prot · G00997 · 1976-12-31 00:00:00 — De produkter, som säljs som spolarvälskor, karburaiorsprit m. m., äralla farliga att dricka. De som innehåller hög procent metanol kan medföra menför livet eller är direkt livsfarliga. De är inte avsedda all förläras menanvänds ändå i berusningssyfte och den ökade försäljningen av produkterna,avsedda som bilvårdsmedel, har tyvärr även medfört en ökning av antalet förgiflningsfall. Enligtuppgifter lämnade av giftcentralen vid harförgiflningslillbuden beroende av iräsprit eller annan teknisk sprit ökatkraftigt . Man hade enbart fåttförfrågningar rörande femionialet fall. Sedan kom den mycket allvarligairäspriisförgiftningen i , där ett stort antal ungdomar drabbades.Efter detla har ytieriigare fall inträffat. Underflera är har framhållits för regeringen de risker som föreligger i samband medförsäljning av vätskor med hög meianolhall. Vin- & Spritcentralensdotterbolag vet tydligen om delta. Därifrån säljs intevälskor som innehåller mer än 5 96 metanol. Från detla förelag har gjortsframställningar om alt det inle skulle få finnas högre hall av metanol i deprodukter som säljs direkt lill konsumenterna. Men någon sådan bestämmelse harinte utfärdats. Det kan nämnas att i vårt västra grannland finns en bestämmelseom maximalt 10 96 metanol i de välskor som säljs lill konsumenterna direkt. Ivårt land säljs produkter som innehåller upp lill metanol. Märkningen påflaskorna är inte tillfredsställande. "Farligt alt förtära" sägerinte tillräckligt. Det varnar inte nog. Pä absolut livshotande pro- dukter kan läsas"Farligt all förlära, innehåller metanol, kan förorsaka blindhet". Ioch för sig borde delta vara tillräckligt. Atl det inte är del kanske till endel beror pä stil och utformning av varningstexten. Men nog kunde man önska attdet vore kraftigare varningssignaler. Inte bara Fariigl all förtära ulanLivsfarligt, som ju är sanningen. Enannan sak är själva smaken på dessa välskor. När det gäller trä-spriten kanbåde smak och lukt maskeras myckel lätt. För den som är ulan samvete är deltydligen möjligl atl tjäna pengar pä försäljning av denna vara och därmed finnsökad risk au välskorna används av människor som vill berusa sig. Delär mot bakgrunden av det jag nu sagt som jag ställt min fråga och jag tackaräter för svaret. Vi vet ju hur allvarligt det armed missbruket ochförsäljningen, och jag är glad för de positiva tankegångarna i svaret. Jag villändå fråga socialministern om man inom departementet har för avsikt atl vidtadirekta ålgärder i avvaktan pä vad produktkontrollnämnden eventuelltytteriigare kan ha att anföra. Enligt uppgifier har ju tidigare är framförtsförfrågningar och önskningar, bl. a. från riksskalleverkets alkoholbyrå, om enminskning till 5 96 av metanolhallen. Omåtgärderför att förhindra förtäring av metanolhaltiga vätskor Som jag nämnde i mitt svar klassas nu metanolen som ell vådligt ämne.Del gäller all om möjligl komma ifrån riskerna med nuvarande hantering. Meninnan man ytteriigare skärper bestämmelserna måsle man skaffa underlag och sepå olika aspekter av de ålgärder som man önskar vidta. Men det är nästanomöjligt atl komma ifrån fall av del slag som inträffade i . Metanolenlogs från en bilverkstad, och man hade brutit mol gällandemärkningsföreskrifler. Regeringenhar fält en skrivelse från riksskatteverkel om förbud enligt lagen om hälso-och miljöfarliga varor mol försäljning av bilvärdspreparal som innehåller merän fem viktprocent metanol. Skrivelsen har remitterats för allproduktkontrollnämnden och skall få yttra sig. Jagkan nämna att utfärdade eltpressmeddelande med varning för metanol. Anledningen är alltså de svåraförgiftningsfall som inträffat under senare lid på grund av alt folk druckitIräsprit och andra metanolhaltiga produkter. Jag vill försäkra atl vi skall följadessa frågor och göra vad vi kan för atl förhindra all den senaste tidenshändelser på detta område upprepas. Men jag vill understrykasvårigheterna att göra åtgärderna effektiva. Jag vill lacka herr socialministern för