prot · G009133 · 1976-12-31 00:00:00 — Förbarnens skull måste vi se till att papporna verkligen tar en del avföräldraledigheten. Den enklaste och snabbaste vägen att åstadkomma del är atlfölja det socialdemokratiska förslaget om en i princip tvingande regel om enuppdelning av ersättningsliden mellan föräldrarna. Avutskottsmajoritetens argument mot vårt förslag frarhgår alt man utgår från altmännen är mindre lämpliga att vårda barnen. Del finns inga sakliga argument fören sådan nedvärdering av männen. De har aldrig fått någon chans atl visa vad deduger till. Denena efter den andra av de borgeriiga företrädarna har här talat om alt de intevill införa en tvingande lagstiftning, en lag som tvingar föräldrar lill enuppdelning. Får jag då fråga varför regeringen själv i den framlagdapropositionen om ny semesterlag har föreslagit en tvingande regel, en regel sominnebär alt den semestergrundande delen av föräldraledigheten skall delas uppmellan föräldrarna? Det här är ett tvång, och det är ett tvång som i praktikenförmodligen blir lill nackdel för kvinnorna genom att de inte kommer all fåräkna semester på sin del av föräldraledigheten. Atlfölja det socialdemokratiska förslaget skulle också vara ett sätt atl göra denreform som vi nu diskuterar till en reform för jämlikhet mellan kvinnor ochmän, en reform för mera jämlika villkor både i arbetslivet och i vården ombarnen. Männens rätt och plikt att ta praktiskt och känslomässigt ansvar förbarnen måste börja när barnen är små. Att när barnen blivit äldre försöka brytaett invant mönster är svårt. Det tror jag alla föräldrar känner till. Förjämställdheten i arbetslivet skulle det vara av stort värde om arbetsgivarentvingades acceptera att även männen vill och måste la ett ansvar för mer änyrkesarbetet. Del skulle vara till gagn för samvaron mellan barnen ochföräldrarna och lill gagn för kvinnorna i arbetslivet. En verklig jämställdhetmellan kvinnor och män kräver förändringar på i stort sett allasamhällsområden, men självklart är familjepolitiken av central och delvisavgörande betydelse. Trots vad som stod i rege- 64 ringsförklaringen och trots alla de fagra löften som givits både föreoch efter valrörelsen föreslårnu den borgerliga regeringen och den borgerliga utskottsmajoritelen ensådan utformning av föräldraförsäkringens utbyggnad atl den frånjämsiälldhetssynpunkt kan bli utan värde. Förutom det alt man inte vill varamed om en verklig uppdelning av ersättningstiden mellan föräldrarna kan ju enförvärvsarbetande man med hemarbetande hustru inte få en ersättning sommotsvarar sjukpenningen, och därmed blir det ju i praktiken omöjligt för mannenatt stanna hemma hos barnen. Vidareföreslår man atl ersättningen under den nionde månaden skall begränsas lillhögst . Denna punkt har diskuterats mycket här . Jag seregentligen detta förslag som en skymf mot de yrkesarbetande kvinnorna. är etl mått på vad de borgerliga politikerna anser kvinnornasarbetsinsatser vara värda. En reform som vore avsedd alt få männen att stannahemma från förvärvsarbetet för att vara tillsammans med sina barn skulle deborgerliga aldrig ha vågat utforma på delta sätt. Manblir ganska förbluffad när man hör stå här och skryta med dettaförslag. Med hans argumentering kan jag inte förstå varför man inte har införtdenna 32-kronorsgräns även för den sjunde och den åttonde månaden, såfördelaktig som den tycks vara. HerrGahrton tog också upp den kraftiga ökningen av deltidsarbetet, och han log den tillintäkt för påståendet att allt fler föräldrar känner otillfredsställelse medatl vara hellidsarbeiande. Men det är en ganska total missuppfattning avsituationen. Föräldrar är ju både män och kvinnor, men de som deltidsarbetarär kvinnor. De få män som deltidsarbetar är antingen studerande ellerdellidspensionärer. Bland de deltidsarbetande kvinnorna finns en stor gruppmedelålders och äldre kvinnor utan barn under eller i skolåldern. Om man ser påfamiljer med barn under skolåldern konstaterar