prot · G009147 · 1976-12-31 00:00:00 — Detta,herr talman, kan omöjligen accepteras som besked från landets statsminister iett läge där priserna stiger med över 1 96 . Det senaste beskedet äratt prissiegringstakten också var 1 96. är den uppe i 5,5 96 på femmånader och vi kan räkna med att innan är inne har prisernastigit med uppemot 8 96. Jagställde tidigare några frågor lill regeringens ledamöter. var intei kammaren då. Möjligen satt han sin vana trogen vid sin högtalare, men jagvill ändå för säkerhels skull upprepa en eller två av de frågor jag ställde. Inserherr att förtroendet har allvarligt skakats för den politik och denregering som den ena månaden säger att priserna skall stiga med 6 96 och nästamånad att de skall stiga med 10 9fi? Förstår statsministern, när han nu talarom framtiden och om de långsiktiga problemen, alt den inflationspolitik ni föri dag, och under den närmaste liden är det värsta hotet mot våramöjligheter att i framliden stabilisera ekonomin och klara sysselsättningen?Med den insikten tror jag att med större energi skulle gripa sigan med verklighetens problem sådana de ser ut . (vpk) kortgenmäle: Jag skulle vilja ta upp tre ämnen till diskussion med statsministernoch ställa tre preciserade frågor. De tre ämnena är skattepolitikensutveckling under det närmaste året, inflationen och prisbekämpningen samtkoncenirationsprocessen inom näringslivet. Dethar ställts frågan om hela regeringen ställer sig bakom förslaget om indexregleringav skatteskalorna. Jag kan säga som fänrik att "därom kan jag gebesked, om herrn så vill, ty jag var med" skatleutredning. Därvar de tre borgerliga partierna som uppträdda på ett snöre när det gällde attlägga fram förslaget om indexreglering av skatteskalorna och alt försvara del.Jag är alltså inte övertygad om att det finns så djupaklyftor mellan regeringspartierna i den frågan. Mantänker lägga fram förslaget om indexreglering av skatteskalorna, och man fårtransportkompaniet i att rösta igenom det. I skal-teutredningen hardet tagits upp andra förslag till skatteomläggningar som också kostar pengaroch innebär stora skattefördelar för höginkomsttagarna. Min fråga till herrFälldin är då: Hur tänker regeringen finansiera de ökade statsutgifterna underdet närmase året, när man vill genomföra sådana här förändringar avskattepolitiken som påtagligt ger de största fördelarna till höginkomstlagarna?Är det genom en ytterligare höjning av mervärdeskatten, eller vilken annanmetod tänker man använda? Närdet gäller prisökningsbekämpningen är min fråga helt konkret. Vi vet bakgrunden- den starkt ökade prisstegringen under det här året och riskerna för enfortsall accelerering av prisstegringslakten. Min fråga är: Varför villregeringen inte gå med på del förslag som vpk ställt men som också förtsfram av fackliga representanter, att man skall ha ett fortsatt prisstopp närdet gäller nödvändighetsvaror, i första hand ? Mintredje fråga gäller hur statsministern ser på den starka koncentrationsprocesssom pågår inom del svenska näringslivet - sammanslagningen av ochSAAB-SCANIA, av KemaNord och , för att ta några av exemplen. Centernhar uttalat sig för decentralisering och förklarat sig vilja kämpa fördecentralisering. Men jag har inte hört någon företrädare för kritiseradetta bildande av jättestora truster, denna oerhört starkakoncentrationsprocess som försiggår, och jag vill veta statsministerns mening iden frågan. Denekonomiska politiken m. m. inledde sin replik till mig med att konstalera all jag isak inte hade tillfört debatten något nytt. Jag är alltså i samma position somherr Sträng själv, som ursäktade sill inlägg med att han hade talat i den härfrågan tre eller fyra gånger och att argumenten nog i stort settvar desamma. Fårjag beträffande detta med sysselsättningen och dess utveckling - utan att gå inpå några analyser av hur del var det ena eller - bara slå fastalt själv konstaterade alt min redovisning avsysselsättningsutvecklingen var riktig. Vi har faktiskt lyckats hållaarbetslösheten