prot · G00947 · 1976-12-31 00:00:00 — Deflesta familjer har en bil och den brukar mannen lägga beslag på. Fungerar däinte den kollektiva traflken stannar kvinnan ofta hemma. Barnomsorgen måstebyggas ut i enlighet nied de förslag som tagit om 100 000 nyadaghemsplalser fram lill . Enflexiblare arbeisiidslbrläggning och koriare arbetstid för småbarnsföräldrarskulle underliiiia för många familjer där båda föräldrarna vill förvärvsarbeta. Ensatsning på kollektivhus skulle i många fall öka möjligheten och underlättaför kvinnor alt förvärvsarbeta. Delställs helt nalurligt större krav pä.arbetsmarknaden nu än . skall dentillgodose två personer per familj med förvärvsarbete mot lidigare bara enperson. Det måste dock vara i samhällets intresse att varje människa får sinegen ekonomiska trygghet. Deungas sysselsättningsproblem har ökat . Särskilt gäller det denyngsta gruppen i åldern . förslag alt samhällel skall gealla ungdomar möjlighet lill arbete, praktik eller utbildning har tidigarebifallils av . följs tankegångarna från tidigare beslut upp.Skolan, kommunerna, arbetsförmedlingarna, arbelsgivar- och löntagarorganisationermåste var och en la sin del av ansvaret. En förbättrad planering kan ge flerpraklikplalser i enskild, statlig och . I proposilionenframhålls hur viktigt det är all eleverna i får en väl tilllagenstudie- och yrkesorientering. Jag vill gärna understryka all det behövs mer tidför syo-konsulenterna om de skall kunna ge en meningsfull studie- ochyrkesrådgivning. Del är säkert också behövligi att stärka syo-konsulenlernaskontakt med arbetslivet, och jag tror personligen alt det är nödvändigl altderas utbildning förstärks med inslag av könsrollsundervisning så att de kange både flickor och pojkar goda och realistiska råd inför yrkesvalet. Jag vill avslutningsvis säga alt en aktiv sysselsättnings-planeringtillsammans med en balanserad ekonomi och en väl fungerande närings-,arbetsmarknads- och regionalpolitik är en förutsättning för att alla demänniskor som vill ha ett jobb också skall kunna få det. Innanjag slutar skall jag försöka svara på fråga lill mig. Ut skottet har tagit ställning till yrkanden på de avsnitt där proposilionen har yrkanden. Därmed är inte sagt all det inte flnns många värderingar och synpunkter i andra avsnitt som vi är överens om, och som jag även hoppas alt milt inlägg är ett bevis för. Jag ber attfå yrka bifall till ulskotlels hemställan. () kongenmäle: Utskottet har tagit ställning lill de olika krav som framförts iproposilionen, men inte enbart del - man har i många sammanhang diskuterat deolika värderingar och siällningsiaganden som finns utan att de förs upp i endirekt hemställan. Mennär det gäller avsnittet om skilda förvärvshinder har man inte velal göra det.Där säger man helt enkelt att del inte finns någon anledning för allnu uttala sig om detta. Men det är inte. som man vill göra gällande i denborgerliga skrivningen, bara fråga om en redovisning av vad som hänt, utan härfinns värderingar och siällningsiaganden som enligt vår mening skall varagrundläggande för den praktiska politiken. Jag kan inie förstå varför denborgerliga majoriteten gjort delia slällningstagande. Är man ointresserad avdessa hinder? Har man inte förstått eller är man inte överens? () kortgenmäle: Vi är verkligen inte ointresserade, . Jag är litet förvånad.Om detta var etl så viktigt krav som hävdar, varför har dä inte densocialdemokratiska regeringen och föredraganden tagit upp ett yrkande rörandede här frågorna i propositionen? FruLEIJON (s) kort genmäle: försöker turnera detta på samma sätt som när log upp de här frågorna. sken av alt inte ha gått in på dessa frågor därför alt, som man säger,proposilionen inte tagit så allvarligt på dem. Men det naturliga i alla andrasammanhang om man lycker att en proposition tar lätt på frågorna är alt istället ta dem så myckel allvarligare från utskottets sida. Utskotten har juinitiativrätt. Men,, propositionen har inte tagit lätt på de här frågorna. Del flnnsmånga värderingar och