prot · G00987 · 1976-12-31 00:00:00 — Utskottetserinran om att detta kan leda till att vissa gruppers intressen fåren sämrerepresentation kan beläggas med exempel från vilken kommun som helst. Tyvärrär det oftast arbetarna i industrin och på liknande Ny kommunallag m. m. Nykommunallag m. m. områden som blirunderrepresenterade. Därför är det beklagligt alt utskottet inte vågat sig påatt ta ställning lill vårt yrkande att rätten till ledighet skall förenas medkravet på att arbetsvillkoren inte får försämras för den som inneharförtroendeuppdrag. Detta är en mycket viktig fråga om man vill uppnå vadutskottet talar för, nämligen likartad representation för olika grupper isamhället. Det är just arbetarna som blir diskriminerade i detta sammanhang. Sompositivt ser jag förslaget att ersättning skall kunna utgå till partiernasutbildning i kommunala frågor. Den kommunala utbildningen kan nämligen inteenbart ses som formella tekniska ting, ulan måste tillmätas stor vikt för bättre skall kunna formulera de politiska alternativen i den kommunaladebatten. Därför bör partierna själva få ökade möjligheter till utbildning. Vpk:syrkande om att interpellation skall kunna framställas även lill ordförande ikommunens bolag eller stifielse liksom till av kommunen utsedd representant isådant bolag eller sådan stiftelse är betydelsefullt för att skapa verkliginsyn i hela den kommunala verksamheten. Visst kan detta delvis ske, somutskottet föreslår, genom att ordföranden i styrelsen ges möjligheter attöverlämna interpellation till av fullmäktige utsedd ledamot. Men räcker dettaför all, som utskottet gör, anse motionen besvarad? Utskottet diskuterarganska ingående hithörande frågor, men avstår från att la det steg som vi frånvpk förordat för att skapa bättre insynsmöjligheter. Denofta diskuterade frågan om kommundelsråd besvaras försiktigt. De borgerligapartierna, som ofta sagt sig vara anhängare av kommundelsråd, gömmer sig somvanligt bakom regeringsdeklarationen - denna deklaration som tydligen anseskunna ersätta konkreta handlingar genom att nämna frågorna! Hur kommundelsrådbör utses och vilka uppgifter de skall ha är alltså alltjämt en öppen fråga. Demånga frågor som rests i samband med diskussionen om kommundelsråd har intefått något svar. Borde inte svaren ges vid behandlingen av reglerna förkommunal demokrati? Vänsterpartietkommunisterna har i sin motion pekat på möjligheten alt som ett led iberedningen av ärendet använda rådgivande folkomröstning. Även denna frågahanleras med den försiktighet som kännetecknar utskottets behandling av frågorsom innebär avgörande förändringar i förhållande lill nuvarande ordning. Dethade varit önskvärt med klarare uttalanden lill förmån för folkomröstning.Utskottet verkar tämligen enigt om vad som skrivs till förmån för kommunalaomröstningar. Den fråga där de borgerliga och socialdemokraterna delat sig,nämligen användningen av valnämnd vid omröstning, kan knappast vara den principiellttyngsta. TillÖvriga frågor hänför utskottet ett par av vpk-motionens yfkanden, nämligen attkommunerna skall få rätt alt bedriva ordinär företagsverksamhet i konkurrensmed privata företag samt valsättet vid val till landsting och kommuner. Del är riktigt som utskottet skriver, att yrkandetom rätt för kommuner att bedriva ordinär företagsverksamhet "innebär enväsentlig utvidgning av den kommunala kompetensen i förhållande till gällanderätt". Det är just denna utvidgning som vi finner angelägen. Vi ansernuvarande rättspraxis otidsenlig och stridande mot en progressivkommunalpolitik. Del måste anses vara angeläget för kommunerna att kunnamedverka i sysselsättningspolitiken i helt annan omfattning än . Genomatt medel ur AP-fonderna ställs lill förfogande skulle en sådan vidgad kommunalkompetens bli mycket betydelsefull. Beträffandevalsättet har behandlat en vpk-motion med samma innebörd somden nu aktuella motionen. Helt kort innebär vårt yrkande alt vid val tillkreisindelad kommun skall ett system med utjämningsmandat tillämpas - dock