prot · G00964 · 1976-12-31 00:00:00 — uttalade mycket tänkvärda ord om planering ochparlamentariker och framhöll alt man bör se planeringsprocessen inte bara sometl sätt att styra verksamheten och få fram underlag utan också som enförbindelselänk ut lill massmedia och allmänhet. Där har man inte lyckats. Jaghar aldrig träffat någon eller hört någon på ett möte som talat om försvaret isystemets avvägningstermer. börian ligger svårigheten i materien som sådan. Det planeringssystem sominfördes var rätt tänkt för atl styra försvaret och kanske l. o. m. för alt geinformation lill politiker, men del har ännu inie givit oss en försvarsdebatl.Nu har vi erfarenhet av två sådana här planeringsomgångar. Det vore bra om visatte oss ned och funderade över hur vi skall underlätta en presentation avdessa problem. Det gäller inte den och den lösningen, utan det gäller att diskutera problemen irimliga termer. Många människor sägeratt de är intresserade av försvaret men har väldigt svårt atl följa debatten,eftersom den är så teknisk. liten skrift för elt par år sedan framhöll jag - jag var väldigt rädd föratl vi höll på att få ett försvar alltmer i obalans med mycken kvantitet ochallt mindre kvalitet - att det var fullt rimligt att hävda allverksiadsarbetaren eller ingenjören hos eller fyllde en lika viktiguppgift för säkerhetspolitikens trovärdighet som officeren vid förbandet. Detkan måhända vara överord, men studerar man det som sägs och skrivs om svensktförsvar ulomlands råder det inget tvivel om att det faktum att vi självautvecklar och producerar materiel och kan åstadkomma en svensk profil raktigenom bidrar till respekten för svenskt försvar. Jag vill därmed inte säga altden operalive planläggaren ulomlands ser del på samma sätt, men bilden avSverige är i mycket denna: De är alliansfria, de vill vara neutrala, de visarvilja och förmåga, genom atl de skapar egen profil på materiel och förband. diskuteras på fulltallvar au lägga ner svensk fiygindusiri, all göra 7 protokoll 1976/77:64-65 oss hell beroende avimport utifrån på del området. som detta beslutas förlorar vimycket av trovärdigheten. Verkningarna för flygvapnet, för förbanden och förvår operativa förmåga kommer inte förrän , kanske ännu längre fram itiden, men den psykologiska effekten är omedelbar, den internationellatrovärdigheten drabbas bums. Vi kan inte säga att svensk flygplanstillverkningi har givit oss ökad trovärdighet utan atl vara beredda att draslutsatsen atl lägger vi ner denna tillverkning så minskar självfallettrovärdigheten. Del är alltså en fråga om utrikespolitik och om trovärdighetför den. Fleratidigare försvarsutredningar har gjort mycket detaljerade analyser.Viggenprojeklet är mer genomarbetat, mer granskal än något annat anskaffningsprojektnågon gång tidigare i vårt land, inte bara inom försvaret utan över huvudtaget. har jämförts, både som attackversion och som jaktversion, medalternativa utländska lösningar. Slutsatsen är mycket enkel: hade vi lagt nerde pengar som vi lagt på på att i stället importera flygplan utifrån, såhade vi haft elt flygvapen med färre flygplan eller sämre flygplan, ivarie fall flygplan sämre lämpade för våra behov. Det är inget bevis för attdet kommer att vara så , men hillilldags har vi alltså fått etlbättre flygvapen därför all vi har kunnat utveckla det efter våra egna behov. Delvar en myckel bister erfarenhet som låg bakom Per och andrapolitikers satsning under 1940-lalet på att bygga upp en svenskflygplansproduklion. När bröt ut hade vi ett miserabeltsvenskt flygvapen, och det var den särklassigt största blottan i vårt dåtidaförsvar. hade vi en beställning på 352 flygplan i . Av dem hannbara 36 levereras i sista stund över eller över Pet-samo längst uppevid , innan amerikanarna sade: Stopp, ni får inga fler! Sanningenär atl kom atl sakna elt modernt jaktflyg under hela kriget. Det varförst som vi kunde köpa mustangerna - f ö. föga lämpade för att markeraell defensivt försvar, eflersom deras räckvidd