prot · G009143 · 1976-12-31 00:00:00 — "1princip torde å andra sidan gälla att beslul som i aktiebolagslag-siiflningenförbehållits bolagsstämman inte kan överflyttas på annat beslutande organgenom kollektivavtal. Frågor om ändring av bolagsordningen, höjning ellernedsättning av aktiekapitalet, likvidation och utseende av styrelse ochrevisor kan inle på grund av avtal avgöras av någon annan än bolagsstämman.Aktiebolagslagens regler om vinstfördelning kan inle heller sältas ål sidan genomkollektivavtal i den mån dessa regler avser atl skydda det bundna kapitaleteller tillförsäkra minoritet rätt till vinstutdelning." Jaghar lagil några citat här för atl visa de avgränsningar som man gjorde förraåret från den socialdemokratiska regeringens sida. Del är alltså på del visetatl vi var myckel överens när vi genomförde den nyamedbestämmandelagen. sade att i stort setl hadegodtagit reformförslaget och alt del hedrade detta parti. Vi var överens på deallra flesta punkter. fanns några skiljaktiga punkter där det närmast gällde skrivningarna. Detvar dessutom 200-kronorsregeln och något annat som vi resonerade om. Vi varockså överens om atl det kunde bli kollision mellan medbestämmandelagen ochnågra andra lagar. Och vi var överens om alt detta skulle utredas mera. Dennautredning har skett, och vi har fått elt tillägg till lagen som innebär ettförtydligande, liksom molivtexten bakom denna lagförändring utgör eltförtydligande. Dåvisar det sig atl när vi gör detta, helt i den anda av gemenskap som har buritupp medbestämmandelagen under det här , så lägger man ifrånsocialdemokratisk sida fram en lagtext som är ohållbar och talar om "utanhinder av vad som föreskrives i aktiebolagslagen", som det imotivtexten görs två eller tre undantag. Jagtycker därför att del är riktigt alt utskottet sagt att den här debatten oftafått "överdrivna proportioner". Och jag tror det vore bra om vi nuslog fasl den grundläggande värdegemenskapen frän en överväldigande del av densvenska när det gäller ulformningen av vår medbestämmandelag. Herrandre vice lalmannen anmälde atl anhållit alt till protokollet fäantecknat all han inte ägde räll till ytterligare replik. Hen (vpk): Jag vill först göra en lilen kommenlar till del uttalande somutskoltels talesman gjorde när han beträffande skadeståndssanktionernai samband med dellagande i olovlig konflikt deklarerade alt borgarna i dettafall hade alt välja mellan alt slopa 200-kronorsregeln och att avskedaarbetare. HerrWirténs uttalande innebär ett felaktigt återgivande av nu gällandelagbestämmelser. Både i förarbetena till lagen om anställningsskydd och iförarbetena lill lagen om medbestämmande i arbetslivet föreskrivs möjligheteralt såväl avskeda dem som deltar i en olovlig konflikl som att utdömaskadestånd. När det gäller skadeståndet är detta inte som tidigare maximerattill , utan arbetsdomstolen kan fastställa etl obegränsatskadeståndsbelopp. Framställningenöver vad som gäller i samband med skadeståndssanktioner mol dem som deltar iolovlig konflikl var således felaktig. Jagskall härefter beröra några av de krav på ändringar och tillägg i den s. k.medbestämmandelagen som kommunisterna pä nytt reser. Det gällerförhandlingsrätten enligl 11 och 12 SS, begränsningen av informaiionsräiien,där vi yrkat att 21 och 22 SS skall utgå, rätten lill politisk verksamhel påarbetsplatserna, rätten till internationella sympatiåtgärder och politisk strejksamt rätten till fackföreningsmöten pä betald arbetstid. De övriga frågorna hartidigare ingående berörts av andra representanter frånvänsterpartiet kommunislerna. Jagskall börja med atl säga något om 11 S i medbestämmandelagen, som föreskriverskyldighet för arbetsköparna att ta upp förhandlingar pä egel initiativ medfacket när del gäller en planerad viktig förändring av verksamheten. Vi harfrån vårt parti poängterat att detta innebär ett framsteg för fackföreningarna,men vi är kritiska mot det tillägg som gjorts till paragrafen och som lyder:"Om