alt han avser att vidtaallvarliga åtgärder för atl förhindra förtäring av metanolhaltiga välskor. Omändrade regler för ersättningför läkarkostnader i gränsområdet mot Jagkan inle underiåla all kommentera Ljungbyfallet. Under de dagar det varaktuellt intervjuades personer i TV:s nyhetssändningar såväl som . Där gavs information om all viss nämnd sorts bilmedel som såldes påbensinstationerna var den minst fariiga. Den innehåller, sades det, mycketliten halt iräsprit. Det angavs alt del praktiskt taget var omöjligt attförgifta sig till döds med den. Jagreagerade mycket starkt på detla och tänkte, kanske i likhet med många andra;Jaha, nu vet vi del. Det var en upplysning för den som inte visste dettidigare! Däremot var det,meddelades del, mera riskabelt atl dricka andra sorter. Dellavar, som jag ser det, en helt omotiverad kommentar - eller låt mig kalla detupplysning. inträffar förgiftningar med dödlig utgång. Varje gångförgiftningsfall sker hänvisas del lill att man av misstag druckit ett medelsom var farligare än man trodde. Detborde finnas anledning att tala om att all träsprit är farlig - inle informeraom undanlag som kan leda till alt misslag sker. Delhär faller inte alls under socialministerns departement - del var bara min egenkommentar. Jag lackar för svaret. Överläggningenvar härmed slutad. §6 Om ändrade regler för ersättning för läkarkostnader i gränsområdet mot Herr socialministern erhöll ordet föratl besvara () anmälda fråga, 1976/77:331, ochanförde; har frågat mig om jag är beredd all vidta sädana ändringari riksförsäkringsverkels ersätiningsnormer för läkarbesök i gränsområdet attsamma ersättning utgår lill såväl norska som svenska läkare. Enligtbestämmelserna i gränssjukvårdskungörelsen (1962:390) har den som är bosatt isvensk kommun vid mot eller och som har fåttläkarvård i del angränsande landei rält till ersättning från sjukförsäkringenför utgifter för vården. Ersättning utgår med belopp som motsvararläkarvårdslaxans arvode för privatpraktiserande läkare med avdrag förpatientavgiften. Ersättning utgår även för resekostnader enligt samma reglersom gäller för sjukresor inom landei. Ersättning från för svenskagränsbors besök hos norska läkare kan alltså utgå enligt i huvudsak sammaregler som vid besök hos svenska läkare. Hen RÄMGÅRD (c); I norra hade gränsborna sökt läkare pä den norska sidan underfiera år när plötsligt den norske läkaren inle längre ville fortsätta all laemot dessa patienter. Anledningen var att han inte fick ersättning från de svenskamyndigheterna för nedlagt arbete på de svenska patienterna. Dethär var kanske i stort sett ell missförstånd, men del framkom under hand atl delokala myndigheterna i hade försökt atl hos fåtill stånd en ändring, så att man i sådana här fall skulle kunna tillämpa detsystem som vi har i . Jagär medveten om att det här inte är någon stor fråga och att den inte hellerberör många människor. Men det är ändå av stor vikt för de människor som bor igränstrakterna alt man har tillgång till läkare på nära håll, eftersomläkarbristen i dessa områden är besvärande. Det är då viktigt alt man kananlita andra länders läkare. Somsocialministern påpekade är det möjligt enligt bestämmelserna i det särskildagränssjukvärdsavial som upprättats alt få läkarhjälp från ell angränsande land.Del innebär all patienten får betala fullt arvode till läkaren för atl sedan fåtillbaka en del från . Jag kan la ett exempel. Om jag bor vidnorska gränsen och söker en norsk läkare betalar jag till läkaren för detförsta besöket , för det andra besöket . och för övriga besök 25 kr.Till skillnad från det svenska systemet eriägger alltså patienten arvodet lillläkaren. Han fär sedan tillbaka mellanskillnaden . har fastställts i gränssjukvårdskungörelsen och är samma belopp sompatienten skulle ha betalat om han hade anlitat privatpraktiserande läkare iSverige. Min fråga är således om det inle vore skäl atl tillämpa samma syslemsom inom landssjukvården, nämligen att patienten eriägger den fastlagda avgiftenoch att