prot · G009109 · 1976-12-31 00:00:00 — Det är besvärligt att vi inte vet vad somskall hända inom den nära framtiden med en för bygden utomordentligt viktigjärnväg, nämligen sträckan . Problemet är att den östra delen avJönköpings län och angränsande delar av , särskilt då Uppvidingekommun, som har akuta sysselsättningsproblem, har haft en mycketbesvärlig utveckling. Här finns svåra problem, som allvariigtskulle förvärras om järnvägen skulle dras in eller om andra viktigainskränkningar skulle komma till stånd. Detär detta, herr talman, som vi har velat fästa utskottets uppmärksamhet på.Trafikutskottets fromma förhoppning att allt skall ordna sig till det bästavill motionärerna och de berörda naturiigtvis gärna dela. trafikpolitik signerad av en ny regering ger förhoppningar om att sådanajärnvägslinjer som betyder så mycket som den nu aktuella skall kunna bestå ochspela en viktig roll också . Det nu pågående arbetet med en nytrafikpolitik måste syfta till att vi slipper dessa ständiga nedläggningshot,denna ständiga oro som återkommer gång på gång gällande samma objekt och somhar lett till au vi har fått sådana besvär att planera för framtiden i skildadelar av landet. Denstatliga trafikpolitiken, m. m. Denstatliga trafikpolitiken, m. m. har i sitt betänkande 1976/77:18 visserligen intetillstyrkt vårt motionsyrkande om en utredning för att klarlägga möjligheternaatt införa tågtelefon, men vår motion 1976/77:829 har ändock fått en välvilligbehandling av utskottet, vilket jag är tacksam för. Utskottet säger att med detekniska lösningar som f n. står till buds har det inte bedömts vararealistiskt eller ekonomiskt lönsamt att införa ett sådant system. Enligt mittförmenande är det emellertid nödvändigt att man väntar tills den ekonomiskalönsamhetsgränsen uppnås. Till en börian måste förmodligen servicen kosta endel. Sombilförare har vi möjligheter att även under våra resor nås per telefon elleratt själva sätta oss i förbindelse med den vi önskar. Förutsättningen är attvi låter installera en mobiltelefon i bilen. F. n. kopplas dessa samtalmanuellt av telefonister. Den här teletrafiken har vuxit mycket snabbt och mankan förmoda att den redan nu är en god inkomstkälla för . Man har jut. o. m. fått lov att finna nya vägar för mobiltelefonsystemet, eftersom denmanuella betjäningen inte längre räcker till. räknar med att haett helautomatiskt system klart att ta i bruk, ett system som skall omfattahela . Jaghar gärna velat peka på den här utvecklingen och skulle även med några ordvilja beröra ytterligare en intressant sak, som jag förmodar kanske kansammankopplas med tågtelefonfrågan. Redaninom har man efter vad uppger för avsikt att introduceraett system för mobilsökning. Det betyder att man med en apparat, som inte ärstörre än ett cigarettpaket, skall kunna anropas från vilken telefonapparat somhelst inom landet. Den som anropas kan också genom en indikator få besked omvem som anropat. Eftersom man i detta system kommer att använda sig avljudradiosändare, bör även tågen kunna inkluderas i begreppet "var somhelst i ". Men förutsättningen måste givetvis vara att man på tågenockså har telefon för utgående samtal. Måhändaär det här lekmannatankar, men eftersom andra länder redan har genomförttågtelefonsystemet bör det rent tekniskt inte vara omöjligt att genomföra iSverige. Vad jag har anfört beträffande mobiltelefon och dess utvecklingbelyser klart att man kanske inte får vara alltför rädd förinvesteringskostnaderna. Såväl vi motionärer som utskottets ledamöter tar fasta på att vi kanförutsätta att utvecklingen på området uppmärksamt följs av både ochSJ, och därför har jag inget yrkande att framföra. Trafikutskottethar i samma betänkande behandlat motionen 1976/77:828 om SJ-trafiken i Kalmarlän. SJ:s preliminära planer på att göra nedskärningaroch indragningar i trafiken vid ett stort antal stationer i landet möttes av enrad protester. Regeringen har inte godkänt SJ:s planer för ett nittiotal av dehär indragningarna. I län gällde SJ:s planer inte mindre än 18stationer, där vagnslast-och styckegodstrafiken skulle få vidkännasindragningar. sanneriigen inte mycketav SJ-service. Därför var det inte förvånansvärt Nr 109 att man protesterade mot16 av dessa nedskärningar eller indragningar. Tack vare regeringenssnabba ingripande får , Södra Vi och I måste SJ ordna in- ---- och utlämningsställe ochsvara för att styckegods även fortsättningsvis Den statliga kan sändas tilloch från orten. 