prot · G00956 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:56 S1 Justerades protokollet för den 11 innevarande månad. Omåtgärder mot kränkning av svenskt lufirum § 2 Om åtgärder motkränkning av svenskt luftrum Fru utrikesministern erhöll ordet för attbesvara (vpV.) der\ lOjanuari anmälda fråga, 1976/77:164, ochanförde: har frågat mig: "Vilka åtgärder avser regeringenatt vidta med anledning av de upprepade kränkningarna av svenskt lufirum ochhotet mot den civila flygsäkerheten från amerikanska spionplan?" Fårjag först påpeka att man måste skilja mellan å ena sidan kränkningar avSveriges landområden och sjöterritorium samt luftrummet däröver, ä andra sidansådana tillbud som inträffar utanför territorium i eller i närheten avluftleder för det civila flyget, vilka kontrolleras från svenskt område. Innanjag kommenterar det aktuella fall som avser, skulle jag viljanågot redogöra för bakgrunden. Liksompå många andra håll i världen förekommer en omfattande militär flygverksamhetfrån både öst- och västmakternas sida utanför våra kuster och gränser, särskilti . är, del bör understrykas, ett fritt hav. Somett viktigt led i den svenska neutralitetspolitiken ingår all försvarsmaktenskall ingripa mot alla kränkningar av svenskt territorium. Det är väsentligtför att respekten för vår territoriella integritet skall upprätthållas.Detaljerade föreskrifter har utfärdats för utländska örlogs-fartygs ochmilitära luftfartygs tillträde lill svenskt territorium i den s. k.lillträdeskungörelsen (SFS 1966:366) och beträffande luftfartyg i instruktionenför krigsmakten av (IKFN). Särskilda medel har avsatts inomförsvarets ram för den militära incidenlberedskapen. Häri ingår resurser förall vi skall kunna bevaka vårt territorium och även kunna ingripa föridentifiering, avvisning m. m. a. har vi kontinuerlig radarbevakning längsvåra kuster. Förall ge en föreställning om verksamhetens omfattning i luften kan jag nämna allvår beredskapsjakl nästan har anledning au siarui för olika uppdrag. Iregel gäller det härvid inte att ingripa vid kränkningar utan att identifieraokänd fiygverksamhet utanför vårt territorium, vilken skulle kunna leda lillkränkningar. Årligenförekommer ett tjugotal kränkningar av vårt luftrum från olika staters sida.Kränkningarna, som har varit koncentrerade Nr 56 till och , berör vanligen endast en mindre del avsvenskt Onsdaeen den territoriumoch kan oftast tillskrivas navigeringsfel. 19 ianuari 1977 maliskväg sker regelmässigt i fråga om alla identifierade kränkningar. -------------- _ Sammanfattningsvis vill jag hävda att vår incidentberedskap är till- Om åtgärder mot fredsställande. Några ytterligare åtgärder torde inte behöva vidtas från kränkning av regeringens sida på detta område. svenskt luftrum Beträffandedet av åsyftade kollisionstillbudet den vill jag erinraom att det inträffade utanför svenskt territorium i luftleden Grön 24 vidgränsen till den svensk-kontrollerade fiyginfor-malionsregionen i Östersjön.Denna händelse utgör således inte någon kränkning av svenskt territorium. Förden civila trafiken i de kontrollerade lufllederna på internationellt områdefinns särskilda bestämmelser . Dessa gäller dockinte för statliga luftfartyg till vilka militärfiygplan hänförs. De fördragsslulandestaterna har emellertid förbundit sig all vid utfärdande av föreskrifter försina statliga luftfartyg ta vederbörlig hänsyn lill kravet på säkerhet för dencivila luftfarten. Luftfartsverkethar tillsatt en särskild ulredningskommillé för att dels studera detinträffade, dels överse de fiygsäkerhetsfrågorsom aktualiseras av denna ochliknande händelser. I avvaktan pä resultatet av kommitténs arbete vill jag fördagen inte närmare uttala mig om dessa frågor. HerrHERMANSSON (vpk): Del är tre tillbud till krockar, dvs. i realiteten till storafiygkalasirofer, där amerikanska spanings-eller spionplan varit inblandade somhar kommit lill allmänhetens kännedom. Två av dem har inträffat söder omGotland i luftled Grön 24, det tredje nordnordväst om . Tvä avkalastroftillbuden inträffade , ett pätrettondagsafton 1977. De fiygplan som utsatts för kollisionsrisker genom deamerikanska militärmyndigheternas - eller är del kanske de amerikanska civilaspionmyndigheiernas? - agerande har varit av japansk resp. finländsk ochsovjetisk nationalitet. Del har i samtliga fall gällt civila flygplan. Vilever nu i skuggan av den ohyggliga flygkatastrof som inträffade vidinflygning till och som kunde ha fått ännu mer fruktansvärda verkningari form av ett ännu större antal offer om inte piloternas skicklighet ellerkanske tillfälligheter spelat in. Vi kan alltså föreställa oss den katastrofsom skulle ha blivit följden om de av mig här nämnda olyckstillbuden resulterati kollisioner. Det är, herr talman, ell oavvisligt krav som måste ställas attflygsäkerheten på allt sätt garanteras. Dethar sagts, vilket inte var helt klart när jag ställde frågan, att olycks tillbuden inle inträffade i svenskt luftrum. Jag är inte hell säker när det gäller ett av de tre fallen. Del handlade dock, och delta anser jag vara det avgörande, om lufirum eller luftleder för vilka har ett 30 speciellt ansvar. Två av tillbuden förekom i encivil fiygled där del krävs anmälan för passage. Sådanhade enligt uppgift i pressen icke gjorts. Detär bekant att både stora och små makter bedriver spanings-ellerspionageverksamhel från flygplan. Det måste vara ell oavvisligt minimikrav attövrig lufttrafik och passagerares liv därvid icke utsätts för fara och attländernas gränser inte kränks. Min förhoppning är givetvis all man skall kommafram lill en situation där all sådan trafik, som alltid innebär faror, heltupphör. Det material som redan framkommit gör enligt min meningen formellprotest från regeringen lill befogad. Jag vill avslutningsvisställa två frågor: Hur mänga ytterligare sädanahär olyckstillbud har inträffat i eller i närheten av svenskt luftrum under desenaste åren? Vill utrikesministern ge löfteom att lämna en redogörelse lill för den rapport som så småningomkommer att lämnas av den av luftfartsverket tillsatta ulredningskommittén? Jagtror alt det skulle vara av intresse. Omåtgärder mot kränkning av svenskt luftrum Herrtalman!Somjag sade i mitt svar förekommer del i en omfattande militärflygverksamhet från både öst- och västmakternas sida. Av sjustrandstater är tre medlemmar av och två av . Depaktanslulna bevakar noggrant varandras förehavanden, och spaningsflygningar ärmyckel vanliga inom militär öv-ningsverksamhel liksom andra former av militärverksamhet. Vi följer självfallet från svensk sida med stor uppmärksamhet vadsom sker i vårt närområde, och vår beredskapsjakt ingriper när så behövs föratt avvisa kränkningar av värt område. Härnämner speciella tillfällen, och del är hell riktigt att dekollisionstillbud som inträffade gällde amerikanskt flyg resp.japanskt och finskt trafikplan i . Med anledning av det inträffade harluftfartsverket tagit kontakt med berörda utländska myndigheter. Detär självfallet på det sättet - inle minst i perspektivet av vad som harhänt på flygets område - alt vi fäster största uppmärksamhet vidsäkerhetsfrågorna. De tillbud som förevarit på det här området är mycket allvarliga,och det är av det skälet som nämnda kommitté har tillsatts av luftfartsverketför att studera de här frågorna och den därmed förknippade flygsäkerheten fördet civila flyget. Antaletincidenter som har inträffat är inte av någon större omfattning, mig veterligt.Jag kan inle närmare redogöra för detta antal, men luftfartsverket fårsjälvfallet kontinuerligt rapporter när sådana tillbud inträffar. Delfaller inte inom mitt kompetensområde att redogöra för det arbete som utförsinom luftfartsverket, men jag är övertygad om att kommunikationsministerneller, om det skulle ankomma på mig vid del tillfället, jag själv kommer attredogöra för de omständigheter som det kan vara möjligt att redovisa här iriksdagen när denna utredning är klar. Omåtgärder fÖr att bereda familjen möjligheter alt återförenas (vpk): Jag tar fasta på löftet från utrikesministern att någon från regeringshållkommer att lämna en redogörelse här i för vad som framkommer underden utredning som luftfartsverket nu bedriver. Jag vill säga att detär ett bra och nödvändigt initiativ att denna särskilda utredningskommitté hartillsalls. Det är ju möjligt att vad som sägs i denna utredning kommer att geanledning all ställa ytterligare frågor om regeringens agerande ifortsättningen, och det är också möjligt att jag vill återkomma i ärendet närrapporten föreligger. Överläggningenvar härmed slutad. § 3 Om åtgärderför att bereda familjen möjligheter att återförenas Fruutrikesministern erhöll ordet för alt besvara i (fp) den II januari anmälda fråga, 1976/77:170, och anförde: i har frågat mig dels om jag anser att desovjetiska myndigheternas agerande i fallet Agapov står i överensstämmelse medHelsingforsöverenskommelsen, dels om vilka ål-gärder regeringen avser vidta föratt familjen skall kunna återförenas. Islutdokumentet frän den europeiska säkerhets- och samarbetskon-ferensen tasfamiljeåterföreningsfrågorna upp i form av rekommendationer lill de dellagandestaterna. Det bör uppmärksammas att rekommendationerna inte är rättsligtbindande och inle heller det övriga innehållet i Helsingforsdokumentet, somdel ankommer på varje enskild stat all tillämpa i konkreta fall. Idet av deltagarstaterna högtidligen undertecknade slutdokumentet heter delbeträffande familjeåterförening: "De deltagande staterna kommer att ipositiv och humanitär anda behandla ansökningar från personer som önskaråterförenas med medlemmar av sina familjer och därvid särskilt beaktaansökningar från personer som är sjuka eller gamla." I samma text sägs även: "De(dellagande staterna) bekräftar all inlämnandet av en ansökan rörandefamiljeåterförening ej kommer all påverka sökandens elier hansfamiljemedlemmars rättigheter och skyldigheter." Jagär väl medveten om att familjeåterförenings!, 'en, och vad avser inteminst Agapovfallet, av en bred opinion h .;ommit alt upplevas som en indikationpä hur Helsingforsdokumentet efterlevs. Del är med beklagande jagmåste konstatera, att den rad hänvändelser som har gjorts av den svenskaregeringen i fallet Agapov ännu icke givit önskat resultat. Framställningarhar gjorts i och i under regeringen lid liksom underden nuvarande regeringens. Jag har också själv i upprepade samtal medföreträdare för Sovjetambassaden i uttryckt den svenska regeringensbestämda önskan och förhoppning all familjen skall kunna återförenas iSverige. Jag har därvid hänvisat såväl till Helsingforsdokumenielsrekommendationer om familjeåterförening som lill fallets humanitära aspekter. Slutligenvill jag försäkra att regeringen kommer att fortsätta sinaansträngningar för att familjen skall kunna återförenas. Omåtgärder för att bereda familjen möjligheter att återförenas HerrWÄSTBERG i (fp): Jag vill tacka utrikesministern för svaret pä min fråga. Jag är gladöver utrikesministerns försäkran om all regeringen både gör och kommer attfortsätta att göra betydande ansträngningar för att familjen skallkunna förenas. Jagär naturligtvis också tillfredsställd över all utrikesminslern efter det att minfråga ställdes har kallat upp Chargé d'affaires och enligttidningsuppgifter uttalat alt vägran alt låta familjen är ett irritationsmoment i förhållandet mellan ochSovjetunionen. Om jag förslår det diplomatiska språkbruket rätt är detta ettutomordentligt starkt uttryck för regeringens missnöje med vägran attlåta familjen återigen träffas. Detsom alltså hänt är alt Valenlin Agapov hoppade av i Sverige.Han lämnade i efter sig hustru, dotter och en åldrig mor. När sedanLudmila Agapova sökte utresetillstånd för resten av familjen för att kunnafara till och träffa sin man avslogs denna ansökan. harsedan dess utsatts för en rad repressalier. Hon avskedades frän sill arbete somingenjör och har senast varit intagen på mentalsjukhus. Dettasker i ett land som skrivit under Helsingforsöverenskommelsen med dess klaraord om återförening av familjer, som utrikesministern citerade. Jagförutsätter alt vid uppföljningskonferensen i på försommarentar upp frågan om familjen , om inle familjen tillåtits allförenas . Vi har f. n. fem fall i där hindrarfamiljer att äter komma samman. Agapovkommitléer startas nu över hela ,och skall naturligtvis veta all den svenska opinionen inlekommer all mattas förrän den kränkning av humaniteten som familjesplittringeninnebär har upphört. Hankommenterade även den uppföljning av som kommer att ägarum i . Enav huvuduppgifterna vid blir att studera just hur slutdokumentelsrekommendationer har omsatts i praktiken. 3 protokoll 1976/77:55-58 Omutrustning för radio- och TV-sändningar från i rekommendationer ingår citerade texten om familjeåterförening. Avsiktenär inle att i diskutera enskilda fall ulan att allmänt kommentera hurolika länder har uppfyllt sina åtaganden. Den debatten väntas pågå i fleraveckor. Jag kan försäkra att vi från svensk sida kommer all redovisa vad visjälva gjort för all uppfylla våra förpliktelser, men vi kommer även all påtalavad vi anser vara brister i uppföljningen från andra undertecknares sida. Detär min bestämda förhoppning och tro att den fråga vi dis-kulerar, liksomde andra här åberopade frågorna, skall vara lösta. Del kan inte nogpoängteras att detta naturligtvis skulle underiätta uppföljningen av delfortsatta arbetet på att förverkliga Helsingforsdokumentet. Överläggningen varhärmed slutad. § 4 Om utrustning förradio- och TV-sändningar från i Fru utrikesministern erhöll ordet för att besvaraherr () anmälda fråga, 1976/77:185, och anförde: har frågat mig om jag är villig alt för vårt lands räkningmedverka lill att den nya Europarädsbyggnaden i förses medtillfredsställande utrustning för radio- och TV-sändningar. Fråganbehandlas f n. inom s. k. ställföreträdarkommiiié. Att sakenbudgettekniskt kommit att behandlas separat från de övriga investeringar somsammanhänger med den nya Europarådsbyggnaden beror på att den har väckts pä ettrelativt sent stadium. När frågan kom upp avstyrkte att en radio- och TV-sludio inrättades, under åberopande av detallmänna budgetlägel, och slällföreträdarkommillén beslöt därefter bordlägga ärendet.Europarådets sekretariat undersöker andra utrustnings- ochfinansieringsmöjligheter, som avses dryftas när slällföreträdarkommillén mötsigen . Dessutom kommer ärendet upp vid del kollokvium som anordnasi , där väl både och jag själv kommeratt närvara. Jagskulle därför vilja föreslå att vi tillsammans avvaktar utgången av dessaöverläggningar, som alltså i första hand gäller hur projektet skallfinansieras. Det är min förhoppning att vi inom skall kunna klaraav dessa problem så all frågan kan få en positiv lösning. HerrLIDGARD (m): På ett sätt är detta en myckel liten fråga, men jag skall be att fålacka fru utrikesministern för det svar jag fick och i synnerhet för de sistaraderna i det, eftersom de ger just den positiva inställning lill frågan som jag hadeönskat mig. Jaghade tillfälle att delta i det sammanträde med den permanenta kommittén somhölls . Det sammanträdet ingav vissa farhågor för att man kanskeinle skulle kunna utnyttja de lokaler som finns i den nya byggnaden. Självalokalerna finns alltså där, men man har böriat diskutera om man skall sätta ditden utrustning som kan behövas för att det hela skall fungera. Detförefaller mig som om det framför allt är några representanter för EG-länderna- som just nu också är med om att finansiera en motsvarande studio ianslutning till EuropapaHamentei - som tycker alt det blir väl mycket pengarall betala både på det ena stället och på det andra stället. Jag kan, trotsalla vackra ord som står i olika rapporter om samarbetet mellan Europarådetoch EG, inte frigöra mig från en känsla av att det finns en viss inställninghos EG-staterna att snåla på Europarådssidan lill förmån för EG. Är del så,blir frågan verkligt viktig för vår del. Om de lokaler som finns inte utrustasmed erforderlig materiel stryps en del av och de övrigaicke-EG-stalernas möjligheter all föra ut information om vad som händer inomEuroparådet. Där har jag den myckel bestämda uppfattningen att det är otroligtviktigt för oss all försöka göra allt som är möjligt avEuroparådet och de arbetsuppgifter som ligger där, sä att vi inte blir någonsorls annex lill EG-staterna och på det sättet förlorar allt infiytande på detinternationella fältet. Jagtackar för svaret. Jag väntar till jag också, och jag hoppas attvi då skall kunna stödja varandra. Ommöjligheterna att förebygga internationella terroristdåd, m. m. Överläggningenvar härmed slutad. 5 Ommöjligheterna att förebygga internationella terroristdåd, m. m. Fruutrikesministern erhöll ordet för att besvara () den 13januari anmälda fråga, 1976/77:184, och anförde: har frågat mig vilken den reaktion ärpå frisläppandet i av och vilken inverkan jag tror attFrankrikes agerande kommer att ha på möjligheterna all förebyggainternationella terroristdåd. Jagvill till en början erinra om att vi från svensk sida sedan flera år tillbakaaktivt deltagit i det internationella arbetet för att bekämpa terrorismen. Deöverenskommelser som har utarbetats på delta område är inletillräckliga, och den stöder arbetet på alt vidareutvecklade gällande reglerna. Vi avser att underteckna en nyEuroparådskonvention mot terrorism, och vi stöder del inom FN påbörjade arbetetpå en internationell överenskommelse mot tagande av gisslan. Ommöjligheterna att förebygga internationella terroristdåd, m. m. Gällandeöverenskommelser på detta område bygger ofta på principen att den stat där enterrorist påträffas skall antingen utlämna honom till en annan stat eller åtalaoch bestraffa honom inom landet. Huvudsaken är att han inte går fri fränpåföljd. Närdet gäller det konkreta fall som berör i sin fråga till mig är detuppenbart att haft att ta hänsyn till dels ut-lämningsavialen medFörbundsrepubliken och , dels intern fransk lag. Om dessatillämpningsfrågor saknar jag möjlighet att uttala mig. Detär uppenbart att händelser av den typ varom här är fråga inskärper behovet aveffektivare internationellt samarbete för all komma till rätta med terrorismen. Först etttack till utrikesministern för svaret på min fråga! Terrorismenhar svept över världen de senaste fem sex åren. Flyg-planskapningar,bombattentat, lagande av gisslan, vilt skjulande bland civila - allt detta ärhändelser som avlöst varandra, flertalet dess värre inspirerade och utförda avpalestinska terroristorganisationer. Detkanske värsta dådet är . Bakom den kuppen ansågsAbu vara en av hjärnorna. Såväl den tyska som den israeliskasäkerhetstjänsten hävdar alt man har bevismaterial som definitivt binder Daoudlill denna gärning. Detta bestrider visserligen själv - men vem skulleinte bestrida sådana anklagelser? Varkentyskar eller israeler fick någon som helst chans all pröva sina bevis motDaoud, detta trots all denna ryktbara person greps iParis och fördes till häkte. Den franska "rättvisan" fick tala, ochDaoud släpptes , bl. - uppseendeväckande nog - efterstarka påtryckningar frän , och ambassadörer.Daoud fick t. o. m., enligt tidningsrapporter, en ursäkt av den franskaregeringen och flögs till , givetvis i första klass! Fransmännenhar i olika uttalanden i efterhand försökt hitta juridiska motiv försittagerande. Statsrådet berör även delta. Entydiga uttalanden av västtyskar ochisraeler hävdar att det är fel och att direkt brutit mot gällandeullämningsavial. greps och släpptes ,trots alt både och ansökt om häktning för alt resp. länderskulle få lid all ställa i ordning och översända begäran om utlämning. Normaltbrukar en lidsfrist handla . 1 detta fall var det inle ens frågaom . Dethär agerandet har väckt protester inte bara utanför ulan även inomFrankrike. Konsekvenserna är naturligtvis allvarliga. Alla vi somtyckte oss skönja ett mera beslutsamt internationellt agerande gentemotterrordåd av olika slag måste räkna fallet som ett bakslag. Vad skallinte terroristorganisationerna själva tro, när en man som , misstänkt fördel kanske svåraste terrordådet , släpps fri på del här sättet? Vad ärarbetet i och i FN för gemensamma lag mot terrorismen värt, när ledandestater agerar som skett? Vad spelar för roll? Det liggernära lill hands att betrakta förutsättningarna för en gemensam europeisk frontmot terrorismen som strypta redan vid födseln. Utrikesministernslutade sill svar med att hänvisa lill att händelser av del här slaget"inskärper behovet av effektivare internationellt samarbete för all kommatill rätta med terrorismen". Indirekt uppfattar jag delta som kritik ochbeklagande av vad som skett. Det är naturligtvis angeläget att vi fortsätteratt arbeta mot terrorismen och för konventionen, men man kan inte vara annatän pessimist . Det minsta som kan begäras av oss andra är alltså protestermot agerande av det här slaget. Del måste slå klart för varje regering attfeghet och undfallenhet gentemot olika terroriströrelser är detsamma som altindirekt stödja och uppmuntra terrorism. ömmöjligheterna att förebygga internationella terroristdåd, m. m. Jag tror all vi alla nu och dä kan gripas av pessimism inför devåldsdåd som på olika sätt breder ut sig över väriden, inle minst införterrorismen. Men vi får aldrig förtröttas i vårt arbete att söka nåöverenskommelser om en gemensam front mot terrorism, lagande av gisslan ochförtryck i de former som är aktuella. Jag vill upprepa att vi från den svenskaregeringens sida oförlröttligt kommer alt gå vidare i det här arbetet. Vibetraktar varje tillbud inte som ett bakslag ulan som en uppfordran lillfortsatt arbete för att bekämpa terrorism. Dä måste vi också lägga stor viktvid de konventioner som finns. Arbetet på en konvention för bekämpande avterrorism har ju pågått i , och den är nu färdig alt tasfram för undertecknande. Med utgångspunkt i de händelser som har limat iFrankrike är det alldeles uppenbart att det är viktigt att den konventionenfår en så bred uppslutning som möjligt från så många stater som möjligt. Förstnär vi haren gemensam uppfattning om hur vi skall bemöta terrorism kan vi nådel effektiva resultatet. Del är pä den linjen vi fortsättningsvis kommer allarbeta. Huvudsaken är att den som utför terrordåd inte går fri. Man måstefölja de konventioner som finns. Samarbetet är alltså del viktigaste i de härfrågorna. Man kan ju spekulera i orsakerna lill det som skedde i de gångnaveckorna. Det har varit mycket motsägelsefulla uppgifter i pressen.Fransmännen har sagt en sak, israelerna en annan, tyskarna en tredje. Runt omi världen, inle minst i , förekommer väldigt starka proteströrelser. Bl.a. behandlas i den amerikanska senalen ett förslag lill proleslullalande,som ett enigt utrikesutskott har lagt fram. Del är väl tveklöst så attoljepolitiken spelar en roll. ömråvarutillgången för vissa sågverk i inland där har varitmycket aktivt på den arabiska marknaden, spelar naturligtvis också en roll idelta sammanhang. Jag förstår att statsrådet inle vill göra en bedömning fråntalarstolen - i varje fall inle -av vem som juridiskt har rätt i detaktuella fallet. Men jag måste ändå konstatera all här har , medanvändande av allehanda juridiska motiv, släppt en gravt misstänkt person.Detta kan inte tjäna saken, nämligen bekämpandet av terrorism. När sådantinträffar gäng efter gäng, , år efter är, förvandlas mannästan själv till cyniker i varje läge. Statsrådettalar om all vi skall se varje tillbud inle som ett bakslag ulan som enuppfordran. Ja, jag lar fasta på del; vi får naturligtvis göra sä. Men man kaninte bortse från att det arbete som hade kommit i gång på en gemensam europeiskkonvention har försvårats - en konvention som man håller på att ratificera -och att det inte på ansenlig lid kan nå samma effekt som vi hade förhoppningarom . Det är en följd av vad som inträffade iFrankrike . Överläggningen var härmedslutad. §6 Om råvarutillgången för vissa sågverk i inland Herr industriministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1976/77:142, ochanförde: