prot · G009116 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:116 §1 Om innebörden av avtalet med i visst hänseende Ominnebörden av avtalet med i visst hänseende Herrulbildningsminislern erhöll ordet för att besvara ()anmälda fråga, 1976/77:341, och anförde: har frågai mig om jag anser atl del ingår i SverigesRadios befogenheter i enlighet med gällande avtal att göra politiskaöverväganden i samband med handläggning av frågor beträffande visning, exportm. m, av svenskproducerade radio- och TV-pro-gram. Avtaletmellan svenska staten och gäller hur Radioskall utöva sin ensamrätt till rundradiosändning från sändare i ,Visning av egna programproduktioner i andra former än genomrundradiosändning saml förelagets program-utbyte med utländska rundradioföretagregleras inle av avtalet. Jag bortser då ifrån den avialsenliga skyldighel somSveriges Radio har all lillhan-dahålla radionämnden del malerial som nämndenbehöver för sin gransk-ningsverksamhel, bl. a. kopior av program. Detfinns enligt förordningen om tillämpningen av radioansvarighetslagen enbegränsad räll för enskild all la del av program på annal säll än genomrundradiosändning. åläggs i den förordningen all låta enskild,som anser atl yilrandefriheisbroli begåtts mot honom, la del av det program ivilket brottet uppges ha förekommit gäller dock inte om det är uppenbartall vederbörande inle berörs på sådani sätl all han kan vara målsägande vid yilrandefriheisbroli.Med del undanlag som jag nu nämnl föreligger inte heller någonförfattningsenlig skyldighet för atl visa program för enskild. Enliglvad jag har inhämtat tillämpar i regel slor re-striktivitet närdet gäller all tillgodose önskemål om prival visning av företagets egnaprogramproduktioner i andra fall än som regleras av den nämndaförordningen. Det som har medfört denna tillämpning är bl. a. de avtal somSveriges Radio har träffat med resp. programs upphovsman, och att programmetprimärt har varit avsett för rundradiosändning och således har balanserats avandra programinslag. Närdel gäller export av program föreligger olika samarbelsavial med utländskaradioföretag. Dessa träffas av utan medverkan frånstatsmakterna. Utgångspunktenför fråga är bedömning beträffande visning ochexport av ett särskill TV-program. Ominnebörden av avtalet med i visst hänseende till den ställning somSveriges Radio har getts genom avtalet med staten är jag förhindrad attkommentera sådana frågor. Jagvill rent allmänt erinra om att frågan om visning av program iandra sammanhang än genom rundradiosändning kommer atl belysas avvideogramulredningen. Även vid beredningen av radiouired-ningens förslag finnsdel anledning att ta upp dessa problem. HerrGAHRTON (fp): Jag tackarför svarel. Bakgrunden lill min frågaär följande: Sommaren1976 inträffade uppmärksammade sammanstötningar mellan polis och protesterandefolkmassor i vårl södra grannland , bl. a. med anledning av aviseradeprishöjningar på livsmedel. Forlfarande präglas inre liv i slorutsträckning av efterdyningarna till den kon-fiiktexplosionen. Detär ganska naturligt all svenska massmedia lagt ned stort arbele på all följahändelserna i och försöka ge en så allsidig bild som möjligt. I enlighetmed Helsingforsöverenskommelsen borde de kunna arbeta fritt i - det heterju i fördragstexten bl. a. alt "den legitima utövningen av derasyrkesverksamhet icke kommer att medföra atl journalister riskerar utvisningeller all slraffas på annat sätt". Ickedesto mindre ledde den svenska massmediebevakningen i lill ett parutvisningar av journalister. a. drabbades korrespondent Manskulle mot den bakgrunden ha kunnal vänla sig ell kraftfullt agerande frånSveriges Radios sida lill skydd för informationsfriheten, för sin medarbelaresyrkesheder och för innehållet i Men i slället skeddeföljande: SvenskTV visade ett uppmärksammat program om oroligheterna i Polen.Några begärde en polsk säkerhetsagent att få se programmet i enspecialvisning. Trots tidigare restriktiv praxis i liknande fall gick SverigesRadio med på hans begäran - och den polska säkerhetsriänsten kunde på så sällfå korn på flera deltagare i ell hemligt opposilionsmöte. 1det läget skulle man kunna tro alt TV-programmet var frilt för vidarespridning. Någon hänsyn till de medverkandes skydd behövde ju inle längre tas.Men när en politisk klubb begärde att få visa programmet vid en konferens möttesde av kalla handen. Och när ell västtyskt TV-bolag ville köpa programmet försändning fick del till svar ell lelegram dalerat , där del,översall lill svenska, bl. a. hetle: "Vår förelagsledning har just bestämtatl materialet inle kan utsändas i utlandet, orsakerna är politiska. "Avsändare: . Jagär väl medveten om atl ulbildningsminislern inte kan kommenlera det enskildafallel. Men jag har ställt en allmängiltig fråga: Anser utbildningsministern altdet ingår i befogenheter i enlighet med gällande avtal attgöra politiska överväganden i samband med handläggning av frågor beträffandevisning, export m. m. av svenskproducerade radio- och TV-program. På denallmängiltiga frågan hoppas jag att utbildningsministern kan ge ell meraklargörande allmängiltigt svar. I mitt första inlägg uppehöll jag mig vid den mera formella sidan avdenna fråga. Låt mig till det tillägga följande. Iavtalet stadgas att skall hävda de grundläggande demokraliskavärdena. Jag anser att företagets självständiga och publicistiskt oberoendeställning är en förutsättning för en sådan vakthållning. Det är viktigt attSveriges Radio kan upprätthålla en inträngande ut-landsrapporiering från olikadelar av världen och bl. a. skildra de demokratiska krafternas villkor. Delmåsle göras klarl för diktaturregimer i både öst och väst att nyhets- ochreporlageverksamhelen i handhas av från statsmakterna fristående organoch att det inle går all kompromissa om rapporteringens villkor. Delär ingen läll uppgift för svenska massmedier att göra inträngande reportagefrån diklaturländer. Slora krav ställs på journalisterna, som ofta arbetarunder direkt hot atl utvisas. Därför måsle hemmaredak-lionerna stödja dem påalla sätt. Del rör sig här om mycket känsliga frågor, och det vore förmätet avmig att kommentera vad t. ex. centralt gör för olika medarbetaresom arbetar i länder med slutna informationssystem. Det är ytterst angelägetalt utlandsrapporteringens villkor diskuteras och alt de olikartadearbetsvillkoren i demokratier och diktaturer för våra journalister klargörs.Det goda har den händelse som refererar till haft med sig, allfrågan hur svenska massmedier bedriver reportageverksamhel från olikadiklaturländer ventilerats i såväl pressen som TV och radio. Jag hoppas att dendiskussionen fortsätter. Sammanfattningsvisvill jag alltså understryka del demokraliska ansvar som har.Denna princip måste vara vägledande för ett företag som slår i allmänhetensriänst Ominnebörden av avtalet med i visst hänseende Jag lackar förden gjorda kompletteringen av svaret och noterar framför allt det klaraullalandet, alt svenska massmedia icke skall kompromissa med diklaturregimer ibevakningen av deras inre samhällsförhållanden. Om del skulle bli regel altsvenska massmedia kröker rygg för diklaturregimer och försöker anpassa sig tillderas tolkning av massmedias verksamheter och arbetsförhållanden skulle vinämligen snart kunna lägga ned vår ullandsrapporlering och låta de utländska ambassadernahär i landel fungera som förhandsgranskare och censurinstanser för sådani somvi skulle vilja skriva om deras hemländer. Då skulle pressfriheten i detavseendet fullständigt upphöra. Vad man frågar sig i det här sammanhangel är naturligtvis vad SverigesRadio över huvud tagel kan ha byggt sitt agerande på. 10 prolokoll 1976/77:113-116 Ominnebörden av avtalet med i visst hänseende Som utbildningsministernockså sade finns det inte några exakta uttalanden vare sig i radiolagen, iradioansvarighetslagen eller i avtalet mellan och slaten, ochdärför är utbildningsministerns deklaration vid della lillfiille välkommen. Delenda som man möjligen skulle kunna