1 stort sett kommer samma sak att gälla trafikpolitiken,, och Trekanten. Som jag redan antytt är det bra m. m.att regeringen sagt ifrån i de här fallen. Men vad händer med alla andrastationer? Skall man plocka en pusselbit här och en pusselbit där i vårt redanglesa kommunikationssystem i län har man snart kommit dithän att maninte längre har något system kvar. Man kan inte plocka hur många bitar somhelst ur ett pussel utan att helhetsbilden suddas ut. Våra kommunikationer ärså viktiga för våra möjligheter att hävda oss i konkurrensen omsysselsättningstillfällena att vi förväntar oss statsmakternas positivainställning till i första hand kommunikationsproblemen. Jaghoppas att utskottet får rätt när det förutsätter att kraven på entillfredsställande lösning av trafikfrågorna skall bli tillgodosedda i detpågående utredningsarbetet på det trafikpolitiska området. Detkanske kan vara bra om kommunikationsministern, som är närvarande här ikammaren, förbereder sig på rätt hårda tag vid sitt kommande besök i i slutet av den här månaden. HerrSANDBERG (c): 1 trafikutskottets betänkande 1976/77:18 behandlas bl.,a. min motion nr830 med hemställan att hos regeringen begär sådanaförfattningsmässiga ändringar, att kommun kan uttaga färdavgifter inom områdenoch för ändamål som anges i motionen. Utskottet avstyrker motionen i fråga medhänvisning till att frågan förutsätts bli prövad inom den trafikpolitiskautredningen. Föratt begränsa nackdelarna med bilismen främst i de större tätorterna har undersenare år en rad olika åtgärder vidtagits inom ramen för gällande lagstiftning.Genom olika riktlinjer för trafiksystemets användning, t. ex. trafiksaneringar,försöker man befria vissa områden från trafik och kanalisera och skära nedgenomfartstrafiken. Gatukapaciteten begränsas, kollektiva körfält införs.Trafikplatser och trafiksignaler byggs om, så att bussar, gående och cyklisterprioriteras. Med parkeringsregler, avgifler och övervakning kan man påverkaärendetrafiken och därmed indirekt en del av den rörliga trafiken. Ett problemi vad avser de senare styrmedlen är dock att den övervägande delen avparkeringen i många stadsdelar sker på kvartersmark. Denna parkering kan kommunenf n. inte effektivt styra. Enväl utvecklad kollektivtrafik är självfallet också nödvändig för att begränsaprivatbilismen. Dehär uppräknade styrmedlen har t. ex. i emellertid visat sig otillräckliga såvitt gäller möjligheterna att i större utsträckning be- 57 Denstatliga trafikpolitiken, m. m. gränsa det totala inflödetav biltrafik till innerstaden. Utredningar i och utomlands bestyrkererfarenheterna från . Därför diskuteras begränsningar avbilantalet vid infarterna eller inom centrala stadsområden genom införande avlicenser och/eller tullavgifter. Anledningentill att jag begärt ordet är att sedan motionen väckts har ytteriigare synpunkteroch önskemål om färdavgifter framkommit i debatten. I har påledarsidan vid inte mindre än tre tillfällen den senaste månaden förslagframställts om införande av färdavgifter. 1 en artikel har t. o. m. en lag omfärdavgift skisserats. Flera politiska partier har visat intresse för attutreda och eventuellt låta pröva även detta trafikpolitiska instrument för attbegränsa bilismen i . Opinionen för att införafärdavgifter har vuxit sig starkare. Inom miljörörelsen diskuteras ocksåfrågan med stort intresse. Minmotion syftade inte till att skulle ställa sig bakom tankegångarnasom mer allmänt tillämpliga. Självfallet kan färdavgifter som trafikpolitisktmedel endast komma i fråga i vissa större städers centrala delar. Vad jag harbegärt är att om en kommun vill pröva ett system med färdavgifter skall interegler på central nivå hindra eller fördröja initiativ. Jag vill också tilläggaalt meningen med färdavgifier inte får vara att skaffa nya inkomstkällor tilldet allmänna. Motivet för införande av färdavgifter liksom bestämmandet avstorleken av dessa måste vara att begränsa privatbilismen i centralastadsdelar. Om det sedan blir pengar över för det allmänna, så är det ju barabra. Jag har inget yrkande. Mot bakgrund av den diskussion som förs ominförande av färdavgifter, i varie fall i , är det angeläget attunderstryka att förslag bör framläggas som ger kommuner som vill prövasystemet med färdavgifter möjlighet härtill. Jag hoppas och tror alltså att enlagstifining i denna fråga kommer med i det trafikpolitiska paket som haraviserats. Överiäggningen var härmedslutad. Propositionergavs på bifall till l:o) utskottets hemställan, 2:o) reservationen nr 1 avherr m. fl. samt 3:o) utskottets hemställan med den'ändring däri somföranleddes av bifall till motionen nr 1208 av m. fl.,' ochförklarades den förstnämnda propositionen vara med övervägande ja besvarad. Dåherr begärde votering upptogs för bestämmande av kontrapropositionenånyo de båda återstående propositionerna, av vilka den under 2:o) angivnaförklarades ha flertalets mening för sig. Sedan i Kramforsbegärt votering beträffande kontrapropositionen, upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Den som vill attkammaren till kontraproposition i huvudvoteringen an- Nr109 gåendetrafikutskottets hemställan i betänkandet nr 18 mom. 1 a antar Fredagenden reservationen nr I av herrMellqvist m. fl. röstar ja, j5 gpji 1977 den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarentill kontraproposition i nämnda votering antagit Den statliga utskottets hemställanmed den ändring däri som föranleds av bifall till trafikpolitiken, motionen nr 1208. m. m. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrLorentzon i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: I enlighet härmed blev följandevoleringsproposition uppläst och godkänd: Densom vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandet nr 18mom. 1 a röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertaletav kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstninggav följande resultat: Mom. I b och c Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 2 avherr m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandet nr 18mom. 2 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit reservationen nr 2 av 59 Nr 109 Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens den ledamöterha röstat för ja-propositionen. 15 aoril 1977 räkningverkställdes votering med omröstningsapparat. .---------- ninggav följande resultat: Den statliga Ja - 145 m. m. Propositionergavs på bifall till l:o) utskottets hemställan, 2:o) reservationen nr 3 avherr m. fi. samt 3:o) utskottets hemställan med den ändring däri somföranleddes av bifall till motionen nr 820 av m. fi., ochförklarades den förstnämnda propositionen vara med övervägande ja besvarad. Dåherr Lövenborg begärde votering upptogs för bestämmande av kontrapropositionenånyo de båda återstående propositionerna, av vilka den under 2:o) angivnaförklarades ha flertalets mening för sig. Sedan begärt voteringäven beträffande kontrapropositionen, upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren till kontraproposition i huvudvoteringen angåendetrafikutskottets hemställan i betänkandet nr 18 mom. 4 antar reservationen nr 3av m. fl. röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarentill kontraproposition i nämnda votering antagit utskottels hemställan med denändring däri som föranleds av bifall till motionen nr 820. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrLövenborg begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: 1 enlighet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd: Densom vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betän kandet nr 18 mom. 4 röstar ja, den det ej vill röstar nej. 60 Vinner nej har kammaren bifallit reservationen nr 3av Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: Ja- 145 Nej - 133 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 4 avherr m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandet nr 18mom. 15 a röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 4 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrMellqvist begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 144 Nej - 133 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 5 avherr m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandet nr 18mom. 16 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 5 av m. fi. Denstatliga trafikpolitiken, m. m. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Omrätten att anonymt ta del av allmänna handlingar räkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 145 Nej - 133 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 212 av herrLövenborg och , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandet nr 18mom. 17 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 212. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrLövenborg begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 265 Nej - 13 På förslag av herr förste vice talmannen beslötkammaren att uppskjuta behandlingen av på föredragningslistan återståendeutskottsbetänkanden till ett senare sammanträde. § 6 Om rätten attanonymt ta del av allmänna handlingar Herrjustitieministern erhöll ordet för att besvara i (vpk) anmälda interpellation, 1976/77:104, till herrstatsrninistern, och anförde: i har iinterpellation till statsministern ställt tre frågor som rör rätten attanonymt ta del av allmänna handlingar. Interpellationen har överlämnats tillmig för att jag skall besvara den. Enligtinterpellationen sker i grova grundlagsbrott. a. påståsatt man i kanslihuset i strid med tryckfrihetsförordningen kräver att den somvill besöka registraturet uppger sitt namn. Vidare sägs att speciellainpasseringskontroller är ordnade hos många myndigheter och att detta ärolagligt när det hindrar tillgång till registraturet. Interpellationen mynnar uti följande tre frågor. Är regeringen medveten om de ständigagrundlagsbrott som begås av kanslihus och skilda myndigheter i landet? När ämnar regeringen föranstalta om att dessgrundlagsstridiga handlingar skall upphöra? När ämnar regeringen åtala dem som är ansvariga förde systematiska och medvetna grundlagsbrotten? Enligttryckfrihetsförordningen skall både svenska medborgare och utlänningar ha fri tillgångtill allmänna handlingar. 1 denna rätt får gälla enbart sådana inskränkningarsom påkallas av något i tryckfrihetsförordningen angivet intresse, t. ex.hänsyn till rikets säkerhet eller privatlivets helgd. 1 en särskild lag skallnoga anges de fall där allmänna handlingar skall hållas hemliga. Den särskildalag som åsyftas är den s. k. sekretesslagen. Det anses följa av principen omfri tillgång till allmänna handlingar att den som begär att få ta del avallmänna handlingar, som inte är hemliga, inte behöver uppge vare sig sitt namneller skälet till sin begäran. Rättenatt ta del av offentliga allmänna handlingar kan komma i konflikt medsäkerhetsföreskrifter, som ställer krav på legitimationskontroll för tillträdetill myndighets lokaler. Sådana föreskrifter har meddelats med stöd av enkungörelse om säkerhetsskydd vid statsmyndigheter. Denna konfliktbör lösas på det sättet att den, som önskar ta del av handlingar men inte villuppge sitt namn, får ta del av handlingarna trots detta. Men självfallet fårdå säkerhetsskyddet tillgodoses på annat sätt, t. ex. genom att handlingarnatillhandahålls i någon lokal i anslutning till ingången till myndighetenslokaler. Jag kan nämna att justitieombudsmannen i ett avgjort ärendehar gjort uttalanden av denna innebörd. Eftersomherr i interpellationen har berört en myndighet som tillhörförsvarsmakten vill jag nämna att överbefälhavaren harutfärdat föreskrifter om undantag från legitimationskontroll vid tillträdetill militärt skyddsföremål. Enligt dessa föreskrifter behöver den, som önskarta del av allmän handling som inte är se-kretesskyddad, inte företelegitimation, om han vill vara anonym. Efterforskning om vederbörandesidentitet får inte göras. Person som enbart för att ta del av allmän handlingönskar tillträde till myndighet, där förbud gäller mot tillträde, skall vidareenligt föreskrifterna medges tillträde utan legitimationskontroll till lämpliglokal som disponeras av myndigheten. Förregeringskansliets del gäller bestämmelser av liknande innehåll. I gällandeinstruktion för bevakning av kanslihuset och övriga lokaler förregeringskansliet erinras om att tryckfrihetsförordningen garanterar var och enrätt att ta del av allmänna handlingar. Den som vill ta del av en allmänhandling hos t. ex. registratorn i ett departement behöver inte uppge varförhan vill se handlingen. Detta får enligt instruktionen i sin tur anses innebäraatt den som vill besöka registratorn inte skall Omrätten att anonymt ta del av allmänna handlingar Omrätten att anonymt la del av allmänna handlingar behöva legitimera sig. Derutiner som normalt gäller för besökskontrollen i skallalltså inte följas när någon säger att han vill besöka registrator men vägraratt legitimera sig. 1 stället tillämpas andra rutiner, som innebär att denbesökande åtföljs till och från registratorn. Det inskärps i instruktionen attden som följer besökaren inte skall underrätta sig om vilken handlingbesökaren är intresserad av. Jagförutsätter att dessa bestämmelser iakttas. Jag har också utgått från att sammaprinciper tillämpas hos övriga myndigheter, som har regler omlegitimationskontroll. Justitieombudsmannen har emellertid i enskrivelse till regeringen framhållit att det också inom dencivila förvaltningen finns behov av föreskrifter liknande dem som överbefälhavarenhar utfärdat. Denna fråga övervägs f n. inom i sambandmed arbetet på en ny sekretesslagstiftning. Somsvar på tre frågor vill jag hänvisa till vad jag nu har sagt.Beträffande frågan när regeringen ämnar åtala dem som är ansvariga för, som detheter i interpellationen, "de systematiska och medvetnagrundlagsbrotten" vill jag bara tillägga detta: Skulle någon finna atttryckfrihetsförordningens regler om fri tillgång till allmänna handlingar sättsåsido bör han i första hand anmäla saken till JO eller JK för eventuellaåtgärder. i (vpk): Jag tackarför svaret. Avgörandeför de demokratiska fri- och rättigheternas innehåll är som bekant intehögstämda grundlagsparagrafer. De är och förblir pappersgarantier. Detavgörande är i stället funktion och anda inom byråkratin, övervakningen från depolitiskt ansvariga och civilkuraget hos riänstemän och medborgare i allmänhet. 1dessa dagar diskuteras de demokratiska fri- och rättigheternas praktiskaverklighet i många länder. Det är att de diskuteras mer seriöst ochingående också här i . Etthinder för en sådan seriös diskussion är just det alltför formella synsätt somjustitieministern ådagalägger i sitt interpellationssvar. Jaghar framställt en interpellation med utgång från tillståndet i samhälletsådant det är på detta område, med alla dess svagheter och problem.Justitieministern svarar med en mycket formellt upplagd redogörelse för hur detborde vara, om grundlagen följdes. Skulle jag acceptera en så ytlig och formellutgångspunkt blev vår diskussion här bara en skuggboxning, som inteberörde de verkliga problemen. Jagpåtalar alltså upprepade och systematiska grundlagsbrott - brott mottryckfrihetsförordning och offentlighetsprincip - vilka obehindrat försiggårinom administrationen, som led i en accepterad praxis. Justitieministernsvarar vad han naturligtvis anständigtvis måste svara, nämligen att grundlagenoch vad som står i olika instruktioner skall följas. Men det handlar ju inte omatt grundlagen skall följas, utan det handlar om hur man skall åstadkomma attden följs och hur man skall göra när det blir alltmernormalt och vanligt att den inte följs. Denna fråga, som är den enda relevantai sammanhanget, berör justitieministern inte. Justitieministernredogör för hur tryckfrihetsförordning och offentlighetsprincip skall följasute hos myndigheterna. Därefier konstaterar han att han "förutsätter attdessa bestämmelser följs". Mendet är ju just delta man inte kan och inte skall förutsätta. Sådant är intesjälvklart. Tvärtom - i när rättens anda och avsikt alltmer upplösesblir grundlagen också allt mindre självklar, ända tills den punkt nås när detär självklart all inte följa den. Det är omfånget av detta allmänna problemjustitieministern kanske borde ha yttrat sig mer om - inte bara om vad hansjälv förutsätter. Dessutomär väl justitieministern ute på litet hal is redan här. Han måste nämligen velaatt de regler han själv drar upp i sitt svar inte följs i kanslihuset. Varie journalist som besöker huset måste uppgenamn och ärende. besöker väl ändå vid vissa regelbundna tillfällensin arbetsplats och bör vara underrättad om dessa förhållanden. Kanslihusetrymmer, såvida jag är riktigt underrättad, ett flertal re-gistraturer. Vid allaentréer sitter skyltar som föreskriver legitimations-kontroll. Ingenstansinformerar man om det undantag som gäller för besökare till registratur. Allabesökare skall uppge namn. Vakterna vid entréerna har inga förhållningsorder omalt vissa registraturbesökare har rätt att passera utan legitimation och utanatt motivera sitt besök. Så är det på . Ändå säger hanalt han förutsätter alt grundlagen följs. Jag vill fråga: Varför söker herrRomanus leka göm-me med mig? På mig verkar det en aning patetiskt. Somdepartementschef bör han ju veta hur del i verkligheten förhåller sig. Och dåblir frågan: Hur kan han godkänna det? Och vad har gjorts för all korrigeradetta grundlagsstridiga beteende i exempelvis kanslihuset? Länsstyrelseni är en för oss alla känd myndighet. Entrén till försvarsenhelenpryds av en stor skylt, enligt vilken besöksförbud råder. Besökare som hartjänsteärende eller annat avtalat besök, som det står, föreskrivs meddela vemde söker samt visa legitimation.