prot · G009109 · 1976-12-31 00:00:00 — Närdel gäller åkerinäringen, så dras den med stora problem vilka har sin grund i1963 års trafikpolitiska beslut, som ju allt fler har insett helt bör omprövas.Den s, k, fria etableringen inom denna näringsgren har skapat stora problem, iförsta hand genom en stark överetablering med en i många fall osund konkurrensmellan s, k, enbilsföretag som följd. Många chaufförer tvingas att arbetaolagligt. Försök har gjorts från företagens sida att förmåde anställda att stå utanför fackföreningarna, detta för att kunna göra upppersonliga arbetsavtal som inte tar hänsyn till trygghetsfrågorna - arbetstidsbestämmelseroch mycket annat som de seriösa trafikföretagen enligt avtal och lagar ärskyldiga att uppfylla, vilket de också punktligt gör i de flesta fall. Dethar avslöjats otaliga fall därchaufförer har tvingats köradubbelt så långa pass som lagen föreskriver. Det har t, o. m, förekommit attåkeriägare försökt fiffla med färdskrivare och hastighets-mätarinstrument föratt förmå chaufförerna att bryta mot gällande bestämmelser. Jag har själv vidtidigare tillfällen tagit upp dessa problem. En stor del av dem kvarstårfortfarande, om än inte lika många som . Detär därför nödvändigt att det görs en total sanering av branschen och att detsatsas mer på att bilda större företagsenheter exempelvis genom skapande avkooperativa företag samt genom att de statliga företag som redan finns inombranschen utvecklas. Då först skapas förutsättningar för de anställda att fåacceptabla arbets- och anställningsförhållanden. Det ger också de anställdamöjligheter till större trygghet, och det bidrar till att trafiksäkerheten påvåra vägar avsevärt förbättras när chaufförerna inte behöver överträda lagaroch förordningar för att riäna sitt levebröd. Tillsist, herr talman, vill jag bara något beröra frågan om de olönsammajärnvägslinjer som det har talats rätt mycket om . Vi har i vår motionsagt att det måste vara det samhällsekonomiska perspektivet och människornasbehov som skall vara vägledande vid bedömningen av anslag till s, k, olönsammabandelar, SJ har inte gått efler dessa principer vid sinaundersökningar av trafiksvaga linjer. Vi har därför begärt ett utökat anslagjust för att täcka underskottet vid sådana linjer. Däremot har SJ använt sig avsamma utpressningsmetoder mot kommunerna som de privatkapitalistiska företagennär det har gällt järnvägslinjers vara eller icke vara. När det inte harfunnits pengar för att fortsätta driften har SJ pressat kommunerna för atttrafiken skall hållas i gång, 1 många fall har kommunerna inte kunnat ta delekonomiska ansvaret, och då har trafiken också försvunnit. Ett typexempel pådet är SJ:s hot all lägga ned lokaltrafiken på västra stambanan, alltså linjenAlingsås-Lerum-Göieborg. SJ hade varslat om nedläggning av trafiken påsträckan, om inte kringliggande kommuner var beredda att ge ell årligt bidragtill driften. Och hur SJ här manipulerade med summorna framgår av all man förstförklarade att kostnaderna skulle belöpa sig på 19,5 milj. kr., ettbelopp som man emellertid inte kunde prestera någon som helst motivering för.Men när opinionen mot nedläggningen, som växte fram myckel snabbi och starkt,krävde en redovisning, var man på SJ beredd all diskutera betydligt lägrebidragsbelopp. Detta visar ju au SJ inte arbetar efter principen att öppetredovisa och motivera sina krav på bidrag från kommunerna. Det hot som jag härredogjort för har resulterat i fempartimolionen m. m. Denstatliga trafikpolitiken, in. 1976/77:815 med herrJonsson i som första namn, 1 den motionen krävdes åtgärder för attsäkra den spårbundna lokala persontrafiken på järnvägslinjen att SJ vid underhandlingar med berörda kommuner skulle åläggas altredovisa sitt kalkylunderlag. Även motionens övriga synpunkter sammanfaller medvad vpk har anfört i motionen 1208, där vi har tagit upp just hotel omnedläggningen av trafiken på som ell exempel på hur det intefår gå till. Trafikutskottethar instämt i motionens syfte och ansett del