synnerliga skäl föranleder del, får arbetsgivaren fatta och verkställabeslul innan han har fullgjort sin förhandlingsskyldighet enligt första stycket." Dettatillägg gör det möjligt för arbetsköparna alt kringgå den lagstadgade primäraförhandlingsskyldigheten. Om en arbetsköpare fattar och verkställer beslutinnan förhandlingarna är slutförda tvingas facket driva frågan till avgörandeinför arbetsdomstolen. Och där kan inle facket - så har i varje fall viuppfatlat saken - förvänta sig några större framgångar i mål som har betydelseför arbetarklassen. Del visar också arbetsdomstolens senaste utslag i tvistenmellan och Metallindu-striarbetareförbundel, där arbetsdomstolen gavarbetsköparna rätt att verkställa beslut om permitteringar innanförhandlingarna slutförts. Därmed härden första AD-domen med hänvisning tillmedbestämmandelagen spikat en rättighet för arbetsköparna. Denna dom ärdessutom prejudicerande, dvs. det är ingen mening för andra fack alt drivaliknande tvister lill arbetsdomstolen. Ekonomiska föriusler för arbetsköparnaär enligl arbetsdomstolen alt betrakta som synnerliga skäl, och de ger arbetsköparnarätt att frångå förhandlingsskyldigheten. 12S, som gäller den utvidgade förhandlingsrätten, stadgar att arbetsköparna ärskyldiga atl ställa upp i förhandlingar, om facket begär det, och del rör sigom frågor som innebär förändringar för medlem i organisalionen. Men även här finnsdet ett tillägg som sätter också denna paragraf ur spel. Det sägs: "Omsärskilda skäl föranleder del, får arbetsgivaren dock fatta och verkställabeslutet innan han har fullgjort sin förhandlingsskyldighet" Vadinnebär då begreppet "särskilda skäl"? Det vel ingen ännu, menarbetsköparna kan hävda nära nog vad som helst. Sedan är det facket som fårdriva frågan till tvist, och del blir dä återigen arbetsdomstolen som avgör vadsärskilda skäl är för någonting. Expertisinom arbetsrätten har gjort uttalanden om vad man skall tolka in i dettabegrepp och sagt att om det medför "olägenhet för företaget", är delatl anse som ett särskilt skäl. Del är arbetsköparen som skall göra denbedömningen. Han kan då hävda all del är en olägenhet och därigenom undgå förhandlingsskyldighetenoch fatta och verkställa beslutet. 11och 12 SS skulle ge fackföreningarna en starkare ställningförhand-lingsmässigt, men med de begränsningar som tilläggen om synnerliga ochsärskilda skäl innebär urholkas den omtalade förstärkta förhandlingsrätten sämycket att den nära nog är tillbaka vid de regler man tidigare hade. Delmåsle också sägas att en överenskommelse enligt II och 12SS inte är någol egentligt avtal. Har man vid primärförhandlingar enligt 11 Seller vid förhandlingar enligl 12 S enats om någonting, är detta inget avtalsom är bindande för arbetsköparen hela avtalstiden ut, exempelvis omkollektivavtalet gäller . När en fråga har slutbehandlats och man ärense om en viss tillämpning gäller denna bara till dess att ex-exempelvisarbetsköparen på nytt aktualiserar frågan och hävdar atl den skall tillämpas påett annat sätt Kommerman inte överens med arbetsköparen om att fatta och verkställa elt visstbeslut, utan facket har en uppfattning och arbetsköparen en annan, gäller ändåarbetsköparens mening. Detta sker då under skadeståndsansvar. Men medarbetsdomstolen i ryggen - det är ju den som skall avgöra om arbetsköparnagjort fel eller inle - kan arbetsköparen tryggt verkställa sitt beslut. Skalldet vara någon mening med dessa lagbestämmelser måste lönarbetarnas organisationerges förhandlingsrätt i alla frågor som rör arbetslivet Denna rätt måste, föralt bli etl effektivt vapen mot arbetsköparna, kombineras med lokal strejkrättsåsom lidigare har hävdats av vpk. 10 S borde enligt vårt förslag också ändrasså att förhandlingsrätten skulle gälla / alla Jrågor. Del är avgörande för attden utvidgade förhandlingsrätten skall bli meningsfull. Vänslerpartielkommunisterna har upprepat kravet pä att tilläggen om synnerliga och särskildaskäl tas bort ur