prot · G00946 · 1976-12-31 00:00:00 — Denspelar en roll i form av en nedtagning av konsumtionen, men såsomskattepolitiskt instrument har den sina begränsningar. Dåhar man i sista hand inte mycket annat att välja på än just den s. k.socialavgiften eller arbetsgivaravgiften. Än så länge finns del utrymme, innansocialförsäkringarna är betalda med de sedvanliga socialavgifterna påproduktionen. Vi är väl inte färdiga för att pröva om skatteunderlaget skallvara något annat än arbetskostnaden exklusivt. Den frågan skall övervägas, bl.a. av företagsskatteberedningen. har man alltid att se pådessa frågor från budgetsynpunkt och statsfinansiell synpunkt. Vilkamöjligheter finns då att skaffa pengar från annat håll? Jag är medveten om , så länge jag inte har sett budget, kan säga att jag talarför . Jag kan spara på denna diskussion. Men när man så här ogenerat görsig av med , där man hade förankrat uppgörelsen ilöntagarorganisationerna, tycker jag att det är på sin plats att säga vad jagnu har sagt. har gjort åtskilliga inlägg i dagens debatt, men för en gångs skullslår jag inte på svarandesidan. I sitt första anförande knippade herrHermansson ihop den nu sittande borgerliga regeringen och densocialdemokratiska oppositionen, när han talade om att vi accepterar att mantar ut arbetsgivaravgifter i en eller annan form av kommunerna. Jag fattade attdet var den exklusiva arbetsgivaravgiften på 4 96 som åsyftade. får emellertid inte glömma bort att den avgiften har spelat sin rolli förhandlingsarbetet både när det gäller den fria arbetsmarknaden och när detgäller den offentliga arbetsmarknaden. Kommunalarbetareförbundets ochKommunaltjänstemannaförbundets förhandlare har accepterat att pålastningen ochpålagan på kommunerna med 4 96 begränsar utrymmet och lar ner anspråken pålönehöjningar. Omman nu skulle följa förslag - jag tar det mer som etthypotetiskt resonemang - och slopa dessa 4 96 i fråga om kommunernasskyldigheter att erlägga arbetsgivaravgifter, skulle jag underskatta defackliga kommunala förhandlarna om de inte förklarade; De har vilönemässigt avstått från i tidigare förhandlingar, och om man nu befriarkommunerna från denna avgift får de vara snälla och lägga på de pålönerna i stället. Då har man, , inte vunnit ett dugg. Jaginskränker mig till denna erinran när funderar Över dessafrågor. Men det finns också många andra skäl för alt man inte skall sättakommuner och landsting i en speciell undantagsställning. Sänkningav den statliga inkomstskatten, m. m. Hen JOSEFSON (c) kortgenmäle: frågade hur kan ansluta sig till ett sådant förslagsom det här föreliggande skatteförslaget. Av det anförande som nysshar hållit får man nog det intrycket att han något har glömt bort detursprungliga förslaget, den del av propositionen där enighet råder mellan detförslag som socialdemokraterna lade fram och det förslag som läggs frami propositionen av den nuvarande regeringen. Det finns anledning att erinra omatt detta förslag innebär att marginalskatten i inkomstgrupperna 25 000-30 000kr. sänks från 20 till 10 96, en sänkning med 10 9é, och i inkomstgrupperna . från 22 till 15 96, en sänkning med 7 96. I gruppen 35 000 till40 . sänks enligt båda förslagen marginalskatten från 28 till 21 96, ensänkning . I gruppen 40 000 till . Sänkningav den statliga inkomstskatten, m. m. en sänkning med 5 96,medan regeringen föreslår en sänkning med 796; det är en skillnad på 2 96. Därstannar det socialdemokratiska förslaget när det gäller skallesänkningen.Regeringen föreslår ytterligare en sänkning i skiktet 45 000 till 50 000 på 396. Det är närmast en avrundning av skattesänkningsförslaget att gå en bithögre upp och sänka den direkta marginalskatten. Det finns anledning attpåminna om detta, därför att man får nära nog intrycket att i dettaskattesänkningsförslag låginkomsttagarnas intressen inte alls har beaktats. Somjag sade i mitt förra inlägg medför en högre arbetsgivaravgift attkommunalskatterna påverkar priserna, och det är ingalunda någon fördel