prot · G009135 · 1976-12-31 00:00:00 — Eller låt mig säga: Vi harnått samma dåliga resultat som socialdemokraterna gjort eller möjligen har vilyckats en aning bättre. Om vi jämför en etlårsperiod fram tillvåren 1976 med en eltårsperiod fram har vilyckats litet bättre, men ser vi på vad som hänt 1976och 1977 finner vi att vi har nått samma dåligaresultat som socialdemokratin gjorde. Del är inte tillfredsställande. Det är viinte nöjda med. Såett par saker som gäller finansplan och budget. Här har sagts i en rad inläggalt det handlar om en väldig lössläppthel och liknande uttryck. Men sanningenär all socialdemokratin i allt väsentligt godkänner regeringens ulgiftsprogram.På några punkter vill man ha litet mindre, men på rätt många punkter vill manha litet mer. Är det så atl regeringens budgetförslag präglas av lössläppthel -då präglas också socialdemokratins politik av samma eller t. o. m. litet störrelössläppthel, därför alt ni har lagt på ytterligare ett antal utgiflsförslag! Sedanhar vi delade meningar om inkomstsidan, men när del gäller utgiftsprogrammet -som den här etiketten är satt på - har vi i allt väsentligt samma mening, ochjag tycker inte alt det är riktigt atl säga all del är präglat av någonlössläppthel. Det är präglat av en hård granskning av ulgiftsönskemål, därmånga i och för sig välmotiverade saker har fåll vänta, och del är präglat avden betydande ulgiflsaulomalik som är inbyggd i vår samhällsekonomi. Socialdemokraternasbudgetförslag skulle vara starkare! - Ja, under två förutsättningar. Den enaförutsättningen är atl man räknar med att socialdemokraterna inte kommer allgöra någon skatteomläggning 1978. På den punkten har vi inte fått någol klartbesked. Där vill man vänta. Vi har sagt alt vi ärklara över atl en skalleomläggning måste ske för all vi skall kunnaklara samhällsekonomi och avtalsförhandlingar under det året.Socialdemokraterna har inte gett någol besked. Men de har inte räknatmed några kostnader för en skatteomläggning. Jag noterar det. Enannan omständighet är att man tillmäter arbetsgivaravgifterna en tyngd som inteär korrekt. Om ni beaktade arbetsgivaravgifternas effekt på statens ochkommunernas skatteinkomster så skulle ni behöva föreslå en höjning avarbetsgivaravgiften på 5-6 96 för atl få samma effekt som vi får genom enmervärdeskattehöjning på 2,1 96. Jagvill också la upp några av de inlägg som berört frågan om effekterna av olikaskallejusteringar . Här har talats om all del hargenomförts en rad lättnader för de allra högsta inkomsttagarna, och man harfåll en bild av att det sker enorma omflyttningar av inkomster ochförmögenheter här i landet genom regeringens nya skattepolitik. Om debeskrivningarna vore korrekta tycker jag också att det vore en orimligskattepolitik. Men så är inte fallet. Vadsom hände med statsskatterna var följande: Upp lill en inkomstnivå på45 . var vi överens - där hade att la ställning till sammaförslag från båda hållen. Vi vet all de flesta hellidsarbeiande lönlagarna finns i löneskiktet . Där föreslog vi en delförändringar. Vi använder inte etiketter som höginkomsttagare på den gruppen -i det inkomslskiklel ligger de flesta av industrins arbetare och tjänstemän. Sååterstår då de människor med högre inkomster som regeringen genom en nyskattepolitik ger så myckel lättnader! Låt oss först konstatera att del härhandlar om en grupp människor som betalar . om åreti skall - i skatt! För dem betydde förändringarna i den statliga skatteskalanmellan 50 och . Dessa förbättringar försvann genom de samtidigakommunalskattehöjningarna. Regeringen föreslog f ö. en sådan förändring iförhållande lill socialdemokratins skalleförslag alt vi för de allra högstainkomstlagarna skärpte skatten mer än vad socialdemokratin hade tänkt sig. Glöminte den omständigheten i den fortsatta förkunnelsen! Effektenför hela den grupp av människor som har årsinkomster . varsammanlagt 110 milj. kr. Jag tyckerdet ger perspektiv åt den här förkunnelsen. Höjningav meiyärdeskatten, m. m. () kortgenmäle: Till vill jag säga atl han är litet inkonsekvent. Försttalar han långt och länge om att så många beslut fallals i enighet och sedanbeskyller han oss för all säga nej. Sanningen är den alt vi har sagt nej lillvissa orättvisa ting som momshöjningen i dagens läge. Det är ni som har sagtnej till alla våra förslag till åtstramningar och förbättringar av budgeten.Nejsägeriei och det bristande ansvaret har helt legat på den borgerliga sidan. Höjningav meiyärdeskatten, m. m. Beträffandehandläggningen vill jag lill säga att vi aldrig handlagt någonfråga på del sättet all vi för att vinna har omöj-liggjon en rimligriksdagsbehandling. Och vi har heller aldrig sedan använt deltariksdagsbehandlingslrick för all anklaga oppositionen för all inte komma medalternativ och för bristande samförstånd. Men det fanns ett spån av insikthärom i inlägg - jag hoppas all också de som salt vid sinahögtalare hörde det - och del får jag väl notera med tillfredsställelse. Sedanvill jag framhålla alt de stora skattesänkningarna i kronor räknat naturligtviskommer dem till del som tjänar . Det är etl faktum som jag intenu hinner gå närmare in på. Men lägg till detta skattelättnader i samband medbeskattningen av familjeföretagen och fåmansbolagen, vedbränslet, traktorernaosv. och det höjda takel för arbetsgivaravgifterna i glesbygden! Om man räknarihop alla dessa ting så förlorar statskassan väldigt många miljoner, men för demänniskor som berörs betyder del bra många tusenlappar efter skatt i förbättradstandard. Jag vill inte bestrida alt de här grupperna av högre inkomsttagareoch företagare, framför allt de större bönderna, behöver delta. Det kanske inteär så orimligt all sådana människor får ytterligare ell par tusenlappar. Menman kan inte med att man på del sättet sprider förmåner lill gruppersom slår en nära gå ut lill de stora, breda grupperna av löntagare och säga:Er kan vi icke lova några lusenlappar lill extra köpkraft. Av er kan vi ickeannat än kräva all ni sänker er köpkraft och er levnadsstandard. Gåut lill pressade barnfamiljer och låglönegrupper, så skall ni snart finna allsådant här strider mot deras rättfärdighelskänsla. De tycker sig orättvistbehandlade. Och de kommer atl fortsätta alt tycka att de är orättvistbehandlade hur mycket än försäkrar att del var viktigt att ge dehär höglönegrupperna här och där - sådana förmånerkommer ju aldrig låginkomsttagare, pensionärer och barnfamiljer till del. Detär mot ell sådant syslem som också jag har reagerat så starkt. Jaghar här uttryckt mig i milda ordalag. Men jag vill kraftigt understryka attdet finns hos människorna en stark önskan att vinna tryggheten åter.Människorna upplever regeringens politik som etl hot mot tryggheten. De kännerhotet både av stora prisstegringar och av en ökad arbetslöshet. Vad gällerprisstegringarna är det väsentligt att framhålla all vi i vårt förslag höjerprisstegringarna till en nivå som ligger under genomsnittet för utlandet, medanni ligger över det genomsnittet. Människorna tycker att de kan anklaga denborgeriiga regeringen för atl ha misslyckats med den ekonomiska politikenutifrån de förutsättningar den hade och när den ändå har verkat i åtta månaderoch eftersom det blir en så stor inflation, så stora skattehöjningar och därmedökad risk för social oro och splittring. Regeringen har inte heller kunnatutforma ell trovärdigt och riktigt samhällsprogram för den ekonomiskapolitiken. Regeringen förefalleronekligen litet hjälplös när man i etl sådant läge skyller på oss och säger attvi inte är tillräckligt samarbetsvilliga. Jagvill säga lill regeringen: Slopa indexregleringen! Om ni inte redan hadeförioral så myckel lid skulle ni nu i stället ha kunnat börja diskutera medlöntagarna om hur en skattereform bör se ut. De skattereformer som genomfördesav oss då inte var - ursäkta uttrycket - såmiljöförstörd var ju t. ex. myckel bättre än ett syslem med indexregleringar.Jag vill också säga: Försök alt föra en förnuftig energipolitik! Ni vållarlandet stor skada med den ni för . Säg nej lill momsen och låt osstillsammans diskutera fram ett förnuftigare skattesystem! Trotsdel väldiga missnöje jag möter ute i landet så snart den borgeriiga politikenkommer på tal har jag ändå försökt räcka ut handen och komma med förslag. avvisar dem - den här gången liksom alla andra gånger. 