prot · G009148 · 1976-12-31 00:00:00 — Eftervad jag har inhämtat avser planverket alt i årets anslagsfram-ställan lämna dennärmare redovisning av rådande förhållanden och av länkbara åtgärder som herrÅngström efterfrågar. Verket har t. v. genomfört en provisorisk omorganisationav byggnadsbyrån, som enligt uppgift lett till att väntetiderna minskat någotpå senare tid. Slutligen vill jag framhålla att jag är beredd alt vidtanödvändiga åtgärder, om de åtgärder som planverket vidtar i syfte att få enrationellare och snabbare handläggning av typgodkännandeärendena visar sigotillräckliga. HerrÅNGSTRÖM (fp): Jag lackarfru bostadsministern för svaret på min fråga. Bakgrundenlill frågan är all jag kontaktats av ett fiertal företag som anser sig starkthämmade i sin produktutveckling, då de fått vänta mycket lång lid på besked omtypgodkännande av sina produkter. Jagkan som exempel nämna en spånskivefabrik som fått vänta påtypgodkännande av en fuktbesiändig spånskiva. Företaget vet inte om man kanplanlägga en ny produktion av denna spånskiva. också svårigheter i denhär branschen, och inom företaget är man naturligtvis ledsen över att man intefått något besked och därför inle kunnat introducera och marknadsföra den nyaprodukten. Jag tycker emellertid att statsrådets svar på min fråga var mycketpositivt, och jag är till alla delar nöjd med svaret. Överläggningenvar härmed slutad. Omföretagarnas sociala ansvar vid företagskonkurser § 20 Om företagarnassociala ansvar vid företagskonkurser Herr industriministern erhöll ordet för allbesvara () anmälda fråga, 1976/77:461, och anförde: har frågat mig i vilken utsträckning den s. k. Åslingdoktrinenom företagens sociala ansvar kan motverka skador för anställda och leverantöreri samband med företagskonkurser. Densyn på förelagens sociala ansvar som jag i olika sammanhang har redovisat utgårfrån att det råder ett intimt samband mellan förelag och samhälle, vilketkräver ömsesidiga hänsynstaganden. Företagsela-bleringar och -expansionförutsätter nästan undantagslöst också en samhällelig anpassning genom mereller mindre omfattande samhällsinvesteringar av olika slag. I mångt och mycketskapas företagens arbetsvillkor alltså av samhället. Del är då skäligt attkräva att företagen när de vill ändra sina dispositioner, exempelvis genominskränkningar i produktion och sysselsättning, efter kraften av sin förmågamedverkar till att begränsa de olägenheter som kan följa härav förarbetslagarna och för samhället. Detta innebär krav på såväl långsiktigplanering i företagen som aktivt engagemang från företagens sida då del gällerall lösa omställningsproblem och skapa nya arbetstillfällen. Det är angelägelalt man i denna process kan nyttiggöra den kompelens som finns i företagen, somen följd bl. a. av deras direkta kontakter med produktionsliv och marknader. Omherr med sin fråga vill veta om jag anser att företagens sociala ansvarkan motverka skador för de anställda och samhället kan jag svara med ettentydigt ja. I vilken utsträckning sådana skador kan motverkas låter signaturligtvis inle generellt preciseras. Förelagens känsla av samhällsansvarvarierar liksom deras ekonomiska förutsättningar att medverka till att lösauppkomna problem. HerrFeldt hänvisar i sin fråga lill Byggmakoncernens belalningsin-ställelse ochkonkurs . Delta är inte något representativt exempel på företagenssociala ansvar. Ägarna lill Byggmakoncernen har enligt min mening intemedverkat i en nödvändig anpassningsprocess på del sätt jag anser all man kankräva. Lyckligtvis förefaller del som om konsekvenserna för de anställda idetta fall trots allt blir begränsade och att sysselsättningen på de flestaberörda orter kommer alt kunna räddas. 