länka sig alt hade gåll efterär den tillämpningsföreskrift i radioansvarighetslagen som stadgar all enskildsom anser atl yilrandefriheisbroli har begålls moi honom har räll all fåprogram visade eller uppspelade för sig. Men frågan blir då om verkligensäkerhetsagenlen Sergiusc Mikulisc kan anses som en sådan i den svenska lagensmening enskild som utsatts för yltrandefrihetsbroll bara för att svensk TV säntett program om som inte skulle kunna förekomma i polsk TV. Självfallel ärdet inte på del sättet Självfallet måsle yltrandefrihetsprin-ciperna gällagenerellt Ulländska säkerhelsagenler kan inle komma i ålnjulande av någraspeciella privilegier därför all de möjligen lar anslöl av den svenskapressfrihelens represenlanler. I mili förslå svar lill förklarade jag atl jag ärförhindrad all gå in på del här konkrela fallel. får svara förvad som har skell och reda ul eventuella misstag och missuppfattningar. Såvittjag förslår bygger påståendel alt det akluella programmet skulle vara belagtmed exportförbud på elt missförstånd. Enligl skall sålundaintresserade radioförelag sedermera ha fåll klart besked på denna punkt. Somjag sade kommer frågan om visning av tidigare eiersända TV-program all prövasav videogramulredningen och även i samband med all vi bereder radioulredningensförslag. HurSveriges Radio reglerar det internationella programulbylei och relationernamed utländska radio- och TV-bolag varken kan eller bör vi lägga oss i. Mennaturligtvis måste vi ulgå frän atl i dessa frågor hävdar sammagrundsyn som skall prägla hela programverksamheten. Jag förstår altutbildningsministern av hänsyn lill betecknar det som ellmissförstånd att exportförbud skulle råda. Jag hoppas all den signalen lolkaspå räll sätl, så alt della värdefulla program kan visas också i andra länder änSverige. Men faklum är all ett telegram avsändes ,undertecknat , där man klarl sade all man avpolitiska skäl icke kunde exportera detta program och all del varBelriebsleilung - företagsledningen - som hade fattat detta beslut. Jag godtaremellertid gärna att har tänkt om, och jag tolkarutbildningsministerns uttalande på det sättet Herrutbildningsministern : Nr 116 Såviit jag förstår är det inte det sista telegrammet i denna Tisdaee He fråga som har gått lill vederbörande förelag. Överläggningenvar härmed slutad. §2 Om bilburen högtalarreklam Herr kommunministern erhöll ordet för allbesvara '\ Skärstad (c) anmälda interpellation,1976/77:128, till herr justitieministern, och anförde: i Skärstad har frågat justitieministern dels om hananser att riskerna i samband med bilburen högtalarreklam är slörre när sådanreklam genomförs av en ideell organisalion än när den genomförs av en politiskorganisalion, dels om han anser att det är ett rikligt förfarande att enpolisiär befattningshavare med åberopande av miljö- och trafiksäkerhetsriskeravslår en hemställan om tillstånd till bilburen högtalarreklam för enhjälporganisations insamling till hjälp-behövande men kan tänka sig att getillstånd till organisalioner med annat syfte, dels om han kommer att medverkatill att en förnyad ansökan om bilburen högtalarreklam i samband med ideellorganisations hjälparbete ett kommande år beviljas. Enligtfastställd ärendefördelning är del jag som har atl besvara interpellationen. Iåtskilliga lokala ordningssladgor finns en föreskrift om alt propaganda ellerreklam som riktar sig till trafikant på allmän plats inte får anordnas medhögtalare eller jämföriig anordning utan tillstånd av polismyndigheten.Polismyndighetens beslut kan överklagas hos , och överlänsstyrelsens beslut kan besvär anföras hos regeringen. Tillståndsgivningeni fråga om högtalarutsändning från fordon på allmän plats är i praxissynneriigen restriktiv. Anledningen härtill är uppenbar. Propaganda ellerreklam från en högtalarbil på gator och andra allmänna platser tar andratrafikanters uppmärksamhet i anspråk på ett sätt som läll kan förorsakatrafikolyckor och andra störningar i trafiken. Trafiksäkerheten måste med