prot · G009149 · 1976-12-31 00:00:00 — Andra kommuner med likartade problem är och , vilkabåda uppvaktat SÖ, som givetvis bara kunnat hänvisa till regeringensingripande. har länsskolnämnden och kommunerna fåll lid hos statsrådetMogård, som givetvis har möjligheter att vidta åtgärder för att förhindra enskolbyggnadskris i och andra län. Hemmai har regeringens förslag om nedskärning vållat en våldsam debatt medengagemang från de mest oväntade intressenter. Tyvärr har, som sagt, dettaengagemang för länets skolfrågor inte gällt länets borgerliga riksdagsledamöter.Dessa borde ha haft närmare än någon annan här i kammaren utanför regeringenverkande person till att påverka regeringen. I stället gör de tre som kommerfrån kommun ett uttalande som i korthet går ut på två saker. Detena är att försöka göra det socialdemokratiska kommunalrådet för skolväsendettill syndabock för att inte ha slagit larm. Alla som vet att SÖ;s beslut omfördelning av byggnadskvot först går till länsskolnämnden, som i sin tur gerkommunerna besked, vet också att närmast ansvarig då blir länsskolnämndensordförande. Men han är av någon anledning borgerlig i det röda - ettexempel på den gamla regeringens känsla för all rättvist fördela uppdragen - sådel passade väl inte in i bilden. Denandra delen i uttalandet ger kommun rådet alt bygga utan statsbidrag,dvs. att salsa 1-2 miljoner av kommunala skallepengar. Man skall då hålla iminnet vad jag tidigare sade, nämligen alt med detta uttalande pågårförhandlingar om ökade statsbidrag för att hålla kommunalskatten nere. Någonanvisning om varifrån pengarna skall tas ger inte uttalandet, men så sent som itisdags kväll åstadkom den borgerliga sidan i delsedvanliga gnället över höjda skatter . Hur orealistisk fåren borgerlig riksdagsman egentligen vara? Detär uppenbart att länels borgerliga riksdagsmän inle vet något om hur en kommunfår medel till skolor. Även om kommunen plockar fram 1-2 miljoner avskattemedel för alt bygga ulan statsbidrag, så är det regeringen som skallgodkänna en sådan ekonomisering, då kommunen vill ha statliga lån som löper påmer än . Andra lån blir för dyra. Dessa tre vise mäns sätt att se påskolbyggnadsfrågan visar ju bara vad borgeriiga politiker alltid hävdar,nämligen att marknadskrafterna skall verka. I det här fallet får detta tillföljd all rika kommuner med gott skatteunderlag kan bygga skolor utanstatsbidrag, medan fattiga kommuner blir utan skolor. Detkan väl ändå inte vara på del viset utjämning skall ske i det här landet ifortsättningen när det gäller utbildningen? Hur går det då med SIA-skolan?Några utrymmen för fritidsaktiviteter i skolor finns inle, ochåtminstone den delen borde väl smärta i djupt mot bakgrundav hans engagemang i . F.ö. hänvisar de tre till att regeringen skurit ned anslaget med ca 10 96 pågrund av det svåra ekonomiska läge befinner sig i. ger de Gävlekommun rådet att bygga med egna skattemedel. Vad är detta för gallimatias?Räknas inte de kommunala skattemedlen till samhällsekonomin med borgarnas sättatt handskas med ekonomi? Skulle kommunerna börja sabotera regeringens försökatt spara? De här råden kan bara las för vad de är: ett sätt alt la sig uransvaret och all lill varje pris stötta regeringens ryckiga politik. Någrainsatser i skolbyggnadsfrågan kan man uppenbarligen inte vänta från detta håll,för så vilt inte länets borgerliga riksdagsmän ställer upp på densocialdemokratiska reservationen till förmån för oförändrad skolbyggnadsram ienlighet med enhälligt fattade beslut. Jag ber all få yrka bifall till reservationen 12 och uppmanar minaborgerliga kolleger i att också stödja reservationen och därmed räddaskolbyggnationen i landet och i vårt län. Eftersom del också finns andrakrisdrabbade län, t. ex. , där i går vid uppvaktning hos SÖmeddelat att projekteringskostnader på 1,5 milj. kr. hotar alt helt ellerdelvis gå till spillo på grund av byggnadsstoppet, så finns det anledningockså för andra borgeriiga riksdagsmän att stödja reservationen. Denekonomiska politiken