prot · G00924 · 1976-12-31 00:00:00 — Intepå något enda ställe i deras yttrande kan man skönja någon förståelse för deproblem som uppkommer för dem som har all upprätta arbetsgivaruppgiften, utanhela tiden talar man om den korta lid som står till förfogande för atl debiterade aktuella avgifterna. Och konstaterar man all del arbetet skall varaavslutat . Med den tidsmarginalen bedömer man del således somomöjligt att se-narelägga inlämningen av småföretagarnas arbeisgivaruppgiftermed . Jag tycker all del är den obolfärdiges förhinder. Glädjande nognoterar jag att utskottet är betydligt mer positivt i sitt sätt atl taställning till de här frågorna, och man hänvisar lill atl det f n. pågår enutredning inom om ett enklare och mer enhetligtförfarande för debitering av arbetsgivaravgifter. Jagvill bara peka på några saker som inte alls kommit fram vare sig i utskottetsbetänkande eller i remissinstansernas yttranden. Det är bl. a. just svårighetenatl upprätta en arbelsgivaruppgift. När man lämnar en kontrolluppgift har manbara att sätta kryss för vilka naturaförmåner som utgår. Men när man skallupprätta arbetsgivaruppgiften då måste man sälta ett pris på dessanaturaförmåner enligt vissa bestämda regler. Det är ganska komplicerat om delgäller korta arbetsperioder, t. ex. ett antal anställda som jobbar på olikatider av året, någon har haft bostadsförmån, några bara ett mål mat ,andra fritt vivre osv. De sakerna är svåra atlklara på ett riktigt sätt för många mindre företagare som inte är rutinerade pådetta område. Gör man fel riskerar man att även påföras straff av denanledningen alt arbetsgivaruppgiften är felaktigt upprättad. Därför är mångarädda för att upprätta den och skriva under den. Detpåstås att om man skulle befria exempelvis dem som har högst två anställda, såskulle det leda till alt av uppgifterna skulle komma in . De flesta som har litet rutin skulle naturligtvis skicka in uppgiften itid, därför att det är mest praktiskt att upprätta den vid samma tillfälle somkontrolluppgiften - om man bara vel hur del går till. Men del kanske finns10-15 96 av småföretagarna-jag skulle gissa att det för hela landet skulle rörasig om storleksordningen 20 000-25 000 - som inte klarar detta utan vill hahjälp av en revisionsbyrå, eller annan personal som sysslar med all upprättadeklarationer, för att vara säkra på att när man skriver under inte göra sigskyldig till något fel som gör att man riskerar att påföras straffavgift. Mendå får man i stället en femprocenlig förseningsavgift. Detblir än svårare fr. o. m. del kommande året, eftersom vi då med del lagförslagsom antogs av medgivit alt exempelvis en jordbrukarfamilj därbåda makarna deltar i arbetet dessa skall kunna fördela inkomsternasinsemellan. Låt oss säga all den medhjälpande maken är hustrun och att honjobbat i jordbruket. Då har hon rätt atl redovisa detta som lön frånmaken. Del skall då värderas enligt, som det står, marknadsmässiga principer.Men där finns det en hake: den totala lönen får inte översliga en tredjedel avvad förvärvskällan har gett i vinst - och det vel ju varken hustrun eller makenförrän jordbruksbilagan upprättats och de där kan se hur stor nettovinstenblivit. Därför menar jag atl det i praktiken är mer eller mindre omöjligt förmaken all lämna en kontrolluppgift på hustruns inkomst.Han måste då lämna uppgiften efter , och konsekvensen blir atthan får betala 5 96 i straffavgift. Meddetta har jag bara velat till protokollet anteckna atl jag anser att det finnsen del svårigheter - utöver dem som framgår av utskottsbetänkandet - med attupprätta en arbelsgivaruppgift på ett riktigt sätt . Jaghoppas därför att det arbete som bedrivs inom skallleda till att arbetsgivaruppgiften skall kunna avlämnas meddeklarationen. - Det är egentligen bara en parallell lill vad vi redan harstadgat när det gäller mervärdeskatie-deklaralionen. De som bara har alldeklarera mervärdeskall en gång har rätt att vänta med detta till den15 februari, som de avger sin deklaration. Arbetsgivaruppgif-ten