andraord tillmätas avgörande vikt vid tillståndsprövningen. Av denna anledning harnär tillslåndsärenden av della slag kommii under regeringens prövning besvärenregelmässigt lämnals ulan bifall. Enliglmin mening bör denna reslrikliva praxis i princip behållas. uiesluleremellertid inle alt del undantagsvis kan finnas fall där tillstånd kan ges utanfara för allmän ordning eller säkerhet. I vilken ulslräckning så kan ske fåravgöras med hänsyn till omständigheterna i varie särskilt fall. i Skärstad(c): Jag ber atl få lacka för svarel - ell svar som i stort sell berör kändaföreskrifter för alt få tillstånd till bilburen högtalarreklam. Efiersom jaginte är nöjd med svaret vill jag kommenlera del och slälla några frågor. Vadär det som hänl de senasie åren eftersom man blivit så restriktiv? Det har intevarit svårl lidigare alt få tillstånd. Jag har ofla vid tältmöten och liknandemed höglalarbilens hjälp annonserat och inbjudit lill mötena. Har del hänlnågot på lagstiftningens område? Jag kan inte erinra mig del. Har ansökningarnablivit så många all man måsle säga slopp eller har de som fåll tillslåndenmissbrukat dem? Har man gjorl undersökningar som visar allirafiksäkerhetsriskerna är stora? Del måsle vara något särskill, eftersom man nuvinkar med kalla handen. Jagskall inle la upp del enskilda fall som moliverade min inierpellalion. När deli svarel talas om "åtskilliga lokala ordningsstadgor" skulle jagemellertid vilja säga: Visst är del viktigt med den kommunala självbestämmanderätten,men jag undrar om kommunminislern lycker det är lyckligt atl man i olikakommuner har olika föreskrifter i en så viklig fråga och tillämpar dem olika,så att del i två intilliggande kommuner går att få tillstånd i den ena men intei den andra. Isvaretstår det atl polismyndigheterna ger tillstånd som kan överklagas hoslänsstyrelsen och i sisla hand hos regeringen. Men om man läser föreskrifternafinner man atl det står alt tillstånd skall ges i gott samförstånd med berördamyndigheler - i del här fallel faslighets- och parknämnderna i kommunerna. Detskulle vara intressant all veta om regeringen har undersökt om arbetet skett igott samförstånd med berörda myndigheler. Imotiveringen för avslaget åberopar polischefen miljö- och trafiksäkerhetsrisker.Är riskerna i trafiken så stora borde man väl införa totalförbud. Om faran förtrafikolyckor är så stor måsle förslamajfirandel och framför alll valrörelsenmedföra ell ökal anlal trafikolyckor. Jagtar gärna kritik för mitt påstående när jag säger all den här frågan i viss månhör samman med våra fri- och rättigheter. Vi slår vakt om demonstralionsrällen,möjligheter för grupper alt framföra sitl budskap. Del är väldigt många sominte har möjlighel alt komma hit lill riksdag, men de kan samlas ihundralal och vandra genom Slockholms mest trafikerade gator lill torgoch med hjälp av högtalare föra fram det budskap de har. Och vi anser alt dellaär en demokralisk rät-tighet Jag lycker atl det finns vissa likheter mellandella och alt för olika organisalioner med högtalarbil kunna föra ut ettbudskap, göra reklam. Inte minsl för ideella organisalioner med mycket små,frivilligt insamlade medel - de har inle alls samma ekonomiska resurser som depolitiska partierna - belyder del oerhört mycket att få använda högtalarbil.Jag anser all de ideella organisationerna är så värdefulla för vårt samhälleatt vi inle skall försvåra deras arbele. Jag vill gärna frågakommunminislern, om regeringen vill ta några initiativ för alt skapalikvärdiga föreskrifter för landet och därmed ge organisalioner möjlighet atlanvända också det här udda mediet i sin verksamhet. Vi kan ju annarsaktualisera frågan motionsvägen; den är fakliskl vikligare än man kanske görden lill. i Skärslad frågade vad som har hänt de senare aren; delhar inle varit svårt atl få tillstånd lidigare. Jag vill bara hänvisa lill attdet här är fråga om den lokala polismyndighetens bedömning i varie särskiltfall. Den praxis som har tillämpats när sådana ärenden kommii