med atl där finns en mycket storgrupp kvinnor med deltidsarbete. Men deras män jobbar inte bara heltid utanockså i mycket stor utsträckning med extraknäck av olika slag. Blandsmåbarnsfamiljerna är det ett mycket vanligt mönster alt kvinnornaarbetar på deltid och männen på mer än heltid. Del är alltså inte så, herrGahrton, att föräldrarna arbetar deltid i större utsträckning, därför att dekänner otillfredsställelse med det här. Nej, deltidsarbetet är först ochfrämst en avspegling av de traditionella könsrollerna, där det är kvinnan somtar ansvaret för barnen och där del också är kvinnan som får rätten tillsamvaro med barnen. Det är det här mönstret som vi vill bryta, och därföravviker våra förslag när det gäller utbyggnaden av föräldraförsäkringen frånregeringens och ulskottsmajoritetens. Detär kanske inte så konstigt att med sådan emfas talar om de 32kronorna, när han så totalt har missuppfattat deltidsproblematiken, grundenför ökningen av deltidsarbetet . Jag yrkarbifall till den socialdemokratiska reservationen. Föräldraförsäkringen,m. Idetta anförande instämde , , och fruDahl (samtliga s). 5 protokoll 1976/77:133-134 Föräldraförsäkringen,m. () kortgenmäle: Jag är väl medveten om deltidsarbetets problemalik och alt den oerhörtskeva könsfördelningen bland dem som väljer deltidsarbete speglar ett samhällesom präglas av könsroller. Detta är självklarheter och en av bakgrunderna tillatl framför allt , och även regeringen, drivit krav pålagstiftning mot könsdiskriminering. Vi har på ett markant sättarbetat för detta med socialdemokraterna som arga motståndare. Vi behöver ingaskolmästaraktiga föreläsningar när socialdemokraterna under intelyckades bättre än atl lämna över etl samhälle som präglas av könsroller. Vi ärväl medvetna om detta. Men det hindrar inte atl man kan instämma i vad TCO:sfamiljepolitiska expert sagt, nämligen atl deltidsarbetet också är etl uttryckför att kravet på arbetstidsförkortning är så starkt att människor självabörjar ta ut arbetstidsförkortningen, innan den hunnit genomföras allmänt. Ettav skälen, jag betonade att det gällde etl av skälen, lill att man vill hakortare arbetstid är att man vill ha mer tid för sina barn. Om intetror att människor inte vill ha mer tid för sina barn, har hon sannerligen enpessimistisk syn på människorna. Vi är övertygade om alt det förhåller sig pådet sättet. Detta var bara en indikator på någonting som vi är övertygade omexisterar bland människorna, nämligen viljan att vara mer tillsammans med sinabarn. Sedansade nästan exakt så här: Av utskottsmajoritetens skrivning framgårdet atl man anser att männen är mindre lämpliga atl sköta barn. , varstår det? Var står det att vi skulle anse männen mindre lämpliga att skötabarn? Jag känner inte familjeförhållandena närmare när det gäller demeddebattörer som representerar majoriteten. För egen del är jag far till tvåbarn. Tror atl jag slår upp och talar för ett utskottsbetänkande somskulle innebära alt jag underkänner min egen kapacitet att vara en lika godfar som mina barns mor kan vara en god mor? Det är sannerligen etl påståendesom kräver bevis - och del går inte att få fram något sådant. Jag kan inteunderlåta atl konstatera alt enligt talarlistan har regeringens talan hittillsförts av fyra män. Från oppositionen har en man och fyra kvinnor uppträtt. Inteantyder detta atl del är vi som är mest fångna i den traditionella könsrollsbildenav vem del är som skall slå vakt om barnens intressen. () kortgenmäle: På s. 21 i utskottets belänkande står följande: "Enligt utskottetsmening är det angeläget atl fäder i större utsträckning än f n. utnyttjarföräldraförsäkringens förmåner. måste det anses rimligt atl den avföräldrarna som är bäst skickad all vårda barnet också skall kunna göra dettautan risk för att familjen därigenom går miste om särskild föräldrapenning förviss lid." Sedan talar ulskoltsmajoritelen om alt vårt förslag medför ensådan risk. Omman inte anser männen mindre lämpade