vara i hög grad angeläget att denspårbundna trafiken på den angivna bandelen bibehålls. Men under nu pågåendeförhandlingar mellan SJ och övriga berörda parter har utskottet ändå inteansett alt motionen bör föranleda någon åtgärd från sida. Dettauttalande tillsammans med de uttalanden som kommunikationsministern senare hargjort måste dock tolkas så, all SJ inte kan utöva samma press på kommunerna -alltså de som skall vara med och betala - som man har gjort. Jag förutsätteratt min tolkning är riktig. Om kommunikationsministern har en annan meninghemställer jag att han redovisar den. Jag hade för avsikt att yrka bifall till motionen 1976/77:815, men medhänsyn till vad utskottet har anfört och vad kommunikationsministern här harsagt och andra talare understrukit skall jag avstå från alt ställa något sådantyrkande. Underdetta anförande övertog herr förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Det är ett betydande konsumentintresse att så billiga flygresor sommöjligt tillhandahålls för olika turistkategorier. Till följd av SASmonopolställning när det gäller trafik mellan och en rad av de mestpopulära desiinationerna fördyras allmänhetens resor. Jag, och många andra, hardärför redan tidigare här i pläderat för att borde tillämpaen mer generös charterpolitik än den nuvarande. På grund av de olika önskemålom bättre chartermöjligheter som kommit till uttryck utreddesfrågan på skandinavisk basis, men jag måste säga att mycket litet kommit ut avdetta. Det tycks som om omsorgen om SAS alltid väger tyngre än konsumenternasberättigade intresse för mycket billiga resor. 1en motion till årets riksdag har i och jag krävt altregeringen verkar för en sådan ändring av charterreglerna, alt weekendresor medflyg till huvudsläder i blir tillåtna för charterbolagen under enförsöksperiod. De här resmålen har återigen böriat bli alltmer populära. Somexempel kan nämnas ökningen av turismen på . De nu gällandeskandinaviska charlerreglerna innebär i praktiken ett totalförbud förcharterbolagen att anordna sådana weekendresor. Det enda undanlaget frånförbudet är en rätt att anordna weekendresor till frånandra länder i . Eftersom sådana resor inte får ordnas från Skandinavieneller mellan de skandinaviska huvudstäderna, saknar denna rätt praktiskbetydelse. Man kan, herr talman, fråga sig vilket charterbolag som låter siglockas att flyga turister till i börian av en weekend, när maninte har rätt att ta med passagerare för returflygning förrän . Totalförbudetmotiveras av att SAS skulle ha ett berättigat intresse av ell sådant förbud.Men enligt min uppfattning är det mycket tvivelaktigt om SAS intressen skulleskadas. Ingen verklig utredning av de här förhållandena har mig veterligtföretagits eller publicerats. Förbudet vilar därför på en mycket lös grund,och vårt förslag är att man medger weekendresor mellanhuvudstäder i . Gör man del skulle man kunna skaffa sig ell verkligterfarenhetsmaterial, ell faktaunderlag, för att bedöma effekterna på SAS verksamhet.Man kan också studera effekten från valutasynpunkt, om man har en sådan försöksperiod.Vi skall komma ihåg att weekendtrafiken till kanske skulle kunna blilika stor som trafiken från . Resultatet från valutasynpunkt är alltsåinte givet på förhand. Utskottethar inte biträtt vår motion men gjort en skrivning som jag betraktar som ettfall framåt. Utskottet förutsätter nämligen "att i anslutning till detfortsatta arbetet inom charterudvalget ytterligare överväganden sker i syfteatt få till stånd för olika intressegrupper mera tillfredsställande lösningarav berörda frågor". Detta bör föranleda en skyndsam utredning av dessa frågor, inte sådanaförhalningar som charterresenärerna mest fått nöja sig med . Utskottetsäger vidare: "Detta får dock inte leda till att möjligheterna för denreguljära trafiken försvåras." Jag vill upprepa att man icke i förväg kanveta att så skulle bli fallet. Det är fråga om en försöksverksamhet, somskulle ge oss ett bättre faktaunderlag. Om vi får ett sådant faktaunderlag,behöver