upp tillregeringens prövning har, som jag nämnde i mitt svar, varit mycket restriktiv. Avnaturliga skäl vill jag inle lägga mig i en värdering av detta enskilda fall.På regeringsnivå kan vi inte bedöma den enskilda polismyndighetens handlande. i Skärstad talade om att sådana här frågor bör avgöras i gottsamförstånd med kommunala myndigheler. I della fall finns del emellertid ingelkommunall velo; polisen har alliså inle skyldighel all höra myndighet Jagvill inte kommenlera - för det slår inte i överensstämmelse med debaltreglerna- om en polisiär befallningshavares förfarande är rikligl eller inle, vilkelherr i Skärstad har som den ena frågan i sin interpellation. Som enrenl personlig värdering vill jag gärna säga all jag hoppas att den humanitärtverksamma organisation som åberopar, nämligen , isig har en så stark folklig appell till humanitet och idealitet all enutebliven högtalarreklam inle får någon negativ inverkan på insamlingensresultat Idet här fallel tror jag mig veta alt del gällde högtalarreklam på en starkttrafikerad gala, dessutom då det är särskilt mycketfolk i rörelse. Jag hoppas att inierpellanien förslår all man speciellt isådana fall måsle la myckel stor hänsyn lill trafiksäkerheten och väga desskrav mol del ändamål som reklamen gäller. i Skärstad frågar om regeringen är beredd all la inilialiv sominnebär all en annan praxis införs. Jag håller fasl vid min allmänna bedömning,alt den restriktiviiel som tillämpats i princip bör behållas, men jag tilläggergärna alt svarel på i Skärslad fråga i delta avseende kanutläsas av slutet av mitt interpellationssvar: "utesluter emellertidinte alt det undanlagsvis kan finnas fall där tillstånd kan ges ulan fara förallmän ordning eller säkerhet. I vilken ulslräckning så kan ske får avgöras medhänsyn till omständigheterna i varie särskilt fall." Vidaresade i Skärstad, om jag uppfattade honom rätt, atl del finnsolika ordningssladgor och olika tillämpning av dessa i olika kommuner. Tilldella vill jag säga atl jag väl kan föreställa mig att förhållandena kanvariera mellan olika kommuner. 1 mindre tätbebyggda områden och i områden medstarka koncentrationer i bebyggelsen kan man naturligtvis behöva haolika regler för atl som i detla fall kunna tillgodose trafiksäkerheten. Låtmig lill slul, herr talman, poängtera alt kommunerna själva har all beslula ominnehållet i de kommunala ordningssladgorna och all regeringen inte har atlpröva dessa så länge de inte står i motsatsförhållande till den allmännaordningsstadgan. i Skärstad(c): Jag träffade på flygplanet en person som är verksam inom en vårastörre kommuner, och jag berättade hell kort om del här ärendet för honom. Hansade då att man i hans kommun har den principen atl sådana här frågor skallavgöras i bäsla samförstånd med berörda myndigheter, dvs. medfastighelsnämnden och parknämnden, och att man därvid lar stor hänsyn till deideella organisationerna. Och det är ju en princip det här är fråga om,nämligen om man skall lämna tillstånd lill en del organisationer och stoppaandra. Från en annan person har jag f. ö. fått veta all en ideell organisationfått avslag också när det var fråga om glesbygd, där trafiken är myckel ringa.Frågan om lillslånds-givning hänger således inle bara ihop med om kommunernahar starkt trafikerade gator ulan det handlar om en praxis som en del polismyndigheterhåller på atl utforma. Galornaär lika starkt trafikerade och under en valrörelse som de är den Iapril, som det gäller i detta fall, och då är frågan: Skall ideellaorganisationer ha rätt alt använda sig av bilburen högtalarreklam, som är eltutomordentligt fint hjälpmedel inte minst för dessa? Den frågan kan vi nog inteavföra. Som praxis har utvecklats på detta område har de lokalapolismyndigheterna i allmänhet beviljat tillstånd när det gäller högtalarreklamunder valrörelse. Jag känner inte till något fall där regeringen har givittillstånd till bilburen högtalarreklam under annan lid än då en valrörelseberäknals pågå. i Skärslad säger