läkaren sedan fär ut del resterande beloppet av . Jagsade tidigare alt förfrågningar gjorts hos försäkringsverket om försäkringskassaninte skulle kunna tillämpa en sådan ordning. Enligt riksförsäkringsverketskulle det emellertid härför behövas en lagändring. Anledningen är väl all detinle finns något avtal härom mellan svenska och norska myndigheter. Omändrade regler för ersättningför läkarkostnader i gränsområdet mot Som jag nämnde i mitt svar kan svenska gränsbor få ersättning frånförsäkringskassan för besök hos norska läkare enligt i huvudsak samma reglersom vid besök hos svenska privatpraktiserande läkare. Skillnaden är emellertidall efiersom de norska läkarna inte är uppförda på försäkringskassansförteckning över försäkringsanslulna läkare kan läkare inte få ersättningdirekt från , utan patienten får betala hela läkararvodet ochfår sedan ersättning från med belopp enligt den svenskaläkarvårdslaxan. Detta förfarande motsvarar det återbäringssystem som tidigaregällde inom hela privatläkarverksamhelen i . Öm läkarvårdslaxans regleri sin helhet skulle gälla även för de norska läkarna skulle detla förutsättaall dessa läkare förband sig atl hell följa de svenska bestämmelserna. Omåtgärder mot heroinmissbruket, m. m. nu tillämpade förfarandetger en större flexibilitet i det praktiska förfarandet. Idet fall som lar upp har den norske läkaren av misslag endasttagit ut patientavgiften och sedan begärt ersättning för resterande arvodendirekt från den svenska . Efiersom den norske läkaren inte äruppförd pä läkarförleckning har kassan inle kunnat betalanågon ersättning direkt lill läkaren. Såvittjag vel har det aktuella problemet nu lösts på så sätt all lands-linget harbeslutat svara för ersättningen till den norske läkaren. Och jag har just nufått etl telegram från som bekräfiar att frågan är löst. Överiäggningenvar härmed slutad. § 7 Om åtgärdermot heroinmissbruket, m. m. Herrsocialministern erhöll ordet för atl i ett sammanhang besvara delsherr i (c) anmälda interpellation, 1976/77:109, delsherr () anmälda interpellation, 1976/77:110, och delsherr Jadestigs (s) anmälda fråga, 1976/77:295, och anförde; i har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidtaför att komma till rätta med del allt svårare narkotikamissbruket ochnarkotikaproblemen pä kriminalvärdsanstalterna. HerrTorwald har frågat om anvisningar för socialarbetarnasagerande vid konstaterat narkotikamissbruk hos gravida kvinnor resp.småbarnsföräldrar är tillfredsställande eller om jag kommer atl ta initiativtill en lämplig komplettering av dessa anvisningar. HerrJadestig har frågat vilka ålgärder jag ämnar vidta föratt skyndsamt komma tillrätta med det ökade heroinmissbruket, överdosfallen och köerna lillvårdinstitutioner för narkotikamissbrukare. Jag besvararinterpellalionerna och frågan i etl sammanhang. Regeringenbetraktar läget på narkolikaområdet som mycket oroande. Samhällets insatser motden illegala narkotikahanteringen och missbruket måsle förstärkas ochytterligare samordnas. arbete kommer all ledas av en särskildledningsgrupp. Gruppen, som består av statssekreterarna i justitie- ochsocialdepartementen, cheferna för berörda myndigheter och representanter fördebåda kommunförbunden, skall ta upp problemen och föreslå och initiera konkretaåtgärder samt verka för samordning av insatserna på narkolikaområdet.Statssekreteraren i har utsetts till ordförande i gruppen. På del polisiära områdethar resurserna redan förstärkts. nalstyrka som har avdelatsför narkotikabekämpning har ökats kraftigt, och insatserna mot narkotikanprioriteras i polisarbetet. Etl 20-lal särskilda narkotikaenheler har bildalsi landei. I budgetpropositionen har regeringen föreslagit ytterligareförstärkningar med 70 tjänster för spaning och utredning av narkotikabrott ochtillgreppsbrotl. För bekämpande av den organiserade, grövre ekonomiskabrottsligheten beräknas tio nya tjänster. Inom har åtgärdervidtagits för en intensivare spanings- och kontrollverksamhet med särskildinriktning på heroin. Delstarka