tillät flygningar tvärs överkontinenter. Försök alt köpa från och Messerschmiit från Tysklandhade misslyckats. Deti slutet av skapade hade fullt upp att göra med bombfiygplan.En provisorisk lösning på jaklflygplansfrågan blev del i hast improviserade J22, byggt av stål och trä, därför att det inte fanns lättmetall över tilljaktplansproduklion, och utrustat med en svag motor. Det var ändå en bedriftatl kunna kopiera en amerikansk motor. J 22:an sattes ihop av delar som gjordesvid fabriker runt om i landet, där man inte visste vad prylarna skulle nyttjastill. Bitarna plockades ihop i en hastigt uppförd hangar ute på . Det varen djärv fantasi som gjorde det här möjligt, men vi vet att den bravaden aldrigkan upprepas. Lägger vi ned svensk flygplansindustri kommer den aldrig atlkunna startas igen. är elt exempel på alt man irois storasatsningar inte kunnat nå en högt utvecklad flyginduslri. avbrott fördet flygtekniskt en gång så högt utvecklade gav ett handikapp som tycks nästan omöjligt attla in. Ännuelt exempel från krigsåren. var ett neutralt land som hade stort behovav spaning, att veta vad som hände på andra sidan . Del var nödvändiglatt skaffa spaningsflygplan. Vi beställde en fransk typ 1939. Del var dramatisktvärre, och vi försökte oss på byteshandel med luftvärn och litet av varie.Inget plan hann levereras innan kriget bröt ul . I slällel försökte vi få en tysk typ. Tyskarna lovade och togtillbaka. Allt verkade obestämt. Efter stod del klart: tyskarnaskulle inte komma att leverera något plan. Som en nödlösning tänkte man sig enholländsk typ, en . Den var inte lämpad för oss, men det var vad viskulle kunna få. Så invaderade tyskarna . Det blev inget av den affärenheller. Jo, ännu elt försök i - Caproni. Vi fick elt antalfiygplan som alla minns. Jo, hade lovat planen, men hade hangått med på Hitlersidan mot , och vi fick köpa flygplanen. De blev ettmyckel dystert kapitel - kvalitelsmässigl undermåliga plan med många haverieroch många omkomna som följd. Sådanvar alltså situationen för etl litet land som i en akut situation var så starkiberoende av att få importera. har vi i stället kunnatlila till en svensk tillverkning av egenutvecklade typer med prestandaavpassade för våra förhållanden: Tunnan, Lansen, Draken, . Del ärflygplanstyper som kanske mer än något annal har bidragit till all göra svensktförsvar respekterat ulomlands . 40års uppbyggnad har alltså givit oss en flygindustri som har slora möjligheterau framställa produkter med just de egenskaper som behövs för våra speciellabehov. Genom starkare motorer kan näsia flygplan få stor kapacilel och ändå bliväsenlligt mindre. Kraven på hastighet stiger inte längre. Elektronik blirbilligare än förr och kräver mindre utrymme. Alla de har faktorerna underlättarför oss atl kunna åstadkomma nästa generation av flygplan i . Trendernapekar inte uppåt på prestandaområde efter prestandaområde - de planar ul. Delär alltså nu lättare all följa med utvecklingen rent tekniskt än det har varitdå flygindustri lyckades - mot oddsen - atl klara så kvalificeradekvalitetshöjningar trappsteg för trappsteg. Skallvi då avstå från den möjligheten och i stället göra oss helt beroende av köputifrån? Jag tror alt del vore väldigt olyckligt. Del är svårt att i förvägsälla sig in i en sådan situation. Men jag tycker atl det kan illustreras genomatt vi tänker oss in i den situation som vi skulle ha varit i , omstatsmakterna 1972 hade följt överbefälhavarens förslag att på den då aktuellaekonomiska nivån avstå från vidareutveckling av till jaktversion. ÖBvisste au det skulle ha inneburit ökade kostnader efter 1977, men han hadesparat en del pengar . Till alla våra andraindustriproblem 1977 skulle alltså ha hört en just nu inledd avveckling av 9000 jobb i fiygindustrin. Till våra bekymmer med utländsk upplåning hade kommitalt betala import av jaktplan utifrån föruppskattningsvis . Del är vad det skulle kosta om manimporterade etl fiygplan molsvarande . Jaktviggenär lämpad för svenska ändamål. Den kan operera också i delar av landet med svagstridsledning eller när stridsledningen slagits ut. Den kan landa på myckelkorta banor, även vägbaser. Den kan betjänas av värnpliktiga. 