utanspärregel, det vill jag betona. Vidare skall den numera tillämpade3-procenlsspärren vid landstingsval slopas. Vi har i andra sammanhang utförligtredovisat vår inställning lill spärrar vid val såväl till riksdag som tillkommunala församlingar. Jag kan därför nöja mig med att endast betona alt varjesådan spärr har som följd att rösterna får olika värde, och detta måste ansesstrida mot demokratiska strävanden. Vi noterar de positiva förbättringarna i förslaget till ny kommunallagmen anser del starkt befogal med de förändringar och kompletteringar viförordat i motion 1976/77:5, och jag ber därför att få yrka bifall tillmotionen. Nykommunallag m. m. Inledningsvis vill jag framhålla atl del är ett värdefullt, imponerandeoch omfattande utredningsarbete, utfört av utredningen om den kommunalademokratin och kommunallagsutredningen, som ligger lill grund för denproposition om demokrati, ny kommunallag m. m., vilken behandlas ikonstitutionsutskottets nu förevarande betänkande. Givetvis kan jag i mittanförande beröra endast vissa delar av detta. Medtillfredsställelse vill jag då först konstatera att politisk enighet råder omdet väsentliga i den nya lagstiftningen. Man är överens om införandet av enenhetlig kommunallag, gemensam för landsting och kommuner, och om den nyalagens karaktär av ramlag, som lämnar största möjliga frihet för landsting ochkommuner alt reglera detaljfrågor med hänsyn till skiftande lokalaförhållanden. Enighetråder också om åtgärder för alt stärka medborgarnas infiytande, alt förbättraderas möjligheter lill insyn och deltagande i den offentliga verksamheten.Således lagfästs rätten till ledighet från anställning för fullgörande avkommunall uppdrag och möjligheten till ersättning för kostnader för barntillsynoch särskilda kostnader för handikappade, föranledda av förtroendeuppdrag. Utskottetbetonar vikten av alt ersättningen lill de förtroendevalda bestäms till sådannivå alt ingen av ekonomiska skäl skall vara förhindrad 3 protokoll 1976/77:87-88 Nykommunallag m. m. att åtaga sig kommunalaförtroendeuppdrag. Allt delta är riktigt och nödvändigt, då dessa uppdragefier kommunindelningsreformen och den kraftiga expansionen av den kommunalaverksamheten blivit alltmer krävande. Medrätta har i sammanhanget från något håll framhållits atl ekonomisk ersättningej räcker för att få del hela att fungera. Nej, politisk verksamhet kräver isitt väsen ett personligt engagemang för samhällets utveckling och ettaccepterande av att frilid måste avsättas för exempelvis diskussioner ochmöten. Sådana karaktärsegenskaper, nödvändiga för politiskt aktiva, kan - menasdet med rätta - svårligen tillföras medborgarna genom lagstiftning. Kommunaldemokratiulredningenunderströk de beslutande församlingarnas centrala roll och föreslog som enkonsekvens härav att nuvarande bestämmelse om ställföreträdarskapet för landstingetsförvaltningsutskott skulle slopas. Detta förslag tillstyrktes av majoritetenav landstingen liksom av . Förslaget uppfattades somnaturligt bl. a. med hänsyn lill del ökade antal landstingssammanträden - minstfyra - som avses komma till stånd enligt den nya kommunallagen. Del ärmot denna bakgrund anmärkningsvärt att nu utskottets socialdemokratiskaledamöter i reservation förordar möjligheten att behålla ställföreträdarskapetför landstingels förvaltningsutskott. För den som ivrar för demokratioch som finner frågornas förankring i de beslutände organen väsentlig ärenligt min uppfattning en sådan ordning principiellt inte godtagbar. Jagfinner det glädjande alt ett enigt utskott i fråga om den kommunala styrelseordningenmycket starkt framhåller nödvändigheten ur kommunaldemokratisk synpunkt av attminoritetens arbetsförutsättningar garanteras i lagen. Utskottet tar alltsåavstånd från tanken på ett system med fullt utvecklat majoriletsstyre ochföreslår i stället bestämmelser som ger minoriteten rätt att få till ståndproportionella val inte bara till nämnderna ulan också till särskild avdelning,arbetsutskott eller liknande organ inom styrelsen och de övriga nämnderna. 