prot · G00916 · 1976-12-31 00:00:00 — Om det har många av våra debatter handlat:skyddet av fri- och rättigheterna i grundlagen, hur vi skulle utformalilteraturstödet, reglerna om tystnadsplikt, för alt nu bara påminna otn några. Hela vårt förflutna visar, atl iregeringsställning - liksom tidigare i opposition - kommer all arbeta för attvidga debattens gränser och förbältra dess villkor. Det är också till fördel - det har redan statsministernoch ekonomiministern konstaterat - för vårt politiska klin-ial att ingen mervalrörelse i kan föras på temat att bara ett parti skulle vara försocial trygghet. Aldrig mer kommer gamla människor atl kunna skrämmas med allde skulle mistii sin pension eller sin vårdplats om andra än socialdemokraternafår regera. När sådana myter nu definitivt rensas ut kan debatten föras omverkliga och inte inbillade skiljelinjer. Regeringsförklaringen visar atl den nya regeringenspolitik är socialt ansvarsfull. Del framgår av vår viljeinriktning. Arbetslivets förnyelseskall föras vidare. Kampen mot dåliga arbetsmiljöer skall intensifieras.Arbetet för jämställdhet mellan kvinnor och män skall påskyndas. Solidarilelenkräver alt reformer för de sämst ställda salts främsi. Arbeie ål alla är eltcentralt mål. Del framgår lika klart av de konkreta reformer som hartagits upp i regeringsförklaringen. 1 många fall är det angelägnasamhällsförändringar som den gamla regeringen motsatt sig men som kan bliverklighet: ett husläkarsystem för en mänskligare vård, där läkare, sjuksköterskoroch andra i vården har en mycket närmare kontakt med patienterna, en lag motkönsdiskriminering, som skulle göra del möjligi att med större kraft brytade orättvisor mot kvinnorna i arbetslivet som fortfarande finns i vårt land, enallmän arbetslöshetsförsäkring och ett ökat stöd till de folk som lever ifattigdom och förtryck. Menvi är också djupt medvetna om att dessa och andra viktiga förbättringar integår att plocka vid ett dukat bord. Tvärtom ärver den nya regeringenutomordentligt stora svårigheter i vår ekonomi. Det är problem som måstelösas för att säkra tryggheten för framliden, -för att vi skall ha möjlighetatt vidga välfärden och få igenom angelägna reformer. Härär det viktigt - vi säger samma sak nu som före valet - att vi inte bedrar osssjälva eller människorna i . De har rätt atl få en realistisk bild avden verklighet som varje parti och varje regering har att möta. Politikernasuppgift skall och får inte vara att dölja, utan att öppet redovisa och taställning lill förutsättningarna för alt förverkliga vår vilja till reformer. Delvar vår hållning före valet. Det riktiga i den inställningen har ytterligareinskärpts efter valet. ex. 80, detta jätteprojekt som skulle betyda så mycket förmänniskorna i . har högtidliga löften och stoltaplaner fåll överges. Men varje gång var den gamla regeringen lika tvärsäker påatt den hade rätt. Varje gång avfärdade man oroliga frågor och kritiska röster.Inte bara så alt sakskälen viftades undan, ulan de som vågade ha en avvikandeuppfattning, de som vågade ställa frågor, fick dessutom sin heder och sin godavilja ifrågasatt. Nubörjar vi se hela resultatet. Den gamla regeringens planer har visat sigverklighetsfrämmande. Styrelsen för , däriblandföreträdarna för de anställda, gör nu bedömningen att all kraft måste sältas inpä all klara NJA, inle på alt bygga luftslott, som skulle bli ett ytterligarehot mot NJA. Dengamla regeringen visste under valrörelsen att dess löften och påståenden om Stålverk80 saknade verklighetsgrund och att Norrbollens befann sig i en akutkris. Men den valde att dölja den verkligheten. blir del den nyaregeringens uppgift att ge sig i kast med del här. Och vi måste söka klarläggaallt som har hänt för all få vägledning om vad som bör hända för framtiden. Socialdemokraternashandläggning av 80 lär oss väldigt mycket. Den visar faran med enregering som söker gömma undan verkligheten i stället för att ta hänsyn tillden, som låser sig i en attityd av egen-rättfärdighet i stället