prot · G00918 · 1976-12-31 00:00:00 — För en veckasedan debatterade jag den glasindustrins framtid medindustriministern. Frågan kom också upp i gårdagens debatt mellan herrJohansson i och industriministern. Om jag tolkade industriministernsinlägg i den senare debatten rätt är beredskapen god inom industridepartementetför att man snabbt skall kunna lägga fram en proposition i ärendet. Jag hälsardetta med glädje som jag beklagar varje försening i ärendet. Det hadevarit bra om vi fått detta besked , och om vi hade kunnat räkna meden proposition . Jag vädjar tillindustriministern: snabbt fram en proposition som innehåller ett stödtill investeringar och till marknadsföring. Det sista inte minst viktigt. Detmarknadsföringsstöd som vi har haft har gjort stor nytta för glasindustrin.Fortsättning måste följa. Den glasindustrin är, som alla vet,koncentrerad till de sydöstra delarna av . Och på många orter ärglasindustrin den enda arbetsplatsen av betydelse. På grund.avhantverkskaraktären kan man ha små produktionsenheter, men när det gällermarknadsföring måste ett samarbete äga rum. Företag med en omsättning på 4-5milj. och 50 anställda har ingen möjlighet att bedriva en egenmarknadsföring i utlandet. Därför måste man i strukturomdaningen ta hänsyntill detta förhållande. Det innebär inte att några arbetsplatserbehöver'försvinna och bruk läggas ned, även om utredningen talade om att 500arbetsplatser skulle försvinna. geringen leva upp tillsina löften om decentralisering av arbetsplatser och arbete på alla orter dåmåste man i denna fråga handla snabbt. Ett nedlagt företag är alltid värre attfå i gång på grund av att de anställda flytt orten, och glasindustrin är beroendeav sin yrkesskickliga arbetarstam. motion som dåvarande ledamoten av första kammaren i Nybrooch jag lämnade in tog vi inte bara upp problemen med glasindustrinutan även frågan om träindustrins framtid. Vi såg redan då svårigheter fördenna industri. I en redovisades resultatet av en utredningomkring sågverksindustrin under rubriken "9 av 10 sågverk måste läggasner". Detta beror dels på att vi får brist på råvaror, dels på att destora industriföretagen bygger sågverk som ersätter kanske upp till tio mindresågverksrörelser. Där har vi åter ett stort strukturproblem som gällersysselsättningen på flera mindre orter. Denya statsråden herrar och är aktiva inom skogs-ägarrörelseni som vice ordförande i styrelsen och som suppleant i dennastyrelse. Jag skulle vilja fråga om de i regeringen tänker medverka till ensådan planering att råvarutillgången för de små sågverken garanteras iframtiden. Tryggheten är inte bara en fråga för dem som äger skog och för demsom jobbar inom södra förbundets industrier utan tryggheten måste omfatta allaanställda. Monopoltendenserna inom denna näring måste motverkas. Där har ocksåarbetsmarknadsministern lovat att ta krafttag mot alla monopol. Hoppas att hanfår herrar och med sig i sin strävan. I regeringsdeklarationenstår följande: "Jordförvärvslagstiftningenliksom jordbrukspolitiken i övrigt inriktas på att familjelantbruket skall varaden dominerande företagsformen." Innebär detta att alla företag skallbehandlas lika när det gälleratt förvärva mark som producerar råvara förindustrin, t. ex. skogsmark? I så fall skall åtminstone jag med intresse se närskogsägarnas företag börjar sälja ut sina tusentals hektar skogsmark tillenskilda ägare. Det måste ju råda likhet inför lagen och inte någon regel somatt när far super så är det rätt. Skogsindustrinintar en central position inom vår exportindustri. I gårdagens debatt talademan mycket om exportindustrins svåra läge, man uppmanade till återhållsamhetmed lönekrav, och det verkade som om hela kostnadsstegringen inomexportindustrin var orsakad av att de anställda hade fått högre löner. Låtoss se på prisutvecklingen för skogsmark . Siffrornahar jag hämtat från lantbruksnämndens verksamhet i . De bygger påvärderingar som lantbruksnämndens tjänstemän gör vid hembud och då det ärfråga om att vägra