prot · G00984 · 1976-12-31 00:00:00 — Ett förslag till hur en sådan samordning skall kunna ske harframlagts av periodkortsutredningen. Förslaget bereds nu inomkommunikationsdepartementet och avses ingå i den trafikpolitiska propositionsom regeringen, såsom jag har meddelat, kommer att lägga fram förriksdagen under innevarande år. HenSVARTBERG (s): Jag ber alt få lacka kommunikationsministern för svaret. Jag ställdefrågan när jag blev uppmärksam pä reseproblemen för den marstrandsbo som jagnämnt i min fråga. Jag tyckte att det verkligen var ett exempel på hur det intefår vara. Jag tror att det är nödvändigt att peka pä det ytterligare en gång. Hanreser alltså den sträckan mellan och . Hanåker mellan och . Därifrån tar han SJ;s tåg tillSlenungsund. Pä hemvägen passar det bättre med , men bussen går intetill utan till . Därifrån åker han med GDG-bussenlillbaka till . Detta är en sträcka . För detta fär han lösatre månadskort för sammanlagt . Det bör vara något av ett rekord iresekostnader. Nuhar han alltså efter skriftväxling med SJ fåll dispens så att han kan åkasträckan pä ett mänadskort. Men det har hittillsvaril omöjligt att få med pä en taxesamordning. Deltatycker man är ganska fantastiskt - vi strävar ju alla efter alt förbättrakollektivtrafiken. Vi resonerar - det berörde kommunikationsministern också isvaret - om länskort. Man tycker då att de statliga trafikförelagen - i del härfallet SJ och dess dotterbolag -borde vara föregångare. Jaguppfattar kommunikationsministerns svar som mycket positivt. Jag hoppasverkligen att vi fär till stånd en taxesamordning. Men jag vet också att man ide förhandlingar som pågår - man häller redan på med förberedelser förperiodkort - har uppenbara problem både med SJ och med GDG. Jag hoppas alt jagfår tolka kommunikationsministerns svar så att regeringen och ocksåkommer att trycka på så att det blir något resultat av periodkortsulredningensförslag. Omen taxesamordning mellan statliga trafikföretag Meddetta anförände, under vilket herr talmannen överlog ledningen av kammarensförhandlingar, var överläggningen slutad. 2 protokoll 1976/77:84-86 Ommedverkan av bullerexpertis i utredningen om flygplats § 10 Om medverkan avbullerexpertis i utredningen om flygplats Herr kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga, 1976/77:277,och anförde: har, med anledning av att det i utredningen om Brommaflygplats framtid inte finns någon bullerexpert, frågat mig om utredningenskall behandla bullerfrågorna och om detta i så fall skall ske ulan medverkanav bullerexpertis. Avdirektiven lill framgår att utredaren, med utgångspunkt i enbedömning av främst trafik- och fiygplansmaterielut-vecklingen ochmöjligheterna av bullerdämpande åtgärder, skall överväga miOöaspekterna vidolika alternativ av fortsatt flygverksamhet på . Mot bakgrund härav ochmed stöd av regeringens bemyndigande har jag efter framställning frånBrommautredningen beslutat att utredningen får anlita flygtekniskaförsöksanstalten - FFA - för de fiygbul-lerutredningar som behövs. Flygtrafiken på har bedömts vara en så besvärande bullerkällaför så många människor att den socialdemokratiska regeringen beslöt att dennaflygtrafik skulle avvecklas. Detta skedde med stöd av såväl myndigheter som enbetydande opinion i området. Lät mig bara få citera vad redan tidigt uttalade i frågan: "Bullerproblemen är enständig stressfaktor för 10 000-tals människor i västra och nordvästraStorstockholm. anser därför att böravvecklas. Sä länge består som reguOär flygplats för Linjeflyg,charterflyg och annat tyngre affärsflyg, så länge kommer att förbli ettallvariigt sanitärt problem." Sedan detta uttalande gjordes harsituationen ytterligare förvärrats i lakl med att Linjeflygs jetplan ökat iantal. har i flera omgångar i eniga beslut sökt påskynda enavveckling av flygtrafiken pä . Nämndens bedömning grundar sig påhälsovårdsstadgans bestämmelse om sanitär olägenhet. Redovisatutredningsmaterial, grundat på objektiva mätvärden, har inte i frågasatts