som vårdare, varför har man då tagit meddenna mening? Efter atl ha förklarat all det visst vore bra om fler mänutnyttjade föräldraförsäkringen, måste man alltså ändå poängtera alt hänsynskall las till vem som är bäst lämpad. Jag kan inte tolka detta som annat änett misstroende mot männen. Fårjag sedan bara fråga vad han egentligen menade när han koppladesamman frågan om de deltidsarbetande med en lagstiftning motkönsdiskriminering. Är det meningen att man skall införa en lagstiftning somtvingar också männen atl deltidsarbeta? Eller är del meningen all man skallinföra en lagstiftning som förbjuder kvinnor att deltidsarbeta? Jag tycker altsambandet mellan dessa två frågor var, med föriov sagt, något dunkelt. FöräldraJÖrsäkring-en,m. HerrGAHRTON (fp), kort genmäle: Det var i så fall en dunkelhet som är som en mild västanfläkt jämförtmed vad som blir resultatet när tolkar skrivna texter. Jag har i minhemstad haft det tvivelaktiga nöjet att lyssna till såväl teologiska experter idogmatik med exegetik som marxistiska texttolkare, men slår demalla i förmågan alt vrida märkliga slutsatser ur något som är skrivet. Vadsom står i utskotlsbelänkandet är ju klart och tydligt atl vi vill alt fler mänskall få möjlighet till och t. o. m. skall stimuleras till all ta hand om sinabarn. Men vi vill inte ha en sådan dirigering att det i del enskilda familjefalletkan bli så att den som är mindre lämplig eller mindre intresserad ändå, avförsäkringstekniska skäl, styrs in på att ta hand om barnet, och det gälleroavsett om föräldern är man eller kvinna. Det finns inte en tillstymmelse tillantydan om att vi skulle anse att det vore olyckligt generellt sett att enförälder av ett visst kön tar hand om sina barn. Nej, , läs vad som står iutskottsbetänkandet, utan några förutfattade meningar som saknar varje sakligtunderlag! () kortgenmäle: 8-10 96 av männen utnyttjar sin rätt att ta ut ledighet medföräldrapenning. Det är självfallet en mycket låg procentandel som borde höjas.Det borde ha räckt med att konstatera att det inte kan vara rimligt att bara8-10 96 av männen är lämpade att ta hand om vårdnaden av barnen. Det finnsingen anledning alt efler alt i och för sig positivt ha sagt att fler män bordeutnyttja denna rätt göra påpekandet atl den av föräldrarna som är bäst skickadatl vårda barnet skall göra det. Denmeningen hade inte behövt stå där, om man ansett männen vara lika lämpliga somkvinnorna i det här fallet. Om läser protokollet från dennadebatt, tror jag dessutom att han skall finna att åtskilliga av inläggen frånde borgerliga talesmännen visar alt de farhågor som jag framfört har grund. Herr förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytteriigare replik. Föräldraförsäkringen,m. Det är nu ganska länge sedan förslaget om förkortad arbetstid försmåbarnsföräldrar diskuterades . Den socialdemokratiskaregeringen förhalade förslaget . Den nya regeringen har lagt fram ettförslag som är etl första steg i riktning mot den förkortade arbetstiden. Behovetav en särlösning för småbarnsföräldrar är stort, inte bara därför att mycketsmå barn vistas på daghem under för lång lid, ulan därför att de flesta barninga daghemsplatser har. Daghemsbristen drabbar i första hand de minsta barnen,de som är . Det är de minsta barnen som får den sämsta vården medmånga tillfälliga lösningar. finns inte ens de tillfälliga lösningarna,och då lämnas barnen också ensamma. Nukanske jag även bör betona att det inte endast är barn till förvärvsarbetandeföräldrar som ibland lämnas ulan tillsyn ulan också barn till hemmavarandeföräldrar. Det kan vara en fråga om likgiltighet inför barnen. Men man kan ändåinte spela ut särlösningen för småbarnsföräldrar mot en kraftigare satsning pådaghem - även om vi skulle vilja påskynda de nuvarande utbyggnadsplanerna fördaghemmen kommer det att fii.nas katastrofalt många daghemslösa barn framöver. För atl underlätta för dem och för alt förkortadaghemsvisl-lelserna för de andra barnen