prot · G009129 · 1976-12-31 00:00:00 — Deföreslagna strukturgarantierna kan näppeligen få någoninveste-ringsstimulerande effekt Vad som enligl vår uppfattning är återhållandepä industriinvesteringarna är inle brist på likviditet inom företagen utan iförsta hand det låga kapaciletsutnyUjandet inom industrin. När vi nu räknar medatl garantierna i stor utsträckning kommer atl utnyujas, kommer de ändå atl fåen styrande effekt på strukturulvecklingen. Och just mot den här bakgrundenmenar vi att också de samhällsekonomiska bedömningarna måste in i bilden. Dettagäller alldeles särskilt att varie enskilt projekt måste sättas in i ett övergripandeplaneringssammanhang, där vederböriig hänsyn måste tas till såväl samhälletssom företagens och de anställdas berättigade intressen. Motdenna bakgrund hyser vi stor tveksamhet om det föreslagna garantisystemetslämplighet. Investeringsbesluten framställs i såväl propositionen somutskottsbetänkandel som en renl företagsekonomisk angelägenhet. Som jag nyssframhöll måste också del enskilda investeringsprojektet bedömas i sittsamhällsekonomiska sammanhang. Garantier av den här arten kan alltså, som jagframhållit, få en styrande effekt på strukturulvecklingen. Vimenar därför att det är helt nödvändigt all aktuella investeringar sätts in iett övergripande planeringssammanhang. Mot denna bakgrund vill vi attinvesteringsprojekt av struklurpåverkande karaktär skall prövas av den styrelsesom vi föreslår för den strukturfond som vi önskar tillskapa och som jag straxskall komma in på och redogöra för. Enligtpropositionens och utskottsmajoritelens förslag skall de företag som önskarulnytria den föreslagna stalsgaranlin söka lån hos sina ordinariebankförbindelser. Men avlyflen av de här länen för vilka statsgaranti harlämnats lägger man på Investeringsbanken, Det innebär att denna bank i storutsträckning kommer att bli ett refinansieringsinstitut. Och dellaöverensstämmer knappast med de grunder som vi en gäng har beslutat här iriksdagen för hur banken skall fungera. Det är naturligtvis ytterst angelägetalt Invesleringsbanken även i framliden kan spela den betydelsefulla roll somvi gett den och all vi inte genom nya beslut ändrar bankens karaklär. Vi har i reservation 1sagt att endast under de förutsättningar som Vissaindustri- och sysselsältningsstimulerande ålgärder, m. m. Vissainduslri- och sysselsättningsstimulerande åtgärder, m. m. jag här har anfört är viberedda alt inte motsätta oss del föreslagna ga-raniisysiemet, Ivår motion 1327 lar vi upp frågan om tillskapandet av ytterligare resurser föratl täcka företagens kapitalbehov. Vi menar alt del som Slår lill buds inteär tillräckligt när det gäller att lösa de problem som hänger samman med dennödvändiga strukturomvandlingen inom näringslivet. Vi hävdar alltså attytterligare resurser behövs, och det måste vara resurser som kan ge möjligheterlill ett stort risklagande från statens sida och gynnsamma ränte- ochamorteringsvillkor för företagen. Föratt skapa dessa möjligheter har vi föreslagit inrättandet av en strukturfond.För att fonden redan första året skall kunna göra en belydande insats bör denenligt vårt förslag tillföras 750 milj, kr, i en röriig kredit Pengarna skall iövrigt skaffas fram genom atl en arbetsgivaravgift på tas ut och genomatl en begränsning av juridiska personers rätt till avdrag för debiteradkommunalskatt vid inkomsttaxering görs. Olikaformer för fondens medverkan är givetvis länkbara. Aktieteckning i samband mednyemission bör enligt vår uppfallning komma all spela en framirädande roll. Menfondens insatser skall också kunna kombineras med kapitallillskoit frånInvesteringsbanken, Genom tillskapande av denna strukturfond skulle samhälletsförutsättningar att på ett positivt säll kunna påverka strukturulvecklingeninom industrin förbättras. De av oss i reservalionerna I och 2 föreslagna åtgärderna skulle på ettavgörande sätt medverka till att lösa en rad närings- och strukturpoliliskaproblem, som finns i vårl