för att taintryck av sakkunniga kritiker. Ingen- allra minst de anställda - är betjänta av löften och förhoppningar som integår alt infria. Ingen - allra minst de anställda - har glädje av atl regeringoch centrala myndigheter lar på sig projeki och detaljstyrning av näringslivetsom man saknar tid. överblick och kunnande för att sköta. Del går utöver de uppgifter som det är nödvändigt och viktigt att siaten ägnar all kraftåt, som an hjälpa människor när del blir akula svårigheler medsysselsättningen på en viss ort eller i en viss bransch. Ocksåi fråga om energipolitiken är det viktigt att vi redovisar och prövar desvårigheter som finns. I regeringsförklaringen slås fast att regeringen skallföra en energipolitik som tryggar energiförsörjningen och sysselsättningen samtger handlingsfrihet för framtiden. Skallvi bevara så mycket som möjligt av vår handlingsfrihet, måste kursen läggas omi förhållande lill den gamla regeringens. Det går inte atl ta lättfärdigt påkärnkraftens risker. Den nödvändiga kursändringen rymmer många problem.Belydande insatser måste göras för att söka klara de hårdare krav vi nu ställerpå bl. a. en säker avfallshantering. Det blir också en besvärlig omställning isvensk kärnkraftsindustri. Och om några planerade byggen inte skulle bli tiv,får det inte leda till en ökad arbetslöshet. Minfråga till socialdemokraterna är, särskili efter debalien : Är nilika säkra som lidigare i valrörelsen på all bör gå in för enomfattande utbyggnad av kärnkraft? Säg i så fall det, så får vi diskutera hurhårt skall satsa på kärnkraft. Om ni däremot är beredda att inta en merförsiktig hållning än lidigare, bör också socialdemokratin vara intresserad avatt konstruktivt pröva hur omläggningen av energipolitiken bör ske. Detviktigaste vi måste göra är alt hushålla bättre med energi. Bara genom etteffektivt sparande kan vi undvika en snabb utbyggnad av kärnkraft och en ökadanvändning av olja, som också har allvarliga verkningar på miljön. Ensådan bättre hushållning kommer inte utan ansträngningar. Den kräver handfastaåigärder över en följd av år. Den drar miljardkosinader . Energin kommeratt bli dyrare, för både industrin och hushållen. Det är en oundviklig följd,om vi skall nå praktiska resultat och om vi menar allvar med talet omenergisparande. Svenskafolket har visat ett glädjande stort intresse för alt vi skall föra enenergipolitik, som bygger på hushållning och ansvar för kommande generationer.Vi måste då också göra klart alt vi inte får en sådan energipolitik gratis ochi ett enda slag. Steg för steg skall vi genomföra ell program för effeklivtsparande och därmed ökad handlingsfrihet. Vi skall inte driva in ikärnkraftssamhället. Samtidigi skall vi värna om jobben och tryggheten. Desenaste veckorna har också bekräftat att den svenska ekonomin befinner sig istora svårigheter. Det har varit klokt att ta miljardlån i utlandet för att geoss tid att anpassa ekonomin lill ell nytt läge med mångdubblade kostnader förimport av olja. Men kvar står att vi åren framöver måste närma oss balans iutrikesaffärerna. Dröjer vi med de ålgärderna blir bakshiget senare destostörre. Industrinmåste byggas ut och mer av produktionen avsättas för export. Det är livsviktigtför oss att kunna konkurrera effeklivt på världsmarknaden. Långtidsutredningenbeskrev den här hårda verkligheten. Vad som hänt sedanlångtidsutredningen lade fram sitt betänkande har gjort lägetän mer bekymmersamt. Inte bara så atl den internationella konjunkturuppgångenblivit mer trevande än väniai. Svensk induslri har också lappal marknadsandelarnär del tvärtom iir nödvändigt att stärka eller åtminstone hålla vår slällningpå världsmarknaden. Vår konkurrenskriifi har i vikliga branscher försvagats.En har t. ex. fördubblats i pris till , när den säljs iUSA. Priset på amerikanska bilar har stigit med en drygtredjedel. Då kan var och en förstå svårigheterna för att sälja i , omprisutvecklingen fortsätter på samma sätt. Ensådan ulveckling kan inte fortgå utan att den får allvariiga