från arbetsgivare med ett fåtal anställda § 4 Stadsläkare ikommunerna Föredrogs socialutskottets betänkande 1976/77:motion om stadsläkare i kommunerna. HerrPETTERSSON i (s): I socialutskottets belänkande 1976/77:1 behandlas motionen 1291, somjag och några partikamrater väckt och i vilken vi hemställer om en översyn av14 S första stycket hälsovårdsstadgan. Idetta stycke föreskrivs att kommun med minst 40 000 invånare skall ha en ellerfiera stadsläkare anställda för atl biträda hälsovårdsmyndigheten i tillsynöver den allmänna hälsovården i kommunen. Vimotionärer tycker del är helt felaktigt att grunda ett beslut om anställande avstadsläkare på endast befolkningsunderlaget och menar au andra kriterier måstevara avgörande. Jag skall inte här gå in på vilka andra kriterier det kan varafråga om, eftersom delta finns angivet dels i motionen, dels i utskottetsbelänkande. Nuhar utskottet behandlat motionen välvilligt och delar vår uppfattning, attandra kriterier än befolkningsunderiaget skall vara avgörande för anställandeav stadsläkare. Utskottet anser också alt del är rimligt att kommunerna självafår avgöra om stadsläkare skall anställas eller inte. Vi motionärer tycker atldetta är bra. andra punkt i motionen hemställer vi att som sin mening uttalaratl regeringen i avvaktan på den nämnda översynen medverkar lill alt dispenslämnas kommuner som begär befrielse från nu gällande bestämmelser rörandeskyldighet att ha stadsläkare. Tilldetta säger utskottet att man har anledning atl räkna med alt ärenden omdispens från kravet på stadsläkare kommer alt prövas mot bakgrund av delsynsätt som från regeringens sida kommit lill uttryck i utredningsdirektiven.Det är troligt att del blir på del sättet, men problemet är att ingenting harhänt på detta område . Del finns en del kommuner - jag vetinte hur många de är - som har ansökt om dispens. Jag skall bara nämna ett endaexempel. kommun sökte dispens från denna skyldighet -alltså - men ingenting har hänt. Mångakommuner väntar på resultatet av denna ansökan, och i många kommuner har man löst sladsläkarproblemet provisoriskt. Den senastekommunindelningsreformen innebar att ett stort antal kommuner uppnådde delbefolkningsunderlag som enligt den här nämnda paragrafen tvingar tillanställande av stadsläkare. Ser man detta i samband med stadsläkarnas alltfärre arbetsuppgifter på grund av den förändring som vårt samhälle genomgår,onödiga kostnader för kommunerna när del gäller att anställa stadsläkare samtdel faktum atl det ännu råder brist på läkare, så kan man kanske förvänta sigall den översyn som pågår skall ske snabbi. Många kommuners problem skulleockså lösas om dispensansökningarna behandlades snabbi. Jag har inget yrkande i detta ärende, men jag vill understryka vadutskottet har skrivit. Del finns kanske anledning att tro att utskotletspositiva skrivning kan påverka både utredningen och dem som har atl beviljadispenserna - dels i sakfrågan, dels tidsmässigt. Överläggningenvar härmed slutad. 1976/77:2 med anledning avmotionerom huvudmannaskapet för service åthandikappade och äldre personer m. m. 1976/77:3 med anledning av motioner omanpassning av fritidsbostäder ochunderlättande av resor för handikappade /77:4 med anledning av motionerom förbättrad apoleksservice m.m. 1976/77:5 med anledning av motioner om ändringar i lagen om beredande av sluten psykiatrisk vårdi vissa fall Kammarenbiföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. §6 Mödrahälsovård och förlossningsvård Föredrogs socialutskottets belänkande 1976/77:6 medanledning av motioner om mödrahälsovård och föriossningsvård. Idetta betänkande behandlades motionerna 1975/76:270av m. fl. (vpk), vari såvitt nu var i fråga (yrkandet 1)hemställts att beslutade all hos regeringen anhålla att den toginitiativ till en översyn av mödrahälsovården i syfte all ge denna en ökadberedskap till atl ge behövande kvinnor psykisk och social hjälp, innebärande a) alt personaltätheten fick sådana dimensioner attreella möjligheter skapades för samtal mellan läkare och gravida kvinnor samtmellan barnmorskor och gravida kvinnor, b) att psykolog- och socialarbetartjänster inrättadespå varje mödravårdscentral och BB för alt möjliggöra för mödrahälsovården atlbedriva en aktivt uppsökande verksamhet, c) att samarbetet utvidgades mellanmödravårds- och barnavårdscentralerna. 