1sammanhanget vill jag här gärna med särskilt gillande återge vad utskottetvidare anför på denna punkt: "Utskottetvill slutligen erinra om att de verkligt avgörande förutsättningarna förminoritetens arbetsmöjligheter i styrelserna och nämnderna inte skapas avolika slag av minoriletsskyddsregler ulan av majoritetens förståelse för ochgenerösa inställning till minoritetens berättigade önskemål på infiytande ochinsyn." Det är {tngeläget att våra kommunalpolitiker oavsettpartitillhörighet beaktar vad utskottet här anför. Enviktig nyhet i den nya kommunallagen, som jag endast hinner nämna ochkommentera med alt jag finner den klart positiv, är bestämmelsen om ettsnabbare valgenomslag för fullmäktige, nämligen från valåret istället för som från påföljande år. För kommungäller som tidpunkt för valgenomslaget oförändrat valåret. Såvälkommundelsorgan som lokala institutionsstyrelser är enligt utskottets meninginslag i den kommunala organisationen som är värda stor uppmärksamhet. Beträffandeinstitutionsstyrelserna tillstyrker utskottet en fortsatt försöksverksamhet. Beträffandekommundelsorganen - deras arbetsuppgifter, sammansättning och valsätt -förordar utskottet ytterligare överväganden och erinrar om att det iregeringsförklaringen framhålles att kommunerna skall ges möjligheter attinrätta distriktsnämnder och direktvalda kommundelsråd. Envälkommen nyhet i den nya lagen är bestämmelsen i 2 kap. 18 § om rätt förfullmäktige att som ett led i beredningen av ett ärende få - genom omröstning,opinionsundersökning eller liknande förfarande -inhämta synpunkter frånmedlemmarna i kommunen eller landstingskommunen. Därvid får valnämnden ikommunen anlitas, om ej nämndens verksamhet i övrigt hindras därigenom. Somvi hört kan utskottels socialdemokrater ej biträda förslaget om anlitande avvalnämnden utan anför häremot skäl som jag ej hinner gå närmare in på men sominte övertygat utskottets övriga ledamöter. Frågorsom berör de kommunala företagen har föranlett bl. a. följande uttalanden frånutskottets sida, vilka jag ber att få starkt understryka; "mening är det angelägel att de förtroendevalda liksom övrigakommuninvånare i så stor utsträckning som möjligt får insyn i och inflytandeöver den verksamhet som bedrivs av kommunen resp. "Detär sålunda väsentligt att verksamhet inte undandras medborgarnas insyngenom att verksamheten bedrivs i bolagsform eller i stiftelser eller ekonomiskaföreningar. I enlighet med utskottets allmänna inställning alt den kommunalaverksamheten bör präglas av öppenhet och tillgänglighet för medborgarna är detviktigt att pröva de regler och den praxis som gäller för verksamhet sombedrivs i dessa former." "Iavvaktan på resultatet av en allmän översyn av de kommunala och landstingskommunala företagens rättsliga ställning tillstyrker utskot tet de förslag som framförs i propositionen rörande val av styrelse ledamöter och revisorer i dessa företag. Sålunda kommer kommu nerna och landstingskommunerna att kunna, utse alla styrelseledamöter i helkommunala företag. Vidare föreslås i den nya kommunallagen att lagen om proportionellt valsätt görs tillämplig på val av styrelseledamöter och revisorer. Detta bör på ett verksamt sätt kunna öka möjligheterna till insyn och infiytande." Såett par ord om de båda särskilda yttranden som kollegan i och jagfogat till betänkandet. 1 det första framhåller viatl det efter tillkomsten av ett obligatoriskt A'j;kommunallag m. m. Nykommunallag m. m. suppleantsystem och övriglagstiftning som avser att underlätta för medborgarna att åta sig kommunalauppdrag bör vara naturligt att behålla kravet på högsta möjliga närvaro ifullmäktige. Vi anser således all beslutförhetskravel i kommun och landstingliksom nu skall vara närvaro av minst två tredjedelar av ledamöterna. Densänkning av beslutförhetskravel till mer än hälften av ledamöterna somutskottet förordat kan inte tolkas som annat än ett minskal närvarokrav. Vianser därför alt utskottet bort som beslutförhetskrav för