prot · G00963 · 1976-12-31 00:00:00 — Förevalet sammanfattade vi socialdemokrater vår syn på sysselsättningspolitiken påföljande sätt: "För all på trygga rätten till arbete måstesamhället utforma framlidens sysselsättningspolitik. En sådanpolitik kan inte bygga på en passiv väntan på vad det privata kapitalet skallföreta sig. Samhället måste aktivt gå in och leda arbetet för all skapa nyaarbetstillfällen." Vikommer längre fram i vår att utförligt få diskutera de förslag som vi har förtfram i våra motioner. Försysselsättningen på både kort och lång sikt är den ekonomiska politik viförordar en förutsättning. Vi måste ha en stark ekonomi för alt samhället skallkunna sätta in massiva åtgärder när del behövs. Hade vi inte haft den härfullmakten och en stark ekonomi, så hade inte kunnat lägga framsitt sysselsättningspaket. Det är en förutsättning att man har en starkekonomi. Åtgärderna skall nämligen kunna vara riktade mot branscher, motregioner och mot enskilda och grupper som berörs av svårigheterna. Endast genomen sysselsättningspolitik så utformad klarar vi målet Arbete åt alla. Tillsist vill jag i korthet beröra arbetsrätten och arbetsmiljön. Jag beklagar atlregeringen försenat ett par viktiga reformer. Jag syftar bl. a. påarbelsmiljölagen. Denna reform var så väl förberedd vid regerings-skiftel altnågot dröjsmål inte hade behövt komma i fråga. Vihar i en motion föreslagit de förbältringar i medbestämmandelagen som viutfäste i valrörelsen. Bifaller våra yrkanden och förslag 9 Riksda.veiis protokoll 1976/77:62-63 får medbestämmandelagendet utseende som vi socialdemokrater och löntagarnas organisationer var enseom. Jagbeklagar all regeringen inte klarat upp den oklarhet de borgerliga partiernaorsakade vid behandlingen av förslaget . De borgeriiga hävdade atldet rådde en motsättning mellan aktiebolagslagen och medbestämmandelagen. Deville inte att skulle ställa sig bakom det uttalande regeringengjorde utan begärde i stället att regeringen skulle lägga framett nytt förslag. Del var de borgeriiga som skapade oklarheten genom att drivasin vilja igenom. I del läge som uppstod var del givelvis min avsikt att setill all frågan klarades upp . Minefterträdare informerades om vad han hade ställt lill med och atldet var erforderligt att klara upp saken . Det är anmärkningsvärt attregeringen ännu inte lagt fram förslag till lösning. Den otålighet som LO ochTCO gett till känna är fullt förståelig. Jagmenar, herr talman, att varie dröjsmål måste tolkas som ovilja från regeringenssida alt medverka till ökat inflytande för de anställda. () kortgenmäle: i menade alt vi hade hävdat ivalrörelsen all det var en stimualans i sig att få en växling vid makten. Delär ett påstående som vi förvisso slår fast vid. Jag tror att det har varitmycket välgörande med den regeringsväxling som vi fått uppleva här i efterden och iakttaga vilken kursändring som är på väg i den svenskapolitiken. Åtskilliga kan noteras befinna sig på den sida där man tycker alldet har skett väsentliga förbättringar. Låtmig bara la det stora löntagarkollektivet i vanliga inkomstklasser, arbetandepå heltid. Det är klart all de människorna finner en förbättrad skatteskala påden statliga sidan myckel positiv och att även de har en rimligaremarginalskatt att möta än om den gamla regeringen suttit kvar. Omvi går över på förelagssidan, som speciellt ville tala om, kanjag lill alt böria med säga atl del i varie fall inte i mitt tidigare anförandefanns någonting av svartmålning av näringslivet. Jag redovisade demånga positiva faktorer som del svenska näringslivet har i tävlan med andraländers näringsliv. Men vi kan inte blunda för fakta, . Detfinns, som jag sade här förut, ett par myckel besvärande omständigheter justnu, och kostnadsläget är en av de faktorer som gör att konkurrenskraftenurholkats. Menom vi tittar något på vad den nya regeringen har presterat för att förbättranäringslivets villkor kan jag väl få böria med alt erinra om vad vi gjorde medfåmansbolagen: vi skapade större