på en låg nivå i jämförelse med vår omvärld, och vi har ävenlyckats hålla den på en låg nivå i jämförelse med den tidigare perioden under1970-talel. Det ligger väl en hel del i all del har kommit ut kvinnor påarbetsmarknaden i en utsträckning som inte förekom . Men herrSträng hävdar väl inte att den processen är avslutad? Jag sade också i mittanförande, och jag upprepar det gärna , all även om vi med en viss tillfredsställelsekan se på de här siffrorna är vi starkt medvetna om alt kampen motarbetslösheten blir regeringens främsta uppgift också framöver. Denekonomiska politiken m. m. HerrFeldt undrar om jag har hållit mig borta från verkligheten, och han lar upplöntagarnas situation. Jag kan försäkra all jag praktiskt tagelvarie vecka får god kontakt med verkligheten genom alla de propåer som kommerutifrån. Det är företrädare för företag, anställda, förelagsägare, kommunalmänosv. som redovisar problemen där ute när de vill ha regeringens medverkan föratt klara sysselsättningen. Jag tror att en jämförelse mellan ochmig både nu och tidigare när det gäller kontakten med verkligheten inte skallutfalla negativt för min del. Jagtror också alt de förslag som slår bakom när del gäller de anställdainte är ägnade att bättra på verkligheten. Tala om för mig, , påvilket sätt jobben skulle bli tryggare ute i alla företag, om man skulle ökalönekostnaderna med 1,5 eller 2 96 i form av arbetsgivaravgifter, som niföreslår, och om man i det inre stödområdet skulle öka dem med ytterligare 296! Beskyllmig sedan inte för alt ha sagt att i och med de åtgärder som är vidtagna påprisstoppssidan så är allt som är möjligt att göra i kampen mot inflationengjort. Jag försökte bara säga att när det gäller prisstopp är del ungefär vadman kan göra; man kan kortsiktigt ha prisslopp över hela fältet och därefter enaktiv prisövervakning på vissa viktiga varor. Då kan det finnas skäl till ettlångvarigt prisslopp, och det har vi ju fortfarande på så viktiga varor sombaslivsmedel. Bådeherr - och socialdemokrater över huvud tagel - och kommertillbaka gång efter annan till det förslag som ligger om indexregleradeskatter. Får jag först redovisa att de tre nuvarande regeringspartierna harkrävt en utredning - om indexreglerade skatter - del har vi stått för tidigareoch det slår i regeringsdeklarationen att ett förslag skall prövas. Förslagetär nu ute på remiss. Fårjag sedan fråga: Om vi är överens om ett visst skatteuttag i olika inkomstskikli dag, och sedan inflationen förändrar inkomsterna, skall då just det faktumatt inflationen förändrar inkomsterna förändra skatteuttaget? Enindexreglering syftar till att ha kvar det skatteuttag i olika skikt som man iutgångsläget var ense om. Man kan naturligtvis säga att om man inteindexreglerar får staten mera pengar än om man in-dexreglerar-det är alldelesrätt. Det var också därför jag i mitt anförande sade att om man behöver merapengar, om man behöver höja skatterna, är det rimligare att regering ochriksdag gör detta än att det sker genom inflationen. Närremissbehandlingen är färdig och regeringen har granskat förslag ochremissyttranden kommer regeringen med förslag till i vanlig ordning.Det beskedet ger jag också lill . Au nu ta ställning till olikasaker som diskuteras i de tre skalleulredningarna vore inte bara oförsiktigt,det vore helt felaktigt, eftersom vi i regeringen inte har tillgång till deslutliga förslagen. Dessutom skall de också remissbehandlas. Del är alldeles rätt attden nu diskuterade sammanslagningen mellan och blir en försvensk ekonomi gigantisk enhet. Om företagsledningarna inte anser sig var försig kunna klara konkurrensen med omvärlden finns det två vägar att gå, som hardiskuterats. Den ena är alt ta upp ett direkt samarbete med någon utländskpartner. Den andra är att se vad de kan göra genom en helsvensk lösning. Jagstår inte upp och anklagar dem för att de har valt att först ordentligt granskaden helsvenska lösningen. Det tycker jag uppriktigt sagt inte att herrHermansson skulle göra