prot · G00936 · 1976-12-31 00:00:00 — För vår del anser vi all om deförslag som slälls i motionerna genomfördes, så skulle del föra med sig delsatl resurserna till en utbyggnad av barnomsorgen - välkända honnörsord frånvalrörelsen - skulle minska, dels all motiv skulle skapas för atl hållatillbaka en sådan satsning. För kommunisterna liksom för allaandra som tar allvarligt på frågan om jämställdhet mellan kvinnor och män slårdet klart atl kampen för sådan jämställdhet skulle försvåras om en förkortningav arbetsdagen till sex limmar skulle genomföras enbart för småbarnsföräldrar.Det slår också klart atl en sådan lösning inte skulle ta hänsyn till alla barnsbehov av all föräldrar och andra vuxna människor i deras omgivning har merfrilid och därmed mer tid över för dem. här frågan, liksom när det gäller de borgerliga motionsyrkandena om olikavarianter av vårdnadsbidrag, framträder enligt min mening motståndet mot enverklig kvinnofrigörelse. I inställningen lill vårdnadsbidragen har vårt partiliksom exempelvis de socialdemokratiska kvinnorna kvalitativt annorlundautgångspunkter än majoriteten. Men jag ser del i del här sammanhanget somangelägel att påpeka atl vi inte finner det socialdemokratiska alternativettillfredsställande. Det har brister och det medför risker. Vpkstöder huvudtanken om längre ledighet för föräldrar i samband med alt ett barnföds. Det är ju i sju-åtlamånadersåldern som ett barn utvecklar sina förstariktigt stabila vuxenkontakter, och del är bra all det får tillfälle till del.Men mot riktigheten i den tanken slår risken i det som i förslaget framställssom valfrihet - detla all man skall kunna ta ul sin ledighet hur man vill, somgör det möjligl för en kvinna all la ut ledigheten och för mannenatl sprida liden , så att inte hans arbete blir lidande. Jag påslårinle atl förslaget bestämmer en sådan fördelning. Men man kan ju inte tala omvalfrihet som någonting helt fristående från den verklighet vi lever i. Och iden verkligheten är del alltjämt betydligt färre kvinnor än män som arbeiarutanför hemmet - av de gifta drygt hälften av kvinnorna mol nära 100 96 avmännen. 1 den verkligheten är del av mödrar med barn somarbeiar heltid mot männens 95 96. Mer än en tredjedel av kvinnorna hardeltidsarbete, och de utgör 90 96 av alla deltidsarbetande. Och i sammaverklighet har kvinnorna en genomsnittslön . medanmotsvarande siffra för män rör sig om drygt 40 000. Tilldel här skall också läggas alt det enligt det socialdemokratiska förslaget intehandlar om när man vill ta ut sin ledighet utan när man kan. Frågan skall juvara förhandlingsbar, och då ser jag som en risk alt det i hög grad blir frågaom en arbetsköparens valfrihet, medan det borde vara självklart alt barnensintressen skulle slå i centrum. Vem skall, enligt de socialdemokratiskaförslagsställarna, ha sista ordet i en förhandling om tiden förledigheten - arbetsköparen eller arbetstagaren? Jag kan inle hitta något svarpå detta i förslaget. Enbrist är också att man i alla s. k. familjepolitiska reformer glömmer bort detväxande antalet frånskilda föräldrar. Nog behöver de också ökade möjlighelerlill kontakt med sina barn. Alltför länge har de skjutits åt sidan och derasbarnkontakler har försvårats. Enav de risker som vi ser i förslaget är att del kan betraktas som ett slagskompensation för den svåra situationen på daghemsområdet och de kvalitativabrister som finns i daghemsverksamheten. För den miljard som reformen skullekosta atl genomföra kunde man bygga minst 30 000 bra daghemsplaiser. Dereformer som kommer ul av den nu pågående debatten får inle i något avseendeinnebära någon nedtrappning av daghemsutbyggnaden, för då blir del verkligenfritt fram för de reaktionära angreppen mol både kollektiv barntillsyn ochkvinnofrigörelse. Såsomdel socialdemokratiska förslagel är utformat ser jag också en klar fara i utökade föräldraledigheten enbart används för att förslärka dentraditionella familjens inre kontakter. Inom arbetarrörelsen och än mer inomkvinnorörelsen har ändå de