fullmäktige föreslånärvaro av minst två tredjedelar av ledamöterna. Idet andra särskilda yttrandet erinrar vi om att kommunallagsutredningen på sintid föreslog att en motsvarighet lill den nuvarande bestämmelsen i 29 §landstingslagen om landshövdingens eller avdelningschefs yttranderätt bordebehållas som en särregel för landstingen. Vi beklagar att föredragandestatsrådet och utskottet inte följt detta förslag, då enligt vår uppfattninghittills gällande ordning inneburit en naturlig och värdefull samordning mellanlänsstyrelsen och landstingskommunen. Till slut vill jag endast uttala tillfredsställelse över atl vi fått enny, enhetlig kommunallag, i vilken många gamla önskemål - varav flera framförtsi tidigare moderalmotioner - blivit tillgodosedda. Men jag vill också uttalatillfredsställelse över den stora enighet som präglat utskottsarbetet. Jag ber att få yrka bifalltill utskottets hemställan på samtliga punkter. Vi har att ta ställning till ett förslag om enhetlig kommunallag.Det ligger ett omfattande och uthålligt arbete bakom det här förslaget, och jagvill börja med atl lacka alla dem som på olika stadier tagit del i det arbetet.Ett sådant tack måste delvis riktas långt bakåt i tiden; mycket i det härförslaget går tillbaka på äldre förlagor. och har talat endel om de nyheter som införs; jag kan i stort sett instämma i derassynpunkter och värderingar. Men låt mig påminna också om allt det gamla somfinns kvar, för det är på sätt och vis ännu märkligare att så mycket återstårav den ordning som skapades genom kommunalreformer. Redanden reformen var ett steg mot enhetlig kommunalstyrelse. Den gjorde rent husmed allehanda lokala variationer och föreskrev en form för landskommuner och enform förstäderna. Fastän institutionerna hade olika namn - allmän rådstuga,stadsfullmäktige och drätselnämnd i stad, kommunalstämma, kommunalfullmäktigeoch kommunalnämnd på landet - var det grundläggande mönstret i stort settdelsamma. Detdröjde ända till 1953 innan skillnaden mellan stad och land kunde plånas ut. Dåfick vi en enhetlig kommunallag för alla kommuner utom , men dengällde bara primärkommunerna. går vi alltså ett steg längre och skapar enlag som läcker både primärkommuner och landsting. Mer enhetligt än så här lärdet knappast bli - såvida vi inte med tiden kan få bort ävende särbestämmelser för som ännu bryter harmonin i den nya lagen. Menannars har vi nog kommit så långt vi kan komma mot enhetlighet. Hardet verkligen varit värt att sträva efter det målet? Är det ett värde attramarna är desamma för alla kommuner och landsting i landet? Jag vill för svara ja på den frågan, men jag gör del inte utan tvekan. En kommun med 10000 invånare kan inte styras på samma sätt som en kommun eller ett landstingmed 500 000 eller 1 miljon invånare. Föratt få in alla under en hatt har vi därför tvingats skapa en kommunallag somär mycket generell till sin karaktär - en ramlag som får fyllas med varierandeinnehåll i olika kommuner och landsting. Här saknas i många fall detaljeraderegler och anvisningar - dem får kommunerna själva arbeta fram. Detta är enstyrka men kanske också i vissa situationer en svaghet; liksom kommerde kommunala förtroendemännen ofta att förgäves söka ledning i den oförbindligttoleranta kommunallagen. Här finns inte bara regler om vad man"måste" och "bör" göra utan också åtskilliga anvisningar omvad man "får" göra i de kommunala organen. Låt oss hoppas att denhandlingsfriheten lockar många kommuner lill friska experiment, för det ärbara så som den kommunala självstyrelsen kan utvecklas mot större vitalitet.Det finns mycket som är skevt och stelt och föråldrat i den kommunalaorganisationen och i de kommunala organens arbetsformer, men det ärhuvudsakligen skevheter som inte påbjuds av kommunallagen ulan som vidmakthållsgenom lokall vanetänkande. Inom de ramar som den nya kommunallagen drar uppfinns det betydande möjligheter för kommuner och landsting att själva utveckladen kommunala demokratins former. Frånliberal synpunkt noterar vi med