prot · G009105 · 1976-12-31 00:00:00 — Vem har hört talas om - jag har frågatsocialministern om detla i en lidigare debatt men inte fäll något svar - atl deborgerliga partierna har skrivit till sina kommunalmän och uppmanat dem allprioritera dessa frågor i kommunerna? Det har värt parti gjort och tagit uppsaken vid mänga överläggningar inom partiet. Vi har drivit en sådan polilik utei kommunerna, i budgetarbetet och i samband med atl barnomsorgsplanernagjordes upp nu liksom tidigare är. Vadhar vi då mött? Jo, tjurigt, förstockat, hårdnackat, ogint och snålt motstånd,framför allt från och . Då är det inte så konstigt om mantar den moderate partisekreterarens uttalanden pä allvar, alldeles särskilt somman vet atl han är närmaste medarbetare till den mest handlingskraftige och infiylelserikeregeringsmedlemmen, som därtill är ekonomiminister. Det är inte konstigt tar hans uttalanden på allvar. Nukan vi konstalera att värt "tjatande" här i - som socialministernkallade det - har lett lill all socialutskottet har ställt sig bakom betydligtskarpare uttalanden än som eljest hade kommit i fråga. Det är bra, men vikommer inte att känna någon trygghet för dessa frågor så länge den nuvaranderegeringen sitter - det är ett faktum -och sä länge så många av landets kommunerhar borgerlig majoritet. Fårjag sä, herr talman, gä över till alt diskutera kvalitetsfrågorna, för de ärväldigt vikliga. Då vill jag böria med att försöka skingra de dimridåer som dennuvarande regeringen försöker sprida kring den politik som vi står för och somvi drev i regeringsställning. Manförsöker hävda atl kvalitetsfrågorna första gången togs upp i borgerligareservationer och i den borgeriiga regeringsdeklarationen. Men i samtligapropositioner som den socialdemokratiska regeringen harförelagt om barnomsorgen har kvalitetsfrågorna ständigt framhållitssåsom mycket viktiga, och konkreta förslag till åtgärder har förts fram. I detfamiljepolitiska prograrn som den socialdemokratiska partikongressen antog1975 var barnomsorgen en av huvudpunkterna med mycket noggrant understrykandeav dessa kvalitetsfrågors betydelse vad gäller såväl barnomsorgen som sådansom barns levnadsvillkor och boendemiljön över huvud laget. All vi sedan inlealltid kan skriva under på varie detaljförslag som framläggs från borgeriigthåll har atl göra med en bedömning av vilka ålgärder som är effektiva frånkvalitetssynpunkt. Straxföre påsk behandlade en partimotion från oss om boendemiljön. Ellförverkligande av våra förslag där skulle ha haft en oerhört stor betydelseför alla barns uppväxtvillkor och för att göra de be-tonggetlon som herrRomanus talade om bättre att leva i - många småhusområden också för den delen.Även när det gäller att få instrument för att förverkligabarnomsorgsulbyggnaden skulle de förslag vi där förde fram ha varit av storvikt. Vadgjorde den borgerliga majoriteten i dä? Jo, den avslog våra förslagutan - det skall jag till er heder erkänna -ett enda argument. Man sade baraatt med sina två ministrar måste fä mer tid pä sig altbehandla redan utredda och remissbehandlade förslag. Vihar pekat på - jag vill understryka della - att kvalitetsfrågorna är av mångaolika slag. Ni talar alltid om en enda sak som i och för sig är mycket viktig,nämligen barngruppernas storlek och personaltätheten. Men låt mig ta upp någraandra frågor som man inte fär glömma bort. Självabristen pä barnomsorg är den ur alla kategorier största kvalilelsfrägan,försl och främsl därför all näslan alla barn som behöver barnomsorg och i daginte får samhällets barnomsorg är hänvisade till mycket sämre tillsynsformer.De drabbas av allt elände som följer av oroliga, otillfredsställande och ickekontinueriiga tillsynsformer. Själva bristen leder till sådana problem ibarnomsorgsverksamheien som se-, gregation i barngrupperna, så länge bara demest ömmande fallen kan. Den leder också till all föräldrararbetar skift och lill att föräldrar arbetar . Behovet av barnomsorgpä obekväm tid skulle minska radikalt om vi kunde bygga ut den ordinariebarnomsorgen pä . Närvi i min hemkommun gjorde en undersökning om behovet av barnomsorg fick vi somelt delresultat fram alt av de föräldrar lill förskolebarn som hade arbete pähellid i var del myckel fler kvinnor än män som hade arbete ,pä , , över huvud taget pä obekväm tid, och det hade de därföratt barnomsorgen inle kunde ordnas. radikalt sätt att minska behovel avnattomsorg skulle Familjepolitik,m. Familjepolitik, m. m. vara att bygga uldagomsorgen. Allabehov av bättre kvalitet i enskilda avdelningar eller bostadsområden kan intetillgodoses bara genom att i Slockholm byråkratiskt fär sittaoch fastställa normer-ofta ganska fyrkantiga normer - för personaltäthet ochbarngrupper. Behoven växlar oerhört, och de växlar inte bara beroende pä atldel är olika typer av problem utan också från tid lill annan. De som hararbetat med sådana här frågor i kommunerna eller som haft barn på daghem vetatt det tillfälligt kan uppstå problem i bostadsområden eller i endaghemsgrupp. Det gör att det behövs tillfällig personalförstärkning under visslid. Del kan uppslå problem i bostadsområden där det finns väldigt många barnmed särskilda behov eller väldigt mänga invandrarbarn - i har vi 54nationaliteter representerade bland barn i förskoleåldern och över 80nationaliteter totalt sett i kommunen. Detär alldeles självklart alt de problemen löser man inle alls bara med atlföreskriva normer och sedan använda sig av de metoder som harpekat på. Förslaget om elt extra anslag som skulle kunna utnyttjas efterkommunernas goda omdöme är utvecklat mot bakgrund av konkreta praktiskaerfarenheter i kommunerna. Det är inte alls etl hastigt tillyxat förslag som viinte vet hur det skulle fungera. Vi har motsvarande system pä skolans områdemed de s. k. SÅS-peng-arna, som har fungerat utmärkt och gjort stor nytta. Vivet alltså att förslaget skulle kunna förverkligas och fungera myckel bra.Därför är utskottets motiveringar både okunniga, dåliga och otillräckliga. Lätmig till slut ta upp ett par kvalitetsproblem till. Det ena är personalsituationen.Det är inte alls bara en fråga om att få tillräckligt mänga anställda iinstitutionerna. Del är också frågan om att få människor av olika ålder, medolika livserfarenhet och med olika social bakgrund i våra barnsiugor. Det finnsen stor risk för, om vi inle ser upp, atl vi kommer att fä enöverrepresentation av mycket unga personer som saknar livserfarenhet - och detkan man inle klandra dem för - och som har betygsmeriterat sig i en väldigthård betygskonkurrens där det krävs mellan fyror och femmor för att komma in iulbildningen. Vadvi skulle behöva få in myckel mera av i barnstugorna är medelålders män ochkvinnor med erfarenhet från arbetslivet och barnens hemmiljöer, människor somhar meriterat sig inte bara med högsta betyg i den nya skolan utan genomvårdarbete eller praktisk samhällserfarenhel. Därför är det oerhört viktigt,när vi nu skall öka personalen hastigt, att inte bara satsa på en starkansvällning av ungdomsutbildningen för elever med de högsta betygen. Vi måstefinna metoder alt genom brist-yrkesutbildning ge god chans till s. k. längvägareför atl också fä in andra i barnstugeverksamhelen. Alltför många uppgifier lyder pä att de barn som i första handdrabbas av brislen på barnomsorg är barn under tre är. Det finns många kommunersom inte bygger en enda barnstugeplals för barn . Och det finnsnästan ingen kommun som har ett jämnt byggande för de olikaåldersgrupperna. Genomsnittssiffran för landet är alt en femtedel av platsernabyggs för barn - som ändå utgör näslan halva förskolegruppen! Debarnen klarar man inte med familjedaghem. Situationen i kommunerna är ocksåden att tillgången på familjedaghemsplaiser totalt sett tryter. Dessutom är detsä att man företrädesvis önskar sig äldre barn som är lättskötta. Mycket tyderdärför pä att de som fär de allra sämsta tillsynsformerna är de yngsta barnen.Och deras problem klarar man inte med fagert tal om att de skall fåvårdnadsbidrag i stället - i synnerhet som det ju inle blir någotvårdnadsbidrag. Familjepolilik, m. m. HenROMANUS (fp) kort genmäle; Jag förnekar inte, att del har funnits uttalanden om barnomsorgenskvalitet i socialdemokratiska programskrifter. Det hardet säkert funnits. Manhar också talat om del i propositioner. Men jag tror ändå att sådana konkretainitiativ som ni nu har tagit, har det inte funnits myckel av undersocialdemokraternas regeringslid. I och för sig tycker jag givetvis det är ettframsteg, att ni nu har kommit med konkreta förslag. BirgittaDahl har säkert praktiska erfarenheter av lokall arbete, och hon har också haftbarn på daghem. Del har jag ingen anledning att betvivla - även om det inte ärnågot som vare sig eller socialdemokraterna har monopol pä. Jagkan hälla med om det mesta som sade om kvalitetsfrågorna, och del ärvikligl alt vi gör något ät dem rent praktiskt. Men jag tycker det är litetmärkligt alt man inte har haft möjligheter att ta någrakonkreta, praktiska initiativ. Del är givetvis bra att så har skett . Menjag tror inle att det här förslaget är så praktiskt väl genomtänkt. Man talarom att det kan uppstå tillfälligt behov av förstärkning pä en barnstuga. Detharjag också erfarenhet av. Vid elt tillfälle uppstod det ett sådanttillfälligt behov, och då anordnade man ett föräldramöte pä tisdag och sade attföljande måndag måste man ha förstärkning. Det fick man också. Men det hade jualdrig gäll om man skulle ha begärt anslag till det hos . Nufick naturligtvis kommunen ordna den saken. Därför tror jag som sagt inte atls-förslaget är någon praktisk metod. Vi skall gärna arbeta för attkvalitetsfrågorna beaktas mera vid utformningen av statsbidragssystemet. Det ärockså vad som sägs i regeringsdeklarationen, och socialministern har ju nutagil upp överläggningar med och personalorganisationerna. Delär bra att man nu har börjat med detta, och ingen vel vad vi där kan komma framtill. Men att man löser problemen genom att - som BirgittaDahl kallar för fyrkantig och stelt byråkratisk - får en fond alt dela ulpengar från, del tror jag inte på. Självfallet kan pengarna göra nytta, men manfrågar sig om inte ett mer genomtänkt förslag skulle kunna göra siörre nytta.Detta är anledningen till att vi har avstyrkt förslaget. Nr 105 ' Fortsätt gärna med diskussionen omkvalitetsfrågorna. den " ''framförda synpunkterna - utom när man efter atl ha suttit i 13 anrii 1977 regeringsställningsä går ut med indignation och säger alt nu --------------- ärtydligen den nya regeringen likgiltig för kvaliteten. Det är ju jusl Familjepolitik, den nyaregeringen som har tagit upp den frågan, vilket den gamla re- m. m. geringen inte gjorde.Atl den nya oppositionen har gjort det, i likhet med den gamla oppositionen, är ju bara som det skall vara. FruDAHL (s) kort genmäle; Man kan naturligtvis framställa detta förslag så som nugjorde, men tillåt mig då atl konkrel beskriva vad det är fråga om. Härgäller det all använda medlen pä samma sätt som skolan använder de s. k.SÅS-pengarna. För kommuner som vet att de har bostadsområden med problem, mängabarn med särskilda svårigheter därför alt där finns institutioner för vård avhörselskadade barn eller liknande, som behöver integreras i barnstuga, ellerkommuner som vet att de i likhet med min egen kommun har mänga nationaliteterrepresenterade bland förskolebarnen, är det inga svårigheter alt upprätta enfierårsplan över på vilket sätt man kan göra betydande insatser för de barnenoch se lill att man får anslag från för den verksamheten. Jaghar också erfarenhet av hur vi, under den korta tid närsocialdemokraterna hade majoritet i , ordnade någonting som kallades fören personalpool som kunde rycka ut vid sådana här tillfälligt uppkomnasituationer. Del gjorde vi utan några särskilda anslag och det kostade osspengar. Det hade varit bra om vi hade kunnat få hjälp från förde extra kostnaderna, även om den hade kommil i efterhand. Insatserna måstenaturligtvis göras . Det första som hände när det blev borgerligmajoritet var att man avskaffade den här resursen för barnstugorna ochbetydligt försämrade kvaliteten. Den risken skulle inte vara lika stor i våraborgerligt styrda kommuner om del faktiskt fanns en möjlighet atl få hjälp försådana här socialt angelägna uppgifter. Jag tror nog att de socialdemokratisktstyrda kommunerna däremol är benägna alt ge dessa resurser, men naturligtvisfinns det redan behov hos kommunerna av alt fä slöd för denna verksamhet, ochdet är för oss obegripligt hur ni kan vilja avvisa en sä angelägen och viktigsak. HerrROMANUS (fp) kort genmäle: Jag bestrider inle att det kan finnas sådana behov som gär att planera och ett exempel är just om det finns många invandrarbarn. Det införs nu också ett slöd för hemspråksundervisning som inte har funnits tidigare. Det införs frän i den nya budgeten. Vad jag vände mig mol var alt ville ge intryck av att elt mycket hastigt uppkommet behov skulle kunna tillgodoses på det här sättet. Vi kan naturligtvis slå här och underhålla kammaren med berätlelser 42 - kanske av ivivelaktigi underhållningsvärde - fränvåra hemkommuner. Jag bor i en kommun somicke har socialdemokratisk majoritet där man också har skaffat fram sådana härresurser lill tillfälliga förstärkningar. Jäg drar inte några mera viltgåendepolitiska slutsatser av del än att detta kan kommuner göra, oavsett politiskmajoritet. Jaglycker atl del är litet konstigt när man säger, återigen med de här överordensom del är så lätt att komma in pä, att det är obegripligt varför man integenomförtjust det här förslaget som socialdemokraterna nu har framfört. Men omdella är sä oerhört självklart, varför är del inte genomfört för länge sedan?Ni skulle i ha behövt stöd från . Varför fick ni intedet stödet? Del var ju en socialdemokratisk regering. Varför genomförde ni delinte, om det är så obegripligt att det inte kan genomföras just nu? Situationenär den att vi nu har en regering som har tagit upp kvalitetsfrågorna ocharbetar med olika metoder för att få fram en lösning. Då kan man väl tycka atldel är rimligt, atl den regeringen får något mer än på sig för attkomma fram till sin lösning, när socialdemokraterna har haft sin chans underalla dessa år, men enligl vad tydligen anser obegripligt inte hargenomfört det förslag som är självklart. Familjepolitik,m. FruDAHL (s) kort genmäle: Det är väl ändå ganska egendomligt alt så fort den nya regeringen villkomma ifrån en diskussion om vad vi kan göra här och för att driva påutvecklingen - det är självklart att det kommer fram nya tankar och nya förslagallteftersom vi lär oss mer om den här vikliga verksamheten - böriar man talaom det förflutna, för man vill inle tala om vad som skall hända . Faktum är alt som ni har haftpä er och som ni anser vara otillräckligt har ni haft tid och råd att slänga utmiljarder till skattesänkningar för höginkomsttagare och till villkorslösasubventioner till företagen. Men ni har icke haft tid atl verkligen arbeta medsysselsättningsfrågorna. Ni har inte råd att förbättra situationen för barnfamiljerna.Ni har inte råd ens med elt anslag av den här typen för att förbättrakvaliteten på barnomsorgen. Sådana saker är för mig obegripliga. Fröken (): Regeringens förslag i budgetpropositionen innebär - del har sagts tidigare- en stark satsning på barnfamiljerna. Del vi har att ta ställning till i dagär höjningen av barnbidragen och den fortsatta utbyggnaden av samhälletsbarnomsorg. Jag tänker hålla mig till de frågorna. Även om jag tycker attfrågorna är oerhört viktiga föredrar jag alt debattera i ett annat tonläge änBirgitta . Jag tror inte all man kan mäta engagemang i röststyrka ochröstläge och inte heller i antalet beskyllningar mot politiska motståndare. Barnbidragen föreslås ipropositionen höjas med . Som vi vet, och del har nämnts tidigare Onsdagenden ' '' 'o"!''"'' höjningen att lidigareläggas till år för att 1 3 anrii 1977 kompenserabarnfamiljerna för de kostnadsökningar som följer av moms- --------------- höjningen och devalveringen. Från sida har vi ansett att barn- Familjepolitik, bidrageninte bör tillåtas urholkas av kostnadsökningar. m. m. ansett alt barnbidragen borde indexregleras. också har uttalat sig föratt barnbidragen bör vara värdebesiändiga -har emellertid mot bakgrund av denhöjning som har föreslagits och som jag hoppas vi kommer alt besluta omsenare inte ansett att det just nu finns anledning att göra någotuttalande i den frågan. Barnomsorgenhar redan varit föremål för flera debatter här i kammaren och harockså upptagit huvudparten av tiden här. Del är en brännande fråga, viktig förbarnen och viktig för deras föräldrar. I utskottets betänkande har vi omigenslagit fast den allmänna målsättningen för utbyggnaden av samhälletsbarnomsorg, som vi har varit överens om tidigare, att - utöver den allmännaförskolan för sexåringar -plats skall beredas för alla barn i förskoleålderntill förvärvsarbetande eller studerande föräldrar samt för barn med särskildabehov inom den närmaste tioårsperioden. Någon ändring av den målsättningen harutskottet inte funnit anledning till. Frågan är nu om det uibyggnadsprogramför den närmaste femårsperioden som under stor enighet antog våren1976 och som byggde på överenskommelse mellan och regeringenkommer atl leda till alt den allmänna målsäii-ningen uppnås inom en lioärsperiod.Delta är tveksamt. Ensak är klar: om målsättningen skall uppnäs måsle utbyggnadsplanen för deninnevarande femårsperioden hållas - minst. Det finns inget utrymme föreftersläpningar. Tvärtom kan man nu konstalera att efterfrågan på barnomsorghar ökal i en takt som man knappast räknade med vid förra årets beslut.Kvinnorna har i ökande utsträckning gått ul i förvärvsarbete; framför alltgäller det de yngre kvinnorna med barn. Ökningen har fortsatt trotslågkonjunkturen. Vi tycker alt detta är en naturlig utveckling och viuppmuntrar den med olika ålgärder. Rätten lill arbete för alla är denviktigaste förutsättningen för jämställdhet. Vi hade en livlig debatt om detlastrax före påsk och jag skall inte gä in på det igen. Ettav de allvarligaste hindren för kvinnors förvärvsarbete är bristen på barnomsorg. har därför funnit anledning all uppmärksamma den aktuella situationen när del gäller utbyggnadsplanen för barnomsorgen och har haft överläggningar med socialministern. I den skrivelse som överlämnades krävdes dels åtgärder för att säkra den beslutade utbyggnaden, dels förbättrad statistik för att underiätla be vakningen av hur utbyggnaden fullföljs. Kommittén kommer något se nare atl företa en uppvaktning för och där rikta sam ma krav. Det är ju kommunerna som skall se till att den beslutade fem årsplanen fullföljs, och har där etl stort ansvar. 44 Det är nödvändigt att garantier skapas så all inteden åtstramning av den kommunalaverksamheten, som ingår i regeringens ekonomiska paket, kommer att gå ut överbarnomsorgen. Regeringen har också sagt att man har för avsikt att prioriterabarnomsorgen. Tyvärrfinns det en annan fiaskhals än den kommunala ekonomin, och det ärpersonallillgängen, eller rättare sagt personalbristen. Den frågan harförsummats av den socialdemokratiska regeringen. En stark satsning sker nu päutbildning av förskollärare och annan personal för förskolan, men på kort sikt harvi brist pä personal. Socialministern har i ett tidigare sammanhang meddelatatt man avser att starta en aktiveringskampanj för att få tidigare utbildadpersonal, som inte uppehåller sitt arbete, alt återgå i tjänst. Jag tycker detär etl utmärkt initiativ. Detla kan i någon män tillgodose vad . Jag anser det också riktigt att man får personalen sammansatt av olikaåldersgrupper, med olika erfarenhet av livet och arbetet. Det hade dock varitbättre att den gamla regeringen tidigare insett personalbehovet och anpassatutbildningskapaciteten efter delta. Närdel gäller barnomsorgens fortsatta utbyggnad har vi inom utskottet inga delademeningar. Trots detta finns en socialdemokratisk reservation. Jag kan intefinna atl den innehåller något annat än det utskottsmajorilelen skrivit ibetänkandet. Den debatten har vi ju haft här , och det finnskanske ingen anledning att ytterligare gå in på den saken. Slutsatsenför både majoriteten och reservanterna är att man med skärpa understryker attregeringen överväger och ulan dröjsmål vidtar de åtgärder som kan visa signödvändiga för all ulbyggnadsplanen skall hållas. Tyvärrmåsle jag göra besviken och säga atl det inte beror på attBirgitta har tjatat, som hon själv uttryckte det, att utskoitsmajoritetenskrivit så här. Det beror pä att vi själva anser att frågan är oerhört viktig,och vi var medvetna om att kommunernas planer inte fullt ut sträckte sig likalångt som man förutsätter i den utbyggnadsplan vi antog 1976. Jag vill säga några ord om en annan fråga, där vi i utskottet äröverens. Del gäller frågan om barnomsorg på tider då daghemmen normalt inte äröppna. Utskottet har där sagl all man ställer sig positiv lill enförsöksverksamhet i ett par eller några kommuner. Det är efter ingåendediskussioner och med stor tveksamhet vi kommit fram lill den ståndpunkten.Utgångspunkten för ställningstagandet är den situation vi har , då man vetatl många barn lämnas ensamma sena kvällar och tidiga morgnar, ja t. o. m.under nätter. Detta är en helt oacceptabel situation. Det är nödvändigt attkommunerna känner sitt ansvar för också dessa barn. är inte så atl utskottet därmed sagt ja till en utveckling som innebärattbarn i allt större utsträckning skall hänvisas till nattvila utanför hemmet. Inomcentern finns det en utbredd uppfattning om au detta vore en olyckligutveckling, och jag har personligen samma uppfattning. Familjepolitik, m. m. Familjepolitik, m. m. Detär snarare så alt av tvä onda ting har vi i den aktuella situationen valt detminst onda. Del var också med dessa utgångspunkter som jämsiälldhetskommiiiénagerade när vi vid uppvaktningen hos socialministern krävde dels enkartläggning av behovet av omsorg på obekväm arbetstid, dels enförsöksverksamhet. Familjepoliiikensmål måsle vara att ge barn bäsia möjliga uppväxtvillkor. Därför är det merangelägel att arbetslivet anpassas lill barns och föräldrars situation än attföräldrar och barn lill nästan vilket pris som helst anpassar sig tillarbetslivets krav. Detta framfördes av jämställdheiskommittén i den skrivelsesom överlämnades till socialministern, och utskottet har understrukit del ochsagl alt det ökande skiftarbetet inom industrin frän den synpunkten äroroande. Menarbete pä obekväm arbetstid krävs ju också på viktiga samhällsområden. Man kanbara, som vi gjort i utredningsbetänkandet, nämna vårdsektorn. Inom parenteskan tilläggas all barnomsorgen med den här utvecklingen kan bli en ny sektormed arbete på obekväm arbetstid som kommer atl öka kraven pä barnomsorg påobekväm arbetstid. Inomvårdsektorn gär det inle att generellt anpassa arbetslivets villkor lillmänniskors önskemål om arbete . Däremot borde det gå alt ta ökadhänsyn till barn och därmed till deras föräldrar. Men så forl man talar omspeciella villkor för föräldrar med framför allt små barn får man höra all ominle småbarnsföräldrar gär in i arbetslivet pä exakt samma villkor som andra,då blir de diskriminerade på arbetsmarknaden. Mendelta beror ju helt och hållet på den solidaritet vi andra visar mot dem. Därtycker jag man saknar ett större engagemang från de fackliga organisationernassida. Framför allt LO har lidigare i så många sammanhang med stor framgångdrivit krav om bättre villkor i arbetslivet. Men LO har intagit en.negaliv hållning när det gäller att ändra småbarnsföräldrarnas f n. ganskaohållbara situation i arbetslivet. Jag undrar bara om det kan bero på atlkvinnorna är så,dåligt företrädda inom de fackliga organisationernas ledningar. Jagblev faktiskt rätt illa berörd när jag i LO-tidnmgen läste en kommentar tillsocialulskotleis ställningstagande i den här frågan, där man ansåg atl"detta är vår största seger ". Jag lycker att man här följtminsta motståndets lag. Segern hade varit större om man hade ställt krav påarbetslivet för småbarnsföräldrarnas räkning.. Jagtror också att del kravet med allt större kraft kommer alt resas.