senaste årens debatt klart inriktats på kravel attkärnfamiljen både för kvinnornas och för barnens skull måste ersättas med ettrikare och öppnare konlaktsystem mellan människor och samhällsliv. Föräldrareformenfår slutligen absolut inte betyda ett ytterligare uppskjutande av den verkligtstora reformen: arbetstidsförkortning för alla. Tyvärr går det inle atl undvikaatt i förslaget uppfatta bimolivel alt reformen skall vara i stället för ensnar allmän arbetstidsförkortning. Del vore både olyckligt och orättvist, fördel kan inle anses rimligt att en industriarbetare som går i en hårdarbetsmiljö skall fortsätta atl slita full tid, bara därför att hon eller haninte har småbarn, medan byrådirektören som har ett litet barn däremotskall få sin arbetstid förkortad. Detär dessutom inte bara hushåll med småbarn som behöver mer tid. Alla kvinnorutan småbarn behöver också mer tid för sin utveckling och frigörelse. De somstår i en hård arbetsmiljö måste av rena folkhälsoskäl få en lättnad. Behovetav en allmän förkortning av arbetsdagen är inte främst motiverat av ökade inrefamiljekontakter. Det är motiverat av alt människorna, inkl. barnen, skall fårikare yttre kontakter, mer stimulans och mer utveckling. Kortsagt: i reformarbetet på del familjepolitiska området borde en allmänförkortning av arbetsdagen långt starkare prioriteras. Skenlösningar av delslag som föreslås i de borgerliga motionerna är ingen del av samhället förtjäntav. Vad förslagen om vårdnadsbidrag, tjänstledighet och kortare arbetsdag försmåbarnsföräldrar tjänar lill är all mana fram illusionen om"alternativ" till förvärvsarbete för kvinnor, alternativet man, hemoch barn. Bakom del kan man så dölja verkligheten med hundratusentalsarbetslösa kvinnor. Med det "alternativet" kan man komma ifrån attordna en barnomsorg som fungerar. "rätt" tilldeltidsarbete och tjänstledighet kan man tvinga kvinnorna att fortsätta attvara arbetsmarknadens B-lag, att arbeta deltid, alt behålla kvinnojobben ochnöja sig med de låga kvinnolönerna. Men det ser vi inte som valfrihet. Detärett säll att förvägra kvinnorna rätten all arbeta. 1stället är det nödvändigt att effektivt bekämpa arbetslösheten ochundersysselsällningen bland kvinnorna. Delta, liksom utbyggnaden avbarnomsorgen och genomförandel av sexlimmarsarbetsdagen, utgör enligt vårmening grundstenarna i socialpolitiken. Eftersom kommunisterna inle deltar i ulskottsarbeletfinns inle våra motiveringar för avslag på motionsyrkandena med i betänkandet.Gällande regler ger oss inle heller möjlighet alt få en sådan motiveringframförd lill omröstning. Jag har dock i mitt anförande motiverat vårinställning såväl till motionsyrkandena som till de förslag som förs fram i densocialdemokratiska reservationen. Vpk-gruppen är självklart överens om yrkandetom avslag på motionerna. Beträffande motiveringen kommer vår grupp atl avslå ien kommande votering. Det är naturiigt atl man efter att ha läst utskottets betänkandeställer frågorna: Vad kommer all ske med föräldraförsäkringen? Vad kommer allske med barnomsorgen? Vi har redan sett exempel på hur den borgeriigaregeringen mycket snabbi ändrar beslut som log när vi hade ensocialdemokratisk regering. Man ändrar to. m. beslut som vi log så sent som imars månad . Låt mig la elt exempel. Denborgerliga regeringen lade , närmare bestämt , enproposition om ändrade beskattningsregler för egen företagare m. m., och idenna proposition finns förslag om uppmjukning av villkoren för individuellbeskattning. Kravel på medhjälpande makes arbetsinsats föreslås ändrat från deav beslutade till 400 limmar. I den imars månad av den socialdemokratiska regeringen lämnade propositionenföreslogs gränsen 600 limmar. Ulskoltet tillstyrkte propositionens förslag.Till utskottets betänkande fanns en borgerlig reservation i vilken timantaletföreslogs vara 400. Med hjälp vann utskottet och limantalet blevfastställt lill 600. Eftersom beslutet gick emol vad de borgerliga partiernaönskade lägger man fram en proposition och föreslår ,alltså