näringsliv och som vi önskar skall få sinlösning. Jag ber därför alt få yrka bifall till reservationerna 1 och 2 inäringsulskollets belänkande nr 35, Under förutsättning av bifall till reservalionen 2 i näringsulskolletsbetänkande nr 35 ber jag för att spara tid för kammaren alt redan nu få yrkabifall till den reservation i arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 27 sominnehåller förslag till lag för den av oss föreslagna strukturfonden. Hen i (vpk): Deballen gäller i huvudsak regeringens kortsiktiga åtgärdsprogram förstimulans av industri och sysselsättning. Vi kommunisternaförkastar i slorl sett hela delta åtgärdsprogram. Vi anser dess utformningstötande. Vi anser det vara ell grovt gynnande av slorföreiagen. Vi anser deldessutom osannolikt all det kan stimulera sysselsättningen. Förstoch sist speglar programmet emellertid en grundläggande svaghet hos regeringen.Programmet är ett uppkok av tvivelaktiga improvisationer. Del ingår inte inågon som helst långsiktig aktion för all komma till rätta med arbetslöshets-och strukturproblemen. Sanningenär nämligen den atl regeringen inte har någon strukturpolitik. Och lillsanningen hör lyvärr också all arbelarrörelsen inle har något verkligt att sältaupp mol denna tomhet, eftersom inte heller socialdemokraterna har någonstrukturpolitik. Iregeringens åtgärdsprogram finns fyra inslag. Företag på vissa orter skall få75 96 av lönekostnaden betald, om de behåller arbetare som de har varslat omavsked. Investeringsgarantier skall ges lill vissa s, k, utvecklingsfrämjandeinvesteringar i företagen. Bidrag skall ges lill vissa invesleringar, somenligt lag skall genomföras för atl göra oljehanteringen i hamnar och liknandearbeten säkrare. Ett litet, litet bidrag skall ges till serviceåtgärder försmåförelag med chans all öka lokal sysselsällning. Delförsta inslaget - bidraget till löner för varslade arbetare - är ganskahäpnadsväckande. Del visar med vilken hämningslös öppenhet regeringen gårföretagens ärenden. Det räcker alllså med atl varsla om en minskning avarbetsstyrkan för att få pengar atl behålla de anställda med. Detta ärrättsligt sett en djupt slötande metod all handskas med offentliga medel. Hurskall man vela om varslet är en bluff? Hur skall man kontrollera alt inleföretagen ändå skulle ha behållit dem som de varslat? Utsikten att fä lätt förriäntapengar kan ju slimulera till varsel som annars inle skulle ha kommii. Pengarnakan då betalas ut, och något verkligt förhindrande av sysselsätlningsminskningäger alltså inte rum. Det är faktiskt rent skoj. Det är en fräckhet av enregering att i ett allvariigt sysselsättningsläge bjuda ut sådani på denpolitiska marknaden. Denandra punklen gäller investeringsgarantier. Här är regeringens tanke minstsagt oklar. Om dessa garantier skall utnyujas förutsätter del att det finnsföretag som vill göra vissa lyper av invesleringar. Men problemel är ju attinvesteringsklimatet allmänt är dåligl, i synnerhel för långsiktigt syftandeindustriinvesteringar. All ställa lånepengar lill förfogande går kanske bra ihögkonjunktur men får ringa effekt i en svag konjunktur. Aubara ställa garantier till förfogande visar dessutom att regeringen överlämnarhela utvecklingen ål företagen - om de nu kommer att ta någol inilialiv.Regeringen har själv ingen uppfattning om vilken struktur som skall främjas.Avsaknaden av slruklurpolilik framträder med all skärpa. Dentredje punkten gäller bidrag till vissa oljehanteringsinvesteringar. Vi harfrån vpk svårt att se alt de som skall företa sådana lillhör samhälletsbidragsbehövande delar. Är del lag pä att oljehantering skall fylla vissasäkerhetskrav, så skall de kunna fyllas ulan särskilda bidrag. Vpkgodtar däremot del lilla bidraget på 5 miljoner för konsultservice åt vissasmåföretag. Typiskt är att småföretagen får den mesl blygsamma delen iregeringens åtgärdsprogram. Regeringen ståtar annars gärna som småföretagensvän, men i propositionen är det storbolagen som förutsätts ta ut de