avnågon myndighet. har förklarat att miOö- ochhälsovårdsförvallningens redovisning av fiygbullrel är riktig. Betydandebostadsområden är utsatta för sanitär olägenhet. Trotsden höga angelägenhetsgrad ur miOösynpunkt för många människor som enavveckling av flygtrafiken på måste anses ha har jukommunikationsministern tillsatt en ny utredning som skall klarläggaförutsättningarna för att i någon form bibehålla . Utredarenskall överväga miOöaspekterna vid olika alternativ av fortsatt flygverksamhetpå . Resultatet av uppdraget skall redovisas senast den 1 juni 1977.Kommunikationsministern har i vanlig ordning fått bemyndigande attbesluta om sakkunniga och experter ät utredningsmannen. Detsom föranlett min fråga är att varken de statliga eller de kommunalamyndigheter som har ansvaret för vårt miOöskydd enligt uppgifter jag fått harberetts tillfälle att medverka med sin expertis i den här utredningen. Nusäger kommunikationsministern i svaret att han har beslutat attutredningsmannen får anlita flygtekniska flygbullerutredningarsom kan behöva göras. Flygtekniska försöksanstalten är ju inte någonmiOöskyddsmyndighet, och därför vill jag upprepa min fråga: Anser intekommunikationsministern bullerfrågorna så viktiga att det är moliveral altmiOöskyddsmyndigheternas expertis får tillfälle all delta i utredningensarbete? O777medverkan av bullerexpertis i utredningen om flygplats upprepar det som så har sagts avolika ledamöter i denna kammare, bl. a. min företrädare, att densocialdemokratiska regeringen beslöt att flygtrafiken pä skulleavvecklas. Jag var naturligtvis intresserad av ati se hur det beslutet varutformat, hur det var motiverat och vad det i detaO innebar. Jag har därförforskat efter delta beslut i protokollen. Men, , det finns intenågot sådant beslut. Del finns inte något formellt av regeringen fattat beslutatt flygtrafiken på skall avvecklas. Det är därför den nuvaranderegeringen som tvingas göra del ställningstagandet. Och det var för att få ensaklig och allsidig grund för det beslutet som regeringen på milt förslagbeslöt göra den allsidiga utredning om framtid som pågåroch som skall vara färdig den . Jagär angelägen om all verkligen slå fast detta, så att vi i protokollännu en gång får antecknat att något beslut om att avveckla flygtrafiken påBromma fiygplats ännu inte har fattats av någon regering. Därmed hoppas jag allvi slipper höra det påståendet fier gånger. HerrLundkvist frågade mig om jag inte ansåg bullerfrågorna så viktiga attbullerexpertis bör finnas med i utredningen. Självklart är de viktiga. Vi haremellertid föOt den praxis som den gamla regeringen föOde när det gälldeULF-utredningen och allmänna flygutredningen, nämligen att anlita flygtekniskaförsöksanstalten som bullerexpert. Dög detta åt den regeringen, så duger det ålden här. Mina beslut i dessa frågor föOer alliså praxis. Vidremissbehandlingen av Brommaulredningen kommer naturiigtvis övrigabullersakkunniga myndigheter som nämnde alt fä tillfälle attframföra sina synpunkter. Hen (): Beslutet i fråga om flygtrafiken pä delgavs pressenden . Statsrådet vill väl inte mena att de utredningar som har föOtmed anledning av att skulle avvecklas har kommit till utangrund. Närdet gäller frågan om att utnyttja miOöskyddsmyndigheternas expertis eller nöjasig med den flygtekniska anstaltens är det självklart att myndigheternasexpertis är värdefull från den utgångspunkten att det är myndigheterna somskall tillvarata miOöskyddsintresset. Därför finner jag det fortfarandeanmärkningsvärt att de miOöskyddsmyndig-heter vi har inte har fått tillfälleatt delta i arbetet med detta utomordentligt viktiga miOöärende biand denexpertis som skall medverka till att övervägandena om framtidblir ur miOöskydds-synpunkt så tillfredsställande som möjligt. Överläggningenvar härmed slutad. §11 Föredrogs och hänvisades 1976/77:87 bilaga 1 lill kulturutskottet, bilaga 2till socialutskottet, bilaga 3 till civilutskottet 1976/77:92 lill skatteutskottet 1976/77:94 och 97 