behövs särlösningen. Den behövs ocksådärför alt små barn kräver mer av trygghet och tillsyn än äldre barn. Därförkan man inte som vpk gör spela ul daghemsutbyggnad och sexlimmarsdag för allamot särlösningen. Det gläder mig all andra tidigare kritiska grupper har tagitsitt förnuft till fånga och sluter upp bakom idéerna om förkortad arbetstid. Pådel hela laget ser jag regeringens förslag som tillfredsställande och ett stegi rätt riktning. Del är bra alt barn till adoptivföräldrar jämställs med barntill biologiska föräldrar. Jag tycker också alt det är mycket bra och viktigtatl regeringen insett det dilemma som många kvinnor har under sin barnledighet,då de inte alls kan arbeta utan att förlora hela föräldrapenningen. Jag förslårdärför inte den kritik som har riktats från oppositionen mot att man redan frånden sjätte månaden kan få en kvarts eller en halv föräldrapenning - del ärfaktiskt en del kvinnor som förlorar föräldrapenningen därför att denmöjligheten inte har funnits. Jagser det också som positivt alt man i ökad utsträckning har tagit med papporna.Fram till nu har förstagångsfäderna varit tvungna atl ta semester för att kunnavara med familjen under den första liden vid barnels hemkomst från BB. harregeringen föreslagit alt de skall kunna utnyttja föräldraförsäkringen i detfallet. Det är i linje med ett beslut från landsmöte, och det ärockså i linje med en motion som väcktes av i men som avstyrktes av utskottet och avslogs av kammaren dengången. Jag är dock kritisk motregeringens förslag vad gäller ersättningen under den nionde månaden. Istället för ersättning enligt inkomstbortfallsprincipen har regeringenföreslagit en ersättning med endast . Det finns risk för attdenna konstruktion försvårar för papporna att ta barnledigt. Man jag vill ocksåsäga att det i åtskilliga fall inte är en ekonomisk fråga när män inte tarbarnledigt. Hade det varit enbart en fråga om ekonomi hade långt fler fäder nutagit sådan ledighet. Den månaden kan inte heller vara avgörande förjämställdheten. Orsakerna lill alt pappor inte tar barnledigt är i stället altde inte har något stöd från omgivningen och att alltför få uppmanar dem atl tabarnledigt. Naturligtvis flnns del dessutom många män som tycker att det äromanligt att ta hand om barn. /SRgjorde en undersökning bland sina medlemmar om hur mångapappor det var som ville vara barnlediga. Del var 75 96 som svarade ja på denfrågan. Av dem som inte ville vara barnlediga uppgav 13 96 alt de inte tåldebarnskrik. Men trots dessa 75 96 var det inte mer än 2 96 del året som logbarnledigt. AvSACO-papporna var det många som menade alt de inte vågade därför att de intevisste vad arbetsgivarna skulle säga. De vågade inte heller därför alt de intevisste vad arbetskamraterna skulle tycka. Ekonomiska problem tillhördeovanligheterna som orsak. Därför tror jag inte all del alllid kommer atl varadenna 32-krona som är orsaken till att pappor inte utnyttjar sin ledighet, menmånga kommer tyvärr alt skylla på den. Förde pappor som vill ha barnledigt men inte vågar anser jag att del hade behövtsen starkare betoning av uppdelningen i propositionen än vad nu är fallet. Detkan bli lätt för arbetsgivare och arbetskamrater all med negativa attityderouttalat tvinga papporna atl överlåta sin del på mammorna. Vadgäller jobb som anses oförenliga med barnavård har jag svårt atl förslå dem somhävdar den synpunkten. Finns det sådana jobb är del i högsta grad angeläget attde ändras så atl man också kan ha barn. Ytterligareetl argument som brukar dyka upp i debatten om pap-paledighei - men inte i denhär debatten, efler vad jag har hört - är atl man säger atl kvinnor ammar, ochdel kan ju inte män göra. Men är det bara hälften av alla mödrar som ammarmer än . Dessutom vill jag säga som bioreklamen: "Del finnsnappflaskor för killar med för små bröst." Förvissoär del problem för småföretagare som vill ta pappaledigl. Det är samma problemför dem som för alla de kvinnliga småföretagare