vi inte bara ha den ena partens farhågor eller påståenden att litatill. En försöksverksamhet ger alltså möjlighet att bedöma svårigheternabättre. Medanledning av utskottets skrivning, herr talman, avstår jag från att yrka bifalltill motionen. Denstatliga trafikpolitiken, m. m. I det betänkande som trafikutskottet behandlar finns det kapitelsom handlar om olika flygplats- och flygpolitiska frågor, bl. a. charterpolitikenpå luftfartsområdet. har tillsammans med i Botkyrkaväckt en motion, där man bl. a. kräver utvidgade charterresmål. I sittanförande hävdade att de skandinaviska myndigheterna inte bedriveren tillräckligt generös charterpolitik. Det vill jag emellertid, ,bestrida. Både utskottet och resp. myndigheter försöker ovedersägligt medverkatill en utveckling av den form av luftfart som chartertrafiken utgör. 4 protokoll 1976/77:109-110 Denstatliga trafikpolitiken, m. m. Mendet är också lika visst att både utskottet, och myndigheterna ifråga måste slå vakt om den ytterligt betydelsefulla reguljära trafik som SASutför. Ser man tillbaka på det grundläggande avtal som träffades vid SAStillkomst kan man verkligen finna belägg för att den av myndigheterna bedrivnacharterpolitiken har varit liberal och generös. Det var till en börian enväldig skillnad mellan chartertrafik och reguljär trafik. Men ser vi påförhållandena , finner vi att skillnaderna är obetydliga. Charterföretagentrafikerar på bestämda tider till bestämda resmål - självfallet bara till deresmål som är tillräckligt populära för att fullt belägga maskinerna - medanSAS på grund av sina åtaganden är tvingat att tidtabellsenligt trafikeraoavsett om planen är halvfulla, halvtomma eller rent av tomma. Det gör att SASverksamhet är betydligt svårare än den som utförs av charterbolagen. Eftersomdet är en samhällsnyltig verksamhet av ytterligt stora mått som dettagemensamma skandinaviska företag genomför, är det faktiskt en skyldighet föross att se till att det ursprungliga avtalet hålles och att SAS verksamhettryggas. Vi vill inte att SAS verksamhet skall främjas så att annan berättigadtrafik missgynnas, men som jag redan framhållit har detta inte heller varitfallet. HerrWirmark, som är intresserad av biståndsfrågor, inser säkerligen vilka följderdet skulle få om SAS trafik till olika fjärran resmål skulle skäras ned ellerrent av försvinna och vilken tillgång det är för , kommersiellt ochnationellt liksom också trafikmässigt och turistmässigt, att SAS utför sinverksamhet. Nuvill man i den aktuella motionen införa en försöksperiod med charterflygningar.Det är då bara att konstatera alt SAS enligt gjorda utredningar redan i dagpresterar prissättningar som helt ligger inom ramen för vad som gäller inomcharterområdet. Det finns möjligheter att med SAS-maskiner och andra plani pool med SAS åka på weekendresor till huvudstäder till priser som ärrabatterade med ända . Jag har svårt att föreställa mig att någotannat charterbolag eller reguljärt bolag skulle kunna pressa den siffranytterligare. Eftersomhär finns en tillgång som i stort sett motsvarar de önskemål som framförs imotionen har vi i utskottet alltså intagit den attityden att vi här intetillstyrker något uttalande från sida. Enförsöksperiod innebär också, om nu riskerna synes uppenbara redan på dettastadium, en stor fara för att man efter försöksperiodens utgång avlättförståeliga politiska skäl inte ser det möjligt att upphöra med försöksverksamheten.Och har man under försöksverksamheten verkligen fått belägg för att denreguljära trafiken skadas - vad skulle man i så fall göra? Det skulle kunnamedföra att den reguljära trafiken, kommersiellt bedriven som den är, intelängre blir lönsam. Efiersom det här är fråga om ett statligt engagemang skulledet betyda att vi i denna kammare står inför utsikten att medskattemedel få subventionera en trafik som vi finner oumbärlig. Det tror jaginte att eller övriga motionärer som är positiva tillcharterutvecklingen skulle vilja medverka till. Jagbetygar därför på ett enigt utskotts