förvärvstillstånd, alltså inte de priser som betalats. Är1971 värderades 58 företag med sammanlagt 2 224 ha skogsmark. Medeltalet kubikmassa per hektar var 107 m Då hade man ett medelpris perkubikmeter skog på . År1976 har värderats 47 företag med sammanlagt 1 466 ha skogsmark. Medeltalet kubikmassa per hektar var 128 m-*. Medelpriset hitintills är79:27 kr. Och får man gå ut med en värdering på 90-100kr. Mankan säga att skogspriserna ligger nära fyra gånger så högt som år 1971.Detta har medfört att medelpriset per hektar har gått upp från . Hurhar då lönerna utvecklat sig? Ja, enligt uppgifter från Träindustriarbetareförbundethar lönerna stigit från . Och även om man räknar med desociala avgifterna kan man inte komma fram till mer än ungefär en fördubblingav lönekostnaderna. Detta skall jämföras med att skogspriserna under samma tidhar stigit så att råvarupriserna är nära fyra gånger högre än de var1971. Varförnämner man aldrig dessa siffror när det gäller att förklara exportindustrinssvårigheter - allra helst som jag tror mig veta att råvarukostnaderna ärstörre än lönekostnaderna för hela träindustrin? Berorsvårigheterna på att kapitalägarna har fått en fyrdubblad förmögenhet och enfyrdubbling av sina inkomster? Det talar man tyst om i de kapitalistiskapartierna. Nej, här står de alla eniga när det gäller att förmana arbetarna attinte ta ut löneökningar. När får vi höra ett varningens ord till kapitalägarnafrån de borgeriiga partierna? Idet andra fallet gäller det anställda som genom dagligt slit och hårt arbetelyckats fördubbla sin lön. Ochråvarornas prisstegring har också medfört stora svårigheter för de unga som vill starta ett jordbruksföretag och inte haft turen att få ärva ettföretag. De svårigheterna är lika stora som - ja, t. o.m, större på grund av att de unga måste skaffa ett ännu större kapital. Hurskall den nya regeringen klara detta? Skall man införa något slags priskontrollpå mark? Skall man sätta ett tak, ett högsta pris på marken - som Grebäck skrevi sina artiklar i tidningen ? Här finns det problem. Tillslut, herr talman, låt mig säga att svårigheterna när det gällerexportmarknaden inte beror på löntagarnas krav på förbättrade löner utan ännumer på den prisökning som skett på råvaror. () kortgenmäie: När det gäller argumentet om att pensionärerna skulle skuffas ut pågatan är det litet märkligt, , att ni nu skyller på det är väl inte som bestämmer vad ni skall säga. Det är ju nisom har sagt det här. Det är möjligt att det var som råkade säga detallra första gången. 1 så fall har han, såvitt jag vet, bara sagt det en gång.Men vilka är det som åter och återigen upprepat det? Jo, det är och andraföreträdare för det socialdemokratiska partiet. Jag tycker att det ärlitet ohederiigt att hålla på att använda argumentet och lägga det i herrAhlmarks mun. Det hade väl varit bättre om ni sagt att detta argument ärorimligt och att ni inte ställer er bakom det. Men så har ni inte gjort, utanni har framfört argumentet och skyllt på en annan svensk politiker. Jagfick inget svar på frågorna om vad som hände och om den annons somvi kunde läsa med rubriken .Där står det t. ex.: "Information och utbildning av fackligaförtroendemän och medlemmar begränsas genom minskade bidrag." Jagkanske skall fatta tystnaden så, att egentligen tycker att detär genant att vi måste ta upp detta . Men jag har fått ett besked indirektgenom två broschyrer, som LO har gett ut. Den ena heter "73 frågor ochsvar om medbestämmandelagen", och där finner man samma påstående som iannonsen: "Information och utbildning av fackliga förtroendemän ochmedlemmar begränsas genom minskade bidrag." Det skulle alltså ha blivitföljden av att de borgeriiga partierna vann lottdragningen vid voteringen. senaste skriften som kommit från LO, "Medbestämmandelagen", nr 5i serien om arbetsrätt - och den skriften är fö. liksom den jag nämnderiktigt bra - nämns på de sista sidorna just lottningarna och där beskrivs hurdet gick till då fattade beslut om medbestämmandelagen. När LO