ställningstaganden. Del talas om hur det fortsattaarbetet med bl. a. bebyggelseplaneringen och bebyggelselagstiftningen skallinriktas, men det vill tydligen inte den borgerliga majoriteten ställa sigbakom. Jag kan inte tolka del här på något annat sätt, och då blir deborgerligas tal om att riva hindren för bl. a. kvinnornas förvärvsarbete inteannat än tomt tal. FruWINTHER (fp) kort genmäle: Jag vill bara säga att vi kommer att fortsätta arbeta för en förbättradbarnomsorg och fören bebyggelseplanering och kollektivtrafik som kommer att underlätta för kvinnor att förvärvsarbeta. Herrtredje vice talmannen anmälde an anhållit all till protokollet fåantecknat alt hon inte ägde rätt till ytterligare replik. Hen i (s): Jag har under stor del av milt vuxna liv varit fackligt engagerad, ochjag skulle av den anledningen vilja ta upp föreliggande belänkande ur densynpunkten. Jag är f n. ordförande i sydöstra med ca 100 000medlemmar. Det omfattar Golland, län och . Förca beslöt den borgerliga majoriteten här i om enändring av valen lill länsslyrelsena. Landstingen skall i fortsättningen väljaledamöterna till dessa; LO-disirikten har lidigare haft nomineringsräli tilllänsstyrelserna. Den nya ordningen innebär således att de fackliga representanternai länsstyrelserna sparkas ut - och delta görs under sken av alt del skall varaetl deceniralistiskt system. Man säger all del är demokratiskt, t. o. m.liin.sdemokratiskt på något sätt. Jag skulle viya fråga: Hur kan del vara del?Del nya systemet har lovordats här av flera talare, bl. a. avindustriministern. Man slår sie for bröstet och ivcker alt man har uträttat något väldigtbra. Men endast 34 av landets 277 kommuner har tillstyrkt ändringen. Är det dålänsdemokrali att genomföra den här ordningen? Manfortsätter också på den inslagna vägen, trots all vi från de fackliga organisationerna med skärpa har protesterat. På s. 55 i utskottets betänkande skriver den borgerliga majoriteten föOande beträffande planeringsfrågorna: "Samverkan måste därvid ske mellan alla för sysselsättningsutvecklingen betydelsefulla orter . ----- 1 samband medgenomförande av en länsdemokratireform, som kan väntas innebära ändradansvarsfördelning för länsplaneringen genom att landstingen lar över centralauppgifter, kan dock de nu godtagbara principerna komma all behöva omprövas." Detvar just det här med betydelsefulla parter pä arbetsmarknaden! Otvivelaktigtär ett viktigt organ för länets planering, för sysselsättning,för samordning osv., och i den senaste länsplaneringen lade de fackligaorganisationerna ned ett mycket betydelsefullt och omfattande arbete. DelLO-distrikl som jag representerar utförde etl mycket omfattande arbete isamband därmed. Jag kan också avslöja för kammarens ledamöter att samarbetet iallmänhet gick mycket bra mellan de olika kommunerna och de fackligaorganisationerna. Men del fanns några undanlag. Det var i borgerligt styrdakommuner som vi hade betydande svårigheter att över huvud laget fä uppgifteroch vara med och påverka - och alldeles speciellt i centerpartistiskt styrdakommuner, där man t. o. m. nekade att lämna ut uppgifter. Det är att beklagaatt det blev på det sättet. Jagkonstaterar nu all den borgerliga majoriteten inte längre anser altfackföreningsrörelsen är en betydelsefull part, eftersom man avser att sparkaut dess företrädare. Vi tar självfallet det här med uiestängningen frånlänsstyrelserna och möjligheterna lill planeringspåverkan som en utmaning, ochjag lovar all vi från den fackliga sidan avser alt återkomma i frågan. har inte varit nog med detta. Valen av de nya länsstyrelserna har börjat- f ö. under stor tidsnöd. Enligt proposilionen bör de fackligaorganisationerna vara representerade i de kommande länsstyrelserna. Hur har nudet ulfallit? Jag vet inte hur det har blivit i andra län, men jag känner tillmitt eget. Genomdet socialdemokratiska partiet fick vi möjligheter att ifrån sydöstraLO-dislriktet nominera ledamöter till läns länsstyrelse. a. mig. seda förrättade valet av