tillfredsställelse att fiera av de krav som vilänge har drivit har fått en relativt positiv behandling i den nyakommunallagen. När vi tog upp debatten om närdemokratifick vi ofta höra att det var "fel debatt" som vi förde, en debattsom inte rörde människors problem. märker vi en mycket större förståelse förde förslag som vi länge har framfört. Det gäller t. ex. insynen i kommunalastiftelser och bolag. Utskottet ställer sig vidare positivt till kommundelsråd,men på grund av frågans komplicerade natur har det inte varit möjligt att läggafram konkreta förslag om hur direktvalda kommundelsorgan skall kunnaorganiseras. Attityden till opinionsundersökningar och folkomröstningar ärockså relativt positiv, även om man här hade kunnat gå avsevärt längre. Skallden kommunala folkomröstningen verkligen bli det stimulerande inslag i denkommunala självstyrelsen som den har alla förutsättningar att bli, då krävs detenligt min uppfattning en ordentlig lag som klargör hur frågorna skall formulerasoch hur omröstningarna skall genomföras. Med improvisationer lär det kommunalafolkomröstningsinstitutet aldrig kunna fungera på ett tillfredsställande sätt. i nämnde, om jag hörde riktigt, att socialdemokratinhade satt sin prägel på den reform som vi nu antar. Nykommunallag m. m. Avkommunallag m. m. vill inte missunna honomden uppfattningen, men för egen del har jag en något annan bild av denidépolitiska bakgrunden. Om man jämför programskriftmed den kommunaldemokraliskautredningens huvudbetänkande och med skrivningen i utskottetsbetänkande tror jag att man kommer att finna betydande likheter. Jag hyserförståelse för att socialdemokraterna har en gammal aversion mot en deluttryck, att de ogärna talar om kommundelsråd och föredrar kommundelsorgan, attde hellre ser uttryck som omröstning eller opinionsundersökningar avomröstningskaraktär än uttrycket folkomröstningar, rnen för min del finner jagspråkbruket mindre väsentligt. Kan vi med sådana små terminologiska justeringarfå en uppslutning bakom de tankar som vi länge har fört fram har vi från vårsida inte några invändningar. Jagnämnde att den nya kommunallagen grundas på ett omfattande arbete. Den grundasockså på den debatt som har förts under del och vars mestallmänt accepterade slutsatser har kommit till uttryck i denkommunaldemokratiska utredningens huvudbetänkande 1975. Det är enligt minmening naturligt att en så viktig lag som kommunallagen baseras på värderingaroch verkligheisbedömningar som är förankrade i ett brett politiskt spektrum.Från den synpunkten är det förslag som ligger framför oss en bra lag. Därmedär inte sagt att den i alla avseenden är tidsenlig. Jag tror det var CarlLidbom som i en proposition förklarade att den lag som han dåföreslog egentligen redan var föråldrad. Det ödet tror jag att många statsrådkommer att råka ut för framöver - lagstiftningsprocessen är helt enkelt sålångsam och sävlig atl samhällsutvecklingen inte sällan hinner springa vidaremedan hovrättsjuristerna putsar på sina paragrafer. skymtar man ilagsliftningsögonblicket nya och komplicerade problem, som ännu inte kunnatanalyseras och som än mindre blivit föremål för någon samstämmig bedömning avalla de intressegrupper som är inblandade i den sega svenska beslutsprocessen.Del är därför inget underbetyg när jag säger att den nya kommunallagen, trotsatt den i stort sett är den bästa som kan antas, ändå i vissa avseendenredan ter sig föråldrad. Vi bygger vidare på den grund som lades 1862, menvillkoren för den lokala och regionala självstyrelsen har i grunden rubbatsgenom de senaste decenniernas expansion av den kommunala verksamheten. gamla landskommunerna var den kommunala självstyrelsen verkligen ensjälvförvaltning - det var förtroendemännen själva som utförde flertalet av degöromål man beslutade om. Ännu omkring 1950 fanns del på många håll bara någonhandfull anställda ute i kommunalstugorna - om ens del. har vi fått enomfattande arbetsmarknad och stora förvaltningar, som ansvarar förskilda verksamhetsområden. När1953 års kommunallag antogs sade här i , att den mestmarkanta förändringen under senare årtionden hade varit de olika facknämndernasframväxt. Skall man fälla ett motsvarande om- döme framstårfusionerna, expansionen, professionaliseringen, specialiseringen ochframväxten av en långsiktig eller flerårig planering som de mest påtagligautvecklingstendenserna under senare årtionden. Men dessa verkligt omvälvandeförändringar har satt förhållandevis obetydliga spår i den lagtext vi nubehandlar. Vi tycks fortfarande utgå från att den kommunala demokratin skallfungera ungefär som förr, trots atl pappershögarna växer lill berg framför dekommunala förtroendemännen och trots atl många insatser som tidigare bedömdesoch i viss utsträckning också verkställdes av de,förtroendevalda nu mednödvändighet måste överlåtas på det kommunala yrkesfolket. Jagtror att vi nödgas arbeta mer med de här problemen och idet sammanhanget åter se över kommunallagen. Det är dock inget argument mot attnu anta en lag, som i väsentliga avseenden innebär en modernisering av gällanderegler och som öppnar nya vägar för kommunaldemokratiska initiativ på detlokala och regionala planet. Jag yrkar bifall lillutskottels hemställan. Nykommunallag m. m. iTrollhättan (s) kort genmäle: Eftersom det kommer upp flera socialdemokratiska talare efter mig,skall jag nöja mig med att ta upp en diskussion med på enpunkt. Närjag sade all socialdemokratin hade satt sin prägel på detta förslag, utgick jagifrån vad som stod i propositionen. Sedan jag lyssnat till anförandena härmåste jag fortfarande säga mig att man i stort sett har godtagit förslagen ipropositionen. Undantagen har och jag resonerat med varandra omtidigare. Denidépolitiska bakgrunden är här gemensam för liberaler och socialdemokrater;hävdandet av den kommunala självstyrelsetanken och demokratin. Jag underkännerinte alls de bidrag man på detta område har lämnat från liberalt håll. Men låtoss hålla fast vid alt detta är en gemensam grundval när vi går att resonera omdessa frågor. Detankegångar som förts fram från vissa liberaler har ju inte slagit igenom; manhar inte haft kraft och förmåga att själv i förslag konkretisera detta. Ta t.ex. frågan om direktvalda kommundelsråd med beslutande och förvaltandeuppgifter! Under de år vi resonerat om detta har man ju haft chansen attpresentera ett förslag. ledamot i den kommunalademokratiutredningen hade kunnat göra detta, men han talade bara i allmännaordalag om det. Under remissbehandlingen hade man också kunnat presentera ettförslag, men det har inte skett. Deopinionsundersökningar, som det nu gäller, är någonting helt annat än kommunalafolkomröstningar. Kanske ändå och jag som statsvetare kundevara överens om att reservera detta begrepp för de omröstningar, om vilka dettalas i regeringsformen. De omröstningar som kan ske som ett led i beredningenkan inte jämställas med de omröstningar vi haft exempelvis om tjänstepensioneringenoch i rusdrycks-förbudsfrågan. Nykommunallag m. m. () kortgenmäle: Om den gemensamma idébakgrunden för socialdemokrater och liberaler harjag ingen annan uppfattning än i . Vadgäller omröstningar står det i lagtexten: "Fullmäktige får besluta att somett led i beredningen av ett ärende som tillhör fullmäktiges handläggningskall inhämtas synpunkter från medlemmar i kommunen eller landstingskommunen.Detta kan ske genom omröstning, opinionsundersökning eller liknandeförfarande." Jag har för min del inte uppfattat att det skulle vara någonskillnad mellan omröstning och folkomröstning. Om i Trollhättanvill förklara vari den skillnaden består, så skall jag tacksamt lyssna tillhonom. Vadgäller kommundelsorgan eller kommundelsråd vill jag förtydliga en punkt somtidigare var uppe till debatt. Från sida har vi aldrig krävtobligatoriska kommundelsråd. Vi har lagt fram förslag om fakultativakommundelsråd, men vi har inte lyckats få gehör för önskemålen om utredning.Det är ju ändå så, i , att det huvudsakligen ärregeringen som behärskar den svenska utredningsapparaten.