alt del har förekommii alt tillstånd har lämnatsockså i samband med första maj, och då vill jag säga, alt i den mån syftet medatt använda en bilburen högtalare är atl irafikmässigt styra och leda ett förstamaj-tåg, så kan delta vara önskvärt ur allmän synpunkt och t o. m. urtrafiksäkerhelssynpunkt Men därmed menar jag inle all man bör ge tillstånd närdet gäller alt bedriva politisk propaganda vid sådana tillfällen, ulan jagupprepar alt praxis har blivit all man lämnar tillstånd i samband medvalrörelse. Överläggningenvar härmed slutad. § 3 Om samråd påcentral nivå inför SIA-reformen Fru statsrådet erhöll ordel för alt besvaraherr Gillsiröms (s) anmälda fråga, 1976/77:358, och anförde: har frågai mig vilket samråd på central nivå som harskett inför den konferensserie som slatens ungdomsråd genomför införSIA-reformen och vad orsaken är lill alt inbjudan lill konferenserna harbegränsats till två av de berörda kommunala nämnderna. Jagvill först påminna om atl propositionen om skolans inre arbete betonadekommunernas ansvar för samordningen av olika resurser och insatser för allskapa en bättre barn- och ungdomsmiljö i kommunerna. Det ankommer t ex. påkommunerna atl beslula om vilkel kommunalt organ som skall handlägga frågor somberör slalsbidragel lill den allmänna fritidsverksamheten och på vilket sättsom samarbetet mellan föreningslivet, skolstyrelsen, fritids-, kultur- samlsociala centralnämnden skall organiseras. Härav följer all kommunerna också harell betydande informationsansvar. Självfallelhar också slatens ungdomsråd med sin centrala slällning och sina nära kontaktermed ungdomsorganisationerna betydelsefulla uppgifter för all stimulera ochulveckla samverkan mellan skolan och föreningslivet. Denkonferensserie som slatens ungdomsråd genomför sker helt på rådets egetinilialiv efter beslut i rådet, i vilket sitter representanter för bl. a.skolöverstyrelsen, och Utöver delsamråd som sker till följd av att olika organ är företrädda i rådels styrelsehar särskilda överläggningar ägl rum med vad gällerkonferensernas uppläggning och genomförande. Defrågor som skall diskuteras på konferenserna berör i första handskolstyrelsernas och fritidsnämndernas arbete. Rådet har valt att begränsa denkommunala medverkan till representanter för dessa båda nämnder. En begränsninghar dessutom enligl vad jag har inhämtat varil nödvändig med hänsyn lill deresurser som rådei förfogar över för informations-och konferensverksamhet Omsamråd på central nivå inför SIA-reformen Jag ber attfå tacka för svaret Fråganhar föranlells av påpekanden från min egen kommun all den konferens som höllsdär inte fick ha någon deltagare från två av de kommunala nämnder som enliglSIA-beslutel bör vara med i skolans aktiviteter. Det gäller centralakulturnämnden och sociala centralnämnden. Slatens ungdomsråd hade endastinbjudit skolstyrelse- och fritids-nämndsrepresentanler, och del kanske kan beropå praktiska omständigheter - en konferens bör t. ex. inte ha för stortdeltagarantal för alt vara arbetsför. Det är en lång räcka av konferenser ule ilandet som på det här viset bara får två av de inblandade kommunala nämnderna Omsamråd på central nivå inför -reformen Del är inle särskillbra, efiersom ju inte minsl SlA-ulredningen, där statsrådet var en av desakkunniga, starkt betonat nödvändigheten av elt gott samarbele mellanskolstyrelse, fritidsnämnd, kulturnämnd och sociala centralnämnden. Detär naturligtvis ingen tillfällighet att jusl kommun reagerat påinbjudningarna. Där finns ju ett speciellt projekt, BUV-projeklet -barn- ochungdomsverksamhetsprojektet - som arbetar med en modell församarbete som varit med om att ta fram. Arbetet beskrivs fö.utförligt i SIA-betänkandet på s. 808-810. Då bör man också veta att denmodellen bygger på ett mer än tioårigt väl fungerande samarbete mellanskola-barnavårdsnämnd-polis, senare utvecklat till de fyra nämnderna och allamyndigheter och föreningar som över huvud tagel bedriver barn- ochungdomsverksamhet i kommunen.