'ng av meiyärdeskatten. m. in. Jag anklagar inte den socialdemokratiska oppositionen för att den interedovisar alternativ. Men jag beklagar alt den inte gör del, så alt virealistiskt kunde resonera om vilkel alternativ som är bäst. Skall vi nå balansi ekonomin genom höjda arbetsgivaravgifter eller genom en höjd mervärdeskatt?Vi har resonerat om detta i flera inlägg . Jag tror inte all vi just nukommer längre. Del råder delade meningar på denna punkt. Vi från regeringentycker att den sammanlagda höjningen av arbetsgivaravgiften redan är betydande.Vi tycker att det är bättre all höja mervärdeskatten för atl uppnå denbalans i samhällsekonomin som vi behöver uppnå. Någraord till om skattepolitiken. Del har inte handlat om all ge vissa grupperbetydande skatteförmåner - några lusenlappar som sade i sitt inlägg- ulan om att göra sådana skatteomläggningar att inflationen inte ytterligarehöjer skallen. Del skall bli möjligt att genomföra avtalsförhandlingar. Det hargällt all rätta till vissa orättvisor så atl inte män och kvinnor behandlas påolika sätt när det gäller fåmansföretagens beskattning. Vi vill ha bort deorättvisa regler som finns i lagen om faktisk sambeskalining ochfåmansföretagens beskattning. Det gäller alltså atl rätta lill fel och bristeri skattesystemet. Vadsom hände beträffande egenavgiflerna var att det s. k. grundavdraget fiyltadesupp en bil. För mängden av hantverkare, småbönder, konstnärer och författarebetyder det sammanlagt , vilket belopp för de flesta sedan försvanngenom samtidiga höjningar av olika arbetsgivaravgifter. Del skulle vara tillfördel för vår skatledebalt, om vi kunde utgå från mer sakliga beskrivningar avvad som har hänt och vad som är innebörden i förslagen. Jagförstår all människor blir oroade efter alt ha lyssnat på . Skulle de någorlunda stämma, vore det en oroande bild avskattepolitiken. Men sådan är inte verkligheten. Höjningav meiyärdeskatten, m. m. skattesystem betyder inteall man skulle kunna sänka skallen med några tusenlappar hit eller dit, utanvad del handlar om är alt se lill atl inflationen inte automatiskt höjerskatten. Det vore lill fördel för vår debatt och för hela vår demokrati, om vikunde föra diskussionen från den utgångspunkt som vi har varit vana vid: attkorrekt beskriva verkligheten och korrekt redovisa innebörden av olika förslag.Låt oss sedan mötas till hårda sakliga debatter med utgångspunkt i sådanakorrekta beskrivningar. Del vore lill fördel för människorna i delta land. Vikommer inte alt föra en skattepolitik som riktar sig mot vissa grupper ellerger speciella fördelar till andra grupper. En sådan skallepolitik kommer viinte alt slå för. Vi kommer alt föra en skattepolitik, som är till fördel förhela folkel. () kortgenmäle: Gördå en korrekt beskrivning, ! var höjningen av takel föregenavgiften värd. Löntagarna fick icke någon som helst motsvarighet till de480 kronorna. Lägg på fåmansbolagen! Lägg på den s. k. familjebeskattningen!Lägg på den där skivan med inkomstskatten för de högsta inkomstlagarna! Lägg påalt traktorer undantogs! Lägg på vedbranden! Lägg på ökade subventioner ochsänkningen av arbetsgivaravgiften i vissa delar av landet! Omvar och en av de sakerna kan säga att del var väl inte så farligt.Nej, inte i och för sig, men del finns en systemalik i detta: tillsammans blirdet ganska stora belopp för statskassan och tillsammans blir det ganska mångatusenlappar för en del av dem som berörs. Och inga av dessa åtgärder gynnar pånågot sätt den stora gruppen av vanliga löntagare. Då reagerar de, därför allde upplever del som orättfärdigt. Det kommer ni inte ifrån. Nigav småföretagarna sådana löften alt de är väldigt misslynta i alla fall. Detrodde att nu