lagtexten och atl beslämmelser om lokal slrejk införs i lagen. Närdel gäller arbeisköparnas informaiionsskyldighel gentemot facket som stadgas i19 S sä urholkas också dessa bestämmelser längre fram i lagtexten. I 21 och 22SS föreskrivs arbetsköparnas rätt alt kräva tystnadsplikt av facketsföreträdare. Uppstår tvist om del är skäligt eller inie atl kräva tystnadspliktskall frågan hänskjutas till arbetsdomstolen för avgörande. manväntar på AD:s ställningstagande gäller arbetsköparnas påtalade tystnadsplikt.Vi kan naturligtvis inte acceptera det, och kommunislerna hävdaratt all informalion skall kunna föras vidare och det skall ankomma påfackföreningen hur och om så skall ske. Om det inte är så, kan viktiginformation medvetet och avsiktligt undanhållas de anställda. Etldomstolsförfarande från arbetsköparnas sida kan avsevärt försena en viktiginformalion och väsentligt försvåra möjligheterna lill motåtgärder från deanslällda och från facket i en vital fråga. Vihar därför yrkat att 21 och 22 SS utgår ur lagen och alt facket skall bestämmanär och i vilken omfattning erhållen information skall föras vidare till deanslällda. Rällentill politisk verksamhet på arbetsplatserna är enligt vär mening en av deviktigaste frågorna som medbestämmandelagen inle reglerar. Enligl del beslutsom log i samband med antagandel av lagen är denna enligt vårt sättalt se självklara rätt nu en förhandlingsfråga. Vi anser della förhållande varahelt otillfredsställande och det bör med del snarasie ändras. Det är eltegendomligt synsätt som har deklarerats frän både de borgerligapartierna och socialdemokralerna, att rätlen att bedriva politisk verksamhetskall stoppas vid fabriksportarna, medan man i samhället i övrigt har dennasjälvklara rätt, och alt socialdemokraterna - som genom en lotlvinst vid antagandet av lagen fickigenom sin syn - menar att det skulle vara en förhandlingsfråga. Attfacket skall behöva sitta och förhandla med arbetsköparna om och i vilkenomfattning politisk verksamhel skall fä förekomma på en arbetsplats kan ledatill alt rätten till politisk verksamhet blir en bytesvara i exempelvis enlokal avtalsförhandling. Det borde stå klart för åtminstone socialdemokralernaalt detta är i grunden fel och hell otillfredsställande. har migvelerligl inle något sådant avtal om rätt till politisk verksamhet träffats påsvensk arbetsmarknad. Det är fortfarande arbetsköparna som enviildigtbestämmer om politisk verksamhel skall få bedrivas eller inte på ett företag.Man har således rätten att stoppa del. Jag vill därför instämma i det särskilda yrkande av somdelats ut i kammaren och som bl. a. lar upp just frågan om rätt lill politiskverksamhet. Enannan fråga som också las upp i detta särskilda yrkande är rätlen att hållafack föreningsmöten på betald arbelslid. Det blir alll svårare förarbetarna att aktivt delta i den fackliga verksamheten och på ell rikligl sällvara med och utforma krav och yrkanden som gäller arbetsplatsen. Skäletdärtill är den strukturomvandling som del svenska samhället har drabbats av;dels har arbetsplatserna blivit alll större och dels har man tvingats atlfiytta alll längre frän arbetsplatserna. Produktionen har drivits dithän altstress och jäkt ökat, och man har särat på arbetsprocessen så att del inlefinns några möjligheter till samtal arbelare emellan. Detär alltså en förändring av arbetsprocessen som gör detta krav väsentligtmera aktuellt än del var tidigare. Det är också ett rättvisekrav. Det hartalats om att det skall vara jämställda parter på arbetsmarknaden.Arbetsköparna sitter på arbelslid i sina tysta rum och diskuterar. Där läggerde upp sin strategi mot arbetarklassen och mot lönarbetarna. Det är då inte förmycket begärt att också de arbetande på betald arbetstid får hafackföreningsmöten för atl lägga upp sin strategi och sin taklik för atttillvarata sina egna intressen. Vi har således på nytt yrkat atl man i lagenskall införa den rättigheten för fackföreningarna. Vpk har också