tillräckligt goda inkomster. Den gynnarhöginkomsttagare och deras hemmafruar och motverkar direkt kvinnans frigörelseoch därmed jämställdheten. Medpukor och trumpeter går man nu ut och ger sken av en lag mot könsdiskrimineringskulle lösa alla problerh med ojämlikheten. Men jag vill påpeka för herrAhlmark, som står för denna skenlösning, att vi har haft en sådan lag motkönsdiskriminering i statlig förvaltning . Har vi förden skullfått jämställdhet inom statlig förvaltning? En lag mot könsdiskrimineringkan möjligen gynna de slarka, välutbildade kvinnorna, som kan argumentera försin rätt, men det är ingen aktiv jämlikhelspoliiik för del bredakvinnoflertalei. Snarare kan det bli ett alibi för en borgerlig regering attinte genomföra de stora, tunga och aktiva samhällsinsatser som koslar pengar. Delågavlönade svenska kvinnorna, och dit hör de allra fiesta kvinnorna, har inlebehov av en lag mot könsdiskriminering. För dem måsle de sociala och ekonomiskavillkoren förändras genom arbeie som de kan försörja sig på, genom daghem åtalla barn och genom jämlik värdering av arbetsinsatsen - med andra ord genomen höjning av låglönegrupperna. Tal om jämställdhet och skenmanövrer medlagstiftning kostar ingel. Det blir de politiska åtgärderna som får visa hurmycket innehåll del finns i talet om jämslälldhetsarbete och för vilka grupperman arbetar. Vadgör en borgerlig regering ål de lågavlönade? Jo, man sänker marginalskatternai inkomstlagen . Det är ett jämlikhetsförslag förmännen. Men 92 96 av kvinnorna tjänar . De lågavlönadekvinnorna finns inte med i det borgeriiga jämlikhetsarbetei. Jag betvivlar inte patos för jämställdheten mellan män ochkvinnor, men med de motsägelser som hon gör sig skyldig till kan man dra itvivelsmål effektiviteten i den politik hon representerar. Hon beskyller oss föratt vilja lita till marknadskrafterna, och häcklar hon oss när vivill sätta marknadskrafterna ur spel genom en lagstiftning motkönsdiskriminering. För mig gardet inte ihop. Vihar aldrig sagt att kvinnorna skall lita på marknadskrafterna, men kvinnornakan lita på att i regeringen kommer atl se till att det blir enjämlikhetspolitik som inle består bara av fioskler utan av konkreta handlingar. 1,3 miljoner ålderspensionärer har fått sinmånadsutbetalning av folkpensionen för oktober månad. Detär i och för sig självklart och sensationsfritt. Ändå kan det vara värt attnotera. Sedanseptemberutbetalningen av folkpensionen har det ju inträffat en politiskförändring i landet, som enligt en del olyckskorpar borde få den äldstagenerationen att skaka av skräck. Låtmig påminna om några av de mera makabra inslagen i årets valrörelse. Imitten av augusti ställde en fråga till sina läsare som löd:"Hur blir det om borgarna vinner valet?" Några av svaren lät såhär: AnnaMaja Rydewall, : "Borgarna vill bara ha makt. Sedan kommer säkertpiskan att gå igen. ATP:n är i fara." EllenRoyne, : "Jag är orolig för hur det skall gå för mig som pensionär.De kanske tar av pensionspengarna och vi får leva på potatis igen." , : "Barnbidrag och hyresbidrag försvinner när herrarna tarmakten." BrunoLindberg, : "Sjukvården får mindre pengar och understödetförsvinner." , :"Pensionärerna får ta till kaitmaten." Jagtror att de här svaren speglade en verkligt upplevd oro hos den äldstagenerationen. Jag träffade på liknande farhågor i samtal och brev frånpensionärer under hela valrörelsen. Härgick alltså gamla människor omkring och var rädda för att ett regeringsskifteskulle kasta dem tillbaka till Fattigsveriges värsta bakgårdar, här mardrömdeåldringar om ett liv utan hyresbidrag och ATP, här våndades män och kvinnor ihög ålder för ett svältliv på potatis och kattmat, här vred sig svenskapensionärer i plågorna från inbillade herremäns piskrapp. Menvi visste, alla vi som befolkar riksdag, alla utan undantag, atlfrågorna var obefogade. Det borde ha varit ensjälvklar plikt för oss alla att lugna alla oroliga En del av ossgjorde så gott vi kunde. Men inte alla. Iett tal i i sade dåvarande socialministernAspling: "får man tydligen också se upp med och närdet gäller pensionspengarna." Han antydde också att miltenpolitiken skullekunna innebära, som han uttryckte det, att man "ställer folkpensionärernapå gatan". 