skulle den stora utdelningen av manna komma, men den kom inte. Dehar alla skäl atl vara missnöjda med den allmänna politik som ni har tvingatsin i. Jagser med någon mildhet på . Han har sänts ut av regeringen att ensamförsvara den största skattehöjning som genomförts här i landet, och han gör detpå ett budgettekniskt sätt. Menjag kan inte underiåla all uttrycka min - och jag förmodar oerhört mångamänniskors - stora förvåning över all landels statsminister inte är i riksdageni dag för att tala om för svenska folkel varför det skall drabbas av dennaväldiga skallehöjning. Han håller sig undan. Jaguttrycker min stora förvåning också över att inflaiionsminister inte ärhär och talar om för husmödrarna, för barnfamiljerna och för lönlagarna varfördet kommer att bli så väldiga prishöjningar. Slutligenvill jag uttrycka mitt beklagande över atl ni inte fattar den hand vi bjuderer. Vi lägger upp ell ansvarsfullt alternativ och säger: All right, trots allade problem som ni har skapat under er i och för sig korta regeringstid,avstå från indexregleringen, kör med en rimlig energipolitik, avslå frånmomshöjningen! Del finns lid all resonera, och vi skall gärna göra det påsamförståndets villkor. Men de flesta av dem som vi måste diskutera med är intehär, och de som är här vill just inte diskutera. har bestämt litet problem med minnet just . Det hargenomförts större skaltehöjningar vid åtskilliga tillfällen i det här landet.Under egen statsministertid har mervärdeskatten höjts ell pargånger, ena gången väsentligt mera än vad som är aktuellt . Det har ocksåskett skattehöjningar av annan natur som varit väl så omfattande som den nuaktuella. Delär riktigt att löntagarna inte fick del av det grundavdrag som ryms iegenavgiften för hantverkare, konstnärer, författare och andra - av det mycketenkla skälet att löntagarna inte betalar någon sådan avgift. Då kan man integöra något grundavdrag. Sedanvill jag än en gång påminna om innebörden av den skatteomläggning som gjordesför 1977. Det var faktiskt så all den skiva av skatt som drabbade de högreinkomstlagarna var litet större i del skalteförslag som den här regeringen ladefram för än i det som socialdemokraterna lade. Jag säger inte deltaför atl jag tycker det var speciellt klokt, utan bara som ett noterande avfaktum. Sedanär både jag och hela regeringen beredda att resonera om olika alternativ förall nå del mål som jag tror är gemensamt för oss alla, nämligen att så snartsom möjligt nå balans i vår samhällsekonomi. Det är ell centralt ochbetydelsefullt mål. Det behövs samverkan mellan alla goda krafter, mellanpartier och organisationer för all nå del målet. Höjningav mervärdeskatten, m. m. Hen AF (): Ett par svartill . GöstaBohman, som tydligen helst ville debattera med, är utomlands.Finansdebalten skall vi ha . Varför ville ha engeneralrepetition förstår inte jag. Jag tänker inte heller slå här ochklaga över all , såvitt jag kan se, inte är här nu när jag vill talamed honom. Jagfår väl också tillägga lill , som inle är här, all slämningen i vårtland inte präglas av misstro och missnöje. Om uppfattar del så, ärdet för atl han möter del. Men stämningen är avvaktande, präglad av insikt allvi har allvarliga ekonomiska problem och förhoppningar alt den nya regeringenskall klara av dem. Vadoppositionen och dess ledare har sagt i den här debatten och i underiaget tilldebatten är i långa stycken ganska märkligt, ungefär så här: Regeringenhar på ett häpnadsväckande sätt misskött den ekonomiska politiken. Den har isnart bedrivit en lättsinnig finanspolitik. Del är förklaringentill inflationen, underskottet i uirikes- Höjningav meiyärdeskatten, m. m. handeln och vår betydandeinternationella upplåning. Om man i stället hade följt socialdemokraternasförslag, hade man undvikit atl hamna i denna för vårt land så allvarligasituation. Då hade vi kunnat dämpa inflationen och undvika den stora nationellaupplåningen. Självfallet skulle inle heller en devalvering ha behövts. Enmomshöjning behöver vi inte heller, och den kan vi därför avvisa. Vadär nu detta? Del känns, herr talman, nästan ofint alt påpeka all vi fortfarandelever under sista budget, all del förslag som regeringen ladefram avser en period som börjar , alltså om ca sexveckor, och sträcker sig till millen av , atl del förslag oppositionenlade fram avser , alltså från , all detförslag vi diskuterar , momshöjning och invesleringsavgift, avser i stortsett . Den reviderade finansplan vi skall diskutera om 14 dagarär samma finansplan , som alltså också den börjar om sexveckor. Hurkan då regeringens politik ha lett till alla de olyckor som oppositionen villhävda? Och hur skulle oppositionens politik ha kunnat leda lill en problemfritillvaro? Påvilket sätt blir regeringens ekonomiska politik mer lättsinnig änoppositionens, när regeringens åtstramning snarare blir större med de förslagsom vi diskuterar och de som ingår i den reviderade budgeten? Del finns,såvitt jag kan förslå, bara ett svar på den frågan, och del är alt oppositionensyflar på de åtaganden som regeringen har gjort föratt rädda sysselsättningen. Det måste vara detta oppositionen menar. del, men bara till en del, har dessa åtaganden haft finanspolitiska effekterunder de gångna månaderna. Det gäller utbildningsbidrag och annat, del gällermängder av åtaganden för all klara krisdrabbade branscher och krisdrabbadeområden i vårt land. Det är ju den enda skillnaden. När del tydligen är såoppositionen måste mena, varför säger den inle del då? Ochvilka förslag från oppositionens sida är del nu som skulle ha gjort en sådanskillnad under det halvår som gått? Kan vi, ellerherr , få en redovisning för del? Det förslag som oppositionen lade fram ijanuari och som återkom till avser ju den tidsperiod sombörjar . Delförslaget, för nästa budgetår alltså, handlar om ell halvdussin höjningar avarbetsgivaravgiften - sysselsällningsavgifier kanske är en riktigare benämningi det ekonomiska läge som den regering vi har fick överta - påca 3,5 miljarder. Detär fråga om höjning av socialförsäkringsavgiften lill folkpensioneringen och höjning av arbetsgivaravgiften i det inre stödområdet, för alt nämnanågra av de tyngsta posterna, höjning av bensinskallen med , höjning avenergiskallen lill all även gälla industriell anläggning för atl ytteriigarehöja produklionskosinaderna, höjning av den särskilda kilometerskatten med 1596, höjning av telefon- markeringsavgiften med 3öre. Precis vad som behövde föras fram för att stärka näringslivets sviktandekonkurrenskraft, kunde man säga med litet ironi. Utvecklingen sedan förslagenpresenterades har inte gjort dem klokare. Nej,herr talman, låt oss slå fast: Vi talar om samma lidsperiod, dvs. Den skillnad som finns mellan regeringens och oppositionens politikär alt oppositionen var, , beredd all föreslå fr. o. m. näsiabudgetår den politik som jag har beskrivit här och som genom all kraftigt höjaproduktionskostnaderna skulle ha blivit ett hot mot sysselsättningen. Dennya regeringen ville däremot , av hänsyn lill sysselsättningen ochriskerna för allvarliga problem i många branscher, avvakta med sitt slutligaställningstagande till hur och när åtstramningen skulle sällas in. Det är jufaktiskt av sådana skäl vi har systemet med en revidering av budgeten i maj.När utsikterna blivit klarare, när lägel stabiliserats, när oroshärdarna försysselsättningen i olika delar av vårt land kommit under bättre kontroll varockså rätta tidpunkten kommen all annonsera hur denna åtstramning skulle se ut. Utvecklingenhar givit regeringen rätt. Arbetsmarknadens svaghet blev påtaglig , med snabbt stigande antal varsel, och det har krävts krafttag inommånga olika branscher för atl komma lill rätta med problemen. Ibörjan av april ansåg regeringen del möjligt all precisera den åtstramning somvi alla velat måste komma: den momshöjning vi diskuterar ,växelkursförändring, prisstopp och en del övriga åtgärder. Menvarför, herr talman, ägnar sig då oppositionen åt denna lålsaslek, ål atlförsöka få oss att tro att den framlagt