storapengarna, 200 miljoner kan storföretagen få för bluffvarsel, 5 miljoner fårsmåföretag som lokalt kan öka sin sysselsättning. Så myckel sagl om regeringenssmåföretagarvänlighel. Vpk ställer i motsats tillregeringen följande förslag. Vi vill ha en lag somförbjuder permitleringar och avskedanden på Vissaindustri- och sysselsättningsstimulerande ålgärder, m. m. Vissaindustri- och sysselsättningsstimulerande ålgärder, m. m. de särskilt drabbade ortersom avses i propositionen. En sådan lag kan inle förelagen bluffa med. Ettförbud skall gälla ell år i laget. Det skall avse all hindra avskedanden innanalternativ sysselsällning hunnit ordnas. Vpkvill ha bort blufföidragen och de lätlförriänta pengarna. Vi vill i ställetlägga de 200 miljonerna på invesleringar i sociala bristområden, företrädesvisbarntillsynen. skulle ge verklig sysselsällningseffekt Det skulledessutom ge en bättre social fördelning i samhället. Vpk vill därulöver ge 100miljoner för utbildning av dem som kommer atl efterfrågas inom denna nya delav den sociala sektorn. Vpkvill ge 50 miljoner till utredning och projektering av ett statligtinduslriprogram, som kan ge säker framtida sysselsättning på de orter somfrämst drabbas av strukturkrisen. Vad de orterna behöver är ett handfastframlidshopp, inte socialbidrag ät de företag som hotar alt inskränka, Imotsats till regeringens program ger vpk:s förslag en omedelbar och beståendesysselsättningseffekt. I motsats lill regeringens program har vpk:s program enlångsikiig inriklning. Somjag nämnde, saknar regeringen en strukturpolitik. Den släpper uppenbarligenalla tyglar ät storföretagen och multijättarna. Deras visdom skall vi allaunderkasta oss, oavsetl om det leder till arbetslöshet, kapitalexport, osundinriktning av produktionen och dålig social fördelning. Typisktär hur regeringen motiverar sina kortsiktiga åtgärder. Man säger all delångsiktiga åtgärderna får vänta tills vederbörande branschutredningar ärklara. Men det är ju helt fel synsätt. Sedan propositionen lades har tvåstålutredningar och en varvsutredning kommit, och de har bekräftat vad manredan visste. Dessa branscher kan inte växa. De kan aldrig bli basen för en nystrukturpolitik. Där kan inle sysselsättningen öka. Del borde man ha insettlångt tidigare, för det har varil ganska klart och tydligt, och gjorl upp ettprogram för ny industri och en medveten slyrning av dess utveckling. stårman där utan program. Ocksåsocialdemokratin slår tomhänt när det gäller strukturpolitiken. Man föreslår enstrukturfond med lönlagarmajoritet. Det är i och för sig ingen dålig idé. Menfonden blir ju skäligen maktlös ifall storföretagen inte vill investera päkrisorterna, eller om de vill driva sin egen linje för industrins utveckling.Och ingen strukturfond i världen kan ju hindra storföretagen att kalhugga,tömma gruvorna eller föra ut kapital. Vadär egentligen strukturpolitik? Vilken strukturpolitik skulle behövas? Sverigehar drabbais av den kapitalistiska ulvecklingen på ett speciellt sätt, Landelhar relativt mycket tung industri, koncentrerad lill vissa regioner, som ärstarkt beroende av den. Denna tunga industri har fält leda utvecklingen iSverige under lång lid alltför mycket. Den har inriktat sig pä råvaror ochhalvfabrikat. Den har kortsiktigt riänat på rovdriften med malm och skog. Denhar haft en hård utslagningstakl. När den nu drabbas av denallmänna kapitalistiska krisen, blir följderna Den måstedå skära ner, den måste koncenlrera. Myckel stora enheier är dess livsvillkor.Dessa branscher måste också slå ul tusentals människor, eftersom andra kangöra halvfabrikaten lika bra och dessulom billigare. Avdetta måste man ju dra en beslämd slutsals, måste borl, så småningomoch gradvis, från denna tunga, kapilal- och energikrävande struktur, som ledertill rovdrift på naturresurserna och svår miljöförstöring. Man måste göra uppmed de gamla nalionalromantiska föreställningarna all skogen och malmen ärSveriges ekonomiska framtidsbas. Visserligen kommer skogs- och stålindustriernaall finnas där i framliden. Men de kommer aldrig atl växasysselsällningsmässigl, snarare ivärlom. Energikrisen och miljökrisen gör altde heller inle kan få fara fram med resurserna som tidigare, Ulvecklingenav del induslriella samhällel sker i stadier, är ett högt utvecklatland, har lämnal del sladium, när framgångar kunde vinnasgenom exploatering av stora mängder materia och naturresurser. Industrialiseringensnya stadium, det framlida stadiet, ger försteg ål den myckel högl förädlade ochförfinade produktionen, den som spar material, inle använder de storamängderna, utan har kvalitet som sitt riktmärke. En tung struktur med mycketråvaror och halvfabrikat hindrar en sådan progressiv ulveckling. Kapitaletbiter sig fasl vid halvfabri-katulvinningen, I slället för atl förnyaproduklionen, kanske man exporterar kapilal. Och slora resurser binds medsådan struktur i försök att koncenlrera och spara in och slå ut arbetskraft Underden långa socialdemokraliska regeringsperioden klargjorde man aldrig riktigtdessa sammanhang. Man uppfattade strukturpolitik som något mycketiradilionelll. Man skulle i s, k, sociall acceptabla former och med statensslöd genomföra den strukturomvandling som privat-kapilalismen råkade in i. Detvar aldrig lal om all införa nya, aktiva moment, aldrig tal om atl egentligenifrågasätta själva grunden i utvecklingen. Följden blev också att mellan 1965och 1976 anlalel personer i arbele i minskade med motsvarande 30 000heltidsarbetslillfällen som befolkningen i arbelsför ålder ökade med300 000, steg den genomsnittliga årliga arbetslöshelsnivånmed 50 96 - allt en tacksam utgångspunkt för kapitalets offensiv i dagensavtalskamp. Menvad innebär då en verklig strukturpolitik i de arbetandes iniresse? Vilka ärdess utgångspunkter? Fördet första måste den ulgå från att hela industristrukturen stegvis och på siklförändras. För det andra måste den medföra en förnyelse och en modernisering isocial riklning också av den s, k, infrastrukturen, dvs, den störresamhälleliga ramen. För det tredje måsle den innebära en social och ekonomiskomfördelning av omfattande natur. Dessa olika sidor av en framlidastrukturpolitik hänger nära samman med varandra. Industristrukturenmåste förskjutas bort frän de tunga sektorerna, borl Vissaindustri- och sysselsättningsstimulerande åtgärder, m. m. Vissaindustri- och sysselsättningsstimulerande åtgärder, m. m. frän den ohållbararovdriften och från överuttagen, borl från de seklorer som inle behöver merarbelskraft, I stället måste den högt drivna förädlingen byggas ul. Dennamåste omfatta inte bara avancerade maskiner och apparater av förfinadkonstruktion utan hela systemlösningar, exempelvis styrsystem, nyakommunikationssystem och liknande. Det är denna lyp av produklion som harframtiden för sig. Med en sådan skulle kunna göra snabba framsteg ochbli ledande på ell nytt och mer progressivt sätt. Det är den typen avproduktion som kan bidra till en förnuftigare form av industrialism, som kanskapa nya jobb och - inte minst - som är den för ett relativt högkostnadslandsom med en teknologiskt kompetent arbetarslyrka verkligt naluriigavägen all hävda sig. Dennastrukturella ulveckling kan sedan stödjas på olika sätl. Genom att t, ex,förnya hela det kollektiva transportnätet och modernisera det upp till högstalekniska kapacitet understödjer man en mindre slösaktig transportekonomi. Manskapar också på den nalionella marknaden ett underlag för försäljning avavancerad apparatur och nya lyper av transportmedel som hjälper de högl drivnaförädlingsindustrierna framåt. Genomen social omfördelning prioriterar man upp sociala bristsektorer, Dellastärker redan i sig självi de arbetandes levnadssiluation, och det skapar nysysselsättning. Det ger indirekt också arbete åt de industri-ochbyggnadsarbetare som svarar för byggnader och utrustning åt den socialasektorn. Ettslrukturprogram av del slag som jag här kort skisserat kan inte genomföras avprivatkapitalet. Det