prot · G00945 · 1976-12-31 00:00:00 — Medlen till lånen, som tas från fondenför de statliga bostadslånen, utgör en så liten del av den offentligaupplåningen att en förbättring av lånemöjligheterna knappast skulle påverkaden stalsfinansiella situationen på något negativt sätt. Föreden nya lagen var det möjligt för kommunerna all kombinera tomträttmed krav på kontroll av de priser som betalades vid överlåtelse avnyltjanderällen till en viss bebyggd tomt. Några kommunalmän har framförtönskemålet att en liknande regel skall införas på nytt så all kommunernaåtminstone på en del av fastighetsmarknaden har möjlighet att stävjaprisutvecklingen. Nuvarande priskonlroll, som gäller kommunalt förmedladesmåhus, sträcker sig som regel bara två till framåt i liden. har man gjort en mängd intervjuer med politiker ochtjänstemän, som bland mycket annat också uttryckt önskemål om att få användatomträtten för frilidsstugeområden. Det sker naturligtvis med hänsyn lill altmarkpriserna på många håll ökar på ett sådant sätt all de dels hotar allutesluta stora grupper från möjligheten alt skaffa sig fritidshus, dels bidrartill en ökad privat spekulation i höjda markvärden. Någraav de intervjuade politikerna har också påpekat svårigheten'att få användatomträtt för jord- och skogsbruksmark. Många kommuner ser nämligen tomträtt somen fördelaktigare form för aktivt jord- och skogsbruk än vanliga arrenden, somju är kortsiktiga. För jordbrukarna innebär arrenden större osäkerhet omframliden än ett garanterat längre utnyttjande, som ju tomträtten ger. Tomträttskulle också ge kommunerna möjlighet att till låga kostnader underlätta förunga eller nylill-trädande jordbrukare som saknar arvejord att starta jordbrukutan större ekonomiska hinder. Flerapolitiker har även strukit under behovet av alt särskilt stödja tomträttenframför den mer vanliga äganderätten. Man menar att tomt-rätlen har så storakommunalekonomiska och andra fördelar från kommunernas synpunkt, att deltamotiverar ett särskilt stöd utöver lånestödet, och del kan alltså vara enlämplig uppgift för den kommande utredningen all titta på de möjligheterna. I forskningsprojektet harman tagit upp också de drastiska förändringar i tomlräitspolitiken somkan ske vid ändring av majoritetsförhållandena i en kommun. Det har betytt attfiera politiker och tjänstemän helt enkelt föreslagit att befintliga tomträtterinte får säljas till privata markägare med äganderätt med mindre än att detvarit ett kommunalval mellan första och andra beslutstidpunkten. Då skulle del,menar man, finnas möjlighet till en omfattande debatt i resp. kommuner innanförändringarna tillåts ske. Ändra politiker har i stället krävt atttomträttsmark inte skall få säljas förrän kontrakterade perioder har gått ut,dvs. för nya bostadstomträller efter den första perioden . Fleratjänstemän har kommit med förslaget att tomträtt inte skall få förvandlas till.äganderätt med mindre än att också regeringen uttalat sig för en sådanförändring i varje särskilt fall. Underforskningsarbetets gång har man även pekat på del missbruk av tomträtten somförsiggår i en del kommuner. a. vill man avskaffa möjligheten att avtalamed industriföretag att upplåta mark med tomträtt mot allföretag, närhelst de önskar, kan köpa marken med äganderätt. Det är uppenbartatt tomträtten här utnyttjas på ett sätt som står i strid med dess syften.Kommunerna håller i själva verket på med att ge ett kommunalt etableringsstöd isyfte att locka nya förelag eller hjälpa till med utvidgningen av verksamhetenhos företag som redan finns i kommunen. Det borde också vara möjligt altupphäva tomträtt då tomträllshavare förändrar användningssättet för vilkettomträtten från början avsetts. Jag har med detta velat ta upp ytteriigare några punkter värda allbeakta vid en utredning. Mera sällan avstyrks en motion på ett positivare sättoch jag har alltså inget annat yrkande än bifall lill utskottets förslag. Somtolk för många förtvivlade kommuner med lomt-rällsinstitut vill jag. återkraftigt