m. m. 1delta anförande instämde och samt (samtliga s). HerrLÖVENBORG (-): Vad är ekonomi? En vetenskap uppfunnen av Överklassen för att komma åtfruklen av underklassens arbete. Fråganoch svaret är inle mina. De kan återfinnas i katekesför underklassen. Jagär kanske inte beredd att instämma med om den definitionen istörsta allmänhet, men del är en god karakteristik av den borgerligaregeringens ekonomiska politik. De kapitalägande beviljas lättnader och nyaförmåner, pressen på arbetarklassen ökar. Den löneuppgörelse som harträffats visar hur överklassen använder sina möjligheter, sina påtryckningar,för att, som uttrycker saken, "komma åt frukten avunderklassens arbete". Avtalsuppgörelsenträffades i en atmosfär av dåligt beslöjade hotelser och andra former avpåtryckningar. Överläggningarna på ackompanjerades av permitleringsvarseloch nödrop från de svenska monopolens toppar om hur illa ställt det är medsvensk ekonomi. Frånden borgerliga regeringens sida deltog man med stor entusiasm i denpsykologiska krigföringen genom att tala om det höga kostnadsläget som ett hotmot den svenska industrins möjligheter att hävda sig på den internationellamarknaden. Den press som dominerar, dvs. Nr 149 gerliga, producerade som på ackord ledare efter ledare som manade till r- j återhållsamheti lönekraven. 3 iuni 1977 °'' ® "PP "'' "'" '' försök att mobilisera de _J arbetande lill kamp. Del resultat vi nu ser är efterkrigstidens sämsta Den ekonomiskauppgörelser, och en klar standardsänkning kan förutses genom den eko- politiken m. ni. nomiska politik som den borgerligariksdagsmajoritelen och regeringen redan har drivit igenomeller förbereder. 1januari då den borgerliga regeringen lade fram sin finansplan och åretsbudgetproposition var det ganska lätt att identifiera kaptenen på denborgerliga regeringsskutan. Det var högerpolitik för hela slanten. Den riktadesig mot den arbetande befolkningens köpkraft och levnadsstandard. Rätt snartkunde man också se att regeringens ekonomiska politik våren organisk del avSAF;s konfrontalionspolitik, som bestämdes av monopolen och "hökarna"inom SAF. Samarbetetmellan den borgerliga regeringen och SAF gick som smort i den häravtalsrörelsen. 1finansplanen bestämde den inkomsipolitiska löneregleringen till enmaximal lönekostnadsökning på , därav brutlolöneökningen lill 5,8 96. Därreglerade också finansministern den privata konsumtionsökningen lill viden väntad inflation på 6 96. Avtalsuppgörelsenkom i stort sett all hålla sig inom de ramar som hade uppdragits av denborgeriiga regeringens finansminister. SAF och den borgerliga regeringentvingade genom skrämsel och påtryckningar fram en inkomstpolilisk lösning sompassade de kapitalägande som hand i handske. 1regeringens kompletteringsproposition talas det allmänt om återhållsamhet,konsumtionsbegränsande åtgärder osv. Ochdel är klart; avtalsuppgörelsen och regeringens ekonomiska politik bäddar föråterhållsamhet och konsumtionsbegränsning förde arbetande, låginkomsttagarna,pensionärerna och barnfamiljerna. De som har det bra ställt i samhället sedantidigare, de rika och förmögna, den överklass som talar om, de leverlika gott som . Vill de ha och gåslever på sittsöndagsmiddagsbord, kommer de alt ha del i fortsättningen också. Meni arbetarfamiljerna får man nu böria dra in på köttet och smöret, lägga färrekorvskivor i matbacken och dra in på den kaffetår som är så många gamlaslivselixir och sällskapsdryck. Så fungerar ju den borgerliga regeringens s. k.konsumtionsbegränsande åtgärder. Genomen kedja av åtgärder undergrävs nu arbetarklassens standard. Aldrig tidigarehar matpriserna stigit så snabbt som . stegpriserna på dagligvaror med 7,7 96. Del betyder att en barnfamilj med ettmatkonto på . får öka sina utgifter med över en hundralapp . Sedankommer höjningen av momsen och som lök på laxen del nya jordbruksavtalets konsekvenser med prishöjningar ovanpå dem som 42 har trätt i kraft. Tillsammaniagelkommer allt detta enligt experterna att innebära att priserna ilivsmedelshandeln kommer alt stiga med bara iår. Del är mycket troligt au siffran blir betydligt högre, och det är ettrekord, som kommer att innebära all lönehöjningarna är uppätna redan när debetalas ut första gången. motion som kommunisterna lägger fram i anslutning lillkompletteringspropositionen framhåller vi nödvändigheten av åtgärder mot dettaprishöjningsraseri. Vi vill ha ett prisstopp som räcker , vi vill ha åtgärder mot hyreshöjningarna, vi kräver att momsenslopas helt och hållet, därför att den är en orättvis beskallningsform somhårdast drabbar de inkomstsvaga grupperna, och all man övergår till attbeskatta produktionen i stället för konsumtionen. Kompletteringspropositioneninnehåller inga åtgärder för att skapa sysselsättning. Tvärtom befrämjasarbetslösheten genom de konsumtionsbegränsande åtgärderna, genom att manstryper åt den offentliga sektorn och går in för åtgärder som begränsarbyggnadsverksamheten. Delstörsta regeringspartiet gick under valrörelsen ut i en blufföetonad kampanjdär man sade: Rösta på oss och det skall bli 400 000 nya jobb. Vi har snart fåll 100 000färre jobb i del här landet! 1LO-ekonomernas rapport utsikter heter det bl. a.:"Om inte regeringen vidtar kraftåtgärder finns del risk för att 150 000 ärarbetslösa ." Ochchefen för ekonomiska sekretariat säger enligt Aftonbladetden : "Räkna med 200 000 arbetslösa somresultat av den borgerliga svångremspolitiken." Såligger det alltså lill med 400 000 nya jobb. De finns inle isinnevärlden, och får den borgerliga regeringen fortsätta etl tag till med sinnuvarande ekonomiska politik så har vi snart 400 000 färre jobb! Iregeringens kompletteringsproposition heter det: Den fulla sysselsättningenspolitik beslår. Dettastämmer ju inte med verkligheten. Regeringens ekonomiska politik bäddar förmassarbetslöshet. Den senaste tidens utveckling är en mycket handgripligbekräftelse på detta. Vihar redan nu en stor arbetslöshet. Många tusen har permitterats från sinaarbetsplatser. Andra går med hotet över sig. Mängder av ungdomar kan inte fåett arbete. Den verkliga arbetslösheten drabbar flera hundra tusenmänniskor. Vadtänker nu regeringen göra för att uppfylla sina vallöften, för att garanterafull sysselsättning? Hurtänker man möta krisen i ? Storfinansen och de borgerliga partiernahjälptes ål för alt slå ihjäl 80, det som kunde ha blivitutgångspunkten för en planmässig industrialisering i det på arbetstillfällenså fattiga . Nuverkar det som om man tänker gå vidare. Man nöjer sig inte med att 80sopades från dagordningen. Denekonomiska politiken m. m. Nr 149 fötterna på människorna i malmfälten. Fredaeen den 'tydligen för att stänga gruvorna, utan alt man på något sätt har planerat 3 iuni 1977 ' sysselsättningen skall . --------------- annan planering är redan i gång. Den ekonomiska vädrar morgonluft. Hans recept är alt flyttlasspolitiken skall politiken m. m. intensifieras och människorna i norr flyttas söderut.Någon tanke på att skapa ny sysselsättninggenom ökad förädling och nya statlig basindustrier finns det inte rum för iBertil planering. Men det har del aldrig gjort tidigare så varförskulle det göra det nu? Hansord har med säkerhet varit i säck innan de kom i påse. Det är ett fruktansvärtperspektiv som rullas upp. Det är etl attentat mot en hel region. Det sominleddes i och med raseringen av 80 är en statlig marodörverksamhet,som måste slås tillbaka genom etl samfällt vredesutbrott från folket i norr.Komplelteringspropositionen, som behandlas, visar att regeringen inte harnågon lösning vare sig för att klara sysselsättningen i eller föralt klara de s. k. strukturproblemen i stort. 1komplelteringspropositionen finns ingen antydan om förberedelser för att byggaupp nya statsinduslrier eller för att nationalisera viktiga industribranscher.Tag bara som exempel stålbranschen. Vad skall ske med den? Regeringenshandgångne man, enmansutredaren , visar vad som förbereds inom denbranschen. Slopandetav 80 skall följas av en rasering som drabbar övrig stålindustri. Ettdråpslag mot närmare tiotusentalet anställda förbereds. Arbetarpartietkommunisterna säger i motionen 1668 att del som förbereds på detta område ären destruktiv politik, att järn och stål är en av förutsättningarna för allindustriell expansion och alt det måste finnas en växande marknad såväli som utomlands. Motden nedrustning som förbereds ställer vi krav om förstatligande, ettdefinitivt slut på den kapitalistiska misskötseln av en så viktig industrisektor. Vivill att 80 byggs och kompletteras med en genomtänkt plan förnalionalisering och utveckling av hela den svenska järnindustrin. Kampen motarbetslösheten måste föras på fiera sätt. Uppbyggandet av nya statligabasindustrier vore ett led i en sådan politik, och det är också ett krav somställs med allt större kraft. Vivill att samhällets resurser används för att bereda människor jobb, och då vändervi oss bl. a. mot det jättelika slöseriet till militära ändamål. 72 miljarderkronor skall slussas över lill generalerna. Minsthälften av de pengarna borde användas för alt skapa sysselsättning i form avnya statliga basindustrier. Arbetarpartietkommunisterna fastställer att den borgerliga regeringens politik är ett ullryckför högeroffensiven i det svenska samhället och att den måste slås tillbaka. Denväxande kampfronlen mellan arbetare och tjänstemän måste an- 44 vändas för att ständigt öka de arbelandes andel avproduktionens resultat. Arbetslöshetenmåste bekämpas genom nalionalisering av viktiga industribranscher, banker ochförsäkringsbolag. Nya statliga basindustrier byggs upp med medel bl. a. urAP-fonderna. I första hand bör järn- och stålbranschen nationaliseras ochStålverk 80 byggas enligt den ursprungliga planen. Kapitalexporten skapararbetslöshet i och bör stoppas. Avtalsrörelsensresultat måsle tryggas genom införandet av ett effektivt prisstopp som räckerunder hela avtalsperioden. Hyrorna måste pressas ner. Momsen bör slopas heltoch ett nytt demokratiskt skattesystem utarbetas med målsättningen allbeskatta produktionen i stället för konsumtionen. Handelnmed den socialistiska gemenskapens länder och de progressiva måsteökas. Ökad handel med dessa länder skapar fier arbetstillfällen och är därmedtill nytta för arbetarklassen. Demilitära rustningarna bör skäras ner lill hälften och resurserna i ställetanvändas till alt skapa ny statlig sysselsättning. Denborgerliga regeringens ekonomisk-politiska paket som framträder bl. a. i den s.k. komplelteringspropositionen utgör ingen lösning för det arbetande folket,och vi avvisar därmed dess allmänna riktlinjer. Vikommunister har inga illusioner om att kunna skapa trygghet, fullsysselsättning, förnuftigt tillvaratagande av råvarutillgångar, nationensresurser osv. under nuvarande samhällssystem. Vi kan lägga förslag, vi kanskapa opinion, vi kan kämpa för de arbelandes intressen också under dettasystem, men man kan aldrig under del skapa ett rättvist, ett jämlikt samhälle. Delkan först ske när man avskaffat utsugningen av arbetskraft, när fabriker ochnaturtillgångar överförts i folkets ägo. Detsom nu råder är en kapitalistisk kris. Den krisen innehåller i sig en rad olikakriser. Människorna i den kapitalistiska världen plågas av hungerkris, det ärfinanskris, sysselsättningskris och energikris. Ochändå vet vi att det behöver inte vara så. Alla människor skulle kunna haarbete, äta bättre, bo bättre, känna trygghet inför morgondagen. Kapitalismenskris omöjliggör delta, och det är också en dom över etl system som snartsjunger sin svanesång. Jaghade inle väntat mig att regeringens kompletteringsproposilion skulle innebäraatt de akuta problemen i det svenska samhället skulle lösas. Men man hade ändåväntat att det skulle finnas något spår av viljeyttring att bemästra denväxande arbetslösheten, prishöjningarna, hyresstegringarna, inflationen osv. Kompletteringspropositionen innehåller ingenting positivt för densvenska arbetarklassen. Dess innehåll gynnar de kapitalägande. För osskommunister är det naturiigt att säga nej lill denna uppföljning av