i olikamolioner rest krav om lagsladgande av fackföreningarnas rätt lillinternationella solidaritelsålgärder och politiska strejker. Vi bedömeravsaknaden av rätt i den nya lagen till sådana fackliga aktioner som en mycketallvariig brist. Fackföreningarnamåsle i alla lägen kunna sätta kraft bakom de krav som ställs. Många avfackföreningsrörelsens krav är politiskt betingade i slörre omfattningän tidigare. Del kan då inte vara riktigt att fackföreningsrörelsen står utansitt effektivaste kampmedel i en allvarlig politisk situation, exempelvis omregeringen skulle vilja ansluta till Nato eller till EG. Det finnsfaktiskt de som lidigare har förespråkat just delta och som nusitter i regeringsställning. Vi bör således inte vara främmande för alt de pånytt kan väcka sådana förslag. Vi anser det nödvändigt atlfackföreningsrörelsen ulan alt behöva tveka om huruvida del föreligger lagligräll kan utveckla hela sin kraft i lönarbetarnas intressen i en politisksituation som går direkt mol arbetarklassens intressen. Vänsterpartietkommunislerna anser det lika nödvändigl att fackföreningsrörelsen kan utvecklahela sin kapacitet till stöd för förtryckta folk i länder där del råderpolitiskt och fackligt förtryck. Vi anser det vara en självklarhet atlfackföreningsrörelsen skall ha laglig räll att vidta kraftåtgärder för atlsolidarisera sig med sina klassbröder världen över. Dessa frågor är intereglerade i nuvarande lagstiftning. Vpk reser därför på nytt kravet på enobegränsad rätt för fackföreningsrörelsen atl tillgripa politiska strejker ochinternationella solidariteisaktioneroch att detta införes i en ny lagparagrafsom vi också föreslagit. I övrigl vill jag bara yrka bifall till motionen 907 på samtligapunkter. Hen () kortgenmäle: Jag hade egentligen inte tänkt besvära kammaren ytterligare i den härdebatten, men eftersom började sitt anförande med att säga atljag hade givit en felaktig beskrivning av skadeståndsreglerna känner jag migföranlåten alt ta upp en liten debatt med på den punkten. Jagtror atl har lyssnat dåligt på vad jag sade. Det som herrHallgren åberopade om 200-kronorsregeln var ju inget annat än ett citat - jagciterade vår kanske rent av främste expert på arbetsrätt, professor . Jag skall gärna läsa in till kammarens protokoll exakt vad han sade,inför föregående års riksdagsbehandling. 1en intervju i sade professor : "Jag är själv socialdemokratsen 1941, men på denna punkt anser jag att de borgerliga partierna har rätt Tresaker är vikliga 1) alt den enskilde inte drabbas orimligt hårt vid en vildstrejk, 2) att fackföreningen inte skadas och 3) atl avtal hålles. fråndessa utgångspunkter är det bättre med skadestånd högre än . Anledningenlill att professor säger detta är naturligtvis att om man inte hardenna möjlighet atl utkräva skadestånd för en olovlig arbelskonflikl som är myckelsvårartad, finns egentligen bara en sak kvar, nämligen atl pröva frågan enligtlagen om anställningsskydd med eventuella avskedanden som följd. Det kan i detläget, som professor sagt och i likhet med vad jag sade här förut, varabättre alt ha möjligheten lill rimligt skadeståndsanspråk. Men jag villtillägga att formuleringen var professor . Jag har inte.sagl atl manalltid skall hålla sig till beloppet . Tvärtom har vi frånvärt håll sagl alt man måsle bedöma beloppels slorlek beroende påav-lalsbroUeis karaktär. Det är f ö. - som jag också sade förut - etl ställningstagandesom är baserat på arbetsrättskommitléns förslag, som även LO, TCO och desocialdemokraliska ledamöterna i utredningen stod bakom. HerrHALLGREN (vpk) kort genmäle: Jag lyssnade väldigt noga på vad sade. Han inledde sittresonemang i det här avsntittet med att säga atl vi ju hade atl välja och attdella också var sanktionerat av en av landels experter på arbetsrätt. Såciterades det här uttalandet. Men när man framställer saken så, får ju den somlyssnar och den som sedan läser protokollet den uppfattningen att detföreligger möjlighet endera atl