likställighet mellan kvinnor och män i de småföretagen, vi ville att man inte skulle få ekonomiskt diskriminera kvinnansarbetsinsats. Men oppositionen vill nu överraskande nog återinföra de orimligareglerna om sambeskaitning Dennya regeringen vill gå vidare och förbättra egenföretagarnas villkor genom attbefria dem från allmän arbetsgivaravgift på inkomster upp till 30 000. Detsäger parti nej till och vill behålla 18 000 som gräns. Differentieringenav arbetsgivaravgifterna, som vi talat om, är tack vare den nyaregeringen en realitet i det inre stödområdet - en åtgärd som vill upphäva för all införa en generell arbetsgivaravgift över helaSverige. Vidarekommer förslag om hur generationsväxlingarna skall lättare. - Om tidenmedgav det skulle jag kunna fortsätta den här katalogen för atl visa hur felherr hade i sitt anförande på den här punkten. iVarberg (s) kort genmäle: Jag vidhåller att de borgerliga partiernas förespeglingar före valet -om del bara blev en ny regering så skulle del bli ett helt annat företagsekonomisktklimat - var felaktiga. Jag hävdar att många av svårigheterna inomsvenskt näringsliv beror på den osäkerhet man känner efter den nya regeringenstillkomst. Jag hävdar bestämt all alla våra åtgärder för alt lill samhället drain nya inkomster i form av skatter och pålagor på företagen har vidtagits föratl stärka ekonomin och trygga sysselsättningen på lång sikt. HerrWirtén talade om en sänkning av arbetsgivaravgiften i del inre stödområdet. Vaddet gäller är en sänkning på 2 96. Den är mycket marginell för företagen ochhar inte skapat etl enda nytt jobb. Men sammantaget kostar den omkring 125miljoner. Vår metod är i stället riktade åtgärder. Vi vill sätta instödåtgärderna precis där de behövs och inte breda ul dem över hela fältet. HerrWirtén skröt om alla de insatser man gjort för att trygga sysselsättningen ochskapa jobb för ungdomarna och gjorde gällande att arbetsförmedlingen fått 240nya tjänster enligt det förslag som arbetsmarknadsministern lagt fram. 100 av dessa tjänster tillsatte jag som arbetsmarknadsminister. Det endaman nu gör är att skaffa pengar för att belala lönerna lill dem. Ökningen äralltså bara 140. Så var det med det. HerrWirtén nämnde inte med ett ord den viktiga omständigheten att regeringen kallträknar med en sysselsällningsminskning. Vad är det för positiva åtgärder mantänker vidta för att skapa ny sysselsättning så att man kan lösa problemen förkvinnorna, jämlikhetsproblemen och de regionalpoliliska problemen? Det hadevarit mycket bättre om hade talat om det för oss. är det ni somregerar, nu är det ni som har att tala om vilka åtgärder som skall till för atllösa problemen! () kortgenmäle: Om det råder osäkerhet i del svenska näringslivet f n. - och det kanjag väl hålla med om - beror det framför allt på denlågkonjunktur som hela industrivärlden skakas av. All vi i klarat ossså länge som vi gjort skall vi naluriiglvis vara tacksamma för, men i dagupplever man att den internationella lågkonjunkturen drar sig in över desvenska gränserna. Det är ell faktum att den skapar osäkerhet - det vill jaginte bestrida - men den har alltså inget samband med den nya regeringensnäringspolitik. Delär bäst att arbeta med riktade åtgärder, sade . Ja, vad är dettaatt differentiera arbetsgivaravgiften om inte just att rikta åtgärderna så atlde som bäst behöver en lättnad får den? Alla här i kammaren är väl ändå överensom att näringslivet i skogslänen och i det inre stödområdet har svårast allkonkurrera inhemskt och med utländsk företagsamhet och att det därför är justden sektorn som behöver få en lättnad. Detta är etl exempel som slår just i denriktning som efterlyste. Fårjag sedan ta upp detta med de 240 tjänsterna inom arbetsmarknadsverket. säger nu flott att "100 av dessa riänster tillsatte jag".Men resurserna kommer ju nu genom den nya regeringen, och jag föreställer migatt lönerna för dessa 100 tjänster inte är helt ointressanta. blir den delenav arbetsmarknadsverkets förstärkning alltså verklighet. Om man