understryka betydelsen av all utredningsarbetet om möjligt sker iilfart. (vpk): Vi har kommunisterna kritiseratmarkspekulalionen och föreslagit åtgärder som kan underlätta för kommunerna alläga marken och upplåta den med tomträtt. Vi har framhållit tomträttens fördelaroch dess principiella innehåll, som kan uttryckas så att den bidrar till attavprivatisera en del av bostadsmarknaden. Vi har understrukit betydelsen avatt det ges större möjligheter för kommunerna att tillämpa tomträtt som ett avde mest effektiva instrumenten att begränsa markspekulationen i vårt land. Vihar också framhållit hur viktigt det är att samhället äger allmark som behövs för samhälls- och bostadsbyggande, och att marken inte fårbetraktas eller behandlas som någon vara som köps eller säljs på en marknad,som andra privata ägodelar. Idet utskottsbetänkande vi nu behandlar görs en ganska grundlig genomgång avförhållandena på tomträttens område och en rad brister och svagheter belyses,brister och svagheter som vi i flera fall från vpk:s K/55översyn av tomträttsinstitutet sida också harpekat på. Utskottet anser nu att tidpunkten är inne att se över bestämmelsernaom tomträtt, och man anför också att numera kommit tilluppfattningen att utredningsarbetet i fortsätiningen bör bedrivas i enoffentlig utredning. Jag vill också i detta sammanhang understryka att del iden utredning med parlamentarisk sammansättning som regeringen enligt utskottethar för avsikt all tillsätta även skall ges tillfälle för vårt partiatt delta. Viär kommunisternas sida överens om nödvändigheten av enskyndsam utredning av de i motion och ulskoltsbetän-kande behandlade problemenom tomträtten. Det är emellertid viktigt att ge sådana direktiv och möjligheteratt- utredningen kan ta upp alla problem som försvårar en tillämpning ochutökning av lomträlts-förfarandet och kan lägga fram förslag som undanröjerdessa svårigheter. Utredningenbör alltså inte begränsas till att gälla villkoren för omprövning avlomträltsavgäld, avgäldsperiodernas längd och uppsägning vid upplåtelse medtomträtt. Del behövs en rad förändringar, bl. a. för alt förhindra attkommunerna gör sig av med kollektivt ägd mark och för att underlätta förkommunerna att i ökad utsträckning tillämpa tomträtt. Hit hör problemet med alterhålla statliga tomträttslån inte bara för bostadsbyggnadsändamål utan för allmark som stadsplaneläggs. Hit hör problemen med låneunderlageis storlek, tidenför amorteringar, lånetidens längd och tiden för amorteringsfrihel. Hit hörfrågan om vilken räntesals staten skall tillämpa vid utbetalning av lån liksomvpk:s gamla krav all tomirättslånen skall utbetalas lidigare än vad som ärfallet. Idiskussionen kring tomträtten har också påtalats att del behövs ettbredarelåneunderlag,såatt kostnader utöver vad som är låneberäliigat kanfinansieras via tomirättslånen. Del gäller då sådana kostnader som är av allmänkaraktär i bostadsområden och som man benämner stads-byggnadskosinader. Gränsenför vad som är stadsbyggnadskoslnader eller inte är ju flytande. Man kanexempelvis hävda att en del av de stads-byggnadsåtgärder som krävs i ställetborde belasta enskilda hus, och det skulle på så sätt kunna åstadkommas enomfördelning av kostnaderna för byggandet så att främst småhusen belastades medstörre kostnader. subventionerar i praktiken de som bor i flerfamiljshusen stor del av det man kallar stadsbyggnadskoslnader för småhusboendet. Delfinns enligt vår mening anledning all uppehålla sig vid två problem som framförallt skulle få betydelse om man vill främja en utveckling mot vidgad tomträttsom ett medel i samhällets mark- och bostadspolitik och om man vill stödjatomträtten framför den vanliga äganderätten. Detena problemet gäller något som jag redan varit inne på och som också herrGillström berörde i sitt inlägg, nämligen frågan om statliga tomträttslån ocksålill andra ändamål än bostäder, dvs. även lill lomlrätt för industri,affärsändamål,'mark för fritidshus osv. De statliga lånen bör alltså täcka allade användningsområden som kommunerna finner lämpliga för tomträltsupplåtelser. Detandra problemet sammanhänger med låneunderlag, ränta och ' amorteringstid, dvs.kommunalekonomiska problem eller låneproblem. De krav som måste las upp vadbeträffar förändring av de ställiga lomt-rätlslånen är omfattande: utökning avlåneunderlagel från 95 till 100 96, längre amorteringsfrihel än de somnu gäller - förslagsvis -, längre amorteringstider än de som nugäller - förslagsvis -, viss subventionering av räntan på tomträttslånenlill en nivå som gäller för statliga bostadslån, snabbare utbetalning avtomirättslånen så att de närmare ansluter till lidpunkten för kommunernaskostnader för markexploaieringen osv. Dessakrav måste enligt tnitt förmenande tas upp av den kommande utredningen och bliföremåf för förslag och beslut i den anvisade riktningen, om tomträttens allafördelar på ett riktigt sätt skall kunna tillvaratas. De medel kommunerna har till sitt förfogande är otillräckliga. Alt de förbättras är ettsamhällsintresse och en nödvändighet, om man vill främja en social bostads- ochmarkpolitik. HenSVANSTRÖM (c): Eftersom varken motionären eller hade några frånutskottels avvikande yrkanden kan jag göra detta mitt anförande kort. har vi varit ense om att tiden nu är inne att se över de reglersom gäller på detta område; Jag vill erinra om vad utskottetskriver på s. 21 i betänkandet, nämligen följande; "Såsom motionären ochremissinstanserna har anfört bör emellertid även andra moment i den nuvarandeordningen göras lill föremål för en översyn." inte här gå in på de detaljer som motionären och har berörtulan förutsätter att regeringen, när den utfärdar sina direktiv, gör detta pådet sätt som man anser främja syftet med utredningen. Och jag instämmer i skall eftersträva att göra reglerna så funktionella som möjligt och sådanaatt de tillgodoser såväl del kommunala intresset i sammanhanget som -ochframförallt -tomträiisinnehavarnas berättigade önskemål. 1 förvissning om att så skall ske när dennautredning kommer till stånd - vilket jag hoppas blir möjligt - ber jagbara an få yrka bifall till hemställan i lagutskottets betänkande nr 9. Hen (vpk): Till vad sade om innehållet i betänkandet och de frågorsom han förutsätter all utredningen skall ta upp vill jag bara lägga all deproblem "som inte har tagits upp i motionen, men som jag och delvis ävenherr i debatten har försökt belysa, är väsentligt mer betydelsefullaän de som konkret har tagits upp i motionen. Likaså är del viktigt att denkommande utredningen observerar an de stora problemen när det gäller altunderlätta ett lomträtisförfarande och de stora problemen för kommunernas delmera ligger i vad vi här i de- balten har lagttyngdpunkten på och försökt framhålla än vad som har tagits upp mera konkret imotionen. HerrSVANSTRÖM (c); Såvitt jag förstår är utskottet och fullt ense om attdessa frågor skall ses över, och jag antydde ju också i milt lidigare anförandeatt vi har räknat med att så kommer att ske. Men om det kan vara riktigt attvärdera de synpunkter som har tagits upp i motionen och som utskottet harunderstrukit mer eller mindre än det som har anförts här i debatten får välregeringen närmare pröva. Jag är övertygad om att vad som sägs här också kommeratt ligga lill grund för de överväganden som regeringen gör, och jag hoppasatt den nya regeringen är objektiv vid sitt ställningstagande till de synpunktersom har anfört. Överläggningen var härmedslutad. Utskottets hemställan bifölls. Föredrogs lagutskottets betänkande 1976/77:11 medanledning av propositionen 1975/76:210 om ändring i konkurslagen (1921:225) m.m. jämte motion. I propositionen 1975/76:210 hade regeringen() -efter hörande av lagrådet - föreslagit attanta 1. lag om ändring i konkurslagen(1921:225), 2. lag om ändring i jordabalken, 3. lag om ändring i lagen(1921:244) om utmätningsed, 4. lagom ändring i lagen(1970:741) om statlig lönegaranti vid konkurs, 5. lag om ändring i lagen(1971:494) om exekutiv försäljning av fast egendom, 6. lag om ändring