som man så sällan hör talas omi debatten. Det finns rätt gott om dem -de är innehavare av damfriseringar,kaféer, små pensionat m. m. I de fallen är det kanske bättre att föräldrarnasjälva får göra upp om hur föräldraledigheten skall las ut. Menjag vill också säga att farhågorna för vad som kan hända när män tar barnledigtär klart överdrivna. Arbetsgivarna klarar ersättarfrågan när det gällerledighet för repmånad och när de anställda vill utnyttja Föräldraförsäkringen,m. Föräldraförsäkringen,m. sin rätt till ledighet förstudier. De klarar den också för de män som är reservofficerare.Arbetskamraterna ställer upp när man skall i väg på den fackliga verksamheten.Men skall män ta barnledigt, då'är de plötsligt ointresserade av karriären ochomanliga, och då är det svårt att ordna ersättarfrågan. Delfinns också dåliga pappor, liksom mammor. I de fallen är det bättre atl denbäst lämpade föräldern lar ansvaret, som det också är uttryckt i utskottetsskrivning. Dispensreglerna måste vara generösa, om man har en kvoleradföräldraledighet. Del är av den anledningen regeringen valt att göra ettmycket enkelt dispensförfarande - man behöver bara anmäla lillförsäkringskassan att man inte vill. Oppositionens förslag har en nackdel påden punkten - det kan bli krångligt att bevilja dispens - men det har ocksåmånga fördelar, som jag anser vara väldigt viktiga. Detsom den här debatten är ett uttryck för är att det är förankrat i allapolitiska grupper att män skall ta lika ansvar för barnen. Jag ser del som enviktig påtryckning på arbetsgivare och arbetskamrater och inte minst på männensjälva. Det gäller också de män som sitter som riksdagsledamöter - även demåste ta ett ansvar om de blir pappor. Jag anser atl regeringens förslag huvudsakligen innehåller liberalaidéer om valfrihet och jämlikhet, men jag är kritisk på vissa punkter. Jaganser att oppositionens förslag innehåller ömsom vin och ömsom vatten. Därförhar jag inte för avsikt atl yrka något. FruHÅVIK (s) kort genmäle: ville i sitt tidigare anförande göra gällande atl männenförde en bra debatt, men det blev en välgörande debatt först när en kvinna frånutskottsmajoritelen kom upp. Vihar här klart fått höra av alt 75 96 av männen sade ja - de villegärna stanna hemma - medan 2 96 svarade nej. De senare angav då som skäl altdet var svårt både med arbetsgivarna och när det gällde att få förståelse blandarbetskamraterna. Det är just genom den kvotering vi har som vi vill hjälpadessa män, så atl de skall kunna slå starka gentemot arbetsgivarna. Kanskedessa 75 96 män inför varandra också vågar erkänna alt de gärna vill ta ledigt.De vill måhända slå upp för varandra. Kanske krävs det en solidaritet starkareän den som funnits tidigare mellan män? Jagkan däremot inte förstå resonemang när hon tycker att styrningenär för svag i regeringens förslag. Tydligen är den dock för stark när detgäller oppositionens förslag. Var vill alt styrningen skall liggaoch hur skall styrningsinslrumentet se ut? nöjer sig med atl sägaatt del är alltför få som uppmanar männen att ta ledigt. Blir del bättre om viblir flera som med hurtfriska tillrop går ul och talar om alt del är bra altstanna hemma hos barnen? Jag tror alt innerst inne - inte minstmot bakgrund av det yttrande från som har skrivit under - kännerdet en aning besvärande att man från regeringens sida inte kom längre. FruBERNSTRÖM (fp) kort genmäle: Först en sakupplysning. Det var inte 2 96 av männen som svarade nej påden undersökning som gjordes av /SR - det var 2 96 av männen i hela Sverigesom detta år utnyttjade föräldraledigheten. Denna siffra bör då jämföras medde 75 96 av männen, vilka i /SR:s undersökning svarat ja. Jagtycker alt det finns fördelar i båda förslagen. I de fall där försäkringskassornaskall behöva ta ställning lill om mamman eller pappan är mest lämpad att tahand om barnen uppstår det problem. Vi måste vara medvetna om att del finnsmånga föräldrar som är likgiltiga inför sina barn. Del har vi