dennya . Den borgerliga majoriteten föreslog därvid alt jag inteskulle väOas. Nuär del inte så viktigt med personen , självklart inte. Men härgällde del en representant för 100 000 LO-anslutna medlemmar som den borgerligamajoriteten ville sparka ut och peta undan. Med andra ord: Den borgerligaförföljelsen av fackföreningsrörelsen fortsätter uppenbarligen ute i landet.Nu lyckades inledet här, snöpligt nog för den borgerliga majoriteten. Men denville alltså utestänga 100 000 medlemmar och deras familjemedlemmar från attdelia i planeringen i fortsätiningen. Jagskulle vilja säga lill framför allt centerpartisterna och kanske i synnerhetherr Fiskesjö, som lovordade den här konstruktionen under debatten som vi hadeför : Sluta upp alt tala om länsdemokrati i de här sammanhangen.Jag skulle också vilja varna för införandet av del federala system som nitydligen är på väg att införa. Del sker i så fall helt emotfackföreningsrörelsens synpunkter och önskemål. Och det sker emot en stormajoritet av landets kommuner om del genomförs. Snarare är det kanske så att vibör diskutera landstingens vara eller inte vara. Jag skall övergå till etl annat avsnitt i den borgerligama-joriielsskrivningen som oroar mig myckel. På s. 33 tas den induslripolitiskaplaneringen upp. Där vill den borgerliga majoriteten inte ha någon uppfattningi frågan. Reservationen6 lar emellertid upp problemet, och där sägs det bl. a.: ""Utskottetdelar de uppfattningar som redovisas i detta avsnitt och vill särskilt strykaunder föredragandens åsikt all den industripolitiska planeringen måste byggasut om del skall bli möjligt att nå de sysselsältnings-och regionalpolitiskamålen." Jagtror att det här är utomordentligt viktigt. Hur skall man nå den samordningoch del maximala resultat som man vill komma fram lill om man inie vill ha eninduslripolitisk planering'' Jag säger detta mot bakgrund av de förhållandensom råder i sydöstra , där det enligt min uppfattning måste bli enstyrning av industri och service. har emellertid utskoltsmajoriteten funnitdet angeläget att minska planeringstalen i befolkningsutvecklingen för Kalmarlän med 5 000 personer, och jag skulle vilja fråga: Av vilken anledning? Viharen löneläge som ligger en bra bit under riksgenomsnittet i sydöstra framför allt i län och på . Tillgängen på arbetskraft harvarit så god att man inte behövt betala mer än man gjort. Del har direktverifierats av vissa förelag. Med andra ord har arbetstillfällena varit för fåi förhållande till den arbetskraft som finns. En industriarbetare i länOanade mindre än riksgenomsnittet. Motsvarandeindustriarbetare på tjänade under riksgenomsnittet. Dethär är orimligt, och det är i allra högsta grad orättvist och måste därförrättas lill. LO-distrikteihar räknat ut all 1975 fick LO-kolleklivet i län "avstå" 126milj. i förhållande till del riksgenomsnitt jag talade om. För Golland rördel sig om 40 miO. Förutsättningarna att driva företag kan knappast varasämre i detta område än i landet i övrigt, snarare bättre. Vi tror inte helleralt förelagarna är sämre som företagare. Vi vet också all varorna somtillverkas i länel inte säljs billigare. Då kan man ställa frågan: Vart hardessa pengar tagit vägen? Vi har försökt all klara ut del och dess värre visardel sig all de inte har investerats vare sig på eller i län. Förbåde län och gäller alt industrins byggnader och maskiner äravsevärt äldre än riksgenomsnittet. Vi vet vidare att pä det insatta kapitaleti industrin är del dubbelt sä många som arbetar på resp. kapital iförhållande lill riksgenomsnittet. Detta är utomordentligt oroande för Kalmarläns och utveckling i fortsättningen. Vi vet all vi på grund av dellåga löneläget får högre skatt än riksgenomsnittet, avsevärt högre t. o. m. - ivissa fall högst i landet! Vi vet också genom undersökningar att priser pävaror dess värre är höga, för del t. o. m. anmärkningsvärt höga ivissa sammanhang. För alt råda bot på detta måste åtgärder till ! Vimåste få fler sysselsättningstillfällen, förbättrad infrastruktur