15 protokoll 1976/77:147-148 Omföretagarnas sociala ansvar vid företagskonkurser Jag har aktualiserat Åslingdoktrinen mot en speciell bakgrund.Byggmaaffären är ingen vanlig företagsnedläggning. Det var tre storföretag somskapade en koncern i byggmaterialbranschen i tron att de skulle tjäna pengar påaffären. Det gick bra ett tag, men sedan blev det inte lika roligt. Man råkadei luven på varandra om företagets skötsel. Man förlorade pengar påfastighetsaffärer. Sedan - när Byggma inte längre gav några vinster, när pengarbehövde sältas in - hoppade man av. Trots stora bemödanden frånkonkursförvaltningen, trots krav från de anställda, trots insatser frånunderleverantörer och andra fordringsägare har de här tre storföretagen vägratatt ta något ansvar för att sätta Byggma på fötter igen. Och har alltåByggma gått i konkurs. Förmånga av de 1 700 anställda är sysselsättningen hotad, och en rad andraförelag, underleverantörer och liknande, kommer att förlora pengar. Det är oftafråga om små förelag, som på det här viset får bära ansvaret för konsekvensernaav maktspelet i tre storföretag. Jag tycker att det här är en präktig skandal.Jag tycker också all det är etl praktfullt exempel på innehållslösheten i dens, k, Åslingdoktrinen om företagens sociala ansvar. Industriministernuttrycker sig något försiktigare. Men jag tror alt han menar samma sak,Byggmafallet är inte något representativt exempel på företagens sociala ansvar,säger han och tröstar sig med alt konsekvenserna för de anställda trots allttycks bli begränsade. Fast han glömmer då konsekvenserna för alla andraföretag som kommer alt förlora pengar i den här affären. Men slutarprecis just när det börjar bli intressant - för del som har gjort mig och mångaandra konfunderade är hur Åslingdoktrinen fungerar när företagen inte lever upptill den, med andra ord; Hur utkräver man ansvaret enligt Åslingdoktrinen närföretagen sviker? Mer konkret: Vad har gjort i det här fallet? Den29 april begärde de anställda att regeringen skulle ingripa och se till attrekonstruktionen av Byggma kunde genomföras. Hur har reagerat ianledning av den framställningen? Ochslutligen, : Om nu Byggmaaffären inte är något representativtexempel på doktrinen om företagens sociala ansvar, ge mig då ett sådantrepresentativt exempel här ! är väl medveten om alt det i den ganska omfattande processav strukturförändringar som pågår inom svenskt näringsliv finns talrikaexempel på företag som visar socialt ansvar av det slag som jag anser att manhar rätt att kräva. Del finns ingen anledning att här la upp enskilda företagsagerande till analys. Jag håller med om att Byggmaaffären är ettdåligt exempel när det gäller att illustrera företagens sociala ansvar. Hursamhällets krav på företagen efterlevs i det här avseendet är naturligtvis avcentralt intresse. Det är ju den avgörande punkten i hela processen av relationermellan samhälle och företag. Del förutsätter att företagens styrelser inser attförelagen inle är institutioner som lever sitt eget liv utan alt de är en delav samhället. Så till vida är det en angelägen uppgift för samhället att genomopinionsbildande insatser se till alt företagens styrelser är medvetna om sittsociala ansvar. Jag har för min del försökt medverka till dennaopinionsbildning både bland anställda och bland företagsledare. Omföretagarnas sociala ansvar vid företagskonkurser HerrFELDT (s): Kunde inte den opinionsbildningen ha varit mera riktad så all vi hadefått ett representativt exempel på hur företagens sociala ansvar fungerar?Byggmaaffären kunde nämligen ha blivit ett sådant exempel. Det rörde sig härom tre börsnoterade företag med utomordentligt stora tillgångar. Det hade intepå något sätt skakat deras ekonomiska ställning om de fullföljt sitt ansvar somägare. Del ansvaret har de nu skjutit över på småföretag och på anställda. Jag ställde frågan mot den speciella bakgrunden attom Åslingdoktrinen borde användas i något fall av själv var detjust i fallet Byggma. Jag frågade hur har reagerat på denframställning som de anställda gjorde. Den var en bön till allingripa. har åberopat den här doktrinen i så många fall när vi hardiskuterat strukturproblem inom näringslivet att han får ursäkta om jag även idenna sena timme försöker få fram vad den egentligen innebär. har herrÅsling räddat sig undan många besvärliga debatter om strukturfrågorna.Doktrinen har varit en räddningsfiotte som han har hoppat upp på och seglat iväg med. När han nu hade ett sådant utmärkt exempel, där del .fanns resurseroch där det var alldeles klart vem som bar ansvaret för misskötsel av företageloch spekulationer, varför gjorde han då ingenting - om det är så att han integjorde någonting? Jag har i Byggmaaffären haft överläggningar både medhuvudintressenterna, de anställda och med leverantörer och på ett tidigtstadium klargjort min och regeringens uppfattning om vad det sociala ansvaretkrävde av huvudintressenterna i koncernen. All man sedan i den här beklagligaaffären inte har ansett sig kunna leva upp lill del som jag anser vara ettrimligt socialt ansvar är jag den förste att beklaga. Det är självklart attdetta är en illustration till att man inte får förlröttas i ansträngningarnaatt förklara för företagen att de inle kan agera som självständigainstitutioner ulan måsle leva upp till de krav som samhället har rätt attställa på dem. HerrFELDT (s): För att uttrycka sig på klarspråk: De här företagen struntade heltenkelt i vad sade. Han skall inle förtrollas i sina ansträngningaralt sprida Åslingdoktrinen, säger han. Nej, här krävs del Omföretagarnas sociala ansvar vid företagskonkurser betydande ansträngningar.Jag skall ge ett exempel på ett förelag som står honom nära, därÅslingdoktrinen inle alls slagit igenom. På yttradeföretagets verkställande direktör på en fråga om hur han såg på den s. k. Åslingdoktrinen:Åslingdoktrinen är något som massmedia skjutit fram. Den kan alltså inle varavägledande för Statsföretag. Dettasäger alltså chefen för det förelag som står allra närmast. Hur harherr Åsling burit sig åt i sin opinionsbildande verksamhet, när hans doktrininte ens gäller i det egna familjeföretaget? Här är det mycket jobb för herrÅsling, innan han har spritt ljuset och upplysningen om sina doktriner. Det är beklagligt att Byggmaintressenterna på ett tidigt stadium inteville ställa upp i den här affären. De hade ändå fått goda råd av ,för var ju den som först av alla hoppade upp som gubben i lådan ochbannlyste handlandet. Och det skall ha all heder av. Men inte hellerherr Feldts yttrande beaktades ju. Vi får ta gemensamma lag, , När det gäller Statsföretag har jag ingen anledningatt kommentera vad sagt - det får han slå för själv. Hanpolemiserade uppenbart mot vissa tolkningar i massmedia. Men det intressanta idetta sammanhang är inställning till företagens sociala ansvar.Herr angriper mig som om min tes om företagens sociala ansvar skulle varafelaktig. Är den det, ? Skall inle förelagen känna det sociala ansvarjag hävdar att de bör känna? Jag vill gärna ha etl besked om detta. Att ytligtkritisera mig för att jag hävdar förelagens sociala ansvar är ju baraintressant, om det kompletteras med egen uppfattning i frågan. Ärherr intresserad av att delta i den här opinionsbildningen och hävdaföretagens sociala ansvar eller ej? Del torde ha framgått av mitt engagemang i bl, a, den här affären attjag menar att företagen har ett socialt ansvar. Jag har inle angripit tesen,ulan , därför att jag har upplevt det så, att han försöker springaifrån sitt ansvar genom att gång på gång skjuta fram företagens sociala ansvari stället för att själv gripa in. Uppenbariigen har han gett upp i det härfallet. Han är beredd att ge upp också i det fall då han borde reagera särskiltbestämt - beträffande det företag som helt ägs av staten och där regeringen harhela ansvaret. T. o. m. det företaget säger att Åslingdoktrinen är någontingsom det talas om i tidningarna, del är ingenting som gäller för Statsföretag. Dethär är allvariigt, . Regeringen låter dyrbar lid förflyta vidföretagskris efter företagskris och talar bara om del sociala ansvaret, för altsedan när det verkligen gäller låta företagen löpa och aldrig utkräva någotansvar. Hur kommer det då att bli med lydnadsplikten när det gäller de krav som herrÅsling ställer på företagen? Jagtror alt har en god vilja att försöka lösa de här problemen, menefter åtta månaders upplevelser av som industriminister måste jagsäga alt del inte räcker med att prata, det räcker inle ens att vara välvillig.Ibland måste man ta i. Vi skall inte vifta med nävarna här, men använda sig av de medel som slår till en regerings förfogande, och detfinns åtskilliga, för att se lill alt inte företagsrepresentanterna helt enkeltbara rycker på axlarna ål högtidliga uttalanden av regeringsledamöter. Omföretagarnas sociala ansvar vid företagskonkurser Jag skall inte förlänga debatten alltför myckel - den höll ju nu på attta en vändning, där båda de klassiska uttrycken om det dukade bordet och omnäven i bordel höll på all komma med, något som vi kanske skall besparakammarens ledamöter vid denna sena timme. Jagtänker inte springa ifrån mitt sociala ansvar. Mitt hävdande av företagenssociala ansvar är ju tvärtom etl sätt att handgripligen föra in denna debatt iföretagens styrelserum, en chans som den förra regeringen försaue. Den fördeju aldrig debatter på detta sätt. Den var ändå ganska passiv och uppmuntradeföretagen att om det blev problem ropa på arbetsmarknadsverket, som skulleställa upp för dem. Här gäller det ju, , all nyttiggöra den kompetensoch del kunnande som finns i företagen för att bemästra strukturförändringar.Det gäller alltså för samhället att öka pressen på företagen att utnyttja dennakompetens och känna sill sociala ansvar. Del är den debatten vi för. HerrFELDT (s): Jag ber om tillgift, men del sista sade måste jag bemöta. Vi förde inte enbart en debatt i dessa frågor, herrÅsling, utan vi försökte handla. måste ha en naiv eller alltförgodtrogen uppfattning om de människor som äger våra företag. Om de upptäckeratt detta ägande inte är lönsamt utan kostar dem pengar, krävs del myckel mera änallmänna uttalanden, mer än att föra en debatt och att driva opinionsbildningför att nå resultat. Då måsle man på något vis göra klart för förelagen attregeringen, om de inte lever upp lill detta ansvar, kommer att utkräva ettsådant. Det finns, som jag sade, medel att göra' det, och dem använde vi i enrad fall för alt nå fram till lösningar som var i de arbelandes intresse. De medel som den tidigare regeringen använde har också vi använt. Devar inte speciellt märkliga, och vi har redan praktiserat dem i åtskilligafall. Men det intressanta är ju om , som drivit denna debatt medsådan emfas, under de gångna åtta uppfriskande månaderna ioppositionsställning har gjort några innovationer på delta om- Omföretagarnas sociala ansvar vid företagskonkurser Presentera dem då!Man har ju väckt en partimotion i denna riktning, där man väl menade attföretagen egentligen skulle förbjudas alt upphöra att sälja sin produktion,oavsett marknads- och konjunkturutveckling. Den innovationen var inte särskiltmycket att skryta med. Men finns det andra innovationer, , håll detdå inte fördolt utan ta fram dem, så att vi får en diskussion om vilka nyamedel som förordar i det sammanhanget. HerrFELDT (s): Ja, den motion vi väckte är förvisso värd alt ordentligt studera. Jagtror inte att har gjort del. Den beskrivning han gav av innehålleti den var inte särskilt rättvisande. Mendet finns många relationer i umgänget mellan regeringen och de stora företagen.Man kan utnyttja hela den arsenal av skatte- och bidragsmedel som finns för attklargöra för företagen att det innan man lämnar ut pengar och beviljar förmånerockså krävs motprestationer. Del är en allmän kritik av den Fälldinskaregeringens näringspolitik, som jag i och för sig inle skall ta upp här, är del som det handlar om. Och för all del; , som ärbättre lämpat för det än det här, kan vi ta upp en diskussion om hurnäringspolitiken skall föras, också med en del innovationer, eftersom herrÅsling sannerligen inte har utmärkt sig för sådana. Att göra en doktrin till eninnovation är dock utomordentligt meningslöst. Jag konstaterar bara att inte har någonting att komma med.Han framför kritik mest för kritikens egen skull. Det vore att herrFeldt nu verkligen presenterade ett alternativ, om han har nya medel att kommatill rätta med denna problematik. Annarstycker jag att kan göra gemensam sak med mig och bilda opinion,hävda företagens sociala ansvar och se till att styrelser och företagsledningarär medvetna om att alla, i synnerhet i det konjunkturiäge som vi befinner ossi, solidariskt måsle medverka till att lösa de allvarliga problem som svensktnäringsliv har . HerrFELDT (s): Om lovar att skrota sin doktrin och erkänna att regeringenhar det främsta ansvaret, del slutliga ansvaret, för alla dessa frågor, då kanvi diskutera på etl meningsfullt sätt. Men så länge han hävdar alt det ärföretagen som skall lösa problemen medan regeringen sitter och ser på, kan viinte finna någon meningsfull förutsättning för debatten. Överläggningenvar härmed slutad. § 21 Om alternativsysselsättning i Herr industriministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1976/77:462, och anförde; har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidta föratt infria löftet till befolkningen i om all alternativ sysselsättningskall skapas. aviserade alt specialslålverkel iVikmanshyttan skulle läggas ned. sysselsatte vid denna lidpunkt ca440 personer. Regeringen tillsatte en särskild arbetsgruppmed uppgift att följa sysselsättningsutvecklingen i . Arbetetmed att skaffa ersättningsindustrier till har i stor utsträckningutförts inom i samråd med den särskilda arbetsgruppen. Lägetär f n. följande. Redan beslutade projekt beräknas ge ca 230 arbetstillfällenoch ett projekt, som ligger nära beslut, ytteriigare ca 60 arbetstillfällen.Därutöver har ledningen för meddelat alt man har vissaprojekt under bearbetning, vilka kan medföra ytteriigare ca 100arbetstillfällen. har uppgivit som mål att 400arbetstillfällen skall nyskapas. Jag utgår från att företagets ansträngningarkommer att fortsätta tills detta mål har uppnåtts. Somherr påpekar har den särskilda arbetsgruppen lämnat en slutrapport. Dettainnebär emellertid inte att myndigheternas arbete att medverka till all tryggasysselsättningen för de anställda i har upphört. Det äremellertid de myndigheter som normall har att följa arbetsmarknadsutvecklingensom nu svarar för detta arbete. Jag ber alt få tacka industriministern för svaret. Jag glömde atttacka för det förra svaret, och jag tackar nu för båda två. Jag hoppas hanaccepterar det. FalletVikmanshyttan är någonting av "förslfödslobarnet" i den rad avproblemfall i näringslivet som industriministern har varit med om att behandlaoch där han har lovat - i enlighet med den doktrin vi diskuterade för en stundsedan - all problemen skulle lösas. Ersättningsindustri skulle skaffas framoch nya jobb skapas. Fallet blev därmed också premiären fördoktrinen om förelagens ansvar för sysselsättningen. Idetta fall lades ansvaret på . Företaget har nuhaft på sig att fylla det ansvaret. Här kan man verkligen säga inte nådde ända fram. I själva verket nådde man inte mer än halvvägs. IVikmanshyttan ar man djupt besviken, . både på ochpå Åslingdoktrinen. väntar man på besked om när frågorna skall vara löstaenligt de utfästelser som har lämnats. I sitt svar meddelar nu attarbetena skall fortsätta, men under något oklara förhållanden.Det är tydligen arbetsmarknadsmyndigheterna som skall hålla efter StoraKopparberg, men inte grundat på något speciellt mandat från regeringen, barautifrån det allmänna ansvaret för sysselsättningen i . Menfortfarande vägrar , helt stilenligt, all själv ingripa ihandlingen. Han säger att han utgår från att företagen skall fortsätta sinaansträngningar till dess att 400 nya jobb har skapats. Detta utlöser någrafrågor. Denförsta frågan är: Vilken grund har för sin tro att det skalllyckas? Jag har kunnat följa det här arbetet på ganska nära håll. Jag vet vilkasvårigheter det har varit för att nå resultat. a. är detju så all större delen av de 230 arbetstillfällena har tillkommit genom altskrapa ihop jobb från olika delar av , ifrån småförelag ochunderieverantörer lill , vilka jobb sedan koncentrerats tillVikmanshyttan. Men vi har också fått klart för oss att det har varitutomordentligt svårt alt gå vidare. Denandra frågan är; Hur länge skall detta pågå? Är del inte nu dags att ge StoraKopparberg en bestämd tidsgräns inom vilken företaget skall ha uppfyllt sittansvar och därmed också infriat sina åtaganden. Jag tror allbefolkningen i skulle sätta ett stort värde på att för en gångsskull få ett rejält besked från . Ja, människorna där vill gärna ha rejäla besked, och de har också bettherr om alt få rejäla besked men i stort sett bara fått löftet omStålverk 80. Delta har skapat en underlig stämning i dessa bygder, och herrFeldt har nog här en sak som bör la itu med i sininformationsverksamhet. HerrFeldt har rätt i att fallet var premiären för vad som sedan hardöpts om lill denna speciella doktrin. Del kan vara en intressant illustrationlill den gamla resp. den nya regeringens olika attityder. Så fort vi fickdessa informationer ställde vi omgående krav på företaget att skaffa framalternativ sysselsättning åt personalen - vi förelade bolaget detta. Också dengamla regeringen hade somras blivit informerad om nedläggningen vidVikmanshyttan, men den hade tydligen inte ställt några krav på företaget införden aviserade nedläggningen, utan del hela fick under några dyrbara månaderlöpa som tidigare utan alt regeringen grep in med konkreta åtgärder. Det varförst sedan den nya regeringen trätt lill som fick sigförelagda dessa bestämda krav. Vad gjorde ni i den gamla regeringen,eftersom ni kunde så nonchalant handskas med den information som niuppenbarligen hade fått utan all inskrida med några konkreta åtgärder i falletVikmanshyttan? Detta tror jag är någonting som folket i gärnaskulle vilja veta . Del var etl ganska fantastiskt inlägg, och jag måste svara på det ävenom klockan är mycket. Vadhar för det första befolkningen i att fråga sig ? Hur passintressant är det för människorna där att få veta vad som hände ?Det är möjligt att de skall utkräva etl ansvar från den socialdemokratiskaregeringen, som avgick , men del må ju vara en sak mellanbefolkningen i å ena sidan och mig och andra socialdemokrater åden andra. Ochvad i all sin dar har för det andra 80 att göra med sysselsättningeni ? Det har ju ingenting alls med den frågan att göra! Omherr Åsling skall föra en vettig debatt om den här saken måsle väl ändå svaretpå frågan om hur länge skall få hålla på så där varaintressant. Vilken grund har för sin tro på att företaget skalllyckas med sysselsättningen? När kan man räkna med att arbetet med att skaffaersättningsindustrier är genomfört? bör sätta en tidsgräns ochsäga: Fram lill den och får arbeta med delta, mensedan måsle det vara färdigt; då skall de 400 nya jobben finnas! Ärdet inte sådant som borde syssla med i stället för detta gnat omvad som hände ? Den frågan har vi utrett i tidigaredebatter, cch det står nu alldeles klart vad den socialdemokratiska regeringensade och inte sade till företrädarna för . Men vetdäremot ingenting om hur vi skulle ha arbetat med den frågan, om vi hade suttitkvar efter och om det då hade blivit en reell fråga alt tahand om. Mensäg då hellre alt inte har några besked att ge! De härslingerbultarna förstör bara diskussionen. Jag har i mitt svar redovisat det faktiska utfallet av arbetet iarbetsgruppen, som dessutom lämnat sin slutrapport. Med hänsyn till dekompetensregler som gäller är det nu länsarbetsnämnden som har det direktaansvaret. Pressen från regeringens sida på har inle minskat,utan den finns tvärtom kvar till dess att bolaget har uppfyllt sitt åtagande.Detta trodde jag hade fått klart för sig genom det svar som jaggivit honom . Detintressanta är att detta är en illustration till den debatt vi förde - detär ju samma attityd hos den gamla regeringen i den här frågan, eftersom denregeringen lät dyrbara månader gå utan all ingripa med konkretaåtgärder.