regeringenFälldins högerbudget. Jag yrkar bifall tillmotionen 1668. Denekonomiska politiken m. m. Nr 149 (): Fredaeen den talman! Det är givetvis frestande att så här dagen efter kom- 3 iuni 1977 menteragårdagens ekonomiska debatt. Det har jag emellertid inte för avsiktatt göra, inte heller skall jag kommentera det anförande som herr Den ekonomiska Lövenborg just har hållit. Jag har begärt ordet i anknytning till att jag politiken m. ni. tillsammans med några partikamrater i harväckt en motion i anledning av att det ikomplelteringspropositionen föreslås att den planerade nybyggnaden förlänsförvaltningen i skall uppskjutas. Enligttidigare planer skulle byggnadsarbetet starta i sådan tid att inflyttningskulle kunna påbörjas . För att detta program skall kunna hållasmåste byggnadsarbetet påbörjas under /78. Det är vad vi harframhållit i vår motion. Omangelägenheten av nybyggnaden råder, som synes framgå av finansutskottetsbetänkande, inga delade meningar. Länsförvaltningeni , inberäknat lokala skattemyndigheten och kronofogdemyndigheten, är spridd på nio skilda lokalenheter i . Att detta medför en radolägenheter för såväl allmänheten som länsförvaltningen är ganska uppenbart.Jag nöjer mig med att hänvisa till vad vi i dessa stycken har anfört imotionen 1641. Skälettill att finansutskottet har avstyrkt motionen synes vara den minskning avstatsutgifterna för det kommande budgetåret som därmed skulle åstadkommas.Någon besparing i ordets verkliga mening innebär givelvis inte ett uppskjutandeav bygget, som förr eller senare måste komma till stånd. Men det måste medgesalt statsutgifterna minskas under /78. Somett enigt finansutskott har avstyrkt motionen har jag inte för avsikt att yrkabifall lill den - det synes utsiktslöst i det nu rådande läget. Jag villemellertid begagna tillfället att rikta regeringens uppmärksamhet påsysselsättningsläget i , framför allt på byggnadsmarknadensområde. Enligtden senast uppgjorda sysselsättningsprognosen för byggnadsindustrin i läneträknar länsarbetsnämnden med sysselsättning av i stort sett helabyggarbelskraften . Det kan låta tillfredsställande, mendet bör då betonas att denna bedömning gäller endast under förutsättning attsamtliga planerade prioriterade byggnads- och anläggningsarbeten kommer tillutförande . Bland de byggnadsprojekt, som antagits skapasysselsättning , har inräknats ifrågavarande landsslatsbyggnad.Uppskjutes detta bygge krävs för upprätthållande av sysselsättningen inombyggnadsarbetarkåren att medgivande ges för start av ett eller fleraoprioriierade byggnadsprojekt. Del synes emellertid föga rationellt ochknappast försvarligt att nämnda landsstatshus, som utgör en i hög gradangelägen statlig förvaltningsbyggnad, skjuts på framliden medan ett ellerflera oprioriierade byggnadsobjekl igångsattes för alt upprätthållasysselsättningen i länet. 1detta sammanhang vill jag också framhålla att länsmyndigheterna 46 f n. håller på att granska de av kommunernauppgjorda bostadsbygg- nadsprogrammen för dennärmaste femårsperioden. Viddenna granskning har framkommit att det planerade bostadsbyggandet även i vaddel gäller 1977 och 1978 förutsätter att detaljplaner som f n. behandlas avkommunala och statliga instanser kommer att fastställas. 1 fråga om åtskilligaav dessa detaljplaner föreligger emellertid intressekonflikt med den s. k. godaåkermarken. Inle minst har denna fråga aktualiserats i samband medbostadsministerns täta besök i och våren. Medhänsyn härtill är det i hög grad osäkert om man i en del kommuner kan hållaplanerad igångsättning och omfattning av bostadsbyggandet. 