osv., men härpekar den föreliggande propositionen åt rakt motsatt håll. Utskoltsmajoritetensäger sig inte ha någon uppfattning om den induslripolitiska planeringen ochdet är allvarligt. Man säger ingenting om hur man skall påverka, hur man villutforma resultaten. Inom sydöstra är vi utomordentligt oroadeför utvecklingen och allvarligt oroade för den fortsatta sysselsättningen. Vihar flera varsel som lyder pä minskning av sysselsättningen i stället förden ökning vi behöver. Hur vill ni inom regeringspartierna klara detta? Nisäger all ni inte har någon uppfattning om detta , men måsteväl ändå ha en uppfattning i denna mycket vitala fråga. Ni har lovat 400 000nya jobb i landet. I länsprogram för län lovar man 20 000nya jobb fram lill . Det innebär 2 000 nya jobb . Kom fram meddem , därför alt de behövs verkligen i allra högsta grad. Inte minst gällerdel också på Golland. Ni bör väl vela och kunna ge besked om hur och när dettaskall realiseras. Frågan har ställts av iMalmö, men vi har inte fåll något besked om hur ni tänker bära er åt. Jag villunderstryka alt jag representerar 100 000 medlemmar och det är de som frågaroch vill ha ett besked och en uppfattning om hur det skall bli . Nitänker väl inte dagtinga och ändra er på den här punkten också och svika devallöften ni har gett? I länsdemokralins namn bör ni ge besked om hur jobbenskall komma fram och hur ni vill realisera del hela. Herr talman!Jag ber all fä yrka bifall lill samtliga reservationer. Samordnad sysselsättnings- och regionalpolitik HenGRANSTEDT (c): En avgörande förutsättning för all man skallkunna uppnå målei arbete ål alla är givetvis all man ser lill all utvecklingeninom nä-ringslivel och inom den offenlliga seklorn blir sådan all där finns enrik lillgång på arbelstillfällen. Det är detta som har uttryckts av centerpartieti målsättningen 400 000 nya jobb. i frågade avslutningsvis när vi skallrealisera de här 400 000 nya jobben. I valrörelsen har vi sagt all vi lyckeralt man bör arbeta for all nå etl sådant mål åtminstone underförstå hälften av1980-ialet. Men del är givet all innan vi pä allvar kan sätta i gång denpositiva utvecklingen på arbeismarknaden måste vi först städa upp efter densocialdemokratiska näringspolitiken . Det är ju konsekvensernaav den som vi nu har fått se dugga tall i form av larmrapjiorter från olikabranscher. Den nya regeringen har händerna fulla med all försöka lösa ärvda problem. Sedankan vi ta itu på allvar med att vända utvecklingen till någonting merapositivi. i får alltså ge sig lill tåls litet grand. Enannan viktig förutsättning föran grundsatsen arbete åt alla skall kunnarealiseras är all man Hr en god fördelning av arbetstillfällena, så alt arbetsplatsernaflnns där människorna flnns. Delta är i varje fall vår utgångspunkt; hittillshar kanske arbetsmarknadspolitiken mera gått ut på att flytta människorna tillarbetsplatserna. Menäven andra problem har kommit att tas upp i det här skedet av debatten, och jaghar tänkt beröra dem något. Det är vad man brukar kalla förvärvshinder, sådanafaktorer som gör att människor inte kan la arbeten trots att sådana finnstillgängliga. Självfallet måste det vara en väldigt viktig uppgift förarbetsmarknadspolitiken alt se till, att förvärvshindren av olika slag kanundanröjas. Del finns särskilt utsatta grupper för vilka behovet av insatser ärspeciellt stort; det gäller handikappade, det gäller äldre, det gäller ocksåkvinnor. Härär utbildningen en viktig del av problemet, inte minst för ungdomen. Vi vet allungdomsarbelslöshelen i mycket stor utsträckning drabbar ungdomar som harslutat skolan utan att få en ordentlig yrkesutbildning. Därför är detväsentligt att vi fortsätter att öka möjligheterna för sådana ungdomar alt iefterhand få den yrkesutbildning som erfordras för alt de skall kunna vinnafotfäste pä arbeismarknaden. Tankenpå en återkommande utbildning - ett system där man kan komplettera sinutbildning undan för undan - tror jag är ett av de mera konstruktiva uppslagennär det gäller all nå en