samma som i reservationen . Någontror kanske att jag vill sälta i gång en debatt om avgifter och skatter, mendet är absolut inte min mening. Jag vill med delta exempel peka på att denborgeriiga regeringen, när den funnit att beslut har fattats som de vill ändrapå, kommer med propositioner mycket snabbt. Del är delta som gör att man kännerverklig oro, den oro som jag gav uttryck för inledningsvis, nämligen: Vadkommer all ske på det familjepolitiska området? månadefter den allmänna motionstidens slut kunde man konstatera uppenbaramotsättningar mellan de borgerliga partierna. Det talades allmänt om enborgerlig kollision i familjepolitiken. Det är bäddat för en ordentlig fightmellan de borgerliga partierna när famii-jefrågorna kommer upplill behandling i , skrev flera tidningar. Ja, del trodde vi då. I dagkan vi konstatera atl de borgerliga ledamöterna i socialutskotlel yrkat avslagpå de sex motioner som deras partier lämnade och i vilkapartierna presenterade en rad förslag gällande familjepolitiken. agerande behöver de inte nu visa sin oenighet, de skjuter fråganframför sig. Men man ställer sig onekligen frågan: Hur skall det vara möjligtall inom rimlig lid får ett samlat förslag från den borgerligaregeringen? Det flnns ju ingen gemensam borgerlig familjepolilik. De borgerligaär splittrade och deras förslag går mot varandra. Vibrukar i tala om och i utskotten förorda en välvillig skrivning ommotioner. Den borgerliga majoriteten i socialutskottet har inle använt sig avden mjuka linjen "välvillig skrivning" utan konstaterar kallt ochnästan ulan motivering att någon åtgärd inte är erforderlig ochhemställer att avslår motionerna. Detär anmärkningsvärt atl man inle motiverar sill avslagsyrkande mer än man gör.Del är ändå fråga om partimotioner. Det är partiordförandena som slår somförsta namn på resp. moiion - herrar , och . Efteratl ha tagit del av den talariista som delats ut kan jag också konstatera altinte någon av motionärerna anmält sig för att avkräva utskottet en förklaringtill den omilda behandling deras motioner fått. Jag tror inle heller att någonannan från något av de borgerliga partierna kommer att avkräva utskottet någonförklaring till del sätt på vilket partimolionerna behandlats. Manställer sig naturligtvis också frågan: Vilket eller vilka partier kommer ansälla sin prägel på den proposition om familjepoliliken som det talas om iregeringsförklaringen? Kommer vi, om del blir cenierparliel, all få ellbeskattat vårdnadsbidrag på . till alla familjer under den lid ersättning från föräldraförsäkringen inte utgår? Vad sägercentern om en utbyggnad av föräldraförsäkringen? Det skulle vara intressant atlveta. Omdet blir som får sätta sin prägel på familjepoliliken, kommer vi dåall få vårdnadsersälining till familjer med barn ?Vårdnadsersättningen skall, enligt motion 1975/76:1979, görasskattepliktig och beskattas hos den make i en två-föräldersfamilj som har denlägsta inkomsten. Vidare står det i molio-nen:"Systemet bör kombineras medden av oss förespråkade rätten till avdrag med faktiska, styrktakostnader för barntillsyn upp till ett visst tak." 1alla år har , och tidigare högern, arbetat för barnavdrag pä skatteni stället för barnbidrag. har de inte vunnit gehör för sina förslag.Det har varit alltför tydligt all skatteavdrag i hög grad gynnar familjer med högainkomster. Socialdemokraterna har alltid sagt nej till deras förslag på dennapunkt. Men kommer förslaget tillbaka, väl inbakat i motionen 1979, s. 235.Skall detta gamla konservativa krav vinna gehör? Om inle - om ochfolkpartiet går emot förslagel - vad kommer atl kräva i stället?Vad skall och tvingas ge avkall på i sina förslag? Ochvilka reträtter skall göra? Jag hoppas att man inle sneglar påutbyggnaden av barnomsorgen, som beslöt i år.Moderaterna var emot utbyggnaden och yrkade också avslag på del förslag lillfinansiering som förelåg. Utbyggnaden av barnomsorgen med 100 000 nyadaghems-platser och 50 000 nya platser i fritidshem måste fullföljas. Omfolkpartiet får sätta sin prägel på familjepoliliken, får vi då ett obeskattatvårdnadsbidrag lill familjer med barn ? "En nivå på 3 600 kr.per år och barn kan vara riktpunkt för en reform", skriverfolkpartiet i motionen 1975/76:472. Enligtreferat i TCO-Tidningen från landsmöte sade partistyrelsen idet förslag till program för en liberal familjepolitik som lades fram vid mötetalt beträffande det ekonomiska stödet till småbarnsföräldrar föräldrapenningenbör byggas ul från nuvarande sju lill och vidare alt elt särskiltekonomiskt stöd lill småbarnsfamiljer - vårdnadsbidrag i någon form - börinföras. Omreferalel är rikligt - och del utgår jag ifrån - tycker jag att del verkligenmåste vara svårt för att helhjärtat stödja regeringsförklaringen.I denna talas ju om atl föräldraförsäkringen skall byggas ut med en rätt tillytterligare ledighet, motsvarande på heltid. Deborgerliga partierna är således inle eniga. När del gäller vårdbidrag har vitre olika förslag. Vad månde det då bliva av delta? Hur skall del vara möjliglatl inom en rimlig lid komma med ell förslag i en proposition som vi kan taställning lill här i ? Den arbetsgrupp som regeringen tillsatt för allutarbeta underlag till en proposition om familjepolitiken har ingen lättarbetsuppgift. Jagvill kraftigt understryka vad vi sagt i vår reservation, nämligen all det ärangelägel att ges tillfälle atl i ett sammanhang ta ställningtill en familjepolitisk reform. Underhela valrörelsen begärde vi gång på gång besked om vilken politik en eventuellborgerlig regering skulle föra, men vi fick aldrig något svar. kan vikonstatera alt vi inle heller efter valet får något svar. Vi har ännu inte fåttnågot besked om vilken familjepolilik den borgerliga regeringen vill föra. Vihar fått allmänna uttalanden. Delskulle vara fullt förståeligt om inte alla detaljer var klara, men huvuddragen,principerna för familjepolitiken, borde vi ha kunnat få ta ställningtill. Jag tror atl också många barnfamiljer väntar sig ett besked. Underde gångna tre åren har man kritiserat för alt vissa frågor avgjortsgenom lottning och föraktfullt talat om en lotteririksdag. är det inteloltningar vi ägnar oss ål, ulan nu är del gissningar. eftersom den borgeriigaregeringen har svårt att lämna klara, entydiga Nr 36 svar på konkreta, direktställda frågor. Jag har ett intryck av att i den allmänna gissningen deltarinte bara socialdemokratiska ledamöter utan också borgerliga ledamöter som inleär statsråd. Kan vi få vela något ? Regeringen har - delhar sagts tidigare .- inte gett något besked om vilken familjepolilik som skallföras. Men vi har gett besked i vår reservation, och jag ber att få yrka bifalltill den. Till del mest glädjande och betydelsefulla som har hänt i del politiskalivet hör att barn- och familjepolitiken har ryckt fram lillatl bli den tunga och väsentliga fråga som den verkligen förtjänar att vara,erkänd som sådan av alla. Många slåss om att ta åt sig äran av all det harblivit så, men jag tror all huvudskälet lill del helt enkelt är atl tungasociala behov i verkligheten har gjort sig gällande på elt sådant säll att vihar varil tvungna att se lill allvaret i de här frågorna. Om några skall harätt att ta åt sig äran av att frågorna har blivit tillräckligt uppmärksammade,så menar jag atl del är de fackliga organisationerna, som ju bland sinamedlemmar har dem som verkligen bär de tyngsta bördorna i detla sammanhang. Ochvilka behov är del fråga om? Det är självfallet i första hand alla barns ochungdomars behov av goda, trygga och likvärdiga levnadsvillkor underuppväxttiden. Men det är också fråga om kvinnornas situation, deras dubblaarbetsbörda, som de inte längre accepterar atl behöva bära ensamma. Och del ärde unga föräldrarnas krav på att få möjlighet till ett liv där föräldrarollenoch yrkesrollen kan förenas och där jämställdheten kan bli verklighet i deraseget vardagsliv. Närsocialdemokraterna vid sin partikongress för drygt ell år sedan lade fram ettprogram pä detta område i åtta punkter, så var vi det första parti som gjordedetta