1975/76:444 av . (vpk), vari hemställts att skulle uttala a) alt läkare medadekvat utbildning skulle finnas tillgängliga på för- 13 protokoll 1976/77:21-24 Nr 24 lossningsklinikerna dygnet runt. Onsdaeenden " planläggning skulle ske för paracervikal-och pudendusblocka- '''nassamt epiduralanestesins införande vid kvinnoklinikerna, --------------- c)att åtgärder vidtogs så att de barnmorskor som behärskade Mödrahälsovård metoder som ledde lill effektiv smärtlindring gavs reell möjlighet atl ochförlossningsvård utöva dessa, d) altläkare på förlossningsavdelningarna fick skyldighet alt fortlö pande praktiskt handleda barnmorskorna i dessa metoder, e) attförutsättningar skapades för alt psykoprofylaxmeloden skulle ingå i mödravårdscentralernas mödraundervisning, Oatt utvärdering skedde av de metoder som gav möjlighet till planeradedagtidsförlossningar, g)att en samlad översyn företogs över erforderliga initiativ för alt riksdagensprincipbeslut skulle kunna förverkligas, 1975/76:763 av (), vari hemställtsalt hos regeringen begärde förslag om åtgärder som syftade lill atlriksdagens antagna principuttalande om smärtlindring vid föriossningkunde infrias utan att inkräkta på föriossningsvårdens decentralisering, 1975/76:1288 av i (c), varihemställts alt uttalade alt erforderliga initiativ togs för atlförverkliga principbeslut angående smärtfriförlossning samt 1975/76:2071av () och (), vari hemställts 1. attriksdagen hos regeringen begärde all gavs i upp drag atl a) redovisa i vilken utsträckning riksdagensprincipbeslut om smärtlindring vid föriossning hade förverkligats. b) lägga fram förslag lill erforderliga åtgärder föratt smärtlindring vid föriossning skulle kunna erbjudas enligt riktlinjerna imotionen och en tidsplan för delta, 2. allriksdagen som sin mening gav regeringen till känna vad som anförts i motionen om nedläggning av små BB. 1. beträffande mödrahälsovården att skulleavslå motionen 1975/76:270 (yrkandet I) samt motionen 1975/76:444 (yrkandet5), 2. beträffande föriossningsvården alt skulleavslå motionen 1975/76:444 (yrkandena 1-4 samt 6 och 7), motionen 1975/76:763,motionen 1975/76:1288 samt motionen 1975/76:2071. (vpk): fattade beslutet all alla kvinnorsom önskade smärtlindring vidförlossning också skulle få sådan. 194 snart 1977, och är det nästan omöjligt för de flestakvinnor all få effektivsmärtlindring. fick 0,9 96 av kvinnorna smärtlindring i form avepiduralblockad. kan vi i utskottets betänkande läsa alt siffranär 1,7 96, Attkvinnor verkligen behöver smärtlindring vittnar ett antal undersökningar om.Ungefär 85 96 av kvinnorna skulle behöva effektiv smärtlindring. Manvet också att en starkt smärlpåverkad kvinna negativt påverkar förlossningen,vilket medför risker både för henne själv och för barnet. Ivissa västeuropeiska länder är del myckel vanligt all ge effektiv smärtlindring,I i t, ex, erbjuds alla kvinnor epidu-ralaneslesi bådevid normala och vid komplicerade förlossningar, och mer än hälften avförlossningarna sker också med epiduralblockad. Även 'i är deten trend mot ökad användning av epiduralblockad. Allaulskottsskrivningar i denna fråga har genomgående varit välvilliga menintetsägande, och kvinnorna har fått - och kommer också i fortsättningen attfå - vänta på den smärtlindring som lovade att de skulle få redan1971. Även det belänkande kammaren behandlar är märkt av"låtgåmenlaliieten". Jag skall be, herr talman, all få kommenterabetänkandet. 