bestående lösning av de här problemen. Förkvinnor som kanske har hemarbetat är utbildningsmöjligheternaväldigt viktiga för att de skall kunna återkomma till arbetsmarknaden utanförhemmet. Enannat viktigt förvärvshinder är naturligtvis framför allt för kvinnorna förhanden, om man inte kan lösa barniillsynsfrågorna. Därför är del självklartatt en utbyggd barntillsyn är en myckel viktig åtgärd för att öka kvinnornasmöjligheter all komma ut på arbetsmarknaden. Om delta råder en bred enighet.Riksdagen har också med bred enighet kunnat oesluta om målsättningen 100 000nya barnstugeplalser. FruLeijon stod här i talarstolen och var indignerad över altinte vi i utskoltsmajoriteten hade skrivit in i betänkandet alt vi ansluter osstill propositionens synpunkter, bl. a. när del gäller barntillsynen och en delliknande frågor. Dennaindignation är förvånansvärd därför att proposiiionsförfattarna, bl. a. fruLeijon. inte har bett om anslutning. Del finns ingenslans iproposilionen ett önskemål från regeringens sida all skall uttala sinanslutning till dessa synpunkter. Man bara redovisar synpunkter, men del finnsingen hemställan i proposilionen i del här fallet. Del är alltså litet väl sentpåtänkt av att nu vara upprörd över att inte utskottet harföreslagit något riksdagsuitalande, när inte regeringen efteriyste något sådant på de härpunkterna. Jagtycker att det i och för sig är naturligt att regeringen inte efterlyst någrariksdagsuttalanden om frågor där det råder stor samstämmighet och där riksdageni vissa fall redan har fattal beslut. Däremottror jag alt del socialdemokratiska partiet går litet väl långt när dettydligen numera anser att man enbart skall kunna fä bo i mycket starktkoncentrerade bostadsområden. beskrev i mycket mörka ordalag livet imindre orter och livet i glesbygd. Den vision jag fick var etl framlidssamhälledär vi alla skall bo i storstäder. Självfalletär del nödvändigl att vi skapar goda kollektiva förbindelser som gör detmöjligt för både män och kvinnor att la sig till sina arbetsplatser helst utanatt behöva anlita bil i någon större utsträckning. Men om man driver den tesenså långt att man avvisar glesbygdsboendel och småorts-boendel - och detframskymtar i propositionen - har man låtit sina ambitioner gå ut över denmänskliga valfriheten när det gäller boendemiljö. Då är inte vi beredda attinstämma längre - den saken är helt klar. Bebyggelseplaneringen skallsjälvfallet ta hänsyn lill och sträva efter att skapa närhet mellan bosläderoch arbetsplatser, men det är också viktigt att bebyggelseplaneringen larhänsyn lill hur människorna vill bo - vilka boendemiljöer människorna vill ha. Jagskulle viOa kommentera i anförande på några punkter. Jagvet inte om möjligen hade förväxlat manuskript, eftersom det varetl tag sedan vi här i behandlade länsdemokrati. I den frågan har viredan fattat beslut. All ägna av anförandet i den regionalpoliliskadebatten ål detta beslut och dess konsekvenser kanske var litet malplacerat. i kom också in på dagens debattämne i slutet av sill anförandeoch gjorde en del förvånansvärda uttalanden. Exempelvis ville han ge vid handenatt utskoltsmajoriteten inte vill ha någon induslripolitisk planering. Någotsådant påstår inte utskoltsmajoriteten. Vi konstaterar bara all de myckelallmänna synpunkter på den induslripolitiska planeringen som framförs iproposilionen inte är av den arten all de fordrar några särskilda kommentarerfrån sida. Självfallet kommer den nya regeringen att presentera sinasynpunkter på den induslripolitiska planeringen, men del kommer att ske på ettbetydligt mer seriöst och utförligt sätt och inte som i den här propositionen,där det framförs synpunkter av ganska allmän karaktär, vilka, som sagt, är avden arten att del inte behövs några särskilda kommentarer. Vidarepåstod i alt vi hade skrivit ned befolkningstalen med 5000 människor, jämfört med den förra regeringens förslag. Del stämmernaturligtvis inte alls. Vi har angett riktvärden inom de ramar som den gamlaregeringen föreslog. Del