förlåginkomsttagarna. Den andra frågan om arbetsgivaravgiften och det avgiftsfriabeloppet behandlar vi i samband med det utskottsbetänkande och den propositionsom berör denna fråga. Principenom ett avgiftsfritt belopp har även accepterat. Frågan gäller nustorleken av detsamma. Hela frågan om arbetsgivaravgiften är ju föremål förutredning; det föreligger ett krav på differentierad arbetsgivaravgift. Fråganom det avgiftsfria beloppets storlek får vi återkomma till i morgondagensdebatt. (vpk) kortgenmäle: tog upp vårt krav om att man skulle befria kommuner ochlandsting från allmän arbetsgivaravgift och menade att det var, om inteomöjligt, så i varje fall mycket svårt att genomföra, därför att det skulleåstadkomma en rad komplikationer. Han anförde ett skäl som han ansåg varabetydelsefullt, nämligen att de kommunalanställda hade tagit hänsyn tillarbetsgivaravgiften för kommuner och landsting i avtalsrörelsen, och skulle manavskaffa den skulle del skapas ett nytt läge. Det skulle vara besväriigt,menade han, därför att de kommunalanställda skulle då kräva en motsvarandelöneförhöjning och ko-munernas ekonomi skulle inte förbättras. Men, herrSträng, staten betalar ju ingen allmän arbetsgivaravgift för sina anställda. Omherr Strängs logik håller, och han brukar ju hålla styvt på logik, så skulle destatsanställda kräva motsvarande förbättringar av sina löner och det skulle haskapat precis samma problem som han menar att vi skulle få påden kommunala sektorn. Jag är verkligen inte motståndare till alt de kommunal-och statsanställda får löneförbättringar. Jag tror inte att problemet skullebli så stort, men det är som har anfört den här argumentationen.Därför vill jag peka just på det förhållandet att staten inte erlägger någonallmän arbetsgivaravgift. Jag tror inte att det har skapat så storakomplikationer när det gäller avtalsrörelserna och lönefrågorna. Jagvet att budgetministern har ordet efter mig och det var två frågor han intesvarade på, som jag vill be honom belysa. Han sade i ett lidigare anförande attdet förslag regeringen har lagt fram är bättre än andra redovisade förslag förlöntagarna. Det är inte riktigt, herr budgetminister, därför att det förslagsom vpk har lagt fram ger reella skattesänkningar för löntagarna och äralltså bättre än det förslag som regeringen har lagt fram. Detandra han hävdade, och där en annan fråga står obesvarad, var att det ipropositionen fanns en hederlig redovisning av de kommunala skatteeffekterna avdel här förslaget. Jag har bläddrat till i propositionen. Kanherr Mundebo tala om på vilken sida i den framlagda propositionen som det stårvilka effekter genomförandet av regeringens förslag får för den kommunalautdebiteringen och hur mycket det kommer att höja de kommunala skattesatserna?Och var finns redovisningen av hur mycket de kommunala skatterna kommer atthöjas för de vanliga inkomsttagarna? Det skulle vara intressant för alla att fåsvar på de här frågorna. Sänkningav den statliga inkomstskatten, m. m. Först till : Läs s. 14 i propositionen. Där framgår delsom jag nämnde, att redovisningen utgår från en kommunalskatt på 27 kr.Däremot redovisas inte de samlade effekterna för de kommunala skattesatserna avdet här inkomstskatteförslaget. Kommunalskatterna är fastställdainnan detta förslag har behandlats i . Det går ju, som jag har sagtfiera gånger, icke att exakt avgöra vilka effekter ett sådant förslag får, fördet beror också på pris-och löneutvecklingen , och för den kan vi endast göra prognoser. Genom att de sociala avgifterna höjs med bara 1,5 96ger vi kommunerna ett bättre underlag för den kommunala ekonomin . Jagkan förslå att menar att det tidigare förslaget var väl avvägt. Detvar ju i hög grad som svarade för den avvägningen och satte sinprägel på förslaget, och då är det naturiigt att han kan vara oroad för varjeförändring i avvägningen. Jag menar att det är en fördel attskattelagstiftningen är väl förankrad bland löntagarorganisationerna, och dethar huvudsakligen varit till fördel att överenskommelser har gjorts undergångna år. Men skall ju icke i varje detalj, i varje enskildhet, varabunden av sådana överenskommelser. Jag är inte säker på att det är till fördelvare sig för staten eller för löntagarorganisationerna att år görabindande överenskommelser om skatten som har att effektuera.Överenskommelserna är f ö. ändå ofullständiga, eftersom de inte omfattar debetydelsefulla kommunalskatterna. Nuinnebär det skatteförslag, som har framlagts, för de heltidsarbetandeskatteminskningar som motsvarar brulloinkomstförändringar på 9, 10 eller 11 96,och det är några procentenheter mera än i andra redovisade alternativ. Jagskulle tro att när de fackliga förhandlarna sätter sig vid förhandlingsbordetkommer de att märka att det föreliggande skalteförslaget aren bra grund förförhandlingar och att förhandlingarna snarare kommer att underlättas av detförslaget. Dethar sagts att vi lagt för stor vikt vid de heltidsarbetande i debatt ochredovisning. Jag menar att ett skattesystem har en fördelningspolitisk Sänkningav den statliga inkomstskatten, m. m. roll och att den ärväsentlig. Men kan skatterna verkligen användas till att utjämnainkomstskillnader mellan heltidsarbetande och deltidsarbetande? Är det intenaturligt att man, när man redovisar ett förslag och just i detlöneförhandlingssammanhang det redovisas, utgår från de hel-lidsarbetandessituation? Det kan vara många samhällsinsatser som behövs för att klara dedeltidsarbetandes problem. Men det handlar i första hand om arbetsmarknaden,socialpolitiken, barnomsorgen m. m. Skattesystemets fördelningspolitiska rollmåste väl gälla inom jämförbara grupper, i det här fallet gruppenheltidsarbetande. Jagnoterar med glädje att när det gäller marginalskatterna börjar fåen växande förståelse för att marginalskatterna är ett problem iskattesystemet. menar han att förändringen inte är så stor då marginalskatternasänks . Jag har precis samma mening. Det är inte en storförändring, men det är ytterligare några steg på vägen mot att sänkamarginalskatterna. Flera steg återstår innan vi har fått rimligamarginalskatter i det här landet. Detta är några steg, vi kommer att ta fiera. Sedanvill jag beröra ett par områden som vi får tillfälle att återkomma till närförslag föreligger. Först infiationsskyddet i skattesystemet, som riksdagenunder kan få tillfälle att diskutera med utgångspunkt i ett konkretförslag. Då kan vi se vad ett infiationsskydd i skattesystemet verkligeninnebär och behöver inte grunda diskussionen på spekulationer och obestyrktaantaganden. Jag vill emellertid notera att den ledare i somGunnar Sträng citerade ur också talade om indexreglerade skatter och menadeatt sädana är rimliga och lämpliga. Det är rimligt och lämpligt medindexreglerade skatter till skillnad från att indexreglera löner. är SvenskaDagbladels ledare varken för mig eller för några Gudsord, menskall vi utgå från de ord som fanns i den skall vi konstatera att tidningenförordade indexreglerade skatter och fann dem såväl rimliga som lämpliga. Vibör också notera, eftersom del sades att vissa länder var på väg att lämnasådana system, att både i och ute i världen finns del fiera länder somhar indexreglering av skatterna. Jag kan peka på sådana europeiska länder somDanmark och , och utanför exempelvis . Ettannat område som vi får anledning att återkomma till gäller finansieringen.Vad vi nu gör är alltså en skatteomläggning, och vi avväger en finansiering somsvarar mot de förändringar av inkomstskatteskalorna som vi gör. Det är säkerten lång och god erfarenhet som redovisar då han menar attinfiationens effekter bör vara till fördel i utformningen av en statsbudget.Det är en enkel metod att få in mera pengar lill statskassan om man utnyttjarinfiationens effekter på inkomstskatteskalorna. Det är en god metod för densom gör budgeten, men det är inte en god metod för löntagarna. För då skall mantala om vad det verkligen handlar om - en skatteskärpning. Hen STRÄNG (s) kortgenmäle: svarade på något helt annat än det jag tog upp. Han måtteinte ha förstått vad jag menade. Han hänvisade till att regeringen haraccepterat det skatteförslag som den socialdemokratiska regeringenpresenterade , och visst har den det. Men vad jag ville ha sagt var;Hur kan man från sida, där man ändå har sina stora väljargrupperinom samma inkomsttagariäger som socialdemokratin, vara med om att skyffia uten halv miljard extra till sådana inkomsttagare som ligger mellan 65 000 och150 ? Det gick helt förbi, och jag förstår honom. Det ärinte särdeles angenämt att tala om. Visstvar jag med på att man skulle frilägga . i egenavgift för företagarna.Jag var med på det under stora protester, det kan nog erkännas av dem som varmed och förhandlade. Men det var i ett läge där hade densammansättningen att eftergiften fick lov att göras för att vi över huvud tagetskulle få II, dvs. en vettig uppgörelse i infiationsbekämpanderiktning. Men att lägga på ytterligare och gå . finnerjag inte något som helst sakligt underlag för. säger: Staten betalar ju inga arbetsgivaravgifter. Men, herrHermansson, det är ju staten som delar ut alla dessa skattesänkningar, och detillkommer även de statsanställda. Visst skulle vi bok-föringsmässigt kunna roaoss med att notera en avgift från statens sida som går lill staten för attsedan utbetalas i form av skattesänkning eller något annat. Men så formella ärvi inte. Det är litet annorlunda när det gäller det privata näringslivet ochkommunerna. Det är statsskatten som sänks och man tar in avgiften för attbetala den. Men vi är inte så sofistikerade att vi ser detta som något specifiktbokföringsarrangemang, som tydligen gör. Sedanvill jag vända mig till . Det är naturligtvis ingen fördel att årefter år göra skatterevisioner. Tyvärr är läget sådant att vi får göra det för1977 och jag skulle inte bli överraskad om vi får göra det även . Attsedan komma fram till mer permanens i skattepolitiken är önskvärt. Men det ären utomordentligt svår fråga, det kan jag bara varsko om. Defackliga förhandlarna är inte glada över de förändringar gjort iskatteförslaget. Det har deklarerats från sida. Genomdenna förskjutning i avvägningen mellan olika inkomsttagargrupper är man nufrån LO;s sida tvingad att begära extra för de lågavlönade, med dekomplikationer detta innebär. Det menar jag är någonting som bordeha tänkt på. Förall folk skall få klart för sig vad det är fråga om beskrev jagmar-ginalskalleprocenlen på ett särskilt sätt. Att sänka marginalskatten från65 till . spelar ingen roll. Det är mer enoptisk effekt än en reell effekt. Skall man angripa det problemet får man Sänkningav den statliga inkomstskatten, m. m. Sänkning av den statliga inkomstskatten, m. m. göra det i större format,och då kostar det självfallet en hel del pengar - var nu de skall skaffas. Slutligen,herr talman; är kanske inte det rätta exemplet om man skall tala omvälsignelsen av de indexreglerade skatterna. HenJOSEFSON (c) kort genmäle: Det är ett felaktigt påstående när säger att den ökadekostnaden för skatteomläggningen på 500 milj. kr., som regeringsförslagetinnebär, enbart skulle beröra inkomsttagare . Som jag sade i miltförra inlägg sker sänkningen av marginalskatten i inkomstgrupper mellan 40 000kr. En betydande del av skattesänkningen kommer dessainkomstgrupper till del. Den största skillnaden ligger mellan inkomstgruppen , där marginalskatten sänks med 3 96, och inkomstgruppen , där marginalskatten sänks . Detta är innebörden i regeringensförslag, och del bör man beakta. Hen (vpk) kortgenmäle: Det är inte så, som nu försökte inbilla oss, att jag harkrävt att staten skulle börja betala allmän arbetsgivaravgift. Vad jag harkrävt är att kommuner och landsting skall slippa betala allmänarbetsgivaravgift. Mot det invände då att det skapade så storaproblem avtalsmässigt för de kommunalanställda och i relationerna mellankommunerna och deras anställda. Då invände jag att jag hade svårt att förstådet, eftersom det inte hade uppstått några problem i relationerna mellan statenoch de statsanställda av det förhållandet att staten inte betalar någon allmänarbetsgivaravgift. Det var det diskussionen gällde. Jagkan inte finna att har presenterat någon övertygande argumentationför att det skulle vara omöjligt att slopa den allmänna arbetsgivaravgiften förkommuner och landsting. Det kunde tidigare inte heller göra. Ochdå tycker jag att det finns allt skäl för att överväga det förslagsom vi har ställt och ansluta sig till det. Sedanvill jag konstatera att när skall tala om den hederligaredovisning av de kommunala skatteeffekterna av förslaget som har gjorts ipropositionen hänvisar han bara till följande formulering på s. 14:"utdebitering - ". Det är möjligt att man inte kanha så stora anspråk på en borgerlig regering, men till den grad är jag faktisktinte beredd att sänka anspråken ens på en borgerlig regering att jag kanacceptera att bara angivandet av den troliga kommunala utdebiteringen nästa årskall kunna kallas en hederiig redovisning av de kommunala skatteeffekterna avdet förslag som regeringen vill att vi skall anta. Anspråken från medborgarna ärsäkerligen betydligt större, . Hen STRÄNG (s) kortgenmäle: är slarvig med siffror. För årsinkomster upp till 45 000kr. är den gamla och den nya regeringens skatteskalor identiska. Sedan liggerdet en förbättring ovanpå . med en hundralapp, vill jag minnas, iregeringens förslag. Men de i extra skattesänkning utfaller inteförrän man kommer upp i en inkomst på . i extraskattesänkning gäller sedan hela vägen ända upp lill . Det är dettasom kostar en halv miljard. Den skattesänkningen finner jag inte något sakligtunderiag för att speciellt skulle ha gått med på - så vida detinte är så, som jag har försökt förklara, att man genom något slags okristligtbyte har fått . extra till var enskild jordbrukare och småföretagare. och jag kan ju fortsätta det här litet sofistikerade resonemangethur länge som helst. Staten har ju betalat ut skattesänkningen till sinaanställda, och det har statens anställda tagit hänsyn till när de harförhandlat. Kommunerna har inte genomfört någon skattesänkning till sinaanställda. Om då kommunerna slipper från avgiften där deras anställda redan harräknat in den i lönehöjningsutrymmet bör de ha rimliga anspråk på att fåtillbaka de lönehöjningarna från kommunerna. Kommunerna har inte finansieratskattesänkningen - det är staten som har gjort det. Sänkningav den statliga inkomstskatten, m. m. Hen (): Som "lunchtalare" bör man kanske inte vara så långrandig,men jag vill ändå försöka framhålla för budgetminister att om han fortfarandehade varit medlem av skatteutskottet och vanlig riksdagsman hade hanprotesterat kolossalt mot att få en så otroligt dålig proposition i ett såviktigt ärende som det vi nu har att behandla. Han skulle ha kritiserat den omfinansministern - i fall valet från min synpunkt sett hade gått riktigt den 19september - hade hetat Sträng. Om den finansministern hade presenterat en likadålig proposition som nu har gjort hade han med rätta blivitutsatt för en förödande kritik. Och det har väl blivit utsatt förlidigare här och även i massmedia. Menjag vill ändå påminna om den diskussion som fördes i valrörelsen, framför alltmellan och . Folkpartiledaren - numera rättkonstigt kallad vice statsminister - påstod att skatteförslagskulle leda till en nedrustning av försvaret eller ställa folkpensionärerna pågatan. Det skulle inte finnas något samhällsekonomiskt utrymme för att behållaförsvaret på den nuvarande nivån eller ge folkpensionärerna en förbättradstandard. har tydligen på en enda punkt kompromissat medmittenpartierna, när han har givit avkall på skatteförslag sompresenterades och anslutit sig till mittenpartiernas skatteförslag.Och det är väl möjligt att han gör rätt i det, för han håller ju därmed ihop enregering som redan håller på att knaka i sina fogar. Sänkningav den statliga inkomstskatten, m. tn. Vadherr också har sagt som företrädare för moderatasamlingspartiet är att vi skall syfta till