17 i betänkandet redovisas ett uttalande av atlsmärtstillande medel i kombination med lustgas och pudendusblockad, som ges iallra sista stadiet av förlossningen, kan ge en fullgod smärtlindring. Men delär fel, om man skall tro på de vetenskapliga undersökningarna och på vadkvinnorna själva säger. Med den inställningen från den ansvariga myndighetenkommer kvinnorna aldrig att få den hjälp de behöver. På s. 9 i betänkandetåterges följande uttalande av : "Barnaföderskansönskan beträffande smärtlindring vid föriossning skall tillgodoses i denutsträckning medicinska skäl medger. Smärtlindring vid förlossning ges ienlighet med den ansvarige läkarens intentioner," Delta ingår också iutskottets slulskrivning. Delär alltså läkaren som avgör hur starka smärtor en kvinna känner. är det intelängre fråga om kvinnans önskemål om lindring. Med detta blir kvinnan heltutlämnad ål läkarens bedömning. Det är också läkaren som bestämmer vilkametoder som skall användas på förlossningsavdelningen och också ombarnmorskorna skall anförtros uppgifter i samband med avancerad smärtlindring. Omkvinnors.önskningar verkligen tillgodosågs, skulle statistiken inte visa attbara 1,7 96 fick epiduralanestesi. Då skulle siffran ligga uppemot 80 96. Omkvinnan skall ha någon teoretisk chans - någon praktisk har hon inte - till smärtlindring, måste hon föda på kontorstid. Att erhålla effektiv smärtlindring är omöjligt. ' säger, enligt vad som slår på s. 19 i betänkandet, alt"det är i allmänhet omöjligt att i förväg definitivt bestämma vilken ellervilka anestesiologiska metoder, som skall användas under Nr 24 en förlossning men atl man dock måste kunna tillförsäkra den gravida Onsdaeen den kvinnanatt hon skall få en effektiv smärtlindring utan nämnvärd risk 'henne eller barnet och all det finns personella och materiella resurser --------------- fördetta dygnet runt. En sådan försäkran kan f n. ej ges på många Mödrahälsovård svenska förlossningsavdelningar." och förlossningsvård säger vidareatl "på ett flertal svenska förlossningsavdelningar saknas särskildjourhavande läkare för förlossningsverksamheten dygnet runt". Bristen på läkare ochannan förlossningspersonal måste försvinna, och dessutom måste läkare finnasdygnet runt på förlossningsavdelningarna. Utskottet skriver också allsocialstyrelsen vill söka åstadkomma full och jämn täckning av behovet avläkare inom detta område. Man kan ju hänge sig åt önskedrömmar, men del löserinte den katastrofalt dåliga personaltillgången på förlossningsavdelningarna.Socialstyrelsen säger -del återges på s. 18 i betänkandet - att"tillgången på läkare kan förväntas öka". Man ger alltså ingen somhelst garanti för att personalbrislen kommer att avhjälpas. ,och Svenska barnmorskeförbun-del framhåller betydelsenav att det finns tillgång på utbildad personal för att man skall kunnaförverkliga beslut . Men ingenstans las några konkretainitiativ, allra minst i utskottets skrivning, för alt råda bol på deltamissförhållande. Utskottet förutsätter "att man vid tilldelningen avläkartjänster liksom vid fördelningen av resurser på sjukvårdsområdet beaktar1971 års riksdagsuttalande". Mer utslätad och lill intet förpliktande kanväl ingen skrivning vara. Vadär då utskottets slutsats? Utskoltelsäger på s. 24 i betänkandet att "enrad åtgärder vidtagits i syfte atl riksdagsullalande skall fåeffekt". Och hur har effekten blivit? får 1,7 96 mot0,9 96 1974 epiduralanestesi, den metod som ger en effektiv smärtlindring ochalltså är den bästa metoden. Utskottetsäger vidare: "förbättringar i fråga om möjligheterna för kvinnoratt få smärtlindring vid förlossning har också kommit lill stånd." Dettaär ett hån mot de 250 kvinnor som föder barn med "outhärdligasmärtor", som den medicinska termen lyder. Är det också i del här falletde procenten som utskottet tänker på? Detbehövs konkreta åtgärder om beslutet skall kunna förverkligas. Bl.a. måste planläggning göras så att paracervikal-, pudendus-ochepiduralblockaderna kan ges ål de kvinnor som behöver dessa. Jagefterlyser också de friska tag som visade vid förra åretsbehandling av denna fråga. Då följde nämligen vänsterpartietkommunisternas krav för alt förbättra mödra- och förlossningsvården, dvs. attalla kvinnor som så önskar skulle kunna få effektiv smärtlindring. Varförsviker 'kvinnorna ? Med delta, herr talman,ber jag atl få yrka bifall till kommunisternas motion nr444. Jag skall också be all få yrka bifall till '96 motionen 763 av , motionen 1288 av i och motionen 2071 av fruFrtenkel och . Alla dessa borgerliga motioner är bra och sammanfallermed kommunisternas krav. Varför har man inte - , fruSwartz, och i - följt upp dessa lovvärdainitiativ? Jagskall , herr talman, övergå till mödrahälsovården. Ofta, för att inte sägaalltid, framställs graviditet och nyblivet moderskap som en alltigenom lyckligoch harmonisk period i en kvinnas liv. Myten om den lyckliga modern har skapatett tabu mot au uttrycka negativa känslor kring ett väntat barn. Påsenare tid har olika undersökningar visat all psykiska störningar undergraviditeten och närmast efter förlossningen är vanliga hos alla kvinnor.Enligt en undersökning av har varannan kvinna en sådanstörning. Andra undersökningar visar alt en femtedel av de blivande mammornahar så svåra problem all avancerad psykiatrisk behandling är nödvändig. Gravidakvinnor måste få en bättre psykisk förberedelse inför förlossningen. Deresultat som framkommit från undersökningarna visar att mödrahälsovården måstebåde förändras och förbättras. F, n. deltar bara 44 96 av de gravida kvinnornai mödraundervisningen, och nian kan förmoda atl de kvinnor som allra mestskulle behöva genomgå mödraundervisning är de som uteblir. Det är likadant pådet här området som det är på andra områden. Dagensmödravård är ensidigt och kroppsligt inriktad och ger bara entillfredsställande kroppslig vård. Förvården, som man får före förlossningen,syftar lill atl minska riskerna för missfall och förtidsbörd. Eftervårdensyftar till atl kontrollera hur kroppen mår efter förlossningen. Ingenstansunder hela graviditeten eller efter föriossningen finns tillfälle ochmöjligheter lill samtal och information. Eftersomden första graviditeten som regel inträffar under en psykiskt känslig period aven kvinnas liv, då hon ännu inte hunnit skaffa sig en stabil social plattform isamhället, måste mödravården också la ansvar för att hjälpa kvinnor på annatsätt än all bara väga, kontrollera och ta blodprov. Jagvill påstå all alla kvinnor behöver en psykisk och social mödravård för allklara av den genomgripande omställning som ett blivande föräldraskap för medsig. Därför borde det vara naturligt atl knyta psykologer till både mödra- ochförlossningsvården. Menmödraförberedelserna måste starta redan före graviditeten, och den nuvarandemödraundervisningen bör kompletteras med en allmän föräldraundervisning. Del ärockså viktigt alt ett samspel utvecklas mellan mödrahälsovården ochbarnhälsovården så all mammorna kan känna sig trygga och vela alt de är"igenkända" när del är dags för besöken på barnavårdscentralerna, F.n, fungerar bara pappersexercisen men ingen personlig kännedom och kontaktförekommer. Mödrahälsovårdenmåste kunna ge såväl en kroppslig som en psykisk och en social vård.Personaltätheten på mödravårdscentralerna måste ökas Nr 24 så atl det finns tid lill alt lala om förlossning, smärtlindring,föräldraskap Onsdaeen den °annat som är viktigt för varje blivande mamma. '"Jskottets skrivning avfärdar man vpk:s krav på all förbättra mö- --------------- drahälsovården med hänvisning till en utredning vars arbete väntas vara Det innebär atl den utredningens förslag kan få verkan ochförlossningsvård för kvinnorna 1982 eller 1983. Det enda ulskollel skriver ifråga om mödrahälsovården är i stort sett att man hoppas atl"utredningsarbetet bedrivs så skyndsamt som möjligt". Varför, herrtalman, skall man behöva vänta på åtgärder som man vet är nödvändiga förkvinnorna? Att stoppa goda förslag i malpåse som sluts till är ganskavanligt. Men jag är nästan säker på atl de förslag som vpk i motionen 270 förfram kommer att finnas med i utredningens förslag när den arbetat färdigt 1978.