innebär ju inte att vi skrivit ned några tal. skulle i så fall med lika stort fog kunna säga alt vi har skrivit upptalen, därför all mitten ligger precis lika långt under del högsta talet somden ligger över det lägsta talet. Det är en litet väl enkel argu- 9 proiokoll 1976/77:478 menlalion alt bara räknaål etl håll. Tillsist vill jagsäga några ord om storstadsområdena, som också behandlas i del härbetänkandet. Genom den markering som görs i uiskoitsmajoritetens skrivning, därdet alltså påpekas att utvecklingen i storstadsområdena skall inriktas på delägre talen i befolkningsramarna, har man sagt ifrån all vi inte vill ha någonny befolkningsexplosion i storstadsområdena. F. n. upplever vi inga störreproblem i form av en snabb befolkningsutveckling i storstadsområdena, snararetvärtom. Men samhällel har markerat en viljeinriktning att vi även ifortsättningen skall ha en lugn befolkningsutveckling i storstadsområdena, enutveckling som ligger nära den naturliga befolkningsutvecklingen, vilket de härtalen faktiskt ger uttryck för. Jag vet alt har ifrågasatt dettaförut, men del beror på all man vid tidigare' beräkningar har felbedömtbefolkningspyramiden, i varje fall i lan. De här talen ger alltsåutrymme för ungefär den naturliga befolkningsutvecklingen i exempelvisStockholms län och en lugn befolkningsutveckling som gör det möjligt att skapagoda boendemiljöer för dem som skall bo här, undvika nya, svåra köproblem osv.Vi tycker att det är mycket positivt alt den här markeringen har kommit tillstånd i . Detär också mycket viktigt att vi arbetar för en inomregional balans, inte bara iglesbygdslänen utan också i storstadslänen. Staten har etl stort ansvar i detfallet, eftersom staten i synnerhet i är en myckel storarbetsgivare. Det sätt på vilket de statliga arbetsplatserna fördelas iregionen är av mycket stor betydelse för sysselsättningsbalansen här. Det ärmed tillfredsställelse jag noterar det svar som utskottet har gett på minmotion i detta fall. Utskottet framhåller just viklen av att fördelningen av destatliga arbetsplatserna sker med hänsyn till de regionalpolitiska aspekterna.Från regeringens sida har man också uttalat att man nu är beredd att la de härregionalpoliliska hänsynen, när statliga arbetsplatser skallfördelas inom . Äveni storstadsområdenas närhet finns orter som behöver ett särskilt stöd för altfå i gång sysselsättningen. Jag tänker för vidkommande påt. ex. NorrtäOe kommun, som har myckel uttalade glesbygdsproblem, och påStockholms skärgård. Del är glädjande all kunna konstalera all den låsning lillstödområdesgränser som vi en gång hade nu successivt mjukats upp. Inte minst idet betänkande som vi har alt behandla framhålls med ännu större kraftalt de sysselsällningsskapande åtgärderna skall sältas in med hänsyn lill varproblemen är störst och inte så mycket vara bundna till fixerade ramar ochprinciper. Del bör därför finnas ökade möjligheter lill samhälleliga insatseräven inom de problemorter och problemkommuner som ligger i storstadsområdenasnärhet. Delta är också ell framsteg. Avslutningsvis,herr talman, vill jag yrka bifall lill ulskotlels hemställan, vilket innebäravslag på samtliga reservationer. i (s)kort genmäle; Egentligen är det räll överfiödigt att debattera med -han har sitt eget sätt att lägga fram saker och ting. Uppenbariigen har haninte heller läst utskottsbeiänkandel i alla dess delar. Detvar intressant att höra att de 400 000 nya jobben skulle finnas 1985.Industriministern har sagt att de skulle finnas i slutet av1970-lalel, och glider det uppåt. Delmå så vara. Men även om det är 1985 de skall finnas, innebär det för län2 000 nya jobb . Var så snäll och ta fram dem nu då! Vi har mycketstort behov av dem - det försäkrar jag. HerrGransledl sade att de borgerliga partierna först skulle städa upp efter densocialdemokratiska regeringen och lösa ärvda problem. Vad är det för problem?Vad är det ni skall städa undan? Är det arbetslösheten som fanns när ni togöver? Den var kanske den minsta vi har haft .