verkningar påsysselsättning och viilfird för människorna i del här liindet. Därför framstårdet nu som en ännu mer central uppgifi att ändra skattesystemet, så atl detinte så kraftigi som driver upp kostnaderna och hotar exporten.Marginalskatterna, alltså skatterna på löneökningar, måste sänkas för de bredagrupperna tiv inkomsllagiire. Den insikten skall i betydligt högre grad än medden gamla regeringen prägla vår utformning av skattereformerna både för 1977och för åren därefter. Enstark ekonomi är själva grunden för iill ge människor irygghel och för attkunna skapa ett rättvisare samhälle. Från det finns ingen undanfiykt. Vi kaninte över konsumera mer än vi producerar. Därmed ges viktigaförutsättningar för det politiska arbetet, och om del har både statsministernoch ekonomiministern redan talat. De år som är kvar av 70-talet blir ingenperiod för lättsinnig löftespoliiik. Vi skall öppet redovisa för människornaatt den privata konsumtionen inte kan öka lika snabbt som under 1974 och 1975.Också utrymmet för nya och kostnadskrävande reformer kommer alt varti starktbegränsat. Det ställer stat och kommun inför hårdhänta val. Vadjag nu har sagt betyder naturligtvis inle alls alt vi i skulle göraavkall på vår vilja till reformer. Niir ekonomin är kärv testas reformviljan påallvar. Då är det särskilt viktigt all sälla insatser för de sämst ställda ifrämsta rummet. De gamla och de sjuka får iildrig svikas. Någraav de mest viktiga reformuppgifiernii i det svenska samhället handlar dessutommindre om pengar och mera om an öka människors inflytande och valfrihei. Frånmilt partis sida känner vi en särskild förpliktelse inför tre stora sådanareformområden. Detförsta är jämställdheten mellan kvinnor och män. Hundratusentals kvinnorupplever i sin vardag hurde drabbas av fördomar och missgynnas därför atl de ärkvinnor. Detgäller många kvinnor i medelåldern. De har gjort en oerhört viktig arbetsinsatsi hemmet. har barnen vuxit upp. De vill ta ett förvärvsarbete. Mångaupptäcker då att de har kommit efter i utbildningen, att det är svårt all fåett jobb, att arbetslöshetsförsäkringen ställer dem utanför. Och alllför sällanlar männen del i hemansviirei. Detgäller också de ännu fier som redan är inne i arbetslivet. Många upptäcker hurde får lägre lön och sämre möjligheter iiii komma vidare än sina manliga kamraler.Sverige är fortfarande i väldigt stor utsträckning ell manssamhälle. Gå till de20-25 sämst betalda jobben! Där dominerar kvinnorna. Gå lill de bäsl belaldajobben eller lill ledningarna i näringsliven i organisalioner osv.! Del är därkarlarna siller. Vi har en alltför låg värdering av de jobb där mesl kvinnor avtradition arbetar. Lönesättningen bygger fortfarande på all del skulle varamindre viktigt att vårda människor än alt sköta maskiner. Jagsåg att några socialdemokrater i den gamla regeringensjiimslälld-helsdelegation räknade med att det genom regeringsskiftet skulle blimindre kraft i arbetet på jämställdhet. Diir riiknar de fel. skall vitvärtom försöka göra ännu mer för atl bryiii diskrimineringen av kvinnorna. Detär då viktigt all få fram förslag lill en hig moi könsdiskriminering. Detuppdraget gav regeringen till kommittén för jämställdhet mellanmän och kvinnor. Delär i diig förbjudel alt särbehandla kvinnor negalivi hos slaien. Man kan"särbehandla" om syftei iir all på del sättet få in kvinnor på jobbsom tidigare dominerats av män. Men diskrimineringen av kvinnorna ärförbjuden. bör vi genom en lag n-iol könsdiskriminering siälla samma krav påkommunerna och på de privaiii arbetsgivarna som vi redan gör på staten. Med ensådan lag skulle man t. ex. inle kunna sälta lägre lön på ett jobb för atl delär en kvinna som har det jobbet, vilket fortfarande händer i . Menockså mycket annat mttste göras. Villkoren för de deltidsarbetande måsleförbättras. Vi skall bryta diskrimineringen i vårt skaitesystem av kvinnor somarbetar i familjeföretag. Det är diigs alt reformera studiemedelssystemet, såatt man bl. a. tar bort äktamakeprövningen. Vi bör införa en allmänarbetslöshetsförsäkring, som omfattar alla som vill ha ell jobb. Den skulle gebättre ekonomisk trygghet åt framför alll många kvinnor som varii hemarbeiandemen som vill gå in på arbeismarknaden. Och den skulle ivinga oss alla alt laderas rält till förvärvsarbete mer på allviir. Försök som dragils i gång avjiimslälldhelsdelegationen för atl skiipa jämställdhet i arbetslivet skallfullföljas. Och familjepolitiken måsle-som del också framhålls iregeringsförklaringen- bygga på strävan både lill jämställdhet och lillvalfrihei. Jagkänner personligen en väldig glädje att nu praktiskt få ta itu med del härarbetet. För min generation har nog ingeniing betytt mer iin debatten omkönsrollerna. Jag vet att mänga värjt sig mot tanken att mannen hiir sammaansvar lör hemmet som kvinnan, har samn-ia räll till samvaro med barnen somkvinnan. Den här debiitten både plågar och frigör människorna. Den har enspriingkrtifl som för många blir en fredlig revolution i deras liv. Del är enon-ivandling iiv siimhället som fordrar både handlingskriift och hänsyn. .\nsöka oss fram lill hur del skall ske iir en tiv våra vikligasie uppgifter. Delandra områdei är: Mot byråkratisering och för närdemokraii. Vi Slår införuppgiften all ta itu med byråkratisering och överdriven cen- iralstyrning och attvitalisera den offenlliga sektorn. Det blir ell hårt jobb, men det får inte bliett jobb bara för oss som siller i kanslihusel. Vi måste bryta medföreställningen att alla samhällsförändringar växer fram uppifrån ochdirigeras uppifrån. Vi måste skapa större möjligheler att förändra på detlokala planet, att få ett genomslag för nya idéer utan att sälta igång en lång och tung central beslutsprocess. Den offentligii sekiorn måslekunna påverkas nedifrån, både av medborgarna i slorl, genom en vidgadnärdemokraii, och av de människor som jobbar hos stat och kommun. På det här områdeitror jag att den nya arbetsrätten kan spela en stor roll. Jagvet att det finns de som är kritiska, som iror alt de offentligt anställda baratänker på att förbättra sina egna förmåner och arbetsvillkor. Men de har fel.Jag vet inte hur många människor jag har träffat i sjukvården, i skolorna, isocialvården och på andra kommunala och statliga arbetsfält som har varitlidelsefullt intresserade av sina jobb. De vill skapa en bättre skola, enmänskligare sjukvård, en effektivare och statlig service. Vad vi numåste göra är atl finna former för att frigöra all denna energi, alla dessauppslag. Jagär fast övertygad om att vi kan få ett mycket bättre samhälle om vi geravsevärt större spelrum för lokala initiativ och för de erfarenheter som människormed lång yrkesverksamhet har samlat på sig. Dettredje området är arbetslivets förnyelse. Vi känner från en storglädje över att kraven på medbestämmande och ett mänskligare arbetsliv harslagit igenom med sådan kraft . Arbetsdemokratinbygger på en gammal liberal insikt: När människor får vara med och bestämmafrigörs energi, idealitet och ansvar. Därför kommer inte kraven på att fördjupademokratin på arbetsplatserna och i samhället i övrigl att mattas. Tvärtom.Rätten för de många människorna att vara med och bestämmti om sin dagligaomgivning kommer att steg för steg omvandla mycket i vårt samhälle. Påmånga håll pågår redan en utveckling där de anslällda, praktiskt och konkret,lar alll viktigare del i besluten. Lagar som tidigare beslutat om, t.ex. om arbetsmiljö och skyddsombudens ställning, har varit led i sammautveckling. Det reformarbetet måste drivas vidare bl. a. genom en nyarbetsmiljölag, soni skärper kraven på goda arbetsmiljöer. Denya arbetsrättslagarna ger också nya förutsättningar. Arbetslagar-parten får enmer likvärdig ställning. Tillsammans med bl. a. lagen om styrelserepresentationbör det leda till en viktig demokratisering av arbetslivet i . Och delär något som påverkar hela samhällsuiveck-lingen. Hur arbetet organiseras ochvilket inflytande människor har på sina arbetsplatser avgör i hög grad hur mantrivs över huvud taget. Vivill se de nya lagarna som den definitiva bekräftelsen på tanken altarbetslivets organisation inle ensidigt skall kunna bestämmiis av en part. Vivill också se dem som en utmaning till att förändra arbetslivets villkor, allhumanisera arbetet, att ta större hänsyn lill de enskilda människornas anspråkoch inte låta ell snävt produktiviteisiänkande domi- Det tar sin tid. Detsker inte utan möda och problem. Beslut om nya lagar är inle detsamma som en nyverklighet. Men de kan bana väg för ett praktiskt arbete steg för steg i rättriktning. Vårsträvan till ett mänskligare arbetsliv syftar i hög griid till till ökamänniskors itygghel: Trygghetenatt inte få sin hälsa förstörd genom dåliga arbetsmiljöer. Det kräver bl. a.ökade resurser till arbetarskyddet. Tidningen larmhäromdagen om hur asbesten används ute på en del arbetsplatser är bara ett avmånga exempel på faror och brister. Trygghetenatt ha ett arbete. Målet arbete åt alla är helt centralt för den nyaregeringen. En näringspolitik som ger nya jobb är här avgörande. Men skall detklaras av behövs också en aktiv arbetsmarknadspolitik. Ochsysselsättningspolitiken måste nu i hög grad verka inne i företagen, sikta tillatl i samråd med de anställda utforma jobb som människor kan klara och trivasmed. Trygghetenför unga människor att få ett jobb är lika avgörande. Vi skall nu äntligengenomföra den ungdomsgaranti för arbeie, praktik eller utbildning som vi sålänge har verkat för. Arbetslösheten bland ungdomar ligger alltjämt på enoacceptabelt hög nivå, och läget är allra sämst för de unga kvinnorna.Regeringen kommer därför på förslag av AMS atl förlänga en lång rad åigärdersom har vidtagits mot ungdomsarbetslösheten. Åtgärderna beräknas förbättraarbetsmarknadsläget för omkring 20 000 ungdomar. Trygghetengäller också alt inte den egna ekonomin helt raseras när det blir arbetslöshet.Det kräver en allmän arbetslöshetsförsäkring. Men arbetslivets förnyelsehandlar också om att öka valfriheten för den enskilde. Utbildasig skall man också kunna göra när man är medelålders eller äldre. Litetlängre ledighet skall man kunna ta också i de n-iesl förvärvsakliva åldrarna,t. ex. för att få vara tillsammans med sina barn. Arbetaskall man kunna göra också efter den "vanliga" pensionsåldern, förmänniskor är olika och olika yrken är olika krävande: Ettvanligt arbetsliv består av . Inom loppei av ettantal år kommer vi att skära ned dem till kanske . Är del dårimligi att de politiskt styrande i detalj bestämmer hur varje människa skallta ut de ökade niöjlighelernii till ledighet? Bör vi ime i stället funderafördomsfritt över hur vi skall bygga upp ell försäkringssystem och ettarbetsliv, så att vi i högre grad överlåter åt den enskilde att själv avgöraden saken? Därförär det gliidjande att LO, TCO och /SR nu lägger ned ett så omfattandearbete också på frågor om arbetslivets kvalitet. Det material som presenterasför kongresserna för de här organisationerna är imponerande. Vi kan inte varautan programmen om vi vill främja en samhällsutveckling i den riktningen. Den regering i vilken ingår skall vara ensamförsiåndsre-gering, inle en konfroniationsminislär. Omsorgen om de äldre ochde sjuka skiill byggas ut, inle försvinna. Jobben och välfärden skall tryggas,inte raseras. Vår internationella solidaritel bör öka, får inle svikas. Arbeieiför jän-isiiilldhet mellan kvinnor och män skall iniensifienis, inle miittas.Arbetslivets förnyelse skall drivtis vidare, ime upphöra. Progressiva människorskiill kiinna sig slimuleriide, inte besvikna. Vårt samhälle skiill steg lörsteg göras mera rättvist och mera öppet. Under detta anförande övertog herr förste vice lalmannenledningen av kammarens förhandlingar. () kort genmäle: Vi hiir ju en mtikaber dcbiillordning, delspå grund av de regler son-i gäller, dels genom den borgerliga miijorilcienssätt iill utnyttjii den. Miin har tydligen liinkt sig all man inle bara skallha 80 Vo av pressen i del hiir liindei, niiin skiill också ha av debatteni riksdag. Jag tänker inte replikera på anförande, jaghar bara hört en bil av det, utan på . Jag läste nämligen hansniii-nuskript här ute, medan jag åt frukost i allsköns ro. Exakt vad han sadekänner jag inte lill, men om man håller sig lill manuskripiet lycker jag attdet är så uppseendeväckande att man måste säga ifrån. Det står bl. a. så här:"Då kan vi - mot denna regerings uttalade vilja och iimbiiion - tvingasin i en situation där arbetsmarknadens frihet skulle kunna rubbas. fortsätter med atl säga att "denna regering, om så erfordras, inle kommer att tveka alt vidta åtgärder ägnade såväl att begränsa köpkraftsökningen lill vad som är samhällsekonomiskt acceptabelt som atl förbättra vår exportindustris konkurrenskraft". Här har alltså till finansminister utnämnts ledaren förell parti som har erhållit myckel stora bidrag från företagen och som häruppträder - jagtror att de fiesta löntagare upplever det så - som någol av Ar betsgivareföreningens förlängda arm. I sill första anförande i riksdag som finansminister börjar han hota dels med möjlighelerna att avskaffa friheten på arbetsmarknaden, dels med all höja skatterna om inle löntagarna håller sig i skinnet. Jag vill bara påpeka all del är del parti som i vårtissade all indu-slriarbelarna hade haft del för dåligl, som lade fram fullkomligtgigiiniiska överbud när del gällde skattesänkningar - framför iilli förhöginkomsi-lagarna. som skulle få - som kommerlillbiikii och förklarar all reallöneökningen, alliså ime bartibrullolöneökningen, har viiril för hög och säger: får ni hålla nere lönerna,annars kan ni bli av med er frihel all sluta iivtal på arbeismarknaden, annarskan vi klippa till er med skattehöjningar, alldeles oavsett de enorma skal- lesänkningar som vi lovadei valet. - Det är en ny situation i ! Avavgörande betydelse för styrkan och stabiliteten i vår ekonomi är alllöniagarnii i vårt land, arbetarna och tjänstemännen, byggt upp starka fackligaorganisalioner och i anslutning till en lång demokratisk folkrörelsetradiliongjort dessa organisationer till ansvarsmedvetna verktyg för alt. tillvaratasina medlemmars intressen. Vi har därvid på elt i världen nästan unikt sättlyckats förena ett vaktslående om medlemsintressena, om de storalöntagargruppernas intressen, med ett i bästa mening samhällsansvariglagerande. Det är så de organiserade löntagarna har varit med om alt skapastyrka och stabilitet i vår ekonomi. En grundläggande förklaring lill della ärall den socialdemokraliska regeringen har mön dessa organisalioner med respekloch med en siark vilja lill samförslånd. Del har hos dem skapai enmeddelaklighei i den iillmännti samhällsutvecklingen som varit en förutsättningför della breda samhällsansvar. Denborgerliga valrörelsen formades lill en serie angrepp mot löntagarorganisationerna,mot deras förslag, mot deras långsiktiga syften -löntagarna skulle sova illa omnatten om de fick ansvar för företagens långsiktiga planering, som . Sludenlvänslern hade ockuperat , sade man, och jag vet intevad om det hot mot demokratin som löntagarorganisationerna representerar. Nuvann ni makten. har ni den politiska och ekonomiska maklen och maklen överpressen. Och vtid gör nu den nye finansminislern och ledaren för det parti somanses, med rätta, nära knutet till de stora bolagsintressena och de storaarbetsgivarintressena? Jo, han går upp och hotar löntagarna med alt de skallbli av med sin frihet all sluta avtal på arbelsn-iarknaden och han hotar den-imed: Vi skall i-iog kunna dra in er köpkraft med skallehöjningar! Jagär medveien om alt vi har en massii ekonomiska problem, jag har alllid lalal omåterhållsamhet. Under hela valrörelsen har jag, till skillnad från er, lalal omåterhållsamhet. Del är en sak. Men alt nalkas della problem i dennapsykologiska konfrontaiionsstämning, med lyftade pekfingrar och öppna hot, detär ati skapa sämslii möjliga psykologiska utgångsläge för den mycket svåraavtalsrörelse som vi slår inför. är en.hot mot arbetsfreden : iSverige. fortsätter att vara en dålig förlorare.