1 NATO har manen helt annan basfilosofi: slora intensivt skyddade anläggningar betjänade avidel fackmänniskor. Påden internationella marknaden finns , såvitt jag förstår, inget annatflygplan som skulle klara alla dessa krav - alltså anpassning lill vårslridsledning, lill vår hell unika basfilosofi och lill våra värnpliktiga. Vikan skatta oss lyckliga, anser jag, alt vi genom ett klokt beslut ifiygplansfrågan nu slipper alt 1977 vara hänvisade lill impori av flygplan iett läge då kanske inget utländskt plan synes lämpat just för våra behov. AmerikanskaF 16 har beställts av , , och , men det planetskulle inte klara de svenska kraven. De här fyra små NATO-länderna kan haplanet därför atl det kompletteras med det betydligt dyrare och mer avanceradeF 15, som kommer att ha stationerat i . Men del neutrala kaninte överlåta en del av luftförsvaret på en supermakt. Skallvi avstå från möjligheten atl också för framtiden skräddarsy flygplan för justvåra behov? Risken är då alt vi får lägga ner myckel pengar på enheter som hardyrbara prestanda som vi inte behöver, som dessa plan kanske blirfarligt sårbara när det gäller egenskaper som är vikliga för oss, t. ex. altplanen skall passa våra baser. Vi skulle få ell myckel slarkt ullandsberoende,exempelvis när tekniker och piloter skall utbildas, för atl inte tala omunderhållet under elt eller ett par årtionden. Försvarsutredningensmajoritet har åtskilligt atl säga om del beroende som följer om man på ell senlstadium i anskaffningen är hell i händerna på andra stater, alltså viddirektimporl och i viss mån vid licensiillverk-ning. Det är en väsentligsäkerhetspolitisk synpunkt. Men jag tycker att ulredningen missat del vikiigareargumentet, nämligen atl del inte alls är säkert att det finns etl för våraförhållanden lämpat plan att tillgå . Kan vi själva genom eninhemsk utveckling ange exakt de egenskaper som skall prioriteras med hänsyntill vår miljö och de kostnadsramar vi bestämmer, är vi i elt långt bättre lägeän om vi tvingas välja bland det myckel ringa antal typer som kan väntas hautvecklats i andra länder för deras speciella behov. Närmastaktuellt är del s. k. B3LA. Ulvecklas inte detta plan, betyder det all övreNorrland kommer i elt långt sämre läge. Något utländskt alternativ finns intemed i bilden. Det härar särskilt allvarligt, eftersom just ansettsha fåll ökad siraiegisk betydelse under senare Genom modern teknikkan man i elt myckel litet fiygplan med förhållandevis blygsamma farlpreslandafå in utrustning, lämpad för understöd just åt arméslridskrafter. Däremot ärplanet inte alls lämpat för t. ex. spanings- eller atlackuppdrag långt ule lillhavs. För det ändamålet har vi i stället i ny version. Ettbeslut om alt avveckla fiygindustrin skulle göra atl svenskt näringslivförlorar en värdefull spjutspets. En lång rad teknikområden skulle därmed tasbort från vårt land. Värnpliktsuibildning, kaserner och militära staber ger knappastnågra bidrag till landets ekonomiska utveckling, men de delar avförsvarsanslagen som gått till inhemskt utvecklad materiel har kraftigtbidragit till alt öka det teknologiska kunnandet i svenskt näringsliv. Placerarvi pengarna i import, är del uppenbart att vi inte får den bonuseffeklen. Delkvalilelstänkande som sprills genom den här indusirin och dessunderleverantörer har sannolikt varit av oskallbarl värde för alt öka landelsmöjligheter atl hänga med i utvecklingen på en rad områden. In-genjörsvelenskapsakademienvisade i en undersökning åtskilliga sådana exempel inom elektronik,hållfasthet, nya materialtyper osv. Förhållandevis billiga kompositmalerialkommer antagligen atl ersätta metaller i viktiga delar av flygplan. Skall vifä del av den tekniken i vårt land eller ej? Skall vi behålla denhandlingsfrihet i framliden som det innebär att ha industrier som kan hållasamman komplicerade system, eller skall det som byggts upp under tillåtasskingras under ? Det kan ge en kortsiktig besparing, men i längdenblir del sannolikt myckel dyrt, om det betyder att vi måste öka importen avförsvarsmateriel som vi ger minskade möjligheter för näringslivet altnyttiggöra sig vikliga tekniska nyheter. Del vore verkligen en bakvänd industripolitikall del närmaste året avveckla en av våra mest avancerade lek-nikinduslrier.Det skulle också beröva oss möjligheten atl vara med i framtida europeiskaförsök all bryta den amerikanska dominansen på civilflyginduslriomrädel. Iland efter land, även i utvecklingsländerna, söker man nu bygga upp begränsadeegna flygindustrier. Del vore internationellt sett minst sagtuppseendeväckande, om i del lägel skulle gå en motsatt väg och lägganed vad som här byggts upp under . Det är extra anmärkningsvärt, eftersomdet så fullständigt strider mot behoven hos en stal som vill slå alliansfri ochneutral. 1972hade, enligt min mening, ÖB fel i sin avvägning mellan utveckling av flygplanoch andra komponenter i försvaret. Jag är hell övertygad om atl statsmakternagjorde en bättre avvägning, sett ur etl säkerhetspolitiskt helhetsperspektiv.I år är jag rädd för all vi kan begå ell mycket allvarligt misstag genom atlden här gången slaviskt tilltro ÖB mer än statsmakterna gjorde 1972.Säkerhetspolitiskt vore elt beslut om nedläggning av flygplansindustrin detallvarligaste som den svenska i säkerhetspolitiskt avseende fattatunder efterkrigstiden. Tilltron lill vår förmåga och vilja att vara alliansfriaskulle drastiskt kunna minska. är viktigl atl de härfrågorna blir belysta före de beslut som skall fattas . HerrGUSTAVSSON i (s) kort genmäle: Det var som vanligt myckel intressant att höra hålla etlförsvarspolitiskt anförande. Jag kom att länka på en av de gamla hislorier somvi brukar uppbygga varandra med här i och som handlar om en tidigareentusiast för en annan försvarsgren. Det var flottan det gällde den gången. Hanhade hållit etl anförande, som jag förställer mig på sitt plan kan påminna omherr här . Den efterföljande talaren lär ha replikerat: Jagbeklagar atl jag inte kan följa den ärade talaren på hans väg från sjöslag lillsjöslag. Nuligger del inte någon poäng i atl i stället säga "från flygplan tillflygplan", och med tanke på sobra vanor skulle historienockså i övrigt vara hell misslyckad i det här sammanhanget. Men det intressantaär frågan i vilken kapacilel yttrar sig. Först talar han om atllägga ned svensk försvarsindustri. har naturligtvis läst densocialdemokratiska reservationen, där vi framhåller atl vi visserligen anserdet vara en fördel all vi tar fram vår försvarsmateriel själva men atlexempelvis i av materielen har genuint svenskt ursprung. Iövrigt är det fråga om tillverkning på licens eller import. En förändringbehöver kanske bara få gradmässiga konsekvenser. Vi säger också atl vi räknarmed all de skolflygplan som vi behöver skall tillverkas inom landet. HerrLindblad har engagerat talat för utveckling av det nya lätta attack- ochskolflygplanel B3LA. Jag betraktar som kunnigasteförsvarspolitiker, och han är en betydande kraft i försvarsutskott.Jag föreställer mig att bör känna sig myckel kritisk mot sinaborgeriiga kolleger i försvarsulredningen som inte har skrivit lika bestämt somherr antagligen önskar när det gäller anskaffning av detta plan. Jagvill verkligen fråga: Är del uppfattning i den här frågan som herrLindblad företräder? Det innebär i så fall att man binder sig för ett projektvars framtagande kostar sammanlagt , 1,6 miljarder undernärmaste femårsperiod. Eller om man räknar över 300 milj. kr.ytterligare i utvecklingskostnader. Hur skall del i så fallfinansieras? Med sedelpressarna, med ytterligare utländska lån eller genomomprioriteringar från den sociala sektorn av samhället till försvarssektorn?Jag föreställer mig atl del är av mycket storl intresse för många atl få ettsvar på detta. () kortgenmäle: undrade i vilken egenskap jag talade. Del kan jagkanske enklast besvara på följande sätt: som en person som är intresserad avsvenskt försvar och som ser framför sig en situation, där vi kan begå etlmycket allvarligt misstag genom atl kortsiktigt falla elt beslut utan altriktigt veta de långsiktiga effekterna. Manhar nu sagt atl denna fråga skall diskuteras. Jag ser del som självklart altutnyttja varie tillfälle all försöka få fram argument, så att man inte efterbeslutet säger: Vi hade inte tänkt på att våra fiygare skall utbildasutomlands, atl vi måsle träffa ett 20-årigt avtal med en stormakt eller att depengar vi sätter in i denna industri motsvarar vad vi varie år satsar på STU.Vill man då inte minska satsningen på teknisk utveckling, får man la sammapengar och sätta in dem någon annanslans. Del må man ha argument för, men detär förvisso ingen besparing. Jagtycker att del är viktigt atl säga alt det väsentliga är atl man självutvecklar och kan ange specifikationerna för ett flygplan. Om man sedanimporterar delar till det må det vara hänt. Vi skall inte behöva anläggagummiplanlager här i landet för atl kunna säga atl varenda pryl och variemillimeter av planet är tillverkade i . Kan vi köpa gummidelar utifrånskall vi göra det, kan vi köpa en färdig motor så O.K. men vi skall ange ispecifikationerna var planet skall kunna landa och vilka prestanda det skallha. Det är det väsentliga. Då kan man säga atl del är riktigt all köpakomponenter som är billigare utifrån. Del är viktigast atl vi själva sätterihop del. Dessutom, , tillverkas mycket inom landet på licens. Varpengarna skall tas alt betala detta är en fråga. Jag vet att ullalalsig för byggnader på . Det är detstörsta nybyggnadsprogrammet sedan . Vi är beredda - och detär tydligen även försvarsulredningen - alt fullfölja ell svenskt robolprojektsom kostar bortåt en halv miljard mer än utländska enheter skulle göra. Detfinns besparingar all göra som på kon siki självfallet innebär sänkt effekt,men de kan återtas . Beslutet om fiygindustrin är annorlunda därför attdel är definitivt. Tillsocialdemokralerna vill jagsäga följande; Ni har talat för en strategi förytförsvar - man må gilla den eller inte - som B3LA verkar mer eller mindreskräddarsydd för, men det planet säger ni nej till. Däremot säger ni ja tillden komponent som skall fylla fjärrsiridsfunklionen långt ute lill havs.Logiskt sett borde ni göra tvärtom. Men jag förstår atl pengar den här gångenkan la över principen. den 3 febmari 1977 Hen iEskilstuna (s) kon genmäle: Herr lalman! Det är inte bara fråga om pengar utanockså om principer, även i det sistnämnda avseendet. Delär riktigt atl vi redan i samband med förra försvarsulredningen ställde ossbakom en politik som gav fjärrslridskrafierna en lägre prioritet än destridskrafter som har att verka i de mer defensiva delarna av vårl försvar. Menså länge vi inie avskrivit möjligheten alt vi kan bli föremål för ell siörreanfall måsle vi ha någoi all sätta in också i den situationen. Där fyller A 20en betydelsefull uppgift. Detta plan, som vi säkert inte får råd alt anskaffa inågra större upplagor, är också användbart för luft-skyddet i de mertillbakadragna delarna av vårl försvarssystem. Detär klart atl försvarsulredningen har uttalat sig för en hel del mate-rielanskaffningar.Herr nämnde robotprojektei. Notera alt vi socialdemokrater ärbetydligt försiktigare på den punkten än vad majoriteten i ulredningen är! HerrLindblad presenterade sig med all rätt som en person som är intresserad avsvenskt försvar. Mitt intresse går väl delvis i den riktningen också. Jag ärintresserad av trygghetsfrågor. Den yttre tryggheten är en del, menförsvarsviljan skulle inte gagnas av att man alltför avskärmat saisade på dentrygghelsfunklionen och därigenom begränsade möjligheterna till ordentligasatsningar på den inre tryggheten. Del sistnämnda anser vi socialdemokratervara ytterst angeläget, och därför tar vi det betydligt försiktigare när detgäller alt avdela resurser lill försvaret -särskilt dess militära delar - änden borgerliga majoriteten, tydligen med som ivrig tillskyndare,är beredd atl göra. Hen () kongenmäle: Jag vill la upp två saker. Först och främst sade atlman inte skulle avskriva de s. k. fjärrstridsförbanden så länge hotet utifrånfanns kvar. Men finns del inget hot utifrån behöver man inteheller ylförsvarel. Så om diskussionen om fjärrstridsförbanden skulle finnaseller inte var knuten till hotet utifrån var det egentligen en ganska onödigdebatt. Jagär glad över att ni nu inte fullföljer nedklassningen av fjärrstridsförbandensom princip. Ni accepterade ubåtarna och inom aliacksystemet prioriterar ni defacto de delar av systemet som verkar utåt framför dem som skulle passa er egensiraiegi. Vadsedan gäller ekonomin tycker jag att man på varie nivå skall försöka åstadkommaetl så bra försvar som möjligt. Det är min övertygelse att denna absolutaprioritering av kvantiteten - sedan må kvaliteten bli vad den kan därutöver -var felaktig redan när de franska marskalkarna hade den som princip på1910-talet. Del gäller i slällel all kritiskt granska förslagen, och denavvägningsdiskussionen måste vi föra. Detfinns då de som menar att man skall ge etl flygvapen av en visskvalitet, oavsett om vi måste köpa materielen utifrån eller om vi kan göra denhär hemma. Jag tror dock del blir dyrare all ta det utifrån, eftersom det inteutomlands finns just det som vi behöver. Skulle vi ha behövt fattabeslutet om alt köpa jaktplan utifrån, hade vi antagligen behövt köpa två olikatyper, varav den ena typen blivit mycket dyrare än del plan vi själva nuskaffar. Däremot är del logiskt av dem som anser att vi inte behöver någotflygplan att hävda att vi inie heller skall tillverka planen här,men det är obevisat att man utifrån kan köpa billigare plan än dem vi självautvecklar. Ett är säkert: vi måste då göra om baser och utbildningssystem. Herr andre vice talmannen anmälde att herrGustavsson i anhållit atl till protokollet få antecknat all han inteägde rätt till ytterligare replik. Hen (vpk): De två föregående talarna har talat om försvarsfrågan. Den kommer ocksåjag att uppehålla mig vid lill viss del. i har framfört sin och socialdemokraternas uppfallning omhur försvaret bör se ul. Del är den konventionella bild som vi har haft underefterkrigstiden. Del är alltså en uppfallning om hur försvaret skall utformassom jag och mitt parli inte delar -jag skall åierkomma lill det . Detär vis.serligen sant som nämnde alt socialdemokralerna medförsvarsbeslutet bröt den ohämmade stegringen av de automatiskaförsvarskoslnader som vi hade haft under 1950- och 1960-lalen, men del var inielillräckligi. Jag iror all den mililärpoliliska utvecklingen i framlidenkommer alt uppenbara delta för oss alla och all tvinga oss alla - ävensocialdemokraterna - att la ett nytt grepp på det området och all följa denlinje vidare som drogs upp . HerrLindblad har lalal väldigl varml för den svenska flygindustrin. Det är enuppfattning som jag inte heller delar, men jag vill påpeka för -och det har även sagl - att en nedbantning av flyget och enannan inriktning av de flygande enheterna inie behöver betyda en utrotning avden inhemska flygindustrin. Det är en sak som man också kan se på flera olikasätt. Heladen här debatten är naturligtvis influerad av försvarsulredningen, som harlagt fram sin slutredovisning arbete med frågan om hur vårtförsvar skall utformas. Förslaget har gällt den närmaste programplaneperioden,den närmaste femårsperioden, men med den långsiktsplanering vi har på dettaområde kommer utredningens förslag och de beslut som skall fattas på grundvalav dem atl få betydelse långt in på 1980-talel. Hurkommer då det försvar att se ut som utredningen skisserar? Jo, vi får behållasamma organisation och samma inriktning av försvarsansträngningarna som vitidigare har haft. Det innebär en fortsalt satsning på elt s. "skalförsvar" med framför allt elt storl och dyrbart flygvapen somfrämsta komponent.