läser innantill iarbetsmarknadsminister sysselsättningspaket finner man fiera exempelpå hur just ungdomarnas situation på arbelsmarknaden förstärks med nyapraktikplatser och med stöd för arbetsmarknadsutbildning, där det är en mycketkraftig höjning och där naturligtvis även ungdomar kommer i fråga. Man gårvidare med att öppna vägar även för ungdom all få beredskapsarbeteoch arbetsmarknadsutbildning. En lång rad åtgärder riktar sig just lillungdomen. Som jag sade i mitt inledningsanförande: krav på enungdomsgaranti förverkligas steg för steg, . iVarberg (s) kort genmäle: Jag noterar med glädje all uttalar sitt erkännande förarbetsmarknadspolitiken som har inneburit atl vi klarat oss genom krisen bättreän något annat land. Jag menar nog att socialdemokraterna har all anledningalt ta åt sig äran för det. Sedanhar man diskuterat de allvarliga strukturproblem vi har och gjort gällande atlvi dolde dem för oppositionen före valet, att vi sopade dem under mattan ochatt de har kommit fram . Men dessa problem har vi ju haft länge, vi har längebrottats med dem. Vissa branscher har vi klarat, men andra återstår att klara.Nu är del den borgerliga regeringen som har uppgiften atl klara de problemen. Beträffande de 240arbetsförmedlarna förhåller det sig så all 100 av dem redan är anställda. Deanställdes för pengar som vi begärde . Men om iniearbelsmarknadsministern får nya pengar måste naturligtvis dessa 100 avskedas.Så enkelt är det. Man har alltså pengar för att anställa 240, men 100 av dem ärredan anställda. Då kan det ju inte bli en sådan ytleriigare stimulans som mangör gällande. Manbehöver inte vara exeget för all klara ut att det är en väldig skillnad mellanall garantera arbete och all garantera erbjudande om arbete. Det är en reellnedtrappning av ambitionerna. En del av svårigheterna för ungdomarna består ibrislen på alternativ till det linjedelade två- eller treåriga gymnasiet. Delfinns ett stort utbud av korta yrkesinriktade kurser. Sådana måste del finnas.Biträdande utbildningsministern anser alt del räcker med dem som finns. Vi hari vår parlimotion krävt atl man skall planera för 2 000, regeringen nöjer sigmed 250. Detvar mycket beklagligt alt regeringen sänkte statsbidraget till kommuner ochlandsting från 75 till 60 96. Kommunerna uppfattar det självfallet så all nufinns del inte samma motiv atl ta krafttag. Eflersom de bara skulle få istatsbidrag har de planerat myckel färre jobb för ungdomar. Vi varnaderegeringen för detta. har regeringen återgått till . Det är bra, men detär beklagligt atl tre gick då man hade behövt planera men integjorde det på grund av att statsbidraget sänktes. Herrförste vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat all han inte ägde rätt lill ytterligare replik. Ingen har kunnat undgå att lägga märke till att det svenskanäringslivet och därmed den svenska ekonomin befinner sig i en allvarligsituation. Närjag lyssnade till i stod det klart för mig atlhan levde kvar i något av en gammal värdering av situationen. Han har uppenbartglömt att det vi nu upplever inom svenskt näringsliv och svensk ekonomi är enföljd av den bristande näringspolitiska beredskap som vi haft här i landetunder . Ingen är överraskad av de strukturproblem som vi nubevittnar. Det är bara det att strukturproblemen lill följd av denna dåligaberedskap och den internationella utvecklingen nu har kommit klart och brutalti dagen, i snabbare tempo än vad som eljest skulle ha varit normall. Desvenska förelagen har tappat marknadsandelar inom och utom landet, och vårbytesbalans har försämrats. Del är konsekvenser av denna utveckling. Genom upplåning utifrån har vi dock med ökade insatser på den offentliga sektornoch stöd till industrins lageruppbyggnad kunnat hålla arbetslösheten ischack, och det är värt att notera med tacksamhet, inte minst mot bakgrund avden situation på arbetsmarknaden som många länder i vårt grannskap kankonstalera. Om den här politiken harvi i stort varit eniga, även om vi något efterklokl kan sägaall lagerslödel