döma ut ett högre skadestånd än . elleratt avskeda den som deltar i allvarlig olovlig konflikt. Men faklum är ju altbåda sanktionerna är möjliga mot den som deltar i en sådan konflikt. Del skallman inle slicka under stol med från borgeriigt häll. Därligger naturligtvis försämringen. kunde man i alla fall inte dömaslill mer än . i skadesländ - men man kunde naturligtvis avskedas enligtde nya lagar som finns. Det är således en avsevärd försämring, för ingen vet vad arbetsdomstolen, kommer att ha för inställning när det gällerskadestånd. Jagvill ha elt klart besked av om han hävdar att det endera skall utgåskadestånd eller också får man sanktionera genom avskedande eller uppsägning. () kortgenmäle: Slutsatsen av resonemang måste bli alt han menar atl delär bättre atl man bara har avskedandevägen att tillämpa än möjligheten atldessutom pröva skadesländsvägen. Jag förmenar att valmöjligheten är enförbättring i lagen i stället för en försämring, som säger. HerrHALLGREN (vpk) kort genmäle: senasle inlägg understryker ytteriigare del som tidigaresagts i debatten och visar hur litet talesmannen för utskollel har gäll igenomkommunisternas förslag. Om hade tittat del allra minsta på deyrkanden vi har ställt hade han funnit att vi yrkar att inget skadesländ skallådömas vare sig den enskilde eller fackföreningen och all inga avsked skallkunna göras på grund av deltagande i konflikt. Del borde stå klart för herrWirtén debatter, där vi har rest samma krav. Men svaret på denfråga jag ställde har jag fortfarande inte fått: Är det enligt borgarnas meningendera möjligt all utdöma skadestånd eller avskeda eller är del möjligt altgöra bådadera? - Del är den frågan jag vill ha svar på. FrökenENGMAN (s): I motionen 223 lar jag upp frågan om en anpassning av lagen om allmänförsäkring till medbestämmandelagen för att möj- liggöramedbestämmandeavtal för de 17 000 anställda på de allmänna försäkringskassorna. Ihöst skall förhandlingarna om medbestämmandeavtal starta för försäkringskassornaliksom för arbetsmarknaden i övrigt. Men för försäkringskassornas delföreligger problem i lagstiftningen. Problemen hittar vi i lagen om allmänförsäkring. I 18 kap. 11 S heter det: "Styrelsen äger--- uppdraga ålstyrelseledamot eller befattningshavare hos kassan att å styrelsens vägnarfatta beslut i de angelägenheter, beträffande vilka så lämpligen kan ske. "I 12 S i samma kapitel sägs: "Hos allmän försäkringskassa skall varaanställd en direktör, vilken i enlighet med de anvisningar, som lämnas avkassans slyrelse, har att leda arbelel inom kassan". Deltorde inte vara speciellt svårt atl inse alt denna lagtext står i direkt stridmed ambitionerna att ge de anställda medbestämmandeavtal. Utskottethar i sitt belänkande sagl alt de anställda i försäkringskassorna bör ha sammamöjligheter som andra offenlliganställda alt få inflytande genommedbestämmandeavtal. De försäkringsanställda är säkert lyckliga över atlutskottet inte anser att de skall vara ensamma på den svenska arbetsmarknadenom alt berövas denna rätt. Men glädjen hade säkert blivit större om utskollelhade medverkat till en sådan ordning och underlättat genomförandet genom att t.ex. bifalla min motion. Den14 skrev till chefen försocialdepartementet och tog upp de problem som lagstiftningen medför när detgäller medbeslämmandefrägorna. Redan dä begärde Försäkringsanställdas förbundsådana klarlägganden eller åtgärder all nuvarande beslämmelser i lagen inteförhindrar alt avtal kan träffas inom försäkringskasseområdet i anslutning tillmedbestämmandelagen. Nuhar ytterligare gått, och inte del minsta lilla svar har kommit fråndepartementet. De försäkringskasseanställdas förhandlare står nu införuppgiften atl de snart måste börja förhandla om medbestämmandeavtal, och någotklarläggande har inte gjorts och några andra åtgärder har inte heller vidtagits. Detär beklagligt att utskottet inte har orkat medverka lill att undanröja dessasvårigheter utan har nöjt sig med alt inhämta