1ett tal i sade dåvarande statsministern :"Pensionärerna har byggt upp det här landet. De är värda en god standardoch en trygg ålderdom. Vi kunde sänka skatten i stället, men det vill viinte." Sammadag sade förre LO-ordföranden på ett pensionärsmöte i :"Vi måste få behålla det vi har. Livet kan vara nog besvärligt utan enborgeriig regering." Iannonser och paroller gick det socialdemokratiska partiel ut och uppmanadeväljarna: RÖSTA INTE BORT TRYGGHETEN! Och man utmålade de tre dåvarandeoppositionspartierna som HOTET MOT TRYGGHETEN - med stora bokstäver. annons i valrörelsens slutskede riktade bl. a. förre statministern ett "Upprop till landets pensionärer", som antydde att s. k.högerkrafter stod i begrepp att försämra pensionärernas trygghet. Detvar en hård, lång och skicklig antydningskampanj för att sätta skräck i gamlamänniskor. Det var en otäckt genial kampanj - på skrivbordet. Men i mötet medverklighetens krassa villkor bröt den samman. "Vivet vad vi har inte vad vi får" - så lyder det klassiska talesättet somlåg inbakat i hela den socialdemokratiska kampanjen. Men det blev en bumerang.Ty pensionärer vet förvisso hur de har det - och det ger knappastmersmak. Låtoss börja med folkpensionen - . för ensamståendefolkpensionär utan ATP. Javisst, jag vet. Del finns kommunalt bostadstillägg. I en del kommuner är detväl tilltaget och täcker hela hyreskostnaden. Men i andra ligger maximibeloppetså lågt att det inte ens skulle räcka till årshyran för ett studentrum, t. ex.Sjöbo i med . Detfinns alltså pensionärer som inte ens har en ograverad lusenlapp för sinkonsumtion utöver bostaden. De som har varit oförsiktiga nog att följa en äldretids sedvänja och gift sig i laga ordning har inte ens . försinpersonliga konsumtion även om bostadstillägget täcker hela bostadskostnaden.Det behövs egentligen inte så mycket fantasi för att förstå vad sådana summorbetyder för vardagslivet: en ständig stressig klappjakt på utgifter, dagligvändning på varje slant, hyperkäns-lighet inför prisstegringar. Men,kanske någon invänder, prisstegringarna behöver väl ingen folkpensionär oroasig för. De är ju indexreglerade. Jovisst, men ändå inte helt och hållet. Folkpensionen höjdes från 967till . Utbetalningen var densamma, . 13 protokoll 1976/77:16-17 Haralltså priserna legat stilla nu i tre ? Nej, ett sådant påståendevore ett hån, inle minst mot alla kaffedrickande pensionärer. Priserna ökar,men folkpensionen ligger still - en månad, , . Visst finns det indexhöjningar, men med eftersläpning ochglapp. Mellanskillnaden får pensionärerna stå för. Mennu får ju fler och fler pensionärer ; många har tjänstepensioner.Folkpensionärernas knapphetsproblem försvinner efter hand. Jovisst, så skulle man ju cyniskt kunna säga. De dör undan, de gamla. De kvinnorsom blev änkor blir färre . har de dött undan ochdärmed "löst" problemet med den orättvisa skillnaden mellan kvinnorsom blev änkor före resp. efter det magiska . Och de äldstapensionärerna, de som bara har folkpension med pensionstillskott, de dör ocksåundan. Meninte ens en sådan utveckling skulle lösa pensionärernas ekonomiska problem. Närden absoluta knappheten minskar kommer den relativa i stället. Då kommermarginalskatter, samordningsbeslämmelser och graderade vårdavgifter som släggori huvudet på pensionärer som slitit ett långt liv och inbillat sig att de lagtgrunden för en ekonomisk trygghet på rimlig nivå . pensionärer har del ekonomiski bättre än de hade . De hardet troligen ekonomiskt bättre än de flesta pensionärer runt omkring i världen.Men om man med ekonomisk trygghet menar något mer än frånvaro av svält ochfattigdom, om man med ekonomisk trygghet för pensionärer menar detsamma som föryngre, dvs. en ekonomisk situation som gör vardagen relativt fri frångrubblerier och bekymmer om hur man skall få slantarna att räcka till de behovsom upplevs som livsviktiga, då är det ingen överdrift att säga: Ekonomisktrygghet är sällsynt bland pensionärer. Ochändå lever människan inte av bröd allenast. Ekonomisk trygghet - om den finns -är inte nog för ett människovärdigt liv. Det behövs också något annat. Låtmig citera ett inlägg från en pensionär i tidskriften . "Frihetensom pensionär blev inle vad jag tänkt mig. Mitt arbete, mina yrkeskunskaper ocherfarenheter är nu definitivt inneslutna i min gamla kropp. Jag känner migonyttig, utanför. Gemenskapen med det aktiva livet är brutet! Jaglängtar efter gemenskapen med jobbarkompisarna, sorlet i lunchrummet,trängseln i omklädningsrummet, snacket om facket, paragraf 32, politiskadiskussioner. Skämten, skratten, dösnacket kring DIF och AIK. Nuhör jag bara den förbannade väggklockan. Den dunkar in tiden i mitt arma huvud!Tiden som sniglar sig fram och går som en lus på en tjärad sticka, som stårstill men ändå går för fort. Jag vill vrida tiden tillbaka och börja pånytt." Men tiden kan ingen vridatillbaka, varken pensionären i , som skrivitden citerade insändaren, eller riksdag eller någon annan maktutövare. Viskulle däremot kunna göra tiden innehållsrik och meningsfull för alla - ocksåde äldsta. Så länge en enda människa känner sig onyttig är samhället sjukt. Nuströmmar handböcker och debatlböcker om pensionärer och av pensionärer ut frånbokförlagen - och i alla finns samma budskap: Alla människor måste ha rätt tillmeningsfull sysselsättning. SociologenSolomon Simovici pläderar t. ex. i en bok för kommunalasysselsätiningsförmedlingar för pensionärer. Pensionerade förlagsredaktörenIngalisa predikar också den meningsfulla sysselsättningens höga visa iett s. k. Öppet brev - om atl bli gammal. Och hon är själv ett levande exempelpå sitt budskap - efter pensioneringen från föriags-jobbet har hon skaffat sigett helt nytt yrke, som aktiveringsterapeut bland pensionärer. Mendet är sannerligen inle alla förunnat att kunna jobba meningsfullt efterpensionsdagen. Visserligen har ju stiftat lag om röriig pensionsåldermellan 60 och . Men på arbetsmarknaden råder fortfarande stupstocksprincipen.Varken LO eller statstjänstemännen försökte i årets pensionsförhandlingar påallvar rucka på de stelbenta regler som stadgar om avgångsskyldighel vid65-årsdagen och gör varje vidare anställning därefter till en pinsam nådegåva.PTK försökte som bekant bråka om saken, men fick ge sig. Faktumär alltså: 65-årsgränsen är lika fast som tidigare 67-årsgränsen. Det finns envälkommen röriighet nedåt, men ingen uppåt. Och ändå vet vi, genom Simovicisundersökningar, att kanske hälften av alla pensionärer skulle vilja ha ettförvärvsarbete efter pensionsdagen. Devill helt enkelt inte känna sig onyttiga. De vill inte skuffas undan. De villvara med i gemenskapen. Meni själva verket är pensionärerna som grupp så utstötta ur gemenskapen att en delinte längre står ut - eller som det heter i en artikel av sociologen : "Självmordbland åldringar är ett så stort och allvarligt problem att vi kan lala om att de utgör ett index på de gamlas mentala och sociala status i samhället. De gamla kommer att fortsätta alt vara själv mordsbenägna, tills de inte längre upplever sig 'stå utanför'." ISverige 1976 står alltför många pensionärer alltför mycket utanför. Det är ettfaktum som socialdemokratiskt självberöm i valrörelsen inte kunde dölja. Nugäller det för den nya regeringen att se till att också den andra biten av densocialdemokratiska kampanjen, skräckvisionerna om bor-garstyret, kommer påskam. Regeringenmåste ta krafttag för att skapa verklig ekonomisk trygghet för pensionärerna. Pensionshöjningarnamåste följa prisstegringarna bättre. Alla folkpensionärer måste få likapension oberoende av civilstånd. Samordningen mellan olika pensionsformer måstereformeras. pä pensionärernassidoinkomster måste mildras, skattereglerna förenklas. Den rörligapensionsåldern måste bli verklighet, individen måste själv få bestämma