därbeskriver vad som hände beskyller man inte de borgeriiga partierna för att haminskat bidragen. Sanningen är nämligen den att vi ville finansiera det här påolika sätt. De tre borgerliga partierna ville finansiera det över budgeten -det skulle kosta ungefär 100 milj. kr. Det socialdemokratiska partiet med hjälpav kommunisterna ville finansiera det genom att höja arbetarskyddsavgiften med0,07 96. Det var det vi lottade om och inte om några minskade bidrag. Nuhar jag alltså äntligen börjat få rätt. Jag får väl fatta tystnaden från herrFagerlund på den här punkten som ett tyst instämmande. HerrFAGERLUND (s) kort genmäie: Jag skall inte ta upp någon större debatt, men låt mig säga attbegränsningen helt och hållet beror på hur mycket pengar som kommer att anvisasför detta ändamål i nästa årsbudget. Det är avgörande för om vi får sammamöjligheter att klara dessa utgifter. Låtmig vidare säga till att jag har hört så många ord i dennakammare om lögner, ohederiighet o. d., men jag vill inte vara med i dendebatten. Jagglömde nämna tidigare att sade ytterligare en sak. Man hade enligthonom att välja mellan att antingen skrota försvaret eller ställa pensionärernapå gatan. Jagtror inte att någon från socialdemokratiskt håll har sagt "skuffa",utan det är återigen ett sådant ordval som står för. HerrWENNERFORS (m) kort genmäie: Jag tycker också att det är väldigt beklagligt att vi skall behövaanvända ordet lögner i debatten oss emellan i riksdags kammare, men när vi nufått uppleva en så låg debattnivå i den här valrörelsen anser jag att det ärlika bra att vi politiker klarar av detta, så att det blir slut på sådant införkommande valdebatter. Jag har påtalat direkta lögnaktigheter, och det ärupprörande att ett stort parti med hjälp av en stor fackföreningsrörelseanvänder sig av en sådan teknik för att söka behålla regeringsmakten. Det ärdet jag har reagerat mot, och det tycker jag är på sin plats. HerrFAGERLUND (s) kort genmäie: Den låga debattnivån i det politiska livet tycker jag att herrWennerfors klarar utmärkt på egen hand. Närdet gäller själva sakfrågan vill jag säga att ingen kan förneka attpropositionen var skriven i samarbete med de stora löntagarorganisationerna,där är medlem, och att det rådde fullständig samstämmighetmellan propositionen och TCO, LO och /SR. Det var ni som försämradeförslaget för löntagarna, det var vi som ville behålla propositionenshuvudlinjer. Det kommer icke ifrån. Herrandre vice talmannen anmälde att anhållit att till protokolletfå antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. Låt mig börja med den kommentaren att det uppenbarligen är besvärligtför de kapitalistiska partierna att bli påminda om valrörelsen. besvärad av att bli erinrad om vad det moderata skatteförslaget innebar. Hantycker det är konstigt att socialdemokraterna citerar Per idiskussionen om vad det förslaget i verkligheten betydde. Men egentligen är detännu konstigare att Per , som faktiskt har sagt att det moderataskatteförslaget närmast skulle innebära att man ställde pensionärerna på gatan,nu sitter som vice statsminister i en regering med en moderat finansminister. Emellertid,herr talman, var det inte detta jag hade tänkt tala om, utan jag skall ta uppnågra punkter på det utbildningspolitiska området. Där har ju reformarbetetunder de senaste riksdagsperioderna varit väldigt intensivt. På några områden -det gäller främst högskolan och vuxenutbildningen - har det stått strid mellanen mer eller mindre samlad borgerlighet och socialdemokratin. Närdet gäller högskolan har emellertid visat prov på en framsyntsamarbetsvilja. Av vissa signaler att döma tycks nu även den folkpartistiskeutbildningsministern ha börjat komma fram till en mer realistisk inställningtill högskolereformen än när den diskuterades här i kammaren. Trotsvissa psykologiskt motiverade ordridåer i regeringsdeklarationen verkar denborgerliga regeringen vara beredd att fullfölja högskolereformen. Det är braför sakens skull, men det är ännu ett exempel på vad i det här falletden liberala och moderata valpropagandan egent- Enligt den skulle nämligen högskolereformen stoppas. Om nu alltså högskolereformen i stort sett klarar sig från en borgerlignedrustning är det desto allvarligare med vuxenutbildningen. 1 en f ö. mycketmångordig regeringsdeklaration råder det en total tystnad om folkbildning ochvuxenutbildning och om folkrörelsernas roll i det framtida samhället. Det ärmycket oroande, inte minst därför att det här i flera sammanhang harstått strid i kammaren. Jag vill därför ta upp några punkter påvuxenutbildningens område som jag anser särskilt viktiga att markera. Detär väldigt många människor här i landet som deltar i studiecirklar - i allaåldrar, i alla samhällsgrupper. 1 slutet av deltog var femte personmellan i studiecirkel, och är det var fjärde. Det är över 1,5miljoner människor. Att studiecirkeln når så många beror säkert också på attstudieförbunden samarbetar med folkrörelser och därför har helt andramöjligheter än det övriga utbildningsväsendet att få kontakt med grupper somsaknar studievana. Ävenom studiecirkeln ibland kan väcka ett intresse som leder till att deltagaresenare söker sig till längre, yrkesinriktade utbildningar, är det säkert inteen önskan att utbilda sig för att byta arbete som gör att så många människorkommer till studiecirklar. I stället går man till studiecirkeln för .att, somLO uttrycker det i sitt senaste utbildningsprogram, inom ramen för sinavillkor få ut mer av tillvaron. Studiecirkeln gör det möjligt för många sominte ingår i en familj eller en arbetsgemenskap att komma ur sin isolering.Men talar man om utbildning för att inom ramen för sina villkor få ut mera avtillvaron, måste man också vara medveten om att villkoren är olika och attmänniskor därför i praktiken har olika möjligheter att delta i sådan socialt utvecklandeoch personligt stimulerande utbildning. Dethär beror nog inte bara på att det finns olika inställning och olikatraditioner när det gäller utbildning i skilda sociala grupper. Bearbetningenav den s. k. levnadsnivåundersökningen som gjorts på socialforskningsinstitutetvisar att människors arbetsförhållanden påverkar människorna inte bara underden tid som de befinner sig på arbetet utan också under deras verksamhet påfritiden. Antagandet att de som har tråkiga arbeten kompenserar sig för dettagenom att i stället ha en så mycket mer stimulerande fritid håller inte. Detvisar sig att de som har ett enformigt arbete som inte ger möjlighet tillsjälvständiga initiativ ofta är passiva även . De ingår i den gruppsom studieförbunden har svårt att nå. Vill man ge fler människor möjlighet tillstudieverksamhet är det alltså inte bara fråga om att rikta så mycket sommöjligt av rekryteringsinsatserna till dem som har den typen av arbete. Föratt kunna ändra på fritidsaktiviteterna måste man också ändra påarbetsförhållandena och på möjligheterna för den som arbetar att få inflytandeöver sitt arbete. Detär när vi socialdemokrater pekar på dessa förhållanden som Per brukarsäga litet hånfullt att vi hämtar argument för kultur- 6 protokoll 1976/77:18-19 politiken från icke-kulturellaområden. Det får han gärna säga om det roar honom. Vad bryr sig verkligheten omvad den kallas, om den kallas kultur eller icke-kultur? Verkligheten hängerihop, samhället är en helhet och politiken måste hänga ihop och bygga på ensamsyn, även om man av praktiska skä| måste dela upp ansvaret och åtgärderna påolika områden. Om man säger att den ojämna fördelningen av utbildning delvisberor på andra förhållanden, på platsskillnader och ett odemokratiskt arbetslivmåste man komma ihåg att utbildning ibland också kan användas som etthjälpmedel i kampen för att förändra dessa förhållanden. Dåkommer jag in på det andra behovet som jag tror förklarar att så mångamänniskor söker sig till studiecirklar, nämligen behovet av att skaffa sigkunskaper eller det faktum att de genom arbetet i cirkeln skapar ny kunskap föratt förändra samhället. Det är vad LO:s utbildningsprogram med ett fint ordkallar för systemförändrande vuxenutbildning, vuxenutbildning som inte barapåverkar den enskilda individens situation utan som också är ett hjälpmedel förkollektivet att uppnå bättre villkor. Det utbildningsprogram som LO-kongressenantog om facklig utbildning är ett mycket bra exempel på sådansamhällsförändrande utbildning, som till mycket stor del kommer att ske i formav studiecirklar. LO har som mål att ge en bred utbildning som på ett konkretsätt anknyter till och direkt kan användas för att påverka förhållandena på denegna arbetsplatsen. vill man ge en mer specialiserad utbildning till deförtroendevalda som företräder sina kamrater i kontakten med arbetsgivarna. Ibåda dessa utbildningar skall de ideologiska inslagen öka och leda till ettstarkare medvetande om hur förhållandena på den egna arbetsplatsen hängersamman med behovet av en förändring av samhället i stort. Defackliga cirklarna ökar starkt i antal. har de fackligaorganisationerna fått stora bidrag för att klara utbildningen i samband medreformer av arbetslivet. De bidragen används delvis till att bekostadeltagaravgifterna i studiecirklar. Det innebär t. ex. att de miljoner somriksdagen anvisade till facklig utbildning i samband med lagen ommedbestämmande i arbetslivet antagligen kommer att kosta dubbelt så mångamiljoner på studiecirkelanslaget. Tyvärr blev ändå inte anslagen för utbildningi samband med lagen om medbestämmande så stora som den tidigare regeringen hadevelat. Meningen var att utbildningen skulle ha finansierats genom enarbetsgivaravgift. Det hade inneburit att resurserna hade ökat i takt medökningen av lönesumman . Men de borgerliga gick emot detta och prutadepå reformen och ville bara ge anslag i sänder, och vi förloradelottningen. Vi ämnar naturiigtvis återkomma med vårt krav, men vi hyser stororo för vad som skall ske på det området under den nya kapitalistiska regeringen.Skall det som sades i samband med reformen bli vägledande, stundar vargatiderför den fackliga utbildningen. Det här är ett av de områden där det ärangeläget att få ett snart besked av den nya regeringen, eftersom den fackligarörelsen måste vidta andra åtgärder för att se om sitt hus, om anslaget pådet här avsnittet kommer att skäras ner eller Nr 18 stagnera. Studiecirkelverksamhetenär för de fackliga organisationerna av grundläggande betydelse när det gälleratt utbilda medlemmar och förtroendevalda. Men det ar naturiigtvis inte baraför dem det här är väsentligt. Också inom andra folkrörelser ställer man sigoroligt frågan om utbildningen av medlemmar och förtroendevalda skall kunnahållas på den höga nivå där den har varit . Ett försök att styraöver resurser till de grupper som har de största behoven av utbildningen är des. De bidragen utgår bl. a. för cirklar i ämnen som skall ökahandikappades möjligheteratt få kontakt med andra, t. ex. teckenspråk,blindskrift och cirklar i hemspråk för invandrare. Fr. o. m. ärockså alla fackliga cirklar prioriterade. Studiebidragen utgör ett viktigtinslag i det nuvarande utbildningspolitiska mönstret. Men i de senaste årensdebatter har den här anslagsformen gång på gång utsatts för mycket hotfullkritik. har sagt - bl. a. finansministerBohman i den senaste finansdebatten - att man vill ta bort priobidragen och gesamma bidrag till alla cirklar. Så länge man inte har hittat någon annan metodatt åstadkomma styrning av resurser till utsatta grupper är moderaternasförslag ett mycket cyniskt förslag. Det rör sig om ca 30 milj. kr. som man villberöva de sämsts ställda. RobinHood tog från de rika och gav åt de fattiga, men görprecis tvärtom. Ur synpunkt måste fackliga kunskaper vara ett hot,eftersom prioriteringen av fackliga cirklar i så hög grad har retatmoderaterna. Fackliga kunskaper aren förutsättning för att de fackligaorganisationerna skall kunna utnyttja de nya rättigheter som arbetslivsreformernahar gett. Avsikten med de reformerna och med de reformer som kom till som enföljd av FÖVUX förslag var också att styra över resurser till