uppgifter om att vissaöverväganden pågår om innebörden och utformningen av de aktuella reglerna ilagen om allmän försäkring. För mig är det hell obegripligt hur man skall kunnatolka innebörden av lagtexten atl direktören har atl leda arbelel på annat sättän att direktören har att leda arbetet Jaghar mycket svårt alt inse atl motionens syfte är tillgodosett men tolkar ändåutskottets betänkande sä alt regeringen nu har ansvarel för atl lagensutformning inte ställer till något trassel för de försäkringskasseanställdasförhandlare. Utskottetförutsätter att en lagändring föreslås om de överväganden som man hänvisartill förhindrar etl medbestämmandeavtal. Därför anser jag det inte mödan värtatt la strid på den här frågan , men jag kommer atl följa utvecklingen ochåierkomma med en interpellationom det visar sig att utskottets brist på initiativ trols allt Nr 143 ställer till svårighetervid förhandlingarna. Överläggningenvar härmed slutad. HerrANDRE VICE TALMANNEN: Propositioner ställs först beträffande utskottetshemställan och därefter i fråga om motiveringen. HerrANDRE VICE TALMANNEN: Propositioner ställs först beträf fande motionen nr 562och därefter i fråga om det av under överiäggningen i första handframställda yrkandet. Om della yrkande avslås ställs slutligen propositionerbeträffande andrahands-yrkande. Hemställani motionen nr 562 av m.Jl. Proposilionergavs på bifall lill dels utskoltels hemställan, dels hemställan i dennamotion, och förklarades den förra proposilionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt volering uppläsles och godkändes följandevoteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller arbelsmarknadsulskollels hemställan i betänkandet nr 32 mom. 1såviti avser hemställan i molionen nr 562 den del ej vill röslarnej. Vinner nej har kammarenbifallit hemställan i motionen. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparat Denna omröstninggav följande resultat: Ja- 294 Nej - 13 Detav under överläggningen framställda Jörstahandsyrkandet ianslulning till motionen nr 907 av m.Jl Proposilionergavs på bifall till dels utskottets hemställan belräffande förstahandsyrkandeli molionen nr 907, dels förslahandsyrkande i anslutning tillnämnda motion, och förklarades den förra proposilionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärl votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposilion: Den som vill att kammarenbifaller utskottets hemställan belräffande förstahandsyrkandel imolionen nr 907 röstar ja, den det ej vill röslarnej. Vinner nej har kammarenbifallit under överläggningen framställdaförslahandsyrkande i anslulning lill nämnda motion. Vid omröslning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Då herrFranzén begärde rösträkning verkställdes volering med omröstningsapparat.Denna omröslning gav följande resultat: Ja- 294 Nej - 13 Detav under överläggningen jramställda andrahandsyrkandel ianslutning till motionen nr 907 av m.Jl Proposilionergavs på bifall till dels ulskolieis hemsiällan belräffande andrahandsyrkandel imolionen nr 907, dels andrahands-yrkande i anslutning lill nämndamotion, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärl volering upplästes och godkändes följandevoteringsproposilion: Densom vill att kammaren bifaller utskottets hemställan belräffande andrahandsyrkandel imotionen nr 907 röslar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallil under överläggningen framställdaandrahandsyrkande i anslutning lill nämnda motion. Vid omröslning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Då herrFranzén begärde rösträkning verkslälldes volering med omröslningsapparat Dennaomröstning gav följande resultat: Ja- 294 Nej - 13 Proposilionergavs på godkännande av dels utskottets molivering, dels den i reservationen nr1 av m. fl. anförda motiveringen, och förklarades den förraproposilionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärl volering uppläsles och godkändes följandevoteringsproposilion: