prot · G00918 · 1976-12-31 00:00:00 — Dettaär såvitt jag förstår heltäckande löften: garanti för arbete och trygghet. Alla- alla - är garanterade frihet från oro, frihet från arbetslöshet. Detverkar ju nästan som hämtat från ett socialdemokratiskt handlingsprogram - somutgjort underiag för årtionden av socialt inriktad välfärdspolitik. Menhur ser då resultatet ut på de avsnitt där regeringen tvingats gå från ord tillhandling? Tusentalslöntagare har redan haft anledning konstatera att regeringen saknarhandlingskraft. Regeringens agerande har snarare uppfattats somhandlingsförlamning. Denosäkerhet när det gäller fortsatt sysselsättning och den djupa oro införutveckling och framtid, som är den bistra verkligheten för många, är intenågot som begränsas till enstaka företag eller industrigrenar. Oronoch osäkerheten finns inom verkstadsindustrin, inom tekobranschen och inteminst inom kraftverks- och byggnadsindustrin. Interpellationer och frågor tilldetta vittnar om storieken av problemets omfattning och löntagarnasoro. Vadär det som föranlett denna situation? Mitt svar på den frågan grundas påförhållandena inom en av de krisdrabbade industrierna - kraftverks- ochbyggnadsindustrin. Enbart påkraftverkssektorn är i Forsmark, , och ca 6 000byggnadsarbetare berörda av regeringens handlande. Härtill kommer tjänstemänoch övriga med byggandet verksamma. Byggnadsarbetareförbundethade för sedan en överläggning med de båda statsministrarna, , samt ekonomiminister . I fyra frågor krävdes besked omföljande: Kommer planeradekränkraftverksbyggen att fullföljas? Kommer regeringen att garanterafinansiering av Forsmarksbygget fullt ut? Kommer Forsmarksbygget attavbrytas? I så fall när? Kommer regeringen att klarasysselsättningen för över 2 000 kollektivanställda och nästan 700 tjänstemänsom berörs av ett byggslopp i Forsmark? Påde tre första frågorna gav regeringen inget besked. På direkt fråga omregeringen kunde garantera att aggregaten 1 och 2 i Forsmark byggs färdiga somplanerat svarade statsminister nej. På frågan om regeringens medverkantill att klara sysselsättningen för Forsmarksarbe-tarna om bygget avbrytssvarade ja och tillade: Jag har sagt att gängse regler skallföljas - trygghetslagar, uppsägningstider etc. Sparkenfrån jobbet får arbetarna alltså räkna med, men inom lagens ram. Detta ärändock ett besked från den starka, handlingskraftiga regeringen, som medfasthet och ansvar skall föra en politik för sysselsättning i alla delar avlandet. Energiministernhar anmodats att åka till ett möte i Forsmark för att informera dekrisdrabbade. Det har han avböjt. Däremot har han offentligt givit ett råd tilllandets byggnadsarbetare: inte till Forsmark! Det är ett onödigt ochointressant besked. Ingen far i nuvarande läge dit och söker jobb. stället besked till byggnadsarbetarna från Forsmark och andra byggplatser,som riskerar att föriora sina jobb på grund av regeringens politik, om vart deskall åka för att få arbete! Ett tillmötesgående av ett så blygsamt krav bordeväl ändå rymmas i begreppen trygghet och politik för sysselsättning i alladelar av landet. Eller har regeringen lagt över ansvaret även för denna uppgiftpå de företag som enligt regeringens politik tvingas avskeda de anställda? Ingentror på löftet om 400 000 nya jobb. Det är det ingen löntagare som tarpå allvar. Men farhågorna är större än så. Kan den sysselsättning vi nu harbevaras, eller leder den rådande situationen med brist på åtgärder och brist påbesked från regeringen till en snabbt ökad arbetslöshet? Det är de klarafrågeställningar man diskuterar på berörda arbetsplatser. Byggnadsarbetareförbundetsstyrelse har antagit ett uttalande, där man redovisar sinsyn på arbetsmarknadsläget och regeringens brist på förmåga att fatta beslut.Det är, säger man i uttalandet, oacceptabelt att som regeringen gör försökasmita från sitt ansvar och lägga detta på kraftproducenterna. Regeringen måsteprecisera vad den menar med godtagbart avtal om upparbetning och helt säkerslutlig för- Dettaförefaller