de grupper somhade de största behoven av utbildning. De första FÖVUX-reformerna trädde ikraft under förra budgetåret. Då infördes bl. a. statsbidrag för uppsökandeverksamhet på arbetsplatserna. Våren1975 diskuterade bl. a. vilka som skulle ha ansvaret för den typen avuppsökande verksamhet. Vi ansåg från socialdemokratiskt håll att det skullevara de fackliga organisationerna på arbetsplatserna som skulle ha detansvaret. Den facklige studieorganisatören har laglig rätt att sköta sinaarbetsuppgifter på arbetstid och han representerar den grupp som skall sökasupp. De fackliga organisationerna bör själva få välja vilket studieförbund devill samarbete med. De kapitalistiska partierna ansåg att studieförbundenskulle få ansvar för den uppsökande verksamheten på arbetsplatserna. Detär lätt att föreställa sig vilken förvirring och oreda som skulle ha brutit utom alla studieförbund skulle få skicka ut uppsökare utan någon kontakt med denfackliga rörelsen på arbetsplatserna. Man kan t. o. m. tänka sig att barastudieförbund med mycket goda kontakter med arbetsgivarna skulle bli tillåtna.Hela reformen skulle ha misslyckats om vi hade kompromissat påden här punkten. Det blev lottdragning i och socialdemokraterna vann.Men är oron stor: Vilken politik kommer all föras när det gäller uppsökandeverksamhet på arbetsplatserna? Här krävs besked från den nya regeringen föratt de fackliga organisationerna skall ha möjlighet att kompensera sig påannat sätt för den urholkning av de tidigare reformerna som kan bli följden omde borgeriiga fullföljer tidigare uttalade avsikter. Ocksånär det gäller det nya studiestödet för vuxna har vi från socialdemokratiskthåll försökt styra över resurser till de grupper som har den kortasteutbildningen och de besvärligaste arbetsförhållandena och är mest socialtutsatta. Vuxenstudiestödet har bara funnits under en , men vikan redan nu konstatera att intresset för särskilt vuxenstudiestöd blivitbetydligt större än väntat. Antalet ansökningar för varsammanlagt 10 000. Vid ansökningstillfället hade antalet ansökningar ökattill 16 000. Men bara hälften av dem som sökt vuxenstudiestöd har fåttbifall. Detta gäller totalt för hela landet. Man kan befara att vi, med den härutvecklingen, f n. bara kan tillgodose ca en tredjedel av dem som sökersärskilt vuxenstudiestöd. Det har visat sig att ca två tredjedelar av dem somhar fått särskilt vuxenstudiestöd har varit kvinnor. Bland dem som i de förstatvå omgångarna beviljades vuxenstudiestöd för grundskole- resp. gymnasieskolestudierhade 53 96 folkskola som tidigare utbildning, 32 96 grundskola ellermotsvarande; övriga hade längre utbildning. Hälften av kvinnorna med särskiltvuxenstudiestöd var och hälften av männen över 29. Defackliga organisationerna har fått ett stort inflytande över beviljandet avsärskilt vuxenstudiestöd samt tim- och dagstudiestöd genom att LO och TCO harrepresentanter i vuxenutbildningsnämnderna. Detta har en stor betydelse bl. a.i samband med de nya lagar som gäller på arbetslivets område men också för attde fackliga organisationerna i stor utsträckning representerar de grupper förvilka vuxenutbildningsreformen främst är avsedd. Detta starka fackliga inflytandemötte vid reformen hårt motstånd från de borgerliga partierna. Och på ännu ettområde finns alltså anledning att efterlysa: Vad blir nu den borgerligaregeringens politik? Vad kan man vänta sig av en kapitalistisk regering närdet gäller utvecklingen på studiestödsområdet? Ettoroande varsel har kommit. Den nya regeringens första åtgärd påstudiestödsområdet skall bli att avskaffa den s. k. äktamakeprövningen enligtett uttalande av den nye utbildningsministern. Den innebär bl. a. attstudiemedel inte utgår vid inkomster . Det kannaturiigtvis beskrivas som en jämlikhetsreform att vissa personer med högainkomster får studiemedel oberoende av makens inkomster. Den socialdemokratiskaregeringen gav därför studiestödsutredningen direktiv om att komma med en planpå en successiv avveckling av äktamakeprövningen.