1 den mån ensenareläggning av bostadsbyggandet blir följden - vilket synes vara realistisktatt räkna med - leder detta till alt byggarbetskraften icke kan beredassysselsättning. Uppståren sådan situation - mycket talar för det - bör en prövning ske avigångsättningen av den planerade nybyggnaden för i , trotsdel beslut som jag förmodar kommer alt fattas här efter dagens debatt. Jaghemställer att regeringen följer denna fråga med stor uppmärksamhet. Denekonomiska politiken m. m. Listan på svikna förhoppningar i anslutning lill regeringenskompletteringsproposition är lång. Det markeras allt tydligare genom de olikainlägg som görs av oss i talarlistans kö. Enligtmin mening framstår förslaget om alt fördröja som ettav de mer anmärkningsvärda. Det ligger naturligtvis nära till hands för dem somdagligen rullar med egna och lånade miljarder i kanslihuset all söka avfärda ensådan fråga som uttryck för en snäv bypolitik. Nuhar emellertid denna fråga en större räckvidd. Byggandet av ett rältscenirum iSollentuna har varit aktuellt ett tiotal år. De nuvarande lokalförhållandena ärredan riksbekanta och har beskrivits som rent skandalösa. Jag har använt sammauttryck i min motion - nr 1640 - och jag står fast vid detta omdöme. Sedannågra år har detta planerade bygge placerats högst på rikspolisstyrelsensprioriteringslista. Angelägenheten av alt vi kommer tillrätta med denna fråga framgår av att lokalerna dömdes ut avyrkesinspektionen. Närdetta blev känt gav den socialdemokratiska regeringen klarsignal förnybyggnation. Allt var klart för byggstart -som skulle ske - men förhoppningarna om en radikalförbättring har bytts i djup besvikelse hos allmänhet och polispersonalgenom att den borgeriiga regeringen slog lill tvärbromsarna och sade nej.Resultatet blir att byggnationen uppskjuts . Förklaringen till dennavåldsamma ryckighet i den nuvarande rege- Denekonomiska politiken m. m. ringens politik ärtroligen inle att söka i ovilja alt ge polisen och andra offentliga myndigheter- bl. a. postverket - tidsenliga och acceptabla lokaler. Förklaringen ligger iden borgerliga regeringens planlösa och lyn-niga ekonomiska politik. Delär känt alt de borgerliga aldrig har hyst några varmare känslor för denoffentliga sektorn. De har i stället föredragit alt salsa på den privatakonsumtionen, främst för dem som redan haren hygglig placering på denekonomiska rangskalan. Ettullryck för ett sådant synsätt är del aktuella polishuset. Det står i all sinlorflighel i bjärt kontrast lill de lyxvillor som i allt snabbaretakt vuxit fram i denna del av förorter. En del av som imånga år har styrts av de borgerliga. Polishusetbestår av ett gammalt nedlagt kommunalkontor. Det är till ytan inte större änmånga av de privatvillor som i ett stort antal finns i dessa trakter.Skillnaden är att från detta uttjänta kommunalkontor skall arbetet organiserasoch sammanhållas för en personalstyrka på 71 personer. Jag skulle naturligtvis inte uppta kammarens lid med denna fråga ominle företrädarna för de fackliga organisationerna och kommunen hade vägratsmöjligheten att få komma till tals med representanter för den nya regeringen.Trots upprepade framställningar om att få göra uppvaktningar införbudgeiminister har de mötts med kalla handen. Desom vägrats möjligheten att få komma till tals upplever naturligtvis delta somett märkligt uttryck för den borgerliga regeringens högtidliga tal om"närdemokrali". Man hade förväntat all budgetministern skulle varasärskilt lyhörd för vad de berörda hade att säga i denna fråga med hänsyn lillatt i en folkpartimotion begärts att byggandet av detta rältscenirumskulle påskyndas. Motionen var undertecknad av en partiledare, . Nuhar denna partiledare dessutom blivit landets arbetsmarknadsminister.Han svarar bl. a. för yrkesinspektionens verksamhet. Han svarar alltså församma yrkesinspektion som mycket kategoriskt utdömde dessa lokaler redan 1975.Arbetsmiljöproblemen gav argument för att frågan måsle lösas med storskyndsamhel. har motionären - arbetsmarknadsministern - haft sin stora chansatt i handling visa alt han är karl för sin halmhatt och all han menar allvarmed de motioner han själv har undertecknat. Undranhar blivit desto större efter det att det i gårdagens tidningar meddelats altregeringen givit klartecken för fyra nya polishus på andra platser i landet. 1detta sammanhang anförde man arbetsmarknadsskäl. Vi frågar oss: Finns det ingensom bevakar arbetsmiljöskälen på ?