infiöde av heroin som vårt land nu utsätts för har sin motsvarighet iandra länder i . Den illegala narkotikahandeln är en internationellföreteelse och måste mötas med samordnade internationella motåtgärder.Polissamarbetet mellan länderna är högt utvecklat och kommer atl förslärkas. Tullkontrollenvid våra gränser har under 1970-ialet genom olika organisatoriska åtgärder,utbildnings- och malerielinsalser samt ökal samarbete med polis ochinternationella tullorgan successivt utvecklats och effektiviserats. Dellaarbete kommer med all kraft att forlsälla. Föratt komma lill rätla med narkotikaproblemen bedriver vårt land en mycket aktivverksamhet inom olika internationella organ. En viktig uppgift är att angripaproblemen vid källan, dvs. Chefen för ;s narkotikafondvar i Slockholm för all diskutera olika projekt för alt minska denillegala framställningen av heroin i vissa länder i . Projekten, somsyfiar lill övergäng från odling av opievallmo till andra grödor, går väl ihopmed vår biståndsverksamhet lill utvecklingsländerna. Önskemålen frännarkolikafondens ledning om bidrag med biståndsmedel torde komma atl las uppinom den förut nämnda ledningsgruppen. Denupplysningsverksamhet om narkotika som bedrivs i olika former är enligt minmening av stor betydelse. Den förstärks bl. a. enligt förslag i propositionenom alkoholpolitiken. Stödet till frivilliga organisationer med verksamhet inomnarkolikaområdet ökas. Olika förebyggande insatser främjas. Här har skolan enviktig uppgifi alt genom information och kuraliva åtgärder minska riskerna förmissbruk. Samarbetetmellan de sociala myndigheterna och polisen bör utvecklas i enlighet medriksdagens tidigare uttalande. Jag vill också erinra om atl barnavårdslagen gerde sociala centralnämnderna möjlighet alt ingripa när det gäller yngremissbrukare. Ikampen mot narkotikan intar vård och behandling av etablerade missbrukare ennyckelroll. Det är därför av avgörande betydelse all vård-möjligheterna byggsut och kompletteras med behövliga eftervårdsresurser. Det är helt klart attdet f n. råder brist på vårdresurser, särskilt i storstadsregionerna, vilketleder till atl mänga missbrukare inle får den vård de själva begär eller fårvänta på den, med de uppenbara risker för återfall som detta innebär. Enligtriksdagens beslul ligger ansvaret för narkomanvårdens utbyggnad och innehållpå kommuner och landsting. Omåtgärder mot heroinmissbruket, m. m. Omåtgärder mot heroinmissbruket, m. m. manlräffadejag därför medbl. a. representanter för kommuner och landsting i de tre storstadsregionerna.Jag underströk därvid behovel av en snabb utbyggnad av vårdresurserna.Överläggningen följs upp genom vissa regionala överläggningar, därman mera konkret dis-kulerar vad som kan göras för all lösa vårdproblemen.Statens medverkan lill insatser pä vårdområdet samt till förebyggande ochrehabiliterande verksamhet förutsätts också komma all tas upp av denledningsgrupp som jag förut har nämnt. Meningarnahar ofta varit delade beträffande omfattningen och intensiteten avnarkotikamissbruket. En kartläggning av narkotikamissbruket i landet kommer nuatl genomföras. Kartläggningsarbetel bör i första hand syfta lill atl ge eningående beskrivning av del lunga missbrukels omfattning med sikte på att geunderlag för bl. a. de vårdinsatser som krävs för etablerade missbrukare. Denbör också ge en bred bild av narkolikasituationen i bl. a. ungdomsgrupperna,föratt belysa behovet av förebyggande åtgärder. Jag vill dock understryka atlkarlläggningen inle fär fördröja insatser som vi nu finner påkallade. Denkraftigt ökade förekomsten av heroin i värt land och den risk för ökadspridning som detta innebär är utomordentligt oroande och påkallar snaraålgärder. i har frågat om narkotikaproblemen på kriminalvårdsanstalterna.Delta är en fråga som ledningsgruppen kommer all ägna speciell uppmärksamhet. HerrJadestig har frågat om de dödsfall som har inträffat på grund av överdos avheroin. Det finns utan tvivel en stark överdödlighet i missbrukargrupperna, ochdelta är ett av motiven för ökade insatser mol missbruket. Del är dock oftasvårt alt med säkerhet avgöra den direkta orsaken till ett dödsfall.Socialstyrelsen har enligt vad jag erfarit tagit initiativ till en genomgång avobduktionsprolokollen vid de rättsmedicinska institutionerna för åren 1975 och1976 för att söka nå klarhet om dödsfallen bland missbrukare. Jag finner detockså angelägel att man frän sjukvårdshuvudmännens sida särskilt uppmärksammarproblemen med överdosering av heroin. Beträffandeherr fråga om riskerna för barn som föds av kvinnor som har missbrukatnarkotika under graviditeten finns ingen samlad erfarenhet. På vissamödravårdscentraler, föriossningsanstaller och barnkliniker känner man tillenstaka fall av narkotikamissbruk under graviditeten. Vid S;l Göransbarnkliniker i Slockholm barett forskningsprojekt påböriats är 1976 för attulröna effekter pä och barn av narkotikamissbruk under graviditeten. Delär givetvis av särskilt stor vikt alt man lyckas förmå missbrukande kvinnor attavslå från missbruk under graviditeten. Havandeskapet kan också i sig vara ettmotiv att upphöra med missbruk. Det är angeläget alt de sociala myndigheternaspeciellt uppmärksammar behovel av nära samverkan med mödravårdscentralerna ochsjukvården för all förebygga att barn skadas. I barnavårdslagen anges deförutsättningar under vilka kan vidta åtgärder, bl. Lagen germöjlighei till ingripanden när det gäller unga blivande mödrar och till skyddför barn lill missbrukande föräldrar. Barnets rätt lill skydd har företrädeframför föräldrars rätt lill vårdnad. utreder f n. mödra- ochbarnhälsovårdens innehåll och organisation. har i samrådmed kommunförbunden startat en omfattande kurs- och studieverksamhet om barnsom far illa. skall medverka lill all informationen sprids vidarepå njvå till alla berörda personalgrupper. Tillsist vill jag än en gång framhålla all regeringen ser myckel allvarligt på detökade inflödet av heroin i vårt land och på riskerna för en fortsatt utvecklingav missbruket. En kraftsamling måsle nu lill för att snabbi förbättrasituationen. Omåtgärder mot heroinmissbruket, m. m. Hen i (c); Jag tackarstatsrådet för svaret pä min interpellation. Lägelpå narkotikaområdet är allvarligt. Trots all narkotikaproblemet har varitallvarligt under en lång följd av år har del inle i någon mån lyckats förberörda myndigheter att minska delta svåra problem. Del är därför bra attregeringen nu kommer alt vidta särskilda åtgärder -jag tänker här påinrättandet av den ledningsgrupp som enligt interpellationssvaret skall ta uppproblemen och föreslå konkreta ålgärder samt verka för samordning av insatsernapä detla område. Jag vill gärna, herr socialminister, i det sammanhanget hasagt att om bl. a. den operationen skall lyckas, så är del nog viktigt altkontakter las med skolan, polisen, socialvården m. fl., och jag uppfattarsvaret så atl della även kommer att ske. Jaghar varit i kontakt med folk som jobbar mednarkotikaproblemen ute på fältet, och jag har därvid erfarit att det definitivtinle blivit någon förbättring på della område. Man vill snarare hävda altnarkotikaproblemen ökar. Orsakerna lill denna ökning är många, och del är käntatl arbetslöshet, skolleda, trassliga familjeförhållanden och åtskilliga andraproblem gör alt mänga barn och ungdomar dras ner i det här eländet. Dettaskapar tragedier för den enskilde och dennes anhöriga, och det medförstora kostnader för samhället inom olika områden. Isvaret står: "Samarbetet mellan de sociala myndigheterna och polisen börutvecklas i enlighet med tidigare uttalande. Jag vill också erinraom att barnavårdslagen ger de sociala centralnämnderna möjlighet au ingripa närdet gäller yngre missbrukare." Beträffandedenna del av svaret skulle jag vilja fråga statsrådet: sig de socialacentralnämnderna i full utsträckning av de möjligheter som barnavärdslagen gernär det gäller att ingripa mot yngre missbrukare? Kan socialministern ge migetl svar på den frågan? Ytterligarecitat: "I kampen mot narkotikan intar vård och