vägnar att vi är högeligen positiva tillchartertrafiken och till en utökning av den och att man ständigt skallundersöka vilka möjligheter som finns, men inte - som också framgår tydligt avutskottsbetänkandet - till priset att den reguljära trafikens möjligheterförsämras eller kanske helt försvinner. Med detta, herr talman,yrkar jag bifall till trafikutskottets betänkande. Denstatliga trafikpolitiken, m. m. HerrWIRMARK (fp) kort genmäle: Jag kan inte finna annat än att gav en alltför förskönadbild av de regler som gäller för charterverksamheten. Vi vet ju alla attdet finns förbud mot charterresor från till en rad destinationer. Vivet också att ett ständigt återkommande skäl härför är omsorgen om SASordinarie flygverksamhet. Den medför att önskemål om rätt till charterfiygningarofta inte förverkligas. Vi har för diskuterat frågan omcharterflyg till t. ex. . Det blev inte så mycket av beviljande av deönskemålen. Utskottetanför också att i det fortsatta arbetet inom charterudvalget skall ytterligareöverväganden ske i syfte att få till stånd för olika intressegrupper meratillfredsställande lösningar av berörda frågor. Det måste betyda att utskottetanser att det inte är tillfredsställande f n. Sedanvill jag också erinra om vad jag framhöll i mitt anförande, nämligen att detär otillfredsställande om man har att ta hänsyn till bara påståenden ochfarhågor från den ena parten, som icke är bevisade, om effekten avcharterverksamhet på den ordinarie flygverksamheten, eftersom det är mycket svårtatt på förhand bevisa sådana effekter. Det kan mycket väl tänkas att visscharterverksamhet också kan få positiva effekter på den reguljära flygtrafikenoch inte, som alltid tycks förutsättas, negativa effekter. Vidare vill jag säga till att fråncharterbranschen har i varie fall jag fått uppgifter om att man skulle kunna gålägre i priser än vad SAS har gjort på en hel del av resmålen i . Härstår alltså uppgift mot uppgift. Jag vet för min del inte vad sina uppgifier på. () kortgenmäle: Beträffande det sista som sade är det klart att, omcharterbolagen skall kunna komma med någon bra argumentation för att få sinverksamhet utvidgad, de måste kunna visa att SAS inte håller tillräckligt lågapriser i dessa stycken. Men jag kan försäkra att av antaletpassagerare som reser från skandinaviska länder till europeiska över hälftenflyger med charterbolagen, och räknat i pas-sagerarkilometer är det ungefär trefjärdedelar. Det är inte så, att de som åker med de reguljära bolagensweekendresor är satta i efterhand på något sätt - jag tycker man får denuppfattningen av någon rad i motionen - utan de har samma rätt att boka in sigsom övriga resandekategorier. Denstatliga trafikpolitiken, m. m. Detta är viktigt. Dereguljära bolagen har trafik på de viktiga huvudstäderna i , inte minstpå , som nämnde. Såvitt man kan konstatera ärtrafikunderlaget och trafikmöjligheterna i tillräcklig takt anpassade tilldessa. Jagunderstryker att jag i mitt tidigare anförande nämnde att vi iutskottet är avjort positivt inställda till fortsatta liberaliseringar och ettfortsatt gynnande även av chartertrafiken - det finns alltså ingetmotsatsförhållande mellan oss i det avseendet - men vi vill inte gå längre änatt det står klart att den reguljära trafiken inte kommer att lidahinder. Med hinder menar vi att den skadas, så att den inte kan existera iframtiden. Jag tror att vi även där är överens, , om att vi måsteskydda dessa intressen. Del är inte bara för nöjeslrafiken som det gäller attha en skaplig trafikpolitik, utan det gäller även för den berättigadeaffärsmässiga och samhällsmässiga trafiken. HerrWIRMARK (fp) kort genmäle: Om man får till stånd chartertrafik på de destinationer som vi harförordat i motionen, och om det kan ske till priser som är lägre än de prisersom gäller , kan ju också ett nytt klientel tillkomma. Man kan alltså inte isitt resonemang utgå från enbart den passagerarström som finns f n. Sedanvill jag bara säga att om man, som man säger, är positiv till ytterligareöverväganden för att tillgodose bättre lösningar, tycker jag man bör varaförsiktig med att ideligen betona att riskerna alltid är så uppenbara. Det kanman inte med fog påstå förrän man har utrett dem. HerrCLARKSON (m) kort genmäle: Vi kan hävda, , att en starkt förbilligadweekendchartertrafik till huvudstäder säkerligen skulle få den effektenatt många människor inom affärslivet och vid institutioner vilka reser för attutföra uppdrag skulle övergå till den sortens trafikflyg. Det skulle dåautomatiskt medföra att de reguljära bolagen tappade trafikunderlag. Tappar SAS trafikunderlag i eller inomSkandinavien kan vi vara ganska säkra på att vi snart står inför den situationenatt vi måste anvisa subventioner av skattemedel till den fortsattaverksamheten. Det tror jag inte någon här vill medverka till. Jag är ledsen om jag måste låta charterplanen landa nu för att återvändatill järnvägsfrakter och andra tråkiga ting. Orsaken till att jag måste göradet är att jag i motionen 810 tillsammans med några medmotionärer har tagit uppfrågan om fraktkostnaderna för LKAB-malmen från gruva till hamn. Dessakostnader är alarmerande höga, vill jag påstå, om man jämför dem med vadkonkurrerande förelag får betala för sådana frakter. Nuhar ekonomi och situation i övrigt ventilerats i många sammanhang sedanmotionen avlämnades, och del torde slå helt klart att effektiva åtgärder måstevidtagas om inte mycket allvarliga verkningar skall bli följden. En angelägensådan åtgärd måste enligt vår uppfattning gälla just fraktpriserna på malm. Detär helt riktigt som utskottets majoritet säger, att dessa fraktpriser grundarsig på avtal ingångna mellan parterna. Även vi motionärer har respekt föringångna avtal, men man kan inte - som utskottsmajoriteten gör - lämna fråganmed detta konstaterande. Man måste komma ihåg att det inte finns någotalternativt transportsätt för malmen, och det sätter naturligtvis sin prägel påförhandlingsläget. Jagtycker att det är litet cyniskt av utskottsmajoriteten att med detta torftigamotiv avstyrka motionen. Det förhållandet att fraktkostnaden - dvs. det prissom SJ betingar sig för att dra ett av lastat och av lossat tåg frångruvan till hamnen - uppgår till av exportpriset för dennamalm borde ha varit motiv nog för utskottsmajoriteten att ägna frågan störreintresse och tillstyrka motionen i stället för att avstyrka den. Enligtvår uppfattning är dessa kostnader inte enbart en fråga för SJ och LKAB.Indirekt kan det gälla gruvbrytningens framtid, malmkommunernas existens ochutveckling och sist men inte minst de många gruvarbetarnasanställningstrygghet. Dehöga fraktkostnaderna har av angivits som ett motiv för den internautredning som man nu har tillsatt i frågan och som ser ut att ifrågasättaframtida malmfrakter från till hamn över huvud taget. Vilkaverkningar en sådan åtgärd skulle komma att få vågar jag knappast tänka på. 1varie fall skulle den i det korta perspektivet innebära ett hot mot mångahundra arbetstillfällen i . På litet utgör den också ett hotmot de framtida förutsättningarna att utöka NJA:s metallurgiska kapacitet. Detstår nu helt klart för mig att utskottets majoritet inte har ägnat frågan enenda liten samhällsekonomisk tanke, och det tycker jag faktiskt, herr talman,att man skulle kunna begära av ett riksdagsutskott. Glädjandenog har till betänkandet fogats en reservation nr 3. 1 den reservationenpåtalas helt riktigt frågans betydelse från näringspolitiska ochregionalpolitiska synpunkter. Man anar därför risken att förändringar itransportförutsättningarna kan komma att leda till allvariiga verkningar förnäringslivets utveckling och för sysselsättningen över huvud taget i regionen.Med hänsyn till den utomordentligt stora betydelse som frågan har och medvetskap om att snabba åtgärder är nödvändiga vill jag -även om det kanske ärfåfängt - vädja till kammarens ledamöter om stöd för reservationen 3, tillvilken jag ber att få yrka bifall. Denstatliga trafikpolitiken, m. m. I detta anförande instämdefru (). Denstatliga