tilljordbruksutskottet 1976/77:105 bilaga 1 till näringsuiskottet, bilaga2 till arbetsmarknadsutskottet §12 Föredrogs och hänvisades 1976/77:1418 och 1419till socialförsäkringsulskottet 1976/77:1420-1422 tillskatteutskottet §13 Föredrogs och bifölls interpellationsframställningarna 1976/77:112-114 §14 Finansdebatt (forts.) Fortsattesöverläggningen om finansutskottets betänkande 1976/77:10, skatteutskottetsbetänkanden /77:22-25 samt socialförsäkringsutskottets betänkande1976/77:16. Det ärende vi nu skall behandla är det som återstår av skatteutskottetsärenden i den här debatten. Det var en lång och ingående debatt i de fiestaekonomiska frågor i går, och jag kommer i mitt anförande att begränsa mig tillinnehållet i skatteutskotlets betänkande nr 25 och den reservation som är fogadtill del. Denreservation som är fogad lill skatteutskottets betänkande nr 25 föOer upp densocialdemokratiska motionen 1295 angående höjning av skogsvärdsavgiften frän0,9 till . En sådan höjning vill tillföra statskassan 11,7 miO- kr.,att användas för skogsvärdande åtgärder. Behovet av skogsvärd är stort, inteminst med tanke på den stora råvaruefterfrågan och det stora skogsuttag somgjorts. Många skogsägare har fält vänta på bidrag till tillämnade åtgärder. Såhar varit fallet bl. a. när del gäller skogsvägar. Vi anser att det behövs enförstärkning på den punkten. Deökade inkomsterna från skogsbruket debatterades rätt ingående i går, varför jagskall belysa frågan uren annan synvinkel. Att höja skogsvårdsavgiften innebären mild beskattning därför att avgiften beräknas på den del av taxeringsvärdetsom hänför sig till skogsbruksvärdet. Idetta sammanhang är det intressant att se pä hur exempelvis taxeringsvärdenaligger i förhållande till försäOningsvärdena. Lantbruksnämnderna gör en delfastighetsköp, och av deras kritik framgår att de får betala både det dubblaoch tredubbla taxeringsvärdet. Det finns givelvis variationer i de enskildafallen. Men köpeskillingen för de sammanlagda köpen i hela landel under 1973motsvarade dubbla taxeringsvärdet och det tredubblataxeringsvärdet. I etl län låg priserna på drygt två gångertaxeringsvärdet, pä drygt fyra gånger och pä inte fulltfyra gånger taxeringsvärdet. När det gäller siffran hade de nyataxeringsvärdena kommit in i bilden. Nuär lantbruksnämndernas förvärvspriser inte särskilt höga, det har många gångerornvittnats. Tvärtom har det framhållits att lantbruksnämnderna skulle betaladåligt. Av de uppgifter jag har fått framgår att de fiesta nämnderna i vissafall avstått från all lösa in fastigheter därför att den begärda summan varitför hög. Lantbruksnämnderna har på grund av sin egen värdering av fastigheternainte kunnat anta det begärda priset, och förhandlingar med säOaren har intelett till någon överenskommelse om priset. Fastighetsägarna har räknat med attpå den öppna marknaden kunna få ut långt mera. Jag skulle kunna ge häpnadsväckandeexempel på var priserna kan hamna vid en anbudsgivning. Spekulanterna räknargivetvis med att få igen pengarna, genom skogs-uttag. Skogsägarnaär eller borde i eget intresse vara väl medvetna om betydelsen av en godskogsvård. Jag har talat med några just om hur de ser på skogsvärdsavgiften.Ingen av dem har någonting att erinra mot en höjning, gärna i motionens syfte.Avgiften är avdragsgill vid beskattningen, men som en sade; "Det blir sålitet att det knappast är lönt att ta upp det, för det lilla avdraget påverkarknappast taxeringen." Avdet sagda framgår att den höjning av skogsvårdsavgiften som föreslås knappastär särskilt kännbar för skogsägarna, men skulle ge statskassan elt tillskottpå 11,7 miOoner. Det kan i jämförelse med andra summor som nämnts underdebatten i går verka lite, men det har sin betydelse. Utskottet hänvisar till överväganden som pågår inom skogsadministrativautredningen. Den har arbetat och be- räknas hålla på hela 1977.Något förslag därifrån är knappast att förvänta detta år i alla fall. Det utgörinte något hinder för att besluta om en ändring