förslag som skulle ha haft någoninverkan som vi har bakom oss? Del har den ju inte. Detenda svar jag kan finna är all socialdemokraterna till varje pris villuppehålla mylen om del dukade bordel, som deras efterlrädare i kanslihusel fickslå sig ned vid. Ivinlras läl det ungefär så här: Den internationella utvecklingen är sedan längestrålande. Atl våra kostnader har stigit mer än dubbelt såmycket som konkurrenternas är en statistisk synvilla. Vi har väl hävdat våraställningar på de utländska marknaderna, och vi klarar importkonkurrensen.Företagen har höga vinster, fast de inte vet om det. De har fullt medinvesteringsplaner, fast de tydligen inle känner lill det heller och tålutmärkt väl nya avgifter på sysselsättning och produktion. Det var då det, ivinlras. Nudäremot beskriver oppositionen läget som allvarligt och framhåller att vi harproblem med inflationen, utrikeshandeln, balansen med omvärlden och utländskupplåning. Och alltihop är den nya regeringens fel. Men del är ingen som trorpå del. Det är för enkelt. Alla vet atl den nya regeringen tillträdde i etlallvarligt ekonomiskt läge. Underskottet i våra affärer med omvärlden varmycket ston och kunde befaras Höjningav meiyärdeskatten, m. m. Höjningav mervärdeskatten, m. m. öka, kostnadsläget kundekomma alt allvarligt försämras, inflationen var hög ochindustriinvesteringarna var otillfredsställande. Alla vet, som sagt, att detvar så här. Nären företagsledning som fått avgå börjar skylla på efterträdarna,som har fåll uppgiften all reda ut affärerna, gör det bara ell tråkigt intryck,och det gäller också dagens opposition. Regeringensaknar moralisk auktoritet, det var ett av viktigaste tema i dag.Moral -ja, det är ju så, atl i varje debatt försöker ifrågasättasina meningsmotslåndares moral, men låt oss nöja oss med"auktoritet". I den ekonomiska debatten är det nog alldeles klart attdel är oppositionens auktoritet som gått föriorad. () kortgenmäle: Moderata samlingspartiets ordförande håller sig undan fråndenna debatt, men han har i herr en ersättare helt i sin egen smak.Herr ägnar mycket litet tid åt all diskutera den egna politiken menangriper så mycket hårdare meningsmotståndarna. Herraf driver en tes som också förekommer i andra sammanhang, nämligen attallt vad den borgeriiga regeringen gör egentligen bara är ell fullföljande avden socialdemokratiska regeringens budget. Nutillät sig herr en oförsikiighei genom atl påstå all del var GunnarSträngs sista budget som den borgerliga regeringen förvaltar. Jag vill rådaherr atl vara försiktig med sådana kategoriska påståenden som allGunnar Sträng har framlagt sin sista budget. Verkligheten kan korrigera herraf myckel fortare än han anar. Menvad har egentligen den borgerliga regeringen gjort med budget?Ni började med all riva upp hela den skalteuppgörelse som den ekonomiskapoliliken 1977 i siorl skulle bygga på. Man lappade inle bara 4 miljarder iskalleinkomster, som man nu skall la igen genom momshöjningen, ulan manfördelade också skattesänkningarna på ett sådant sätt alt förtroendet tillregeringen från de stora löntagarorganisationernas sida upphörde när detgällde skattepolitiken. Det lider ni av - och försök inte för etl ögonblickpåstå att detta är den politik ni ärvde! Del är den politik ni misshandlat, ochdel har skapat en stor del av de problem vi nu har. Budgetpropositioneninnefattade ju även en lång rad beslut som har påverkat situationen denna vår.En rad saker som man ulan kontroll och utan större ansvar skyfflade ul pengarlill, den ena miljarden efler den andra, i den i och för sig vällovligaavsikten all klara sysselsättningen, innebaren slöseri på etl sätt som enmoderat verkligen borde vara upprörd över, genom att man mycket sällan log redapå om pengarna verkligen användes för något vettigt ändamål, t. ex, för atlskydda och klara jobben. Restenav herr anförande tycker jag var ett litet misslyckal försök tillpolitisk parodi. Han beskriver det alternativ som vi vidupprepade tillfällen har r§dovisat och som har diskuterats