förutsätter i stället elt aktivt och offensivt statligtprogram. Del förutsätter statlig industrialisering. Det förutsätter en nyinriktning på forskning och utbildning, så att vi inte som fåren forskningsom är styrd av näringslivets inlressen. Det förutsätter för att lyckas ocksåledning och makt åt de arbetande, efiersom del är på deras kompelens ochpolitiska medvetande som genomförandet av programmet i hög grad beror, Dellaär i myckel korta drag vpk:s huvudlankegångar när del gäller struklurpoliliken.Vi menar alt det hade varil lill fördel i denna för de arbeiande så irängdasituation, om man inom arbetarrörelsen hade diskuterat sådana ting mer ochfrån en principiellt ny utgångspunkt Arbetarrörelsens politik kan ju inte barabestå i alt genomföra privatka-pilalismens strukturförändringar i hjälpliglacceptabla former. Vi måsle få en ny typ av strukturomvandling, en ny ochannorlunda uppfattning om industrialism och induslriell ulveckling. Somvi ser det har arbetarrörelsen två vägar att välja mellan: att underkasta sigkapitalismens krav och i gengäld söka skydda sig mot dess värsta avigsidor,eller atl angripa kapitalismen själv och därmed göra sig kvitt självaroten till arbetslösheten, ulslagningen och den sociala underiägsenheten förfolkfiertalet har man följt den förstnämnda linjen. Del har gjorlstorkapitalet ännu mäktigare än det förut var. Och när den borgerligaregeringen kom, kunde denna ökade makt användas för att gå till molangreppmot arbelarklassens hela sociala slällning, såsom nu sker i avtalskampen och påannat sätt. Av detta bör en slutsats vara given: det är hög lid för den andralinjen. Meddelta, herr talman, yrkar jag bifall till vpk-motionen 1526 och avslag påutskottens hemställan i de betänkanden som är under behandling på denna punkt,även jordbruksutskottets betänkande 23, HerrSIEGBAHN (m): Den här debatten omfattar dels propositionen 95 om vissa induslri- ochsysselsättningsstimulerande åtgärder och de förslag som där framläggs, delsvissa motioner som väckls antingen under den allmänna motionstiden eller medanledning av propositionen. Då frågorna spänner över ganska olika områden harde behandlals av olika utskott. Jagskall för min del begränsa mig till de två frågor som närmare berörs inäringsulskoltels betänkande nr 35 och som där blivit föremål för tvåsocialdemokratiska reservationer, den ena beträffande invesleringsgarantieroch den andra angående upprättandel av en strukturfond. Jag kommer således inteatt ge mig in i den mycket allmänna debatt om den industriella strukturen somherr dragit upp -f ö, inte och kanske inle itermer som nämnvärt avviker från de tankegångar han lidigare framfört - utanlänker hålla mig till proposilionen och de yttranden som den gett anledninglill, Inleheller tänker jag la upp en diskussion om storföretag och småföretag. Den härpropositionen avser ju vissa industri- och sysselsättningsstimulerandeålgärder. Det är klart att det rör sig om åtgärder av begränsad varaktighet somsyftar till all slimulera näringslivet just i dagens situation. Man kannaturligtvis säga atl åtgärderna i första hand gäller de större företagen, mendet är ju en känd sak att storföretagen i sin lur anlitar de mindre företagenvid vidarebeställningar. Om de här ålgärderna i och för sig är riktiga kommerde därför att ha en värdefull inverkan också på småföretagen. Men vi kommersenare under årel all få en proposition om småföretagens problem. Det finnsännu inte tillräckligt material färdigt i , varför man velalspara frågan tills man fått en lolal bild av småföretagens problem både i vadgäller skatter och annat. Det finns alltså tillfälle att senare ålerkomma lilldessa frågor. Socialdemokraternahar inte reserveral sig mot utskottets tillstyrkande av ett system medinvesleringsgarantier och beviljande av ett anslag på 1 000 milj, kr, för dettaändamål. De har endast uttryckt tvivel om huruvida dessa garantier skulle kommatill någon slörre användning. Man säger i motionen 1524 alt "de föreslagnagarantierna