i lagen(1971:500) om exekutiv försäljning av luftfartyg m. m. I propositionen hade föreslagits att systemet medde nuvarande s. k. faitigkonkurserna skulle ersättas av.en ny ordning förhandläggning av mindre konkurser. Denna handläggningsform skulle tillämpas omdet fanns anledning anta antingen att gäldenärens bo inte räckte till betalningav de konkurskostnader som annars skulle följa eller att konkursboet med hänsyntill dess omfattning och övriga förhållanden var av enkel beskaffenhet och attkonkursen med fördel kunde genomföras ulan att bevakningsförfarande anordnades.En förvaltare skulle förordnas i alla Till förvaltare skulle som regel utses kronofogdemyn- Nr 45 I detta sammanhang hade behandlats motionen1975/76:2564 av (). 1. avslå propositionen 1975/76:210, 2. avslå motionen 1975/76:2564 iden mån den inte tillgodosetts genom vad utskottet hemställt under 1. Reservationhade avgivits av herrar i och i , herrar i , , och (samtliga s) som ansett att utskottet bort hemställa attriksdagen med avslag på motionen 1975/76:2564 skulle bifalla propositionen 1975/76:210. HenANDERSSON i (s): har det ofta rests krav på en modernisering avden nuvarande konkurslagstiftningen. Kraven har framförts både avorganisationer och av enskilda personer. Inte minst har de fackligaorganisationerna utifrån ett omfattande material krävt en översyn av gällandebestämmelser. Efterhand har den offentliga debatten präglats av en allmän enighet bakom kraven påen modernisering av lagstiftningen. Motden här bakgrunden var del en helt riktig åtgärd från regeringens sida när den1971 tillsatte en särskild utredning, konkurslagskommittén. lämnade 1974 ett delbetänkande. Eftersedvanlig remissbehandling kunde regeringen besluta att lämnaproposition till . Det är denna proposition som behandlas ilagutskottels betänkande. Medtanke på den enighet som tidigare kommit till uttryck rörande behovet av enmodernisering av konkijrslagstiftningen fanns goda skäl anta all utskottetskulle kunna enas om propositionens förslag. Så blev inte fallet. Denborgerliga majoriteten yrkar blankt avslag på hela propositionen. Dettahandlingssätt är med hänsyn till sakfrågans stora betydelse uppseendeväckande. Denkraftiga ökning som vi har haft av antalet konkurser motsvarasnästan helt av en ökning av de s. k. fattigkonkurserna. De svarade för70 96 av del totala antalet konkurser. I var andelen ca 85 96. Avundersökningar som gäller framgår att i den genomsnittligafaitigkonkursen fanns i tillgångar . och i skulder 70 000 kr.Av skulderna var i genomsnitt hälften skatteskulder. I drygt 30 96 Nr 45 av konkurserna bestod skulderna enbart av skalleskulder. Tisdayen den '''' gäller de ordinära konkurserna, dvs. andra än fattigkonkurser, ''' '' sluiutdelning i ca I 200 fall. I mer än 60 96 av dessa var Konkurslagsiiji- Redandessa uppgifter pekar på behovet av reformer i olika hänseenden. ningen Det är helt klart alt konkurslagstifiningen numera är föråldrad. gäller systemet med fattigkonkurser kan allvarligkritik riktas mot detta. a. saknas möjlighetlill ålervinningsialan, och det finns inte regler om att eventuelltgäldenärsbrott skall efterforskas. Detta har lett lill att institutetmissbrukas i stor utsträckning. Även på andra punkter är bestämmelserna omfaitigkonkurserna bristfälliga. Detär allmän enighet om angelägenheten av att de nuvarande förfarandereglernaändras, så alt snabbare, billigare och effektivare konkursförvaltning kanåstadkommas, när del gäller både fattigkonkurser och ordinära konkurser. Ipropositionen läggs fram förslag som tillgodoser dessa krav i fråga om mindrekonkurser, dvs. de nuvarande faitigkonkurserna och en del av de konkurser somnu hänförs lill ordinära konkurser. De föreslagna reglerna beräknas gällaungefär av alla konkurser. Vibefinner oss nu i den märkliga situationen att utskoltsmajoriteten yrkar avslagpå propositionen, trots all det i princip är enighet om angelägenheten av enreform och innehållet i denna reform. Vadär då anledningen härtill? Motiven är dunkla, men jag får hålla mig till vadutskollsmajoriieten skriver. Skäletskulle då främst vara all utskollsmajoriieten är tveksam lill den del avförslaget som innebär all kronofogdemyndigheten som regel bör förordnas tillförvaltare i mindre konkurser - detta särskilt i ljuset av allkonkurslagskommittén i ett kommande belänkande förväntas föreslå ankronofogdemyndighet skulle vara lillsynsorgan i de större konkurserna. Skälenär inte särskilt imponerande. Även ett renodlat kronofogde-alternativ skullekunna väl försvaras när del gäller förvaltningen av mindre konkurser. Låt migbara peka på ett par omständigheter. Det är ingen tvekan om alt staten kommerall ha ett klart dominerande intresse i de konkurser som enligt förslaget skallhandläggas i förenklad ordning. Det skulle ligga väl i linje med konkurslagenstraditionella synsätt att del dominerande borgenärsiniressei skall ha stortinfiytande över för-valtarvalet om en statlig myndighet utses til! förvaltare idessa konkurser. Kronofogdemyndigheterna är, med hänsyn lill deras uppgifter iövrigt, myckel lämpade att svara för förvaltaruppgiflen i de mindrekonkurserna. Sådana uppgifter som att sälja boets egendom och all indrivafordringar är typiska för exekutiv verksamhet. Vidare är avsikten attprövningen av anspråk enligt den statliga lönegarantin skall handhas avkronofogdemyndigheten när konkurs handläggs enligt den enklare ordningen. Detär självfallet en stor fördel om kronofogdemyndigheten 108 är förvaltare. Kronofogdemyndigheterna har stor erfarenhet av dessa ärenden.Uppräkningen av skäl för ett renodlat kronofogde-alternativ skulle kunnafortsättas. Men innebär propositionen inte ett renodlat kronofogdealternativulan är utformad så att i de fall då det skulle vara olämpligt allkronofogdemyndighet utses lill förvaltare kan konkursdomaren utse annanförvaltare. Därmed faller till stor del den remisskritik som kommit fram motkronofogdeallernativel. Jag vill i det sammanhanget erinra om att lagrådetansett propositionens förslag innefatta en principiellt godtagbar lösning. Utskoltsmajoritetenhar vidare pekat på all konkurslagskommittén i sitt nästa belänkande kan kommaatt föreslå alt kronofogdemyndigheterna blir kontrollorgan i de störrekonkurserna. Det är i och för sig egendomligt att utskoltsmajoriteten ulanvidare prövning skulle vara beredd att lägga delta eventuella förslag lillgrund försitt handlande. Vilket kontrollorgan man skall välja är naturligtvishelt beroende på vilken innebörd och omfattning kontrollen skall ha. Det finnsi dag inget underlag för alt diskutera denna fråga. Jagkan inte finna annat än att utskottsmajorilelens ställningstagande är ettutslag av bristande reformvilja. säger man visserligen att med hänsyn tillatt konkurslagskommilténs nästa betänkande har aviserats till början av 1977torde en gemensam behandling av båda förslagen inte leda till så stor förseningatt den bör få tillmätas betydelse. Till detta kan lill en början sägas att detinte framstår som sannolikt all kommittén skulle kunna vara klar i början av1977 - slutet av 1977 förefaller vara mer realistiskt. Tar man denna tidpunktsom utgångspunkt betyder det all en ny ordning på detta område kan vara itillämpning först . Jagvill också erinra om att konkurslagskommittén enhälligt uttalat att frågan omen ändrad utformning av ett summariskt konkursförfarande har så stor praktiskbetydelse att övervägande skäl talar för att den görs till föremål för endelreform i det pågående reformarbetet på konkursrättens område. Men,som sagt, denna inställning delas inte.av de nuvarande regeringspartierna. Fördessa framstår det inte som något bekymmer att exempelvisgäldenärsbrottsligheten kan fortsätta att frodas i skydd av den bristfälligaregleringen av fattigkonkurserna. Inte heller tycks man vara lyhörd för deuppfattningar och erfarenheter som finns inom svensk fackföreningsrörelse.Fackföreningsrörelsen har många bittra erfarenheter av den nuvarandelagstiftningen rörande fattigkonkurser. Överhuvud taget ger de borgerliga partiernas agerande i delta ärende intryck av enskriande brist på vilja all försöka lösa angelägna samhällsproblem. Dennainställning kan vi socialdemokrater aldrig acceptera. Därför yrkar jag bifalllill reservationen, vilket innebär bifall till propositionen. Hen (); Konkurslagstifiningen är en utan tvivel synnerligen kompliceradlagstiftning, och förändringar i den måste föregås av långa överväganden. 