ju rätt uppenbart och naturiigt. Ett uttalande härom borde ha varitöverflödigt. Men gör bara det lilla tankeexperimentet att rollerna hade varitombytta och den socialdemokratiska regeringen hade handlat så här ansvarslöst!Det är inte svårt att tänka sig in i de borgeriiga partiernas indignation i ensådan situation. Byggnadsarbetareförbundethar misslyckats i sina försök att få besked av regeringen. Situationen är såallvarlig att något måste göras. Iförsta hand blir det på traditionellt sätt överläggningar med det socialdemokratiskapartiet. Vad som hänt på den korta tiden under den nuvarande regeringen ger ettnytt och klart bevis på att byggnadsarbetarnas trygghet på en oroligarbetsmarknad inte kan utan en fungerande samverkan mellanfackföreningsrörelsen och socialdemokratin. Avslutningsvisciterar jag ur uttalandet från byggnadsarbetarnas förbundsstyrelse:"Byggnadsarbetarna röstade inte bort tryggheten , men denröstades bort. Byggnadsarbetarna behöver en regering, som inte bara förstårderas oro utan som också är beredd att ge besked och fatta beslut om positivaåtgärder." Detkan inte vara överdrivet att påstå att häri torde nu alla landets löntagarehelhjärtat instämma. i (c) kort genmäie: i tog upp frågor som diskuterats här i mångaomgångar tidigare och framhöll att den nuvarande regeringen har sammamålsättning för sysselsättningen i landet som den tidigare. Det sade också jagi mitt anförande. konstaterar efter de som den nya regeringen har verkat attden är handlingsföriamad. Men regeringen har nästan fltt mottadelegationer som uppvaktat om problemen inom näringslivet. Industriministernhar haft mottagning nästan , tror jag. Detta är det dukade bordet!Bordet är dukat med mängder av problem inom det svenska näringslivet. Det är idet läget den nya regeringen har att starta. Tilldessa problem hör också att är på väg att bli väridens främstakärnkraftsland. Det är klart att det skapar problem. Ett problem som den gamlaregeringen inte tog ansvar för var tryggheten för framtiden, trygghetengentemot de risker som vi nu vet finns, tryggheten för kommande generationer.Kärnkraften är inte nödvändig för optimal sysselsättning i ett modernt samhälle- det visar forskning i , och det visar också forskning utomlands. Denoro som talar om efter 14 dagars regeringsinnehav för deborgerliga partierna är oron för de problem som den gamla regeringen lämnatefter sig - det är det verkliga förhållandet. Den oron understryks avolika uppvaktningar hos regeringen, meddelanden från näringslivet om nedlagdaföretag, meddelanden om hot för Detta har sinagivna problem. Därför vill jag upprepa vad jag sade i mitt förra anförande: Detär bra att ambitionen att öka sysselsättningen är större i den nuvaranderegeringen än den var i den gamla regeringen. HerrKNUT i (s) kort genmäie: Frågan gäller inte huruvida vi skall ha kärnkraft eller inte. Det ärheller inte fråga om vilka problem den gamla regeringen skapade och som dennuvarande regeringen nu försöker gömma sig bakom för att förklara sinhandlingsoförmåga. Man var väl inte så okunnig om de rådande förhållandena närman bedrev en valrörelse där man talade om hur mycket bättre detskulle bli här i landet. Då var man väl också klar över på vilket sätt detskulle ske, med vilka medel man skulle nå det målet! Manvisste väl också detta när man skrev sin regeringsförklaring sedan man hadevunnit valet. Jag har inte gjort annat än myckel försynt citerat vad som står idenna. Inför den oro som även i vitsordar finns är detväl en rimlig begäran att regeringen talar om hur den tänker göra. Harregeringen för avsikt att vidta åtgärder för att den nuvarande sysselsättningenskall tryggas eller inte? Blir det inga åtgärder i det här avseendet reser sighelt naturiigt frågan: Vilka åtgärder tänker regeringen då vidta - inte för attskapa fler jobb, det har ingen utgått från i detta läge, utan för att bevara såmånga som möjligt av dem som finns? Detär det, , som är den konkreta situationen och inte huruvida viskall ha kärnkraft eller inte. HerrNILSSON i (c) kort genmäie: i säger att det inte är fråga om huruvidavi skall ha kärnkraft eller inte eller vilka problem som den gamla regeringenlämnade efter sig. Jo, , det är bl. a. detta frågan gäller. Ominte regeringen hade fört in på vägen mot att vara väridens främstakärnkraftsland hade vi inte haft de problem som vi har och som vi kanskei framtiden får när vi går in i en ny energipolitik. Deproblem som regeringen lämnade efter sig var t. ex. problemet med 80.Vad fick vi reda på om detta före valet? Är det inte efter valet som vi harfått reda på hurudan verkligheten är? Det är verkligheten som är vardagensarbete, och till den verkligheten hör de problem som regeringen har lämnatefter sig: , världens främsta kärnkraftsnation, samt många praktiska,organisatoriska och politiska bedömningar som vi får försöka rätta till. 1regeringsdeklarationen sägs att regeringen skall behandla alla frågor med stortansvar och söka samförstånd för att lösa frågorna. Jag vill fråga om han är beredd att ge samma löfte, att vi tillsammans skall försökalösa de svåra problemen, bl. a. dem som den gamla regeringen har lämnat eftersig. iStockholm (s) kort genmäie: När jag sade att debatten nu inte gäller kärnkraften var detutifrån den mycket speciella akuta sysselsättningssituationen i den bransch vihär diskuterar. Därmed avsåg jag självfallet att kärnkraften är ett problem försig. Där har vi olika uppfattningar, och jag tänkte inte behandla den frågannu. i säger nu att det är verkligheten för dagen som man måsteutgå ifrån. Men väv då in däri det som vi har varit överens om och som ävenherr och har varit med om, nämligen elva kärnkraftverk.Om man gav beskedet att åtminstone de skulle byggas vore intesysselsättningsproblemet för dagen så allvariigt, även om det kanske kommer attvara det . Detär detta som den nuvarande regeringen skall svara på. Försök inte camouflerahandlingsföriamningen med att säga att det var den förutvarande regeringen somlämnade problemen efter sig! Då fick man besked. Man behövde inte göra någon uppvaktning.Regeringen följde själv noga utvecklingen och tog kontakt med de berörda föratt diskutera de situationer som förelåg och de praktiska åtgärder som varerforderliga. spelar det ingen roll om man tar kontakt, uppvaktar ellerfrågar -det blir inget svar. Detär skillnaden, , mellan de båda regeringarna. Sedan får varoch en döma själv. Herrandre vice talmannen anmälde att i anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. var indignerad i går. I sitt anförande sade han: "Vihar bakom oss en valrörelse med hårda beskyllningar mot vårt lands demokratiskaarbetarrörelse." "Viråkade under valrörelsen ut för en förljugen och oförskämd borgeriigskrämselpropaganda mot den demokratiska socialismen." HerrPalme tog verkligen i. Frågan är om inte dessa hårda och osanna beskyllningarfår en rakt motsatt effekt än den avsedda. De vanliga människorna är inte vanaatt umgås på det här sättet. medverkar bara till att försämrapolitikernas anseende. Hans och andra socialdemokraters påstående att enborgeriig regering skulle skuffa ut pensionärerna på gatan är så orimligt attvanligt hederiigt folk frågar: Kan det vara möjligt att en svensk statsministerhar mage att komma med sådana påståenden? Jagskulle tro att för gamla hederiiga socialdemokrater, som under hela sittpolitiska liv slagits med blanka vapen, måste det här kännas nästan genant. Även för den politiker somsysslar med de s. k. löntagarfrågorna har viss valpropaganda smakatganska illa i munnen. Jag skall lämna ett exempel på hur vårdslöst detsocialdemokratiska partiet handskades med sanningen för att försöka behållaregeringsmakten. Den2 juni beslöt efter en lång debatt om löntagarnas lagfästa rätttill medbestämmande på sina egna arbetsplatser. Efter den här historiska dagenfick man allt oftare läsa och lyssna till propagandan om sveket mot löntagarna. "Med hjälp försämrade borgarna lagen för löntagarna", sadesdet. fick vi höra en liknande formulering från denförutvarande arbetsmarknadsministern . socialdemokratisk helsidesannons och även i LO:s s. k. politiska handbok -Rösta inte bort tryggheten - anfördes fem påståenden. Detförsta hade följande lydelse: "Fackets rätt till information av företagenbegränsas." Det skulle alltså vara de tre borgeriiga partierna som hademedverkat till det. Hur ligger det dåegentligen till med den saken? Fördet första var redan enligt den socialdemokratiska regeringens propositionvissa uppgifter undantagna från arbetsgivarnas uppgiftsskyldighet. Ipropositionen pekade man på företagarnas privata ekonomi, utvecklings- ochforskningsuppgifter av synnerligen hemlig natur samt uppgifter i samband medanbudsgivning. Med andra ord ville således även den socialdemokratiskaregeringen begränsa "fackets rätt till information", för att talasamma språk som socialdemokraterna. Fördet andra underströk socialdemokraterna i utskottet att uppräkningen inte varuttömmande men att den visade "vilka slags fall som skall föranledaförsiktighet vid information". Denna mening ville utskottets majoritetförtydliga genom tillägget att undantagen inte skall vara "alltförbegränsade med hänsyn till de stora värden som står på spel". Somkammarens ledamöter märker är det här fråga om mycket små nyansskillnader,vilket dock inte hindrar socialdemokrater att använda detta som ett bevis för"sveket mot löntagarna". Denna debattteknik tar jag avstånd ifrån.Det vore önskvärt att flera socialdemokrater här i kammaren, exempelvis dentalare som kommer efter mig - - ville ta avstånd från dessadebattmetoder. har själv varit med i utskottet, så han vet exaktvad som där har skett. Defyra andra påståenden som också skulle utgöra bevis för att borgarna medlottens hjälp försämrade lagen är följande: Skärpta skadestånd förlöntagarna vid vilda strejker genom att 200-kronorsgränsen slopas. Lindrigare skadestånd förarbetsgivare som bryter mot lagen. Medbestämmandelagen begränsasgenom att underordnas aktiebolagslagen. Information och utbildning avfackliga förtroendemän och medlemmar begränsas genom minskade bidrag. Ävendessa påståenden väger lätt som bevis. Den som gör särskilda ansträngningar föratt sätta sig in i det här inser detta . Påståendet om attmedbestämmandelagen begränsas genom att underordnas aktiebolagslagen - detskulle alltså ha varit vårt syfte - är exempel på en politisk lögn som bordeslopas i svensk politik. Vadvoterade vi om och vad blev det lottdragning om ? Jo, lottningen, somde borgeriiga partierna vann, gällde frågan om hur snabbt problemet medprincipkollisioner mellan dessa båda lagar skulle utredas. Detsocialdemokratiska partiet hade alltså tillsammans med den uppfattningen att en utredning behövdes. Men inte uttala sig om hur snabbt den skulle arbeta, och det verkade som omdet inte var särskilt bråttom. Deborgeriiga partierna däremot ansåg att frågan om principkollisioner mellanmedbestämmandelagen och aktiebolagslagen borde utredas snabbt, helst före den 1januari 1977. Detta lottade vi om, och de borgeriiga partiernas mening blevockså beslut. Påståendetfrån socialdemokratiskt håll, bl. a. i annonser, var således lögnaktigt. Tillspetsat skulle man kunna fråga om det kan anseslöntagarvänligt att på det här sättet begära väljarnas och löntagarnasförtroende i ett allmänt val. Jag nöjer mig nu med dessa exempel, även om de övriga är lika talande.Emellertid kan jag tänka mig att några undrar varför jag drar i gång dennadebatt så här efter valet. Valet är ju över. Valresultatet blev till klartborgerlig favör. Det hängde inte på några tusental röster som 1973. skall vise framåt. Ettav mina skäl är att i går kom med sådana beskyllningar att detverkligen berörde mig illa. Han talade om "en förljugen och oförskämdborgeriig skrämselpropaganda". Är inte - som jag har pekat på - det sättpå vilket socialdemokraterna i valrörelsen har skildrat vad som hände den 2juni just "förljuget och oförskämt"? Detfinns ett annat skäl, som har med framtiden att göra. Just under den här höstensitter tusen och åter tusen löntagare i svenskt arbetsliv vid konferensbordrunt om i landet. Man studerar medbestämmandelagen. Man diskuterar hurinformationen skall utformas och hur den skall bli bättre, intebara från styrelse- och direktionsrum utan också mellan arbetstagarna "pågolvet". Man diskuterar hur den primära förhandlingsskyldigheten skallkomma att fungera och vad som skall ingå i kraven på de kommandemedbestämmandeavtalen enligt § 32. Allt det här beror på samverkan ochförtroende människor och parter emellan. Förnågra veckor sedan deltog jag i en tredagarskonferens inom det företag där jagarbetar. Vid konferensen var de fackliga organisationerna representerade. Vidett par tillfällen fick vi uppleva några skärmytslingar just på grund av delögner som jag tidigare påtalat. En LO-medlem, en ung klubbordförande, påstodexempelvis att eftersom de borgeriiga vann lottdragningarna skullebidragen till information och utbildning nu minskas. Hanfick veta hur det låg till, och han insåg att han hade blivitutsatt för osanna uppgifter - t. o. m. från LO, vilket han ju fann varamärkligt. Men innan detta klarades upp skapade det naturligtvis oro blandkonferensens deltagare. Jagvill med det här säga att om vi verkligen skall lyckas omsättamedbestämmandelagen i den praktiska vardagen, så beror detta i hög grad på omsamarbetsklimatet är gott. Om det är så i ett företag eller i ett statligt verkeller i en liten eller stor arbetsgrupp beror på om det finns förtroende mellanmänniskorna och mellan parterna. Det bör stå klart för var och en här ikammaren. Att vidare förtroendet mellan människor på en arbetsplats i hög gradberor på om man talar sanning står lika klart för oss. Måste inte då vi, somfattar beslut om en lag som just bygger på samarbete och förtroende i detvardagliga jobbet, gå före med gott exempel? Att detta ligger i linje medregeringsdeklarationen vill jag avslutningsvis markera genom att bara citeraföljande: "Regeringen avser att föra en kraftfull politik för attreformera arbetslivet och fördjupa arbetsdemokratin. Den nya arbetsrätten skallfullföljas." Slutligenvill jag beröra vad i var innepå i sitt inlägg . Han talade om hur bra sysselsättningslägetvar när de borgerliga tågade in i kanslihuset, som han uttryckte det. Nå, vardet så gott? Ja, om man har lyckats skapa en hel del nya jobb så ligger deföreträdesvis inom den offentliga sektorn. Jag tror att vi alla är på det klaramed att vad som krävs är nya jobb inom näringslivet, inom exportindustrin.Tyvärr vet vi att marknadsandelarna på utlandsmarknaden har minskat. Det ärhär som åtgärderna i första hand måste vidtas. talade om ungdomsarbetslösheten som om den gamla regeringen hadelyckats klara den. hade vi 20 000 ungdomar i åldern som vararbetslösa. var siffran något lägre, 17 700. var den uppe i30 0(X) - detta trots insatser som gjorts på området beredskapsarbete,AMS-utbildning m. m. Nej, , om han nu är inne i kammaren, nilämnade ifrån er ett jätteproblem, ett olöst jätteproblem i det svenskasamhället. Det är förödande om stora grupper ungdomar går arbetslösa, och härmåste verkligen tas krafttag. "Nya arbetstillfällen måste skapas inomnäringslivet", skrivs det i regeringsförklaringen. "Det ger ocksåresurser till den ökade sysselsättning som krävs i statlig och kommunalverksamhet. Alla ungdomar skall garanteras arbete, praktik ellerutbildning". Det är något av "dagen efter" i kammaren . Vi har välalla skrivna anföranden, och diskussionerna blir inte så omfattande när manbara har en kvart på sig. Det gäller att hålla sig till manuskriptet så mycketsom möjligt. Menlåt mig alla fall kommentera . Han talarom lögnaktigheter frånsocialdemokratiskt håll och om förljugen propaganda, och han vill att jag skall taavstånd från den formen av debatt. Ja,jag tar fullständigt avstånd från den form av debatt som för,när han från talarstolen påstår att det är som sagt att moderaternasförslag skulle ställa pensionärerna på gatan. Detta är ju ett citat ifrånnuvarande arbetsmarknadsminister , när han kommenterade skattepaket. Då sade han att det måste innebära att man ställerpensionärerna på gatan. HerrWennerfors skall inte tala om lögnaktigheter och dålig debattteknik, när hanhar mage att tala på det sättet ifrån denna talarstol. Iregering.sdeklarationen står följande: "Regeringen skall föra en kraftfullpolitik för att reformera arbetslivet och fördjupa arbetsdemokratin." Igårdagens debatt talade såväl arbetsmarknadsministern som arbetsmarknadsutskottetsordförande om dessa saker, och båda poängterade att det skulle skei syfte att ge löntagarna och deras organisationer ökat infiytande. Förden som har sysslat med dessa frågor i praktiskt arbete ute i fackföreningarna,i utskottsarbete och i kammardebatterna låter detta som nyheter och en vissomvändelse i uppfattningen om hur stort inflytandet skall vara för de anställdaoch deras fackliga organisationer i arbetslivet. För inte har väl den nuvaranderegeringen glömt sitt agerande när vi behandlade lagen om medbestämmande iarbetslivet? betänkande 1975/76:45 hade vi från socialdemokratiskt hållvarit tvingade att reservera oss på flera punkter. Alla våra reservationer,i , var ett stöd för den uppfattning som LO, TCO ochSACO/SR hade fört fram och som fanns med i propositionen. Genom hjälpvann de borgeriiga partierna på samtliga punkter utom en. Enfråga till herrar och - ingen av dem är inne i kammaren: Kommerni nu att stödja en eventuell socialdemokratisk motion om att återföramedbestämmandelagen till sitt ursprungliga skick utan de försämringar som nivar med och genomförde i skön förening med moderater och centerpartister? Vidde överläggningar som utskottet hade med olika fackorganisationer accepterademan propositionen, men det kom fram ytterligare krav på medbestämmanderätt, t.ex. rätten för facklig företrädare att få tillträde till arbetsplatsen ochvetorätt när det gäller personalpolitiken, arbetsmiljön, arbetstidensföriäggning och löneform, samt en lagfäst rätt till facklig information påbetald arbetstid. Alla dessa krav är nu föremål för utredning. Har den nyaregeringen en positiv syn på dessa krav? Det hjälper inte att folkpartietsrepresentanter i regeringen har denna uppfattning. Hela regeringen måste ju haden. Jagtycker att frågan är berättigad. Går man igenom reservationerna till nyssnämndabetänkande 45, kan man ju lätt konstatera att och centerpartietville ha ännu flera försämringar i förhållande till propositionen. Värst varmoderaterna som hade över 20 reservationer med ändringar till de anställdasnackdel. Jag skall bara nämna tre förslag: undantag för företag medmindre än tio anställda, förbud att föra upp tvistefrågor till centralförhandling och förbud att teckna avtal i företagsledningsfrågor. Hurskall en regering kunna föra en aktiv demokratiseringspolitik när den är såsplittrad? Dessutomläser man ju om krav från företagarna om en uppluckring avtrygghetslagarna. Här har vi haft motioner från samtliga tre borgerliga partierom större rätt för arbetsgivare att bestämma turordning vid t. ex. arbetsbrist.Man talar om att yrkesskickligheten skall ha företräde i förhållande tillanställningstiden. Hur blir det med tryggheten för de äldre om man gör dennaändring? Jo, vi får samma utslagnings-tendens som fanns före trygghetslagenstillkomst. De äldre och utslitna arbetarna får sluta först vid arbetsbrist. Detblir de starka och välutbildade som får stanna kvar. Låtmig höja ett varningens finger till regeringen och de borgeriiga partierna: Göringen försämring i de lagar som genomförts för att ge ökat inflytande ochtrygghet åt de anställda! Visseriigen kan ni med majoriteten i riksdagengenomdriva beslut i den riktningen, men risken finns att ni sår vind ochskördar storm. Förslag i positiv anda, som medför ökad demokratisering inomarbetslivet, skall vi socialdemokrater behandla positivt, och vi kommer säkertockså att motionsvägen bevaka dessa frågor. Steget från trygghets- och medinflytandefrågorna till de närings- ocharbetsmarknadspolitiska frågorna är kort. De hänger intimt samman.