heller. Denekonomiska politiken m. m. () kortgenmäle: Om man skall bekämpa arbetslösheten, och del är vi allesammans enigaom, måste man ha pengar i statskassan - det har säkerligen också regeringenkommit underfund med. Det är svenska folket som skall ta fram de pengarna ochdå är del inte ointressant hur man tar fram dem. Man kan ta fram dem med enmoms, som man gör lindringar enligt principen indexreglering avskatteskalan som, vilket har sagts tidigare, ger en 40 000-kronorsinkomsttagare400 kr. tillbaka och en 300 000-kronorsinkomstlagare . tillbaka, vidden tänkta prisstegring vi nu diskuterar. Det är långt ifrån ointressant. Omjag fattade statsministern rätt i hans senaste inlägg, så har han lill skillnadfrån budgetminislern och måhända även ekonomiministern ännu icke bundit sig förnågot slutgiltigt ställningstagande. Jag hälsar det med en visstillfredsställelse. Jag tror att det är svårt för , som ju i varjefall gör anspråk på att representera folk med måttliga inkomster, att lanseraden renodlade indexregleringen av skatteskalan. Det går helt enkelt inte. HerrFälldin slutade sitt första inlägg med att säga att vi kan se tillbaka på en påreformer rik riksdag. Jag konstaterar alt ni har burit fram en rad reformer somden gamla regeringen hade förarbeiat och låg i slutskedet med. Jag är så ärligså jag framför ett tack lill er för att ni fullföljde den gamla regeringensreformverksamhet och inte avbröt den. Det bör ni ha etl erkännande för. Närni sedan kommer tillbaka till diskussionen om arbetsgivaravgift, som jag tyvärrinte hinner ta upp i alla dess detaljer, må jag väl ändå säga: ut vad somär arbetsgivaravgift och vad som är socialavgifter, som vi alla har varit enseom att det är lämpligt alt lägga på produktionen! Vihar en 4-procentig arbetsgivaravgift. I den populära agitationen talarman om att den är 40 96. Så är det ju inte. Och även om den skulle vara 40 96så vore det relativt rimligt med hänsyn till att det av så mångagånger ombesjungna håller sig med ett uttag på 64 96 avbruttolönerna i form av socialavgifter och arbetsgivaravgifter. Där finns dettydligen, om vi skall ha det som rättesnöre, fortfarande en hel del attresonera om. Detär ingen tvekan om att kan man samstämma detta med en löneförhandling, som vihar gjort i Hagauppgörelserna, är det absolut att föredra framför att gåbrutalt fram via momsen med dess prisstegringseffekter. Denekonomiska politiken m. m. () kortgenmäle: frågade mig på vilket sätt jobben blir tryggare om manhöjer arbetsgivaravgiften och inte momsen. Det hänger helt enkelt på vilkakonsekvenser som del får för del allmänna ekonomiska läget. Vi tror alt vi harlagt fram en politik som kan bromsa upp infiationen och också en politik somminskar motsättningar mellan olika grupper i samhället i stället för all ökadem och en politik som stärker statsfinanserna i stället för att försvaga dem.Uppnår man delta, då ökar vi tryggheten för sysselsättningen även om vi höjerarbetsgivaravgiften. Jagupprepar: Det värsta hotet mot stabilitet och sysselsättning just nu ärregeringens infiationspolitik. säger för all förtydliga sig attnär det gäller prisreglering och priskontroll har man gjort allt som kan göras.Herr är ju till namnet regeringschef Jag tycker att skallta ett samtal med om hur han sköter prisregleringen ochprispolitiken, för att få klart för sig med vilken passivitet man uppträtthittills , hur man sagt nej lill ingripanden på det prispoliliska områdetsom har begärts av den ansvariga myndigheten , hur man har haft ettprisstopp varunder priserna steg med 1 96 . Jag undrarom efter detta vidhåller påståendet att regeringen har hanteratprisreglering, priskontroll och prisövervakning på ett sådant sätt attingenting mer kan göras. Ensak som borde stå ganska nära är prisstopp på baslivsmedel. Närnu statsministern använder ordet prisslopp så bör han akta sig för att göra dettill etl vilseledande uttryck. För vad är det som händer nu ? Enligtuppgift skall landets jordbrukare ha 620 milj. kr. i kompensation