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall till motionen 270. FruSWARTZ (fp): har hållit ett engagerat anförande, och det allra mesta honhar sagt kan jag instämma i. Det här är en angelägen fråga; förlossningsvårdenoch allt som hör samman med den har äntligen lyfts fram, och delär inte bara kvinnor som kämpar för förbättringar av olika slag. Kanske hardet faktum att fäder mer och mer bereds tillfälle att vara med vidförlossningar bidragit till detta. Del är som väl är inte längre bara en frågaför födande kvinnor. Socialutskottetsskrivning vad gäller motionen i denna fråga ar betydligt starkare än denvarit tidigare. och jag är nog överens om att något måste ske, mycketmer än vad som har skett. Det är ett rimligt krav alt riksdagensprinciputtalande om smärtlindring vid förlossning blir förverkligat.Men detta innebär, såvitt jag förstår, inte atl läkare skall avgöra om enkvinna skall få smärtlindring eller ej,, ulan det är kvinnan som skall avgöra.Det beslutet skall vi se fram emot, och det gäller alltså kvinnan som skallavgöra om hon vill ha smärtlindring eller ej. framhåller ett enigt utskottbehovet av intensiva insatser för alt så snart som möjligl nå målet somuppställdes 1971. Utskoiisskrivningenär all betrakta som ett handlingsprogram. Den innebär en beställning hossocialstyrelsen dels av kontinuerliga rapporter om utvecklingen från de olikalandstingsområdena när det gäller resurserna för smärtlindring, dels avinformation lill sjukvårdens huvudmän om vilka åtgärder som behöver vidtas föratt riksdagsullalande skall förverkligas. Jag förutsätter också attsocialdepartementet följer frågan med uppmärksamhet. Om vpk hade varitrepresenterat i utskottet tror jag inte alt man från den sidan funnit någonanledning alt reservera sig, eftersom utskottets skrivning innebär ett såstort steg framåt. Del är tillräckligt många i den här och utei landet som följer frågan med verkligt stort Vi som motionerat i frågan har kanske inte nått allt, men vi har nåttresultat. Låt oss se vad det kommer atl leda till! Jaghar därför inte funnit någon anledning atl reservera mig med anledning av delsom framförts i motionen av och mig. Jag yrkar alltså, herrtalman, bifall lill utskottets hemställan. FruLANTZ (vpk) kort genmäie: Man blir djupt besviken när man hör tala i den här frågan.Man blir besviken på - del har jag redan deklarerat - som harsvikit kvinnorna nu när de borgerliga har kommit i majoritet, och det tyckerjag är beklagansvärt. FruSwartz säger all frågan har lyfts fram. Ja, del vel vi att den har lyfts framutanför del här huset, att kvinnor diskuterar väldigt myckel och är offensiva iden här frågan. Men den har inte lyfts fram i det här huset, vill jag påslå. Delhar egentligen inte skett någonting , om man ser på realiteter. År1974 fick av kvinnorna epiduralanestesi - 85 96 skulle ha behövt det.1975 års siffror visar all 1,7 96 får del - men fortfarande skulle 85 96 habehövt det. Man har inte ens kommit fram lill att hälften av de kvinnor sombehöver epiduralanestesi får del - man är nere i mindre än 2 96. Det kan välinte mena all man kan vara nöjd med? Hurskall man tolka det som utskottet skriver när det gäller tillgången på läkare ochpersonal? Det är ju ändå där som den viktigaste bromsen ligger. Utskottet barahoppas alt behovet av läkare skall tillgodoses, men del är liksom ingenpåtryckning. Utskottet borde förslås ha tillstyrkt de motioner som väckts i dehär frågorna och som är bra - motion är bra, är bra,är bra och kommunisternas är bra. Det hade inneburitett steg framåt. Då hade utskottet satt någon kraft bakom orden. Men som det nuär sägs det väldigt litet. Jagtycker fortfarande atl det är ett hån all utskottet på s. 24 i betänkandetskriver att det har vidtagits åtgärder som har gett kvinnor möjlighet all fåsmärtlindring. Det är alltså de som menas där. Det är väldigtdåligt att skriva så. Del skulle ha behövts en mycket starkare skrivning föratt kunna se någon förändring, för all kunna förverkliga beslut. () kortgenmäie: Vi säger inte - och jag säger det inte heller - alt vi är nöjda med densituation som vi har , absolut inte.