alt få en sänkning av det totalaskattetrycket i samhällel. Har man lyckats med det genom denna proposition?Nej, det har man naturligtvis inte gjort. Vad han också sade vid utfrågningarnai massmedia var att moderata samlingspartiet inte kunde tänka sig att gå medpå en höjning av arbetsgivaravgiften-eller löneskatten, som de älskar att kalladen, och jag accepterar även den benämningen. har accepterat enhöjning av den s. k. löneskatten med 1,5 96. Menvad har lyckats med sedan valrörelsen är att få de svenskaskattebetalarna all tro att inkomsttagare med normala inkomster betalar av sina inkomster i skatt. De gömmer det under beteckningen marginalskatt ochsäger att "vi syftar till att få ned marginalskatten till 50 9é". Defiesta skattebetalarna har fått sina slutskattsedlar och kan dålätt räkna ut totalskatten i procent på årsinkomsten 1975. De skall då finnaatt de absolut inte betalar 63 eller som moderatledaren harinbillat dem. har stått här och sagt nu - har sagt detlidigare - att man syftar till att ingen skall betala mer än 50 96 imarginalskatt. Det betyder ju en betydligt lägre totalskatt än vad vi har f n. Sedanotroligt , så länge jag har varit intresserad av politik, har allapartier i den svenska slagit vakt om principen att medborgarna skallbetala skatt efter bärkraft. Sänker man nu skatteuttaget så att det inte fåröversliga 50 96, så minskar man ju också samhällets inkomster. Men samhälletbehöver de inkomsterna. Jag skulle vilja ha ett svar av den nu försvunnebudgetministern: skall då eriägga de inkomster som samhällel behöver? Detmåste naturiigtvis bli de som tillhör de lägre inkomstgrupperna. Delpåstås på s. 13 i utskottsbelänkandet att den föreslagna skattesänkningen blirlotalfinansierad genom en höjning av socialförsäkringsavgiften med 1,5 96 ochviss höjning av energiskatten. Både och har varitinne på detta problem tidigare. Jag vill bara fråga budgetministern: Hur storkommer den aviserade höjningen av energiskatten att bli? Vilka verkningarkommer den att få? Dethar sagts att vi har ett högt löneläge i vårt land och därmed dåligkonkurrenskraft på den utländska marknaden. Det finns de som har talat omlönestopp, dvs. ingen inkomstökning för de anställda. Men mig veterligt haringa företrädare för någon arbetsgivarorganisation, inte ens någon talesman förden djupt splittrade regeringen, sagt att vi också borde införa ettutdelningsstopp för dem som har satsat kapital i företagen. Vill man ha stoppför de anställdas löneökningar, borde del i rimlighetens namn vara konsekventatt kräva stopp för utdelningarna till dem som har inkomst av det kapital somfinns insatt i företagen. 14 i utskottsbetänkandet står det att den föreslagna skatteomläggningen harutarbetats efter överläggningar med löntagarnas organisationer och syftar uppgörelse mellan parterna pä arbetsmarknaden utan alltför storanominella löneökningar. Ja, enligt massmedia har ett sammanträffande ägt rum,men såvitt jag förstår av referaten var både LO och TCO otroligt missnöjda medregeringens tankar om hur skatteförslaget skulle se ut. Därefter harockså anslutit sig till kritikerna och förklarat sig icke kunna acceptera regeringsförslaget. Jagskulle vilja fråga någon från de nu helt lomma regeringsbänkarna om det harförekommit något slags överläggningar med arbetsgivarorganisationerna - medSvenska arbetsgivareföreningen, med , med Industriförbundeteller några andra. Något sådant har inte redovisats i den, som jag tidigaresade, dåliga propositionen. Om sådana överläggningar inte har förekommit, ärdet tydligen så att regeringen känner sig så lierad med dessa organisationeratt den har kunnat lägga fram ett skatteförslag som den är säker påatt arbetsgivarna helt skall acceptera. Vi vet ju att regeringen företräderprivatkapiialistiska intressen. Denförra regeringen hade gjort upp med löntagarnas organisationer om ett skalteförslagför 1977. Vi vet att den regeringen våren demokratisk socialistisk regering,och en av hörnstenarna i socialismen är solidaritet.