avskogsvårdsavgiften. Jag yrkar därför bifall lill reservationen som är fogadtill skatteutskottets betänkande nr 25. HenANDERSSON i (c); 1 likhet med skall jag begränsa mig till att tala omskatteutskottets betänkande nr 25. Vihar från utskottsmajoritetens sida i fråga om skogsvårdsavgiftens storiekansett att det inte finns anledning att göra någon förändring innan vi kan taställning i etl sammanhang till vad skogsadministrativa utredningen kommerfram till dä det gäller finansiering av skogsvärds-styrelsernas verksamhet. Förde uppgifter som avgiften f n. är avsedd att finansiera räcker det nuvarandeuttaget väl till. Taxeringsvärdena höjdes ju sä pass mycket vid 1975 årsfaslighelslaxering all det i princip uppstod ett överskott pä 7,5 miOoner, somefter beslut av regeringen i varje särskilt fall skall få användas för åtgärdersom främjar skogsvärd samt arbetarskydd och arbelsmiOö i skogsbruket. Detär över huvud taget inte vanligt att man föregriper en sittande utredning medett sådant inhopp som föreslogs i motionen, som har föOts upp av en reservationfogad till betänkandet. Man kan ju diskutera huruvida 1975 årsfastighetstaxering var riktig i fråga om skogsvärdena. Det är dock i och försig inte detta debatten gäller, ulan om vi skall förändraskogsvårdsavgiftens användning på elt väsentligt sätt medan frågan omskogsvårdsstyrelsernas verksamhet och om finansieringen avskogsvårdsstyrelsernas uppgifler utreds. Detär som sägl inte vanligt att fattar beslut i frågor som är underutredning. Även om utredningsarbetet tar hela det här året i anspråk kan vi ivarje fall räkna med all inom en förhållandevis nära framtid kommer utredningenatt lägga fram sina förslag. Dä fär vi ta ställning till hela problematiken,och i avvaktan pä detta tror jag det är klokt att föOa vad skatteulskottet nuföreslår. Jag yrkar bifall tillutskottets hemställan. FruNORMARK (s) kort genmäle: Jag noterar att i inte anförde något mol minargumentation all förvänlningsvärdena på skogsfastigheter är höga. menarjag inte heller att vi skall diskutera om taxeringsvärdena ligger rätt, utandet fär ju nästa fastighetstaxering ta ställning till. Jag tror dock att detinte är realistiskt all höja taxeringsvärdena upp till de förväntningsvärdensom förekommer. Jagblev inte heller motsagd när jag framhöll att skogsvårdsavgiften är en mycketliten och lindrig avgift i förhållande till de inkomster och deförväntningsvärden som finns i skogsbruket. i (c) kort genmäle: Skogsinkomsterna beskattas ju som andra inkomster genom den vanligainkomstbeskattningen. Skogsvärdsavgiften är däremot en skall för en specielluppgift, nämligen att hälla taxorna för skogs-vårdsslyrelsernas tjänster åtskogsägarna nere. I enlighet med beslut skall taxorna ochskogsvärdsavgiften tillsammans finansiera den delen av skogsvärdsstyrelsernasverksamhel. Utskottsmajoriteten anser att det inte finns anledning att göra ellinhopp i det systemet medan vi väntar på förslag frän den utredning som pågåroch som väl skall bli färdig inom i varje fall en relativt snar framtid. FruNORMARK (s) kort genmäle; Det är ju obetaget att ändra på tidigare fattade beslut.Skogsvärdsavgiften beslutas av därför att den betraktas som en formav skatt. i nämnde alt inkomster frånskogsbruket beskattas som andra inkomster och all skogsvårdsavgiften kommerdärutöver för ett speciellt ändamål. Ja, men är den här avgiftenavdragsgill och, som jag sade, av skogsägare ansedd som så betydelselös somavdrag att de knappast tycker all den är någonting att ta upp. När man kan ökastatsinkomsterna genom att höja en avgift som inte är särskilt kännbar för demsom skall eriägga den, dä tycker jag inte att behövde vara såtveksam. Hen (): De senaste månadernas ekonomiska debatt i har säkerligen förmånga medborgare tett sig något förvirrande. Den har präglats dels av skarpaanklagelser, i första hand naturiigtvis mol regeringens politik, dels av ettbollande med siffror, från vilka olika slutsatser dragits. Attdebatten varit skarp beror väl framför allt på tvä förhållanden. Vi har förförsta gången fått ell regimskifte. Detta har hos densocialdemokratiska partiledningen skapat besvikelser och bitterhet, och det kanman i och för sig förstå. Pä ett sätt allvarligare är att sekretariatet ochledningen i LO, vars uppgift ju är att vid löneförhandlingarna tillvaratamedlemmarnas intressen, nu startat en rent politisk kampanj, där målet mindretycks vara att ta till vara medlemmarnas intressen än att diskreditera och ommöjligt avskaffa den nya regeringen. Man fär hoppas att LO-ledningen, och inteminst dess chef, sä småningom kommer att finna det med sitt intresse förenligtatt ompröva sitt handlingsmönster. Vadbeträffar de statistiska uppgifter som frän olika håll kommit fram, bl. a. frånArbetsgivareföreningen, och de slutsatser som dragits beträffande löneutrymmeetc, har man från LO:s sida hävdat att del nu pågår löneförhandlingar och altSAF har intresse av att svartmåla läget för att hålla löneökningarna nere.Denna tankegång förefaller mig ganska orealistisk och hänför sig snarare tilllöneförhandlingar . Det är möjligt att en dellöneförhandlare i LO och kanske TCO fortfarande tror, eller i varje fall räknarmed att medlemmarna tror, alt större löneförhöjningar alltid innebär en störrehöjning av den verkliga standarden. Men de borde inte vara okunniga om attvetenskapliga undersökningar som gjorts visar all detinte alls rätt någon överensstämmelse mellan nominella lönehöjningar ochverklig standardförbättring . Det har ofta varit tvärtom. Encentral punkt vid alla lönediskussioner måste emellertid vara våra möjligheteratt fortsätta eller rättare sagt väsentligt öka vår export. I denna fråga harbåde företagen och de anställda precis samma intresse. Kostnadsstegringar somförsvårar denna målsättning är därför allvarliga för alla parter. Det är baraom företagarna vet att valutan behändigt kan devalveras eller pä annat sättanpassas efter kostnadsutvecklingen som deras intresse för löneutvecklingeninte kräver samma ansvarskänsla. Vaddel svenska löneläget beträffar kan man konstatera att detta f n. är högst ivärlden. Ännu var medellönen för industriarbetare per arbetadlimme i kr. 15:60, i 22:00, i 18:00 och i Västtyskland12:60. Men är 1976 är de preliminära siffrorna för 36:40, 30:50,30:40 och för 28:10. Vi har således numera gått om t. o. m.Förenta staterna, trots den i genomsnitt större mekanisering som där finns, ochhar etl löneläge som ligger i genomsnitt 20 96 över . Det harexempelvis resulterat i att Gummifabrik, som tidigare hade enbetydande export till av gymnastikskor o. d., nu blivitnödsakad att fiytta denna tillverkning lill . Åtskilliga andra exempel kanges. Vihar sedan långa tider haft en uppfattning att vår individuella levnadsstandardkan och skall vara högre än andra länders, inkl. . Detta har sittursprung i fiera förhållanden, exempelvis att vi har undgått alt dras in i debåda världskrigen, och att vårt industrikapital per arbetare varil stort. Enviss roll har också i all synnerhet tidigare god tillgång på flera råvarorspelat. Men sett pä måste vi fråga oss om vi kan hålla elt högrelöneläge och ha en högre levnadsstandard i alla avseenden än länder somVästtyskland, , och självfallet . Är vi merbegåvade, flitigare, mer mekaniserade i produktionen etc. än dessa ländersmedborgare? Jag är inte sä säker på den saken. Delvi och på kort sikt skall diskutera är emellertid utvecklingen av värtrelativa konkurrensläge. Frän socialdemokratiskt häll - och icke minst fränLO-tidningen - har man gjort stort nummer av att löneutvecklingen, om man tarhela , är likartad i och exempelvis Västtyskland.Enligt finansutskottets betänkande nr 10 kan man t. o. m. konstatera attlönekostnaden per producerad enhet inom tillverkningsindustrin visar en mindrestegring i än i 13 andra . Om man däremot inskränker sigtill de sju viktigaste av dessa är stegringen ganska exakt lika stor, alltdetta uttryckt i kronor. i denna debattgjorde också en stor affär av detta förhållande. Häromkan för det första sägas - vilket också gjorde under debatten i går- att dessa siffror delvis är missvisande. Den låga siffran förlönekostnadernas utveckling i beror pä pundets kraftiga fall.Den tabell som återfinns i utskottets betänkande anger värdena i kronor, därnedskrivningen av pundet inte syns. Fördel andra är denna tillbakablick pä fem är av ganska ringa intresse förbedömningen av dagens situation. När det gäller våra ökade svårigheter påexportmarknaden är det självfallet endast utvecklingen under de senaste årensom har något intresse, och dessa siffror ger en helt annan bild. För de av miglidigare nämnda sju största länderna i steg arbetskraftskostnaderna perproducerad enhet med 17 96 . Och de gjorde det dessutom päett ganska likartat sätt. I har emellertid motsvarande kostnader stigitmed hela 40 96. Trorverkligen någon av de socialdemokratiska talare som uppträtt i denna debatt kan få svenska folket all tro att denna väldiga relativa ökning av desvenska lönekostnaderna har spelat en mindre betydelsefull roll för våraexportmöjligheter? Jag tror det inte. Svenska företagare - och inte minst derasrepresentanter runt om i världen, som ofta möter ett myckel starktköpmotstånd - måste också känna det som etl blodigt hän att man pä detta sättbagatelliserar effekterna av kostnadsutvecklingen. Inomparentes måste man naturligtvis tillägga att ansvaret för denna utveckling imycket hög grad också drabbar löneförhandlare ochden regering som i eminent grad lade sig i löneförhandlingarna det året genomatt låta statstjänstemannalönerna fastställas först och därigenom naturligtvisbli normgivande för förhandlingsresultatet. Dessutom får den tidigareregeringen ta på sig en väsentlig del av ansvaret för att situationen var sådanatt löntagarsidans förhandlare redan för all kompensera sig förprisstegringarna måste kräva ganska betydande lönehöjningar. Ibevisföringen har man föOt tvä linjer. Med användande av - eller rättare sagtmed mjxtrande och en lämplig uttolkning av - statistik tror man sig kunna påståatt våra exportpriser har stigit mer än kostnadsutvecklingen motiverat och attföretagen sålunda till sitt eget fördärv fört vad bl. a. den nyligenpublicerade har kallat för en högprispolitik. Jag skall intevid denna sena tidpunkt i debatten gå in på en fördjupad diskussion om dessatekniskt ganska komplicerade frågor. Jag nöjer mig med all säga att påståendetger en helt skev bild av situationen, särskilt om man - som statssekreterare - dessutom hävdar all de svenskaföretagens vinstutveckling har varit tillfredsställande. Detandra argument som anförts är all produktpriserna inte bara baseras pålönekostnader ulan all också åtskilliga andra element ingår. Om detta-kan heltallmänt sägas att normalt utgör arbetskostnaden i medeltal 75 96 av produktionskostnadeninom industrin. Vilkaär dä de andra produktionskostnaderna, som man talar sä ofta om? Ja, det gällernaturligtvis främst råvaror, energi, transporter och kapitalkostnader. Vadråvaran beträffar har såväl i går, som andra deltagare i denoffentliga debatten, som vanligtvis enda exempel anfört rolpriserna på skog.Delta är ganska naturligt, eftersom vi själva har ett mycket begränsat antalråvaror i och priserna på råvaror under alla förhållanden inte bestämsav oss utan är lika för näslan alla länder. Dessutom måsle man ha klart för sigatt råvarans pris normalt utgör en ganska liten procent av den färdigaproduktens pris. citerade i går ett uttalande av ochgjorde till min förvåning några insinuationer om det förhållandet attprisstegringen enligt hans uppfattning blev mindre och mindre allteftersomskogsråvaran förädlas. tycktes på något sätt viOa betrakta dettasom ett bevis pä att lönerna inte har spelal någon slörre roll förprissällningen på produkterna. Men motsatsen framstår väl som ganska naturligom bara gör sig mödan att sätta sig ned och räkna på detta. Ochsamtidigt slår man undan grunden för tanken att våra råvarupriser skulle varaen väsentlig faktor för våra kostnader.