med den helhetssyn i botten som krävs för att barnens och föräldrarnasbehov skall tillgodoses. Vi förde också fram detta i vårt aktionsprogram införvalet där vi på detta område uttryckte oss på följande sätt: "Barnenär vår gemensamma framtid. Därför är deras uppväxtvillkor en angelägenhet föross alla. Vivill skapa elt samhälle där alla barn har möjlighet att växa upp på goda ochlikvärdiga levnadsvillkor. Barn behöver gemenskap med föräldrarna, med andravuxna och med andra barn." Medde orden vill vi markera tre huvudpunkter som en grund för reformarbetet: Insatser för all förbättra barns och ungdomarsuppväxivillkor är så vikliga alt de måste stå i centrum för del politiskaarbetet. Det är barnens behov och ingenting annat som skallbestämma inriktningen av både familjepoliliken och samhällsplaneringen i stort. Alla vuxna - inte bara föräldrarna - har ettgemensamt ansvar för barnen och för all stödjaföräldrarna i deras vikliga uppgift. I della reformarbete servi socialdemokrater tre huvudområden: Fördel första en bättra barnomsorg i vid bemärkelse, som innefattar all bygga bortbristen på daghemsplaiser och ge alla barn så goda förutsättningar som möjligtatt delta i förskolan, att förbättra boendemiljön, atl förbättra skolan, attöka slödel till föreningsliv som vänder sig till barn och ungdomar. Fördet andra förändringar i arbetslivet, som gör det lättare atl förena yrkesrolloch föräldraroll. För del tredje ell ökatekonomiskt stöd till barnfamiljerna. Vihann också med - innan valutslaget kom - att lägga fram förslag och få besluthär i på en rad viktiga områden. Del gällde utbyggnaden avbarnomsorgen - förbättringen av kvaliteten i barnomsorgen och ökadpersonalutbildning för alt vi skall kunna få personal till barnomsorgen. Detgällde också boendemiljön, stödet till föreningslivet samt SIA-skolan. Nuser vi med mycket stor oro på hur del skall gå med della reformarbete, när vihar en borgerlig regering och borgerliga majoriteter i mellan 70 och 80 96 avvåra kommuner. De av oss som har varil kommunall verksanima vel att det är omsådana här frågor som striden står ute i kommunerna mellan borgerlighet ochsocialdemokrati och alt vi ständigt får kämpa mot borgerlighetens snålhet ochoginhel mot barnfamiljerna ute i kommunerna. Ocksånär det gäller det ekonomiska stödet lill barnfamiljerna hann vi förevalutslagel att föra fram myckel vikliga beslut - om utbyggnaden avföräldraförsäkringen, om bostadsbidrag, om ökade barnbidrag osv. Men den storasvårigheten upplevde vi, och jag hoppas också alla andra, när det gällde attutforma ett sådant förslag som genom en lämplig kombination av rätt tillledighet och ekonomiskt stöd skulle ge föräldrarna och barnen en möjlighet atlfå mer lid för varandra än vad de ofta har . Vivar inte nöjda med all diskutera dessa frågor här i eller itidningspressen eller i kanslihuset, utan vi tillsatte en ulredning som ficklill uppgift att fara ut lill arbetsplatserna och undersöka hur man skulleutforma ett förslag som verkligen kan utnyttjas av alla grupper av föräldrar,både hemarbetande och yrkesarbetande, och av föräldrar med olika sortersarbetstid och arbetsplatser. Det förslag som vi lade fram hade de fackligaorganisationerna haft ett avgörande infiytande på utformningen av. Det blevockså föremål för en utförlig remissbehandling. Vipresenterade i god lid före valet ett detaljerat förslag, som var klart föralla, till en sådan reform. Och låt mig säga att vi var verkligen glada ochstolta över alt ha kunnat presentera ett förslag som knäckte många av deväldigt stora praktiska problem som vi mötte när del gällde atl utformaförslagel - elt förslag där alla grupper av föräldrar kom med, ett förslag därden konstlade ireårsgränsen som inte har elt dugg all göra med barns behov togsbort, elt förslag som verkligen gav möjligheler till valfrihet för alla. Vihar inte sagt att vi är mot valfrihet. Vi har kritiserat förslag som ger sig utför all innehålla valfrihet men där den valfriheten bara kan utnyttjas avmycket få föräldrar. Del som vi ville göra var att åstadkomma verkligtanvändbar valfrihet, och del, , är ingen reträtt - det är tvärtomell stort steg framåt som ni inte förmådde ta. Vi gav också familjernaförtroendet att själva bestämma när del passade dem bäsl all utnyttja rättentill ledighet. Jämfört med den helhjärtade satsning på både barnomsorg och barnmiljö,mer tid för barnen och ekonomiskt stöd till dem som bäst behöver del somsocialdemokratin slår för, ter sig de borgerliga förslag som presenterades förevalet, t. ex. här i i de motioner som vi nu enhälligt vill avslå omän med skilda motiveringar, stelbenta och otillräckliga, penningslukande menulan förmåga att lösa människornas problem, illa förankrade i människorsvardagsliv. De är oförenliga med kraven på jämställdhet mellan familjer med högoch låg inkomst, mellan kvinnor och män. Där saknas helhetssynen på barns ochföräldrars behov liksom ett för borgerligheten gemensamt program. Dethar inle blivit bättre efter valet. De borgeriiga partiernas förslag har varkenblivit klarare eller enigare. Nuhar man anfört i majoriielsskrivningen i utskottsbelänkandet att regeringenskulle ha tillsatt en arbetsgrupp med uppgift att utarbeta underlag förproposition. Man har också angett en rad punkter som skall vara vägledande förden arbetsgruppen. Eftersomjag är intresserad av de här frågorna har jag på olika vägar försökt skaffa migmer kunskap om grunderna för det här arbetet, men jag har inte lyckats få varesig klarhet eller kunskap. Så mycket har ändå kommit fram all den, som mansäger, av regeringen tillsatta arbetsgruppen inte år tillsatt genom ett av regeringengemensamt fattat beslut, som t. ex. den Fridhska arbetsgruppen var. Det framgårindirekt av och än klarareav upplysningar som jag har fått med hjälp av allbeslutet har fattats av chefen för men att del ännu inlehar expedierats - i varje fall enligt vad som har sagts till mig fråndepartementet senast , mer än efter det atl pressmeddelandet gickut. Därför måste jag fråga: Kan vi här få besked om vem som har tillsattgruppen och om beslutet har expedierats eller kommer att expedieras så altallmänheten kan få ta del av innehållet i def' Vidarehar arbetsgruppen inte fåll några direktiv i vedertagen mening, möjligenmuntliga. Av pressmeddelandet framgår inte alls att det skulle vara fråga om sådetaljerade direktiv som anges i utskottets majoritetsskrivning. Del råderockså många oklarheter om vad gruppen egentligen skall syssla med. Granskar manregeringsdeklarationen, som i alla de källor jag har lyckats få lag på anges som grundför arbetet i gruppen, finner man där formuleringar som verkligen oroar,framför alll därför att de tyder på all man redan innan arbetet börjat skulleha bestämt sig för all kasta vårt väl utformade förslag i papperskorgen, delförslag som mön elt så enhälligt stöd från löntagarorganisationerna. Där stårnämligen atl alla förmånerna skall komma endast småbarnsfamiljer lill del ochatt föräldrapenningen vid sjukdom skall byggas ut för att omfatta ledighet vidskolstart. Det är ju inle alls i överensstämmelse med det förslag som vi ladefram inför valet. Därförmåste jag fråga: Har arbetsgruppen fåll några direktiv i vedertagen bemärkelseeller är del bara någon överenskommelse mellan regeringspartierna det är frågaom? Och om det finns några direktiv, hur ser de i så fall ut? Kommer de all presenterasför allmänheten? Har regeringen redan bestämt sig för att kasta del hittillsenda klart utformade förslaget i papperskorgen utan atl granska detyllerligare? Är avsikten all alla förmåner skall knytas lill barn under en vissålder? Är min tolkning av orden om föräldrapenning vid skolstart riktig? Delinnebär i så fall alt man måste skapa den här förmånen därför all man intetänker genomföra vårt förslag. Detär också helt klart atl den form för arbetet som arbetsgruppen representerar ärnågot helt nytt i svensk statsförvaltning. Del är inte fråga om den vanligaordningen för beredningen av ett ärende i departementet när man skriver enproposition.