förinflationen och som inkomstökning. Det kommer att höja dagligvarorna med 1,596. Fram till har dessa då redan stigit med ungefär 11 96. Hurmycket av delta skall konsumenterna betala? Hur mycket av dessa 620 milj. kr.skall fortsätta alt omfattas av prisstoppet? Kanstatsministern ge ett svar på det eller är det ett för kortsiktigt problem somstatsministern inte befattar sig med? Statsministernsade att priskontrollen är uttömd. Men vad skall ni göra sedan? Här fortsätterinflationen, och tydligen ser man inget slut på den. Om statsministern i verkligheten är lika tomhänt när det gällerantiinflationspolitik som han var när han stod här i talarstolen, då är detfara å färde. (vpk) kortgenmäle: Jag återkommer lill mina tre punkter, som jag faktiskt inte fick någrasärskilt preciserade besked om. Jaghar naturiigtvis inte begärt alt här skall ta ställning lill allafrågor som diskuteras i skatteutredningarna, ty - som han själv säger-det kanhan inte känna till. Men jag har ställt frågan hur regeringen principiellt anser att manskall finansiera de förslag till skatteförändringar som delvis redan har lagtsfram i skatteulredningen och delvis kommer att föras fram där av regeringenseget folk. Detgäller förslaget till indexreglering av skatteskalorna. Det gäller förslaget omatt man skall få göra avdrag för statsskatten innan kommunalskatten beräknasoch liknande förslag, som alla har den effekten all de största skattefördelarnages lill höginkomsttagarna. Del har antytts i skatteulredningen - del är ingenhemlighet - att del måste finansieras genom ökade bördor på låginkomsttagarna.Jag frågar därför: Är regeringens linje att man skall fortsätta alt höjamervärdeskatten? Tillden andra frågan, om ställningstagandet konkret i fråga om prisstopp pånödvändighetsvaror , erinrar bara om vad han sagt isitt tidigare inlägg, nämligen all man har kommit så långt man kan komma medprisslopp och prisövervakning. Menman slutade ju med prisstoppet. Varför vill man inte diskuterafrågan om ett effektivt prisslopp på just nödvändighetsvaror, som har ökat såfantastiskt i pris under detta år? Det är prisstegringar som hårdast drabbarlåginkomsttagare, barnfamiljer och folkpensionärer, de grupper som herrFälldin i sitt första anförande sade all regeringen ömmade så starkt för. Dentredje frågan gällde sammanslagningen bl. a. av och . HerrFälldin påstod att alternativet skulle ha varit samarbete med utländskapartners. Det är ett helt obevisat påstående. Samma rykten släppte finanshuselWallenberg ut när man ordnade sammanslagningen mellan . När sammanslagningen väl var gjord, försvann heladen saken ur rampljuset. Inte heller nu finns det några påtagliga bevis för attdetta var alternativet till en sammanslagning av . Manskall inte tro på allt vad som påstås från finansväriden, . Menjag konstaterar all har samma inställning som sinindustriminister, . Denne tycker att sammanslagningen av ochSAAB-SCANIA var bra. Men var finns då decentraliseringslinjenågonstans? I varje fall inte i verkligheten. Denekonomiska politiken m. m. tar upp frågan hur man tar fram pengarna när man sätter inåtgärder mot arbetslösheten, och han pekar på att vi inte får tala omarbetsgivaravgifter, för det är socialförsäkringsavgifter det är fråga om.Arbetsgivaravgifterna är bara den mindre delen. Och från den synpunkten skulleman kunna öka på socialförsäkringsavgifterna. Svaretär nu som tidigare - och jag har ju ofta diskuterat detta - alt upptill vad försäkringssystemet kostar har vi aldrig tvekat att medverka till enfinansiering på den vägen. Men frågan är om man utöver vad försäkringssystemetkräver skall lägga på avgifter, och här vänder jag mig både till till ; Anser ni verkligen 7 protokoll 1976/77:147-148 Denekonomiska politiken rn. att det finns någotutrymme kvar för att ta ut dessa avgifter på arbetskraften inom företagen?Anser ni det verkligen möjligt alt gå den vägen ulan att det slår igenom påpriserna, utan att det blir prisdrivande, vilket konsumenter här hemma iSverige får betala, och utan att det leder lill ännu högre priser på svenskaexportvaror, som gör det ännu svårare att hävda de marknadsandelar som vi har?Frågan kvarstår till socialdemokraterna, som gör gällande att den nuvaranderegeringen skulle driva en inflationspolitik under det att socialdemokraternaskulle ha lagt förslag som begränsar inflationen och prisstegringarna. Intilldess att ni kan visa att etl sådant utrymme finns, anser jag att era förslag ärminst lika prisdrivande. Tilldetta kommer att era förslag fördelningspolitiskt icke är bättre - när man intelängre kan fortsätta i företagen slår det ut i ytterligare arbetslöshet, ännustörre uppgifter för att föra kampen mot arbetslösheten, ännu större behov av pengar.Del går inte att hävda att arbetsgivaravgiften skulle vara bättre änmervärdeskatten från låginkomsttagarnas synpunkt. Jag har inte sagt att momsenär bra från deras synpunkt, men i valet mellan de här två åtgärderna råder detinget tvivel om att arbetsgivaravgiften slår hårdare. Påtal om möjligheterna att hålla sig till verkligheten så har kommitganska långt på sidan av den. Det är inte utan som har med prissloppsfrågorna alt göra. Sedanvill jag säga - och det är ett svar till , som ville haprisstopp året ut - att det finns ingen administrativ apparat som med säkerhetkan granska alla de undantag från prisstopp som skulle behöva beviljas. måste väl ändå medge, trots att han i grunden har en annan syn påekonomin, att om kostnaderna stiger så att de gamla priserna inte räcker föralt upprätthålla verksamheten krävs det prisjusteringar. Då inställer sig densvåra frågan om vi har organ som i etl helt års tid kan granska attbestämmelserna efterföljs för varje vara. Vi har den aktiva prisövervakningen.Det tas upp diskussioner med priskontrollnämnden, och jag kan försäkra alt detfinns exempel på att man efter de diskussionerna har dragit sig tillbaka ochicke genomfört de prishöjningar som det ursprungligen varit fråga om. Det ärenligt min mening ett väl så effektivt sätt som ett prisstopp över hela fältet. Närdet gäller baslivsmedel, , kommer på samma sätt som under den gamlaregeringens lid en del av de kostnader som blir följden av jordbruksavtalet attläggas direkt på konsumenterna och en del att tas av budgetmedel. Det finnsingen principiell skillnad därvidlag. Själva omfattningen i miljoner är jaginte beredd att ange , men i denna princip blir det ingen skillnad. Påsamma sätt som den regering som tillhörde släppte igenom en del avdelta på konsumenterna kommer den här regeringen att göra det - och en del tasöver budgetmedel. Tillherr igen: medgav att det var klokt alt inte gå inoch diskutera finansieringen av skatleförslag som jag inte rimligen kunde känna lill.Jag förstår inte varför -efter att ha gjort det medgivandet -upprepar frågan och talar om alt det ena förslaget skulle gynna den ene och detandra förslaget den andre. Låt förslagen komma fram. Låt dem remissbehandlas.Därefter tar regeringen ställning till förslagen som sådana och behovet avfinansiering för att genomföra omläggningar i skattesystemet. Herr förste vice talmannen anmälde att herrHermansson anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik. Härefter tillkännagav herr förste vice talmannenalt anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . Denekonomiska politiken m. m. Låt mig till att börja med, eftersom klagade över att jaginte satt i min bänk när han började tala, säga att jag gärna lyssnar till hansanföranden. - Var är han själv nu? Jo, där. - Oavsett om jag sitter i mitt rum,står här i kammaren eller sitter i bänken är del alltid intressant att höra vadherr Sträng har all säga. Även om jag den här gången blev besviken när herrSträng, gripen av något slags besynnerlig våryra eller i en strävan att göraden här debatten mer militant, plötsligt började använda militära titlar.Skulle vi konsekvent göra det skulle det kanske bli rätt festliga följder här ikammaren. Jag tror att det vore bra om slutade med detta. Låtmig sedan, herr talman, liksom statsministern uttryck.a den tillfredsställelsesom vi alla hyser över all LO, PTK och SAF kunde enas om ettnytt avtal. Därmed har ju arbetsfreden än en gång räddats och vi har undgått enstorkonfiikt, som skulle ha blivit förödande för samhällsekonomin och hårtdrabbat många enskilda människor. Den här avtalsuppgörelsen bekräftar än engång att parterna på arbetsmarknaden lar det medansvar för ekonomisom de traditionellt fria avtalsrörelserna i vårt land förutsätter. Attde här förhandlingarna blev så besväriiga som de blev beror självfallet tillstor del dels på att utrymmet för löneförbättringar var så starkt begränsat,dels på de redan före regeringsskiftet i realiteten beslutadeavgiftshöjningarna och dels - och framför allt - på de överhängande kostnads-och bylesbalansproblem som den svenska ekonomin brottas med och som har kommittill uttryck i en lång rad företagsnedläggningar. Del här nya avtalet visar att parterna på ömse hållhar varit medvetna om de här svårigheterna, och avtalets innehåll - somsjälvfallet inte motsvarar någon av de medverkande parternas innersta önskemål- utgör en bekräftelse på hur berättigad den oro för ekonomi är somden nya regeringen gav uttryck åt i regeringsförklaringen och i vår förstastora ekonomiska debatt här i kammaren . Socialdemokraternahar tecknat en annan bild av verkligheten. De har försökt förneka debakomliggande problemen. De har i varje fall lill en början bestridit att detförelåg motiv för återhållsamhet på kostnadssidan. Denekonomiska politiken m. m. De har tvärtom hejat påoch därmed ökat riskerna för en storkonflikt - som gudskelov inte blev av. Visstkan man förstå att socialdemokraterna känner sig ha ett mycket starkt behov avatt skönmåla. Ett öppet erkännande av de många problem de överlämnat åt den nyaregeringen all lösa skulle ju ha inneburit ett medgivande av att de själva baransvaret för den utveckling som lett fram till dagens situation. Det skulle habekräftat riktigheten av de varningar som bl. a. jag själv under en följd avår har framfört mot den socialdemokratiska politiken. Man kan alltså förstå allsocialdemokraterna till varje pris vill på den nya regeringen vältra överansvaret för det som har skett. Sådanahär politiska manövrer är farliga. De är farliga för tilltron till politikeroch för ekonomi, därför att de kan bidra till att ge en felaktig bildav det verkliga läge som vi befinner oss i. De kan skapa förväntningar ochförhoppningar, som sedan inte kommer att kunna infrias. Därigenom blir detännu svårare att genomdriva de åtgärder som läget kräver, om vi skall kunna gevårt folkhushåll den styrka som krävs för att återvinna balans samt förfortsatt utveckling av sysselsättningen. Sverigehar, herr talman, tidigare fått beröm för den politik som vi har fört i syfteatt oljekris trygga sysselsättningen och hålla den inhemskaefterfrågan uppe på hög nivå. Vi lyckades i dessa hänseenden. Men samtidigtfick vi en kostnadsutveckling som blev oss övermäktig, när den ekonomiskaåterhämtningen ute i världen inte visade sig motsvara de förväntningar på vilkavi hade byggt vår politik. får vi betala priset. Ävenom socialdemokraterna fortfarande försöker dölja den ekonomiska politikenslogiska konsekvenser, ligger dessa nu öppet framdukade för oss alla. Vi kan dåkonstalera att följderna av gjorda missgrepp blivit utomordentligt allvarligaoch kommer att framtvinga ett i många hänseenden besvärligtekonomiskt-politiskt omiänkande. Visserligen gör socialdemokraterna alltjämtgällande att roten och upphovet till våra problem ligger utanför Sverigesgränser och alt en snabb internationell konjunkturförstärkning skulleundanröja alla våra svårigheter. Att vårt läge skulle avsevärt förbättras i densituationen skall ingalunda bestridas, men alltför många problem skullefortfarande kvarstå. Oberoende av den internationella konjunkturutvecklingenoch hur starkt den än går uppåt där ute måste vi städa i vårt eget hus. Eninternationell analys av situationen i olika bekräftar detta.