1lagutskottets betänkande nr 11 behandlas en av den förra regeringen framlagdproposition med förslag om ändringar. Utskottets vice ordförande har nysskommenterat dessa - inom parentes sagt med ett ordval som med tanke på det sättpå vilket vi brukar umgås i utskottet är, som han själv uttryckte sig, en smulauppseendeväckande. Jag skall, herr talman, be att få återkomma lill del senare.Jag vill dock inledningsvis något svepa över del område som denna lagstiftningomfattar. Atten gäldenär fullgör sina betalningsutfäslelser garanteras ytterst av att hansegendom kan tas i anspråk för att tvångsvis tillgodose fordringsägarnas krav.Delta sker genom att lagstiftningen ger möjligheter lill exekutiva åtgärderbeträffande egendomen. En sådan åtgärd är konkurs. Konkurslagsliftningenfyller härigenom en viktig uppgift i samhällel och utgör således en väsentligbeståndsdel i vårt rättssystem. Delskall erkännas att vår nuvarande konkurslag är gammal. Den tillkom ochsedan lagens tillkomst har samhället ändrats i mycket. Del har medfört attlagen ansetts vara i behov av en revision. Också i de nordiskagrannländerna har det framkommit behov av reformer beträffande konkurslagarnaoch förslag lill ny lagstiftning på området har framlagts i och Norge.Går man utanför gränser kan man peka på att EG håller på med enkonvention på konkursrätiens område och att t. ex. arbetar med enreform av konkurslagsliftningen. Ivårt land har fiera partiella reformer av konkursrätten genomförts under senareår. Ett viktigt steg mot en modernare lagstiftning togs sä sent som 1975, dåriksdagen beslutade om vissa ändringar i den materiella konkursrätten, dvs.reglerna om förutsättningarna för att gäldenär skall få försättas i konkurs,gäldenärens förlust av rådigheten över sin egendom, återvinning till konkursbooch kvittning i konkurs. Även reglerna om det förfarande som leder fram tillett konkursbeslut berördes av reform. Övriga regler omkonkursförfarande, bl. a. bestämmelserna om förvaltningen av konkursbo,bevakning av fordringar i konkursen och fördelningen av boets medel mellanborgenärerna, är däremot fortfarande oförändrade. Sistnämnda bestämmelser är fn. föremål för en översyn av konkurslagskommittén. Kommittén avgav redan år1974 ett delbetänkande. Förfarandereglernai konkurslagen är i många avseenden föråldrade. På den punkten råder ingadelade meningar mellan majoritet och reservanter i utskottet.Konkursförvaltningen har med tiden blivit alltmer komplicerad, och det krävsför den skull mer av en konkursförvaltare än . En modernisering avlagstiftningen är därför nödvändig. Vi erkänner att det nuvarande systemet medfattigkonkurser är bristfälligt. a. saknas möjlighet att få egendom, somgäldenären ort sig av med till skada för borgenären, alt återgå tillkonkursboet. har det inte rått någon oenighet om alt det finns behov av en reformav reglerna om konkursförvaltningen. Utskottet har också funnit att de ipropositionen framlagda förslagen i huvudsak tillgodoser de krav som man kanställa för att få lill stånd ett billigare, snabbare och effektivare förfarandenär det gäller mindre konkurser. Däremot har meningarna gått starkt isär närdet gäller frågorna om vem som skall bli förvaltare i sådana konkurser och omlämpligheten av alt förfarandereglerna beträffande mindre och ordinärakonkurser skall beslutas etappvis. Valetav förvaltare är en viktig fråga. I propositionen har föreslagils attkronofogdemyndighet som regel skall förordnas. Detta förslag har reservanternaställt sig bakom, men under förarbetet lill propositionen har meningarna gåttstarkt isär på den här punkten.