kunnat läsa inteminst i den undersökning som presenterats under namnet . Enligtdenna umgås inte många föräldrar med sina barn, trots alt de har ledigt. Regeringenhar därför föreslagit att man med ett enkelt dispensförfarande skall kunnaanmäla till alt den andra parten tar över. Nackdelarna meddetta förslag är precis de som jag räknade upp i mitt anförande: de män somvill ta ansvar för sina barn men inte vågar inför sina arbetskamrater ocharbetsgivare får inget stöd i regeringens förslag. Därför har jag också sagtatt just på denna punkt ligger en fördel i oppositionens förslag. FruHÅVIK (s) kort genmäle: sade att jag missuppfattat uppgiften om att bara 2 96 avmännen under del aktuella året hade utnyttjat möjligheterna. Men detta har juockså skett mot bakgrund av de förhållanden som föreligger: det är få somgentemot arbetsgivaren vågar utnyttja sina möjligheter. Inför sinaarbetskamrater har de också hämmats av en generande känsla. Menhur skall vi då lösa problemet om vi inte sätter in ett styrinstrument somverkligen ger männen råg i ryggen att inför arbetsgivaren visa alt detta ärderas självklara rättighet? Det går bara atl åstadkomma genom en lagstiftning.Hur skall vi annars kunna öka denna procentsiffra? Någraord om de per dag. sade atl del inte i så storutsträckning som man kanske tror är ekonomiska skäl som hindrar männen från attstanna hemma. Jag är dock helt övertygad om all de kommer allhindra ensamstående mödrar från att förkorta sin arbetstid under så lång tidsom den nionde månaden ger utrymme för, alltså , och få enersättning med . Det måste i sanningens namn utgöra ettekonomiskt hinder, om man inte är alldeles blind för realiteter. FruBERNSTRÖM (fp) kort genmäle: Jag skall villigt erkänna - det stack jag inte under stol med ens imilt inledningsanförande - att jag tycker att det är bättre Föräldraförsäkringen, m. m. Föräldraförsäkringen,m. med en obligatoriskuppdelning. Men jag tycker också att man i ärlighetens namn skall erkänna denackdelar som följer med en sådan. Det har oppositionen i och för sig gjort,eftersom den vill alt skall kunna bevilja befrielse. Detskall väl inte behöva förneka. Man bör vara medveten om riskerna. Detär inte just den obligatoriska uppdelningen som är det dåliga isocialdemokraternas förslag-jag tycker att obligatoriet är ett bra förslag. Familjepolitiken blev en av de centrala frågorna i den senastevalrörelsen. Det var ingen tillfällighet. Skälet var helt enkelt attbarnfamiljernas behov hade vuxit sig allt starkare. Man slog fast all barnenär allas vårt ansvar. Ochdel är främst kvinnorna som ställer krav på samhället. Naturligt nog vill mandå i första hand ha goda daghem ål alla barn och möjlighet till ökad samvaromellan föräldrar och barn. presenterade sitt familjepolitiska programredan 1972, och det fick snabbt etl brett genomslag. Många nya medlemmar anslötsig till förbundet och ville jobba praktiskt politiskt för att programmetskulle bli verklighet. Grunden för programmet är allas rätt lill arbete och depolitiska målen om arbete åt alla och jämställdhet mellan kvinnor och män.Målet för familjepoliliken blir därför att alla skall kunna uppnå ekonomisktoberoende. Ett annat viktigt mål är att förvärvsarbete och föräldraskap skallkunna förenas. Det får inte vara en fråga om antingen - eller, utan det är enfråga om både - och. Deborgerliga partierna saknar dessa insikter. Deras doktrinära, konservativaidéer och värderingar om kvinnorollen hindrar dem från alt se och förslå densociala verkligheten. Det har vi fått uppleva i dagens debatt. När det gällerdaghemmen har de borgerliga inte givit något helhjärtat stöd på ideologiskagrunder. Men opinionen blev lill sist för stark, och de - med undantag avmoderaterna - såg sig tvungna atl rösta för del socialdemokratiska förslaget omen femårig ulbyggnadsplan i . Vi fick alltså en breduppslutning kring överenskommelsen med kommunerna om alt bygga 100 000daghemsplalser och 50 000 platser i fritidshem .