trafikpolitiken, m. m. () kortgenmäle: Det mycket trivsamma anförande som höll ger bara anledningtill ett par kommentarer. Taxepolitikav den här sorten skall stimulera transporter, men bakgrunden måste vara attdet hela skall gå ihop ekonomiskt. Godstrafiken skall väl ändå intesubventioneras här i landet. Rent allmänt ger affärsbanenätet en viss vinst,som sedan läggs på lämpliga stimulerande aktiviteter. Någon skillnad får integöras i fråga om godstrafiken. Jagkan förstå synpunkter i det här speciella fallet, men jag tycker attherr Häll skall vänta till dess att en proposition kommer i frågan. Vi har itrafikpolitiska utredningen diskuterat SJ:s taxepolitik och också mot denbakgrunden behandlat problemställningar av denna art. Därför är det inteangeläget att nu bifalla den reservation som har talat för. HerrHÄLL (s) kort genmäle: Lönsamhet, säger . Ja, frågan är för vem. Det har ocksåframskymtat tidigare i debatten och inte motsagts på något sätt attmalmfrakterna på är lönsamma, och kanske mer än försvarbart lönsamma,för SJ. Jagskall inte förlänga den här debatten. Men jag vill säga att jag gärna väntar påen proposition, om menar att den propositionen verkligen skallinnebära någon lösning på det här problemet. En lösning på problemet ärnödvändig, och det är, , bråttom med den. HerrLOTHIGIUS (m) kort genmäle: Jag menar att i det som kommer och detsom vi diskuterar i trafikpolitiska utredningen ingår taxepolitiken, i vilkenockså detta är en del. i (m): I denna kammare har ofta förekommit motioner med krav antingen påvaktslående om speciella järnvägssträckor eller på att skilda bandelar skallrustas upp tekniskt. Utskottet har under en följd av år i princip varitförsiktigt med att ge några speciella löften och i allmänhet nöjt sig medfromma förhoppningar, avsedda att lugna oroliga motionärer. Tillsammansmed min partikamrat har jag motionerat för vaktslående omjärnvägen . Också är utskottet försiktigt och hänvisartill den regionala trafikplanering som genomförs av länsstyrelserna. Man sägeratt dennas genomförande kommer att innebära ett bättre tillgodoseende avkraven på en tillfredsställande lösning av trafikfrågorna än vad som hittillsvarit fallet. Orsakentill att och jag funnit oss föranlåtna att väcka en särskildmotion i denna fråga är att just järnvägen under en rad av år ständigtframställts som nedläggningshotad. Ständigt har allmänheten och berördakommuner fått höra rykten - hur väl underbyggda är svårt att säga - om attnågonting snart kommer att hända. Någon klarhet har inte stått att få, och somvi alla vet har SJ:s ledning ibland en fallenhet för drastiska uttalanden somökar och inte minskar oron. Om inte de äskade beloppen anslås till SJ:sverksamhet, får vi höra, så kommer de och de järnvägssträckorna att snabbtförsvinna. Effektenav en sådan tingens ordning blir naturligtvis stor oro bland allmänheten, blandkommunalmän och i industrin. Företagen får svårt att planera, och i vissa fallvågar man inte göra angelägna och långsiktiga investeringar då man inte ansersig ha tillräcklig klarhet i huruvida det kommer att finnas entrafikerad järnväg av tillfredsställande standard att förlita sig på. Förkommunernas del innebär osäkerheten betydande planeringsbesvär. Jag kommer från en kommun, , som varit höggradigtberoende av SJ:s verksamhet. Men undan för undan har antalet anställda trappatsned - och trappats ned ordentligt. Problemet har varit att SJ:s många olikaverksamheter i kommunen inte tycks ha samordnats från högsta ort. Det har varitväldigt svårt att få reda på vad som kommer att hända i stort med SJ:sverksamhet i området under den överblickbara framtiden. Man har bara kunnateller velat ge besked om enskilda sektorer av SJ:s verksamhet på orten. Densenaste utvecklingen i denna kommun har inneburit en avveckling av de s. k.elektrobyggnaderna. Då frågar många sig vad som händer härnäst. Enbannedläggning skulle kunna få konsekvenser för bygden, men om en sådan vetingen någonting säkert. Dettaär naturligtvis otillfredsställande.