saltes in för . har emellertid verkningarna avlågkonjunkturen nått oss med full och i vissa avseenden förfärande kraft. Viupplever det med varsel om permitteringar, driftsinskränkningar ochföretagsnedläggelser. Någon har sagt att industridepartementet har blivit etlakutintag för sjuka företag, dit patienterna kommer åtföljda av de närmastsöriande - vilka de nu är - och ber om en Döbelnsmedicin. Den gamla regeringengav dem ibland ett antal miljoner med sig hem och invaggade både sigsjälv, företagen och andra i uppfattningen all krisen var övervunnen. Jag harfull förståelse för atl särskilt tillfälligt statligt stöd måste användas -ibland förutsättningslöst - men industrikriser av den omfattning vi uppleveridag kräver i första hand mer grundläggande insatser från statens sida. Vadsom förvärrar situationen för vår del är all vi medkonjunkturnedgången brottas med strukturproblem i flera viktiga branscher. Detbetyder i klartext att somliga branscher i det här landet måste rationaliseras,och det ganska snabbi. Det är åtskilliga svenska företag som slår införhotet om betalningsinslällelse och likvidation. Det gäller inte bara små ochmedelstora företag i traditionella problembranscher utan också stora,välrenommerade företag inom de svenska basindustrierna. Genomgripanderationaliseringsåtgärder kommer därför all bli nödvändiga. Vi har haft det braförspänt i vårl land och kanske glömt hur elt läge som delta ställer speciellakrav på insatser. Under nästan hela efterkrigstiden fram lill mitten av1960-talel kunde strukturrationaliseringen inom industrin äga rum påmarknadens villkor, om jag så får säga, dvs. anpassningen skedde så smidigt attdet i stort sett fanns överensstämmelse mellan vad vi producerade och vad vikunde sälja. Denallt friare världshandeln och den solidariska lönepolitiken ställde krav på ensnabbare strukturrationalisering. Del log den då sittande regeringen intealltid konsekvenserna av. Åtskilliga framför allt mindre företag slogs ut.Detta ansågs av många rent av som en riklig och lovvärd utveckling. För attunderlätta strukturförändringarna infördes den aktiva arbetsmarknadspolitiken -ibland karakteriserad som den rörliga arbetsmarknadspolitiken. Den storafolkomflyttningen inleddes och stöddes med statliga insatser. Omdenna utveckling har åtskilligt sagts , inte minst fråncenterpartiets sida. Det blir säkert anledning alt återkomma lill de socialaeffekterna i annat sammanhang. Densocialdemokratiske valanalytikern pekar på bl. a.strukturomvandlingens politiska effekter i tidskriften i en mycketintressant analys, som borde vara tänkvärd även som bakgrund för vad som händerinom näringspolitiken. Under1960-talet kom gradvis tecken på att skilda branscher krävde särskilda statligaåtgärder. Varvsindustrins särpräglade finansieringsförhållanden gjorde allstaten gick in med stöd. Tekoindustrinutsattes från börian av 1960-lalel för en hårdhänt strukturomvandling. En nylekoulredning tillsattes, en i raden av flera sedan 1940-lalet. Under desenaste åren har andra branscher krävt statsingripanden, delvis till följd avproblem specifika för branschen, 1. ex. skogsindustrins råvaruförsörining,delvis till följd av teknisk utveckling och marknadernas förändring. Somen följd av ogynnsam kostnadsutveckling harsituationen nu blivit akut på sina håll. Den fråga man möter är vadstatsmakterna då kan göra. Del första och grundläggande är atl vi måste fåkontroll över kostnadsutvecklingen här i landet. Det är det absolut avgörandeför atl återställa expansionskraften i näringslivet. kostnadslägemåste komma i balans med omvärldens. Det är en långsiktig målsättning, som kan uppnåsgenom en väl avvägd ekonomisk politik och balanserade avtalsuppgörelser. Likviditetssitualioneninom industrin måste också förbättras. Del är en målsättning på kort sikt. Härutöverkan samhället gå in med stöd lill särskilt utsatta branscher för att höjaeffektiviteten och därmed den långsiktiga konkurrenskraften. Härarbetar nu flera grupper inom induslrideparlemenlel med olika problembranscher,och deras analyser och förslag kommer all föreligga inom den närmaste liden. Arbetsmarknadspoliliskainsatser krävs för all stärka uthålligheten i företagen och förhindrapermitteringar. På det området har arbelsmarknadsministern presenteratförslag till långtgående - som vi redan har kunnat konstatera - verkningsfullainsatser. del av de nuvarande problemen i näringslivet är alltså strukturproblem,och inom regeringen arbetar vi f n. med ett åtgärdsprogram för statensmedverkan i de strukturförändringar som är och kan bli nödvändiga. Oppositionenhar föreslagit inrättandet av en särskild strukturfond som man villlägga ytterligare pålagor på näringslivet. Oppositionens budgetförslag präglasi övrigt av räddhåga atl länka om och en rent konservativ rädsla för allstimulera ekonomin, något som rimmar dåligt med de socialdemokratiskatraditionerna och viljan att slå vakt om sysselsättningen i första hand. Delstår fullt klart att den föreslagna strukturfonden inte är tillräcklig.Det kommer att krävas insatser av en helt annan storlek för all vi någorlundaskall komma lill rätta med strukturproblemen i svenskt näringsliv, ochinsatserna brådskar. Del krävs helt enkelt elt program för överlevande för helabranscher och åtskilliga även stora svenska förelag. Jag vill kortfattatskissera hur jag anser att ett sådant program skulle kunna läggas upp. Fördet första måste företagen kunna få tillgång till kapitaltillskott, som gör detmöjligt att hålla kvar de anställda i företagen i väntan på attmarknadssituationen skall förbättras. Del får ses som elt långsiktigt komplement till deinsatser som kommer att ske inorn ramen för det arbetsmarknadspolitiskaprogrammet. Fördet andra måste problembranscherna kunna bli föremål för särskilda insatser somunderlättar strukturförändringar, allt enligt de rekommendationer och förslagsom kan komma från de arbetsgrupper vilka ser över resp. branscher. Fördet tredje måste de förelag som inte har problem ges förutsättningar attgå bra även i fortsättningen. Del kan förefalla vara en självklarhet men äruppenbarligen vad man har missal i ett tidigare skede med den brisl på näringspolitiskinriktning och aktiv näringspolitik som då präglade handlandet. I arbetet medatt klara upp svårigheterna för vissa företag får vi inte glömma dem som kämparvidare i det lysta. Det heter visserligen atl hälsan tiger still, men då får viockså se till atl de förelag som inte möter oss från tidningarnaslöpsedlar och förstasidor får fortsätta att fungera såsom friskautvecklingsdugliga företag, som kan garantera sina anställda sysselsättning. av våra problem beror på atl vissa av de svenska råvaruföretagen med dagensteknik inte är lika konkurrenskraftiga som . Det är därför angelägetatt vi forlsältningsvis satsar på att vidareförädla våra råvaror så långt detär möjligt inom landets gränser. Enav branscherna med påtagliga problem är stålindustrin. Här är enstrukturrationalisering nödvändig, som innebär ökad specialisering ochsamverkan i marknadsföringen. Det är helt nödvändigl alt staten medverkar idenna omvandling och anpassning inom stålindustrin, men innan jag framläggerförslag för avvaktar jag de utredningar som pågår på området. Närvi talar om stålindustrin och dess struktur kan vi inte komma förbi Stålverk80, denna jällesalsning som har slutat i ett präktigt fiasko. Vi lyckades fhslopp på miljardrullningen, och vi hade facket med oss på alt inrikta deresurser som vi hade till förfogande på all i första hand rädda NJA. Det kaninte nog understrykas hur viktigt del är att nu ge NJA, dess ledning ochanställda, arbetsro i det vikliga rekonstru-eringsarbele som där pågår och sommåste ta sikte på alt av NJA skapa ett slagkraftigt framtidsdugligtstålföretag. Detråder inget tvivel om alt förutsättningarna finns. Då måste man emellertid hakurage alt släppa de visioner som man av mer eller mindre partipolitiska skälhar slängt fram. Då måste man också ha klart för sig att det här är fråga ometl långsiktigt utvecklingsförlopp och all 80 måste skjutas på enframtid när marknaden ser annorlunda ut. Den tidigare industriministern förklarade ju att han i min position skulle hareagerat på samma sätt på den propå som gjordes från en enig NJA-siyrelse omall skjuta 80-projektel . Nuser vi i reportage från demonstrationer och möter också uttalanden om atl dentidigare arbetsmarknadsministern har förklarat atl Stålverk80 skall byggas och sättas i gång , om socialdemokraternahändelsevis vinner valet . 80 är i den näringspolitiska debattenett intressant projekt även så till vida att det är ett uttryck för mycket avden vilja och den viljeinriktning som präglar partiernas näringspolitiska syn.Jag vill därför fråga i - liksom naluriiglvisockså i : Vilken linje är det som är oppositionens? Detvore välgörande för debatten om man klarade ut begreppen i det fallet ochtalade om var oppositionen egentligen slår. Omman väljer atl starta utbyggnaden , vad händer då med strukturen inomstålindustrin? Och vad händer med de anställda i de företag som harproblem med avsättningen och om vilka vi vet att problemen inte blir övervunnaunder della årtionde? Vad händer med de resurser som behövs för att hjälpaandra branscher i svårigheter"? Och hur skall man förklara detta i deinellansvenska järn- och stålindustribygderna? Blir del över huvud tagel någrapengar över för statliga insatser om man väljer all utan noggrann planering ochprövning satsa miljard efter miljard på etl enda jätteprojekl? Jagupprepar atl vi alla har ett ansvar atl erbjuda NJA, dess arbetare, ledning arbetsro med det tunga jobbet att rekonstruera detta förelag. Låtoss samlas kring den uppgiften! Hurrimmar f ö. dessa visioner med socialdemokratiska krav och talet omsamhällsekonomiskt ansvar samt kraven på återhållsamhet, som socialdemokratinnu försöker göra till sitt kännetecken när man har hamnat i opposition? Del ärganska klart all i en lid av strukturförändringar kommer regionalpolitiken attha en nyckelroll. Lokaliseringsstödetsutformning utreds f n. av sysselsättningsutredningen. a. behandlasindelningen av landet i stödområden. I avvaktan på utredningens förslag börförsöksvis möjligheten ökas för länsstyrelserna alt la initiativ till alllokaliseringsstöd skall lämnas på orter utanför stödområdet med särskiltsvårlösta sysselsättningsproblem. Det bör därför vara möjligt atl pröva enordning som innebär att regeringen efter framställning från länsstyrelse kanförordna all kommun utanför stödområdet , dock högst , skallingå i den s. k. grå zonen. En sådan ordning bör underlätta länsstyrelsernassträvanden alt påverka lokaliseringen av industriinvesteringar inom länen. Menjag vill poänglera att vi kommer all tillämpa denna ordning mycket restriktivt.Endast kommuner med betydande sysselsättningsproblem bör komma i fråga, Isamband med bedömningen av den regionalpolitiska satsningen har i tagit upp frågan om målsättning om 400 000 nyajobb , Jag vill då erinra i omatt den tidigare arbetsmarknadsministern i sina direktiv lillsysselsätiningsutredningen utgick från atl om man vill skaffa arbete åt alla -vilket är en målsättning som har haft bred politisk förankring - så måste manockså vara beredd att ha en regio-nalpolilisk aspekt på frågan och sträva moten utjämning i sysselsättningsgrad. Dethär innebär ju i klartext, , att om man omsättervalspråket "arbete åt alla" i en regionalpolitiskt gångbar term, måstemålet vara 400 000 nya jobb. Jag vill fråga , om han tar avståndfrån de direktiv till sysselsätiningsutredningen som tidigare lämnats, och omhan tar avstånd från målet "arbete åt alla". Jagvill i detta sammanhang också peka på en annan detalj, nämligen att del var enenig arbetsmarknadsstyrelse som beträffande statsbidraget lill kommunerna försysselsättning av ungdom bedömde behovet vara sådant att man kunde stanna vid60 96, Jag tror inte, , att någon kommun har upphört med sinplanering bara av den anledningen. är del ju - som ocksånoterade - så, atl regeringen beslutat återföra statsbidraget till75-procentsnivån.