knappast kan få någon investeringsstimulerande effekt".Samtidigt är man emellertid, märkligt nog, rädd för atl garantierna skullekunna få "negativa konsekvenser", bl. a, genom atl ha "en styrandeeffekt på ulvecklingen". Medhänsyn härtill kräver man atl investeringsgarantier skall lämnas av regeringeni vad avser järn- och stålomrädel och i övrigt av ett särskilt Vissaindustri- och sysselsättningsstimulerande åtgärder, 'm. Vissaindustri- och sysselsättningsstimulerande åtgärder, m. m. lillsati organ.Regeringens förslag är all garanlierna normall skall beviljas av induslriverkeioch, vad beiräffar myckel slora och principiellt viktiga belopp, av regeringen. Härmedär vi inne pä innehållet i den andra socialdemokraliska reservalionen och enav huvudtankarna i de socialdemokraliska molionerna 1327 och 1524, Dessamolioner innehåller en panegyrik över den tidigare socialdemokratiskapolitiken. Helt i linje härmed hävdar man att de svenska företagen inte alls"befinner sig i någon allmän krissituation". Detta sägseftertryckligt bestyrkas av en sammanställning av de slörre företagens boksluti nr 11, Endasl några förelag redovisade en föriusl 1976 ochnäsian hälften av de redovisade företagen hade en ökning av sitlrörelseresultat jämfört med , framhåller man. Görman sig nu mödan att gå till källan för ifrågavarande artikel, vilket välsocialdemokraterna hoppats att inte någon skulle ha lid med, får man emellertiden helt annan bild. Artikeln har fått den sammanfallande rubriken, Iartikeln sägs sedan bl, a, atl berörda företags sammanlagda omsättningvisserligen steg med drygl 12 96, men att vinstmarginalen sjönk från 5,3 96till 3,9 96, en försämring . Detkan väl ändå inte vara motionärerna obekant att vi har haft en betydandeprisstegring och inte minst det föregående årel. Om dennauppgår till exempelvis 10 96 och omsättningsökningen i företagen till sammasiffra, så har dessas reella inkomsler inle ökats med elt öre, Varieomsällningsökning innebär då i realiteten en försämring avrörelseresultatet. Del är ju detta som har inträffat. har uttrycket atlåterge fakla som en viss potentat citerar varil så tillämpligt som idetta fall. Jag anser att det är viktigt att påpeka dessa förhållanden,efiersom de socialdemokratiska påståendena ulgör en del av denskönmålningspropaganda om det dukade bordel som man efler valnederlaget såintensivt ägnat sig ål. Menlål oss återgå till motionens förslag om handläggning avinves-teringsgaranlierna! Dessa skulle sålunda omhänderhas av ett särskilt organ,nämligen slyrelsen för en strukturfond. Ty del märkliga är alt somman utbreder sig över"n gynnsamma ekonomiska ulvecklingen, så erkännerman att investeringarna ligger på en hell otillfredsställande nivå, en nivåsom på något inle kommer atl tillåta de reallönehöjningar som manvid löneförhandlingar kräver. Och detta är naturligtvis hell riktigt. Därförvill man skapa en särskild s, k, strukturfond. Denna skulle till en bönanuppgå till 750 milj, kr. Medlen skulle inledningsvis ställas lill förfogande avriksgäldskontoret men längre fram erhållas genom en höjning avarbetsgivaravgiften med till en börian av 0,4 96 och en höjd företagsbeskattninggenom försämrade avdragsregler för företagen. Härefter följer ellintressant resonemang. Man säger atl arbetsgivar- avgiften i realitetenbetalas av de anställda, eftersom dessa vid löneförhandlingarna håller neresina lönekrav i proportion lill höjningen av arbetsgivaravgiften och sålundadärigenom avstår från en annars möjlig lönehöjning. Därför, sägs del, är detnaluriigt att de fackliga organisationerna skall fä majoritet istrukturfondens styrelse. Därmed har man i realiteten gjorl rent hus medpåståendena om all löntagarna enligt del socialdemokraliska förslaget förevalet skulle få en skaltelindring, som skulle betalas genom en höjning avarbetsgivaravgiften . Det är lydligen samma personer som betalar bådedet ena och det andra i olika former. Mentankegången öppnar även andra intressanta perspektiv.