sinpensioneringstakt . Dettaoch mycket annat har pensionärer rätt att förvänta sig av den nyaregeringen. Mendet får inte bli ett låst förhållande mellan givare och tagare, inle enfortsättning av allmosepolitiken. Isitt stora verk Ålderdomen - nyutkommen på svenska - skriver den franskaförfattarinnan : "En av de mest hopplösa aspekterna i degamlas situation är att de inte själva kan förändra den." Nej,så har det varit, men så får det inte förbli. Låt t. ex. pensionärsorganisationernavara med i indexnämnden, låt dem vara med i runda-bordssamtal om de ekonomiskaresursernas fördelning. Vårtids pensionärer kommer inte i längden alt nöja sig med nådegåvor,mastodontiska åldringsgetton och obligatorisk livslidssemester efter65-årsdagen. De kommer att kräva att få vara med, att få delta i samhällslivoch arbete så länge de själva vill och orkar, att få ekonomisk trygghet påsamma villkor som yngre, att få göra sina röster hörda och bli tagna på allvar. "Närde andra gick in i folkhemmet fick de gamla stanna utanför", sadeordföranden i . Nubankar de på dörren. Valet gjorde slarvsylta av skryt ochskräckpropaganda som kommunikationsmedel mellan pensionärer och regering. Nuduger bara krassa fakta. gäller det att mobilisera och tillvaratapensionärernas mänskliga resurser. Det är bäst att den nyaregeringen inser det från början. I detta anförandeinstämde i (m). () kortgenmäle: Nej, , man sätter inga marknadskrafter ur spel med en lagmot könsdiskriminering. Vi hade förhoppningar om att det folkpariistiskaförslaget skulle ha litet mer kött på benen än vad som visade sig varaförhållandet. Man faller tillbaka på den amerikanska lagstiftningen. I Amerikaär man, sedan man dragit slutsatserna av lagstiftningen, överens om att detinte är själva förbudslagen som gett några effekter, utan de s. k. affirmativeactions - de positiva åtgärder - som lagen möjliggör. Folkpartietskall se till att det inte bara blir fioskler, säger . Ja, då villdet till mer än vad presenterade för oss i jämlikhetsfrågan.Jag lyssnade noga. Han sade: Vi skall försöka göra ännu mer för att brytadiskrimineringen av kvinnorna. Vi skall söka oss fram till hur det skall ske -det bli en av våra viktigaste uppgifter. Detvar stora ord, men inga förslag utöver den lagstiftning som ni talade om undervalrörelsen och vars effekter vi hyser stor tveksamhet inför. Detfinns några grundläggande fakta som man måste ta hänsyn till, om man villåstadkomma jämställdhet för kvinnorna. Arbete så att man kan försörja sig självoch daghem åt alla barn är de två viktigaste bitarna. Ni erbjuder ingastyrmedel för att skapa arbete. Det är i hög grad tvivelaktigt om ni erbjudertäckning för kostnaderna på daghem; ni har också alternativet vårdnadsbidrag,som direkt motverkar jämställdheten. Ni förordar deltidsarbete, som ocksådirekt motverkar jämställdheten. Ni föreslår marginalskattesänkningar förinkomster . - 92 96 av kvinnorna finns inte med i deninkomsttagargruppen. Detär era aktiva åtgärder för att åstadkomma jämställdhet, och det storakvinnoflertalet har inte mycket att vänta - hur väl än vill i denborgerliga regeringen. Skyll inte på tidningar och socialdemokrater för att vianvänder era egna uttalanden. Det var Per själv som varnade förmoderaternas marginalskatteförslag. Han sade att det leder till attpensionärerna måste kastas ut på gatan. blev detvalrörelse, och då hakade man på marginalskatteresonemanget även frånfolkpartiets sida. Hert () kortgenmäle: vet mycket väl atl och mittenpartiernasskatteförslag i valrörelsen var olika. Det skatteförslag som aviserats frånregeringen överensstämmer med mittenpartiernas. Vi har klart sagt ifrån att viär beredda att betala de reformer vi kräver, framför allt för de sämst ställdai samhället - inte minst för de gamla, barnfamiljerna och de sjuka. Vivill ha en lagstiftning mot könsdiskriminering, därför att det är ettstyrmedel. Men vi säger ju i varje anförande - vi gjorde det i valrörelsen,och vi gör det nu här i - att det bara är ett medel i arbetet förjämlikheten.