behandling av etablerademissbrukare en nyckelroll. Det är därför av avgörande betydelse attvårdmöjligheterna byggs ul och kompletteras med behövliga Omåtgärder mot heroinmissbruket, m. m. Det ärhelt klart att det f n. råder brist på vårdresurser, särskilt istorstadsregionerna, vilket leder till att många missbrukare inte får den vårdde själva begär eller får vänta på den, med de uppenbara risker föråterfall som della innebär." Jagvill gärna säga all allt måste göras för atl vårdproblemet skall fä en lösning.Här tror jag att del finns olika vägar alt välja mellan, och jag tror attstatsrådet känner till de olika möjligheterna. Socialministerns initiativ altta itu med kartläggningsarbetel hälsar jag med tillfredsställelse. Jag vill änen gång - det har gjorts i många debatter -peka på informationens betydelse.Här måste alla krafter i samhället medverka. En bred information till deutsatta grupperna om drogernas skadeverkningar bör vara av stor betydelse.Delta med information är en del av del förebyggande arbetet, men utomordentligtväsentligt. Del arbete som polis och tull lägger ned är mycket betydelsefullt.Utan stora insatser av dessa myndigheter skulle det inle vara möjligl alt ensförsöka sig på alt få kontroll över narkotikahandeln. Del är därför väsentligtatl del internationella samarbetet förstärks, och så kommer ju även all skeenligt svaret . Häleriet är också någonting som gagnar langarna. Jag tror att omallmänheten, i den mån det förekommer, ej köper varor av okända personer,exempelvis på gator och torg, så bryts en del av lang-arkedjan. Det är fråga ommänniskor som är i behov av kontanter som skall omsättas lill inköp avnarkotika i mänga fall. Narkolikavågenböriade pä allvar med cenlralstimulantia - amfetamin, preludin - ochföljdes av hasch 1967. kom morfinbas i marknaden och 1972 de förstaheroinfallen. Antalet fall ökade snabbt, och det var lätt atl följa hurmissbrukarna, fiertalet ungdomar, gick över lill allt starkare narkotikaallteftersom medlen kom i marknaden, oavsett priser och risker. Densom blivit beroende av heroin får snabbt en omänsklig press på sig. Har manvant kroppen vid en daglig dos heroin skriker kroppen efter heroin. Ett gramheroin kostar . Genomsnittsmissbrukarenbehöver varie dag ca . för sitt heroinbehov. Dessa pengar är detingen som kan skaffa på hederligt sätt - heroinet måste finansieras genombrott. Heroinethar även i vårt land blivit en utomordentligt allvarlig fråga. Vi vet altåtskilliga människor är beroende av heroinet, och tyvärr ökar antalet. Detla ären oroande utveckling som enligt min mening kräver omedelbara kraftfullaåtgärder från samhällets sida. Närdet gäller narkotikaproblemen vid våra kriminalvärdsanstalier är lägelallvarligt. "Del svåra är att mänga interner som aldrig prövat pänarkotika blir narkomaner under sin fängelsevistelse. En undersökning visar altungefär 8 96 av interner har fåll sin första kontakt med knark underfängelsetiden. uppger atl 90 96av samtliga som häktats i vidKronobergshäklel har visat tydliga avhållsam- helsbesvär på grund avknarkmissbruk. På fiera slorfängelser är distributionen och försäljningen avnarkotika organiserad i minsta detalj av anstaltens 'huvudgrossisl'." Jagförväntar mig atl ledningsgruppen inte bara kommer atl ägna specielluppmärksamhet utan all även konkreta åtgärder föresläs sä atl del här problemetfår sin lösning, och det brådskar för så här fär det inle vara påkriminalvårdsanslallerna. Jagvill i della sammanhang slutligen citera vad kammaråklagare i en intervju; Vi måsle få i gäng en ordentlig debatt om knarket på våraanstalter. Vart är vi pä väg när t. o. m. domarna säger all "vi kan inlesälla X i fängelse för då kan han bli narkoman"?Kriminalvårdsstyrelsen kan inle ens garantera en intern som vill komma ifrånsitt beroende en narkotikafri miljö. Hela vårt rättsväsende urholkas! Dettauttalande gjordes i samband med all en person häktats som sålt amfetamin pä enav landets anstalter . Iartikeln sägs vidare, och då är det generaldirektör som förordet: