prot · G00943 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:43 §1 Justerades protokollet för den 2 innevarande månad. Omförutsättningarna för politisk asyl för vissa iranska medborgare § 2 Om förutsättningarna för politisk asyl för vissairanslta medborgare Herr arbetsmarknadsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga, 1976/77:112,och anförde: har frågat mig om det enligt min uppfattning finnsnågonting som hindrar att iranska medlemmar av en i förbjudenorganisation. - CISNU, skulle kunna beviljas politiskasyl i . Deallmänna förutsättningarna för asyl anges i 2 !? Underhänsynstagande till dessa förutsättningar prövas varje ansökan om asylindividuellt. Prövningen sker mot bakgrund av de politiska förhållandena iutlänningens hemland och de omständigheter han åberopar till stöd för sittbehov av här. Frågan, om enskilda medlemmar i en viss organisationomfattas av asylbestämmelserna, kan därför inte besvaras generellt. Jag tackar för svaret. Härutanför på pågår just nu en hungerstrejk mot Savak, den iranskahemliga polisen som är en av världens mest ökända hemliga polisorganisationer.Samtidigt bedriver en världsomfattande kampanj motförtryck och tortyr i . Detfinns många goda skäl för både de iranska studenternas hung erstrejk och Amnesiys protestkampanj. har en av världens hårdaste och mest antidemokratiska regimer. Amnestyuppger att antalet politiska fångar måste räknas i tiotusental. Amnesty harockså i en färsk rapport gett skakande exempel på tortyr som vardagsmetodik ishahregimens förtryckarpolitik. a. har man loi"-utom alla de andravanliga tortyrformerna en speciell iransk variant, s. k. röstning, som innebäratt fången sträcks ut på ett metallbord, som upphettas tills det blirglödrött. Delfinns alltså många goda skäl för att solidariskt stödja de demokratiskaprotesterna mot förtrycket i . I varje fall bör utan tvekanbehandla iranska fiyktingar på samma sätt som fiyktingar från andraföriryckarregimer. Nr 43 MenIran är inte bara en förtryckarnation utan också ett oljeland med Fredagenden vä.xande ekonomisk makt, och det harryktats - bl. a. i ett telegram från 10december 1976 '°''' nyheibyråer - att den skulle vara obenägen --------------------- att företa sig någonting som kan reta den ekonomiskt mäktige shahen. Om förutsättning- ochatt man därför skulle tveka att låta iranskafiyktingar la stanna här. arnaförpolitisk asyl Detta var en viktigbakgrund till min fråga, när vi nu här i landet har för vissa iranska iranska medborgaresom tillhör politiska organisationer som är förbjudna medborgare i och som begäratt få stanna på samma villkor som andra politiskt förföljda människor frånandra liknande regimer. Jag förstår arbetsmarknadsministerns svar mot bakgrund av att han inte kan ta ställning i det enskilda fallet, men någon sorts åsiktsyttringom den allmänna situationen i och om manbetraktar regim på samma sätt som man ser påandra förtryckarrcgimer skulle jag nogvilja ha från arbetsmarknadsministern. Min fråga skulle kunna omformuleras så hiir: Finns det något som hindrar att iranier i allmiinhet som står i opposition mot shahregimen får stanna påsamma villkor som politiska flyktingar frånandra förtryckarregimer? Fråganom politisk asyl för de iranier som Per nämner är nu föremål för prövning hosinvandrarverket. Det är alltså verket som i förstahand skall ta ställning till om de får stanna eller inte. Ärendet kan först därefier komma till regeringen. Men den fråga .som PerGahrton ställer - .som också antyds i den tidigare inlämnade frågan- är om handelsförbindelserna påverkarvår behandling av enskilda fall. Jagkan då försäkra att våra handelsförbindelsermed andra länder inte påverkar bedömningenav frågan, om politiskt flyktingskap föreligger. En sådanbedömning sker uteslutande med utgångspunkt i gällandelag och praxis. Enligt utlänningslagenanses som politisk flykting .sådan utlänning som pågrund av sin härstamning, tillhörighet till viss samhällsgrupp, religiös eller politisk uppfattning eHereljest på grund av politiska förhållanden utsätts för förföljelse somriktas mot hans liv eller frihet eller eljest är av svår beskaffenhet. Det är alltså vad som i lagen menas med en politisk flykting. Jagkan bara upprepa min försäkran alt våra handelsförbindel.ser med olika länder inte påverkarvår tolkning av den lagen. Jag noterar självfalletdet senast anförda med tillfreds ställelse. Det vore mycket illa omhandelsförbindelser eller andra eko nomiska relationer skulle göra attSveriges stämma i protest mot förtryck och tortyr i världen skulle tystas. Den svenskaregeringen - såväl den förra som den nuvarande - har i förhållandevisstor utsträckning sagt ifrån emot förtryck och tortyr på många olika häll i världen.Senast hade 4 vi förnågra veckor sedan en debatt här i som gällde . Då deklareradeutrikesministern mycket bestämt att hon för sin del tog avstånd från regimen iThailand, särskilt efter den senaste militärkuppen. Det fanns alltså där ingethinder för regeringen att klart deklarera ståndpunkt, i allmänna ordalag,beträffande en förtryckarregim. Deniranska regimen är mycket mer väletablerad och sannolikt mer effektiv i sinaförtryckaråtgärder än den nya thailändska regimen. Jag upprepar att jag harfull förståelse för att arbetsmarknadsministern inte kan ta ställning ienskilda fall - det medger inte den svenska författningen. Men jag hoppas attvi kan tolka arbetsmarknadsministerns hänvisning till utlänningslagensbestämmelser så, att regeringens uppfattning om regimen i är realistisk -att regeringen inser att det är en förtryckarregim och att man därmed kanförvänta att flyktingar från har samma rättigheter som fiyktingar frånandra förtryckarregimer. Överläggningenvar härmed slutad. §3 Om arbetsmarknadsproblemen i län Herr arbetsmarknadsministern erhöll ordetför att besvara herr /5?/M-(s) anmälda interpellation,1976/77:40, och anförde: 1. om regeringen äger närmarekännedom om de svårartade problem som präglar näringslivet och arbetsmarknadeni län och om regeringens uppfattning av situationen, 2. om jag är beredd att tillsättaen särskild arbetsgrupp med uppgift att lägga fram förslag om åtgärder för attkomma till rätta med problemen samt 3. om jag är beredd att med hänsyntill frågans akuta läge ägna Nordupplands situation skyndsam uppmärksamhet. Arbetsmarknadeni län liksom i övriga landet präglas av det rådande konjunkturläget.Under perioder med ringa efterfrågan på arbetskraft blir strukturomvandlingensverkningar särskilt kännbara när de drabbar mindre orter. Så har fallet blivitför bl. a. stålindustrin i norra . Härtill kommer en långvarig brist påarbetstillfiillen för kvinnlig arbetskraft och för ungdom. Motdenna bakgrund har regeringen beslutat att den arbetsgrupp som bevakarsysselsättningsfrågor i skall få sitt uppdrag vidgat till attgälla också . Arbetsgruppen leds av landshövdingen i liin. Uppsalalän ägnas även i övrigt en fortlöpande uppmärksamhet inom ramen för denregionalpolitiska och sysselsättningspolitiska planeringen. Regeringen ärberedd all .seriöst pröva varje förslag som kan leda till att sysselsättningeni norra förbättras. Jag kan också nämna Om arbetsmarknadsproblemen i län attregeringen just har beslutat bifalla en ansökan om lokaliseringsstöd frånFagersia AB för utvidgning av företagets verksamhet i Ösierbybruk. Först vill jag tacka arbetsmarknadsministernför svaret på min interpellation. Den är tillkommen mot bakgrund av en ytterstbesvärlig och oroande arbetsmarknads- och sysselsättningssituation för främstde norra delarna av län. Men till denna dystra bild hör också ett förarbetsmarknaden i kommun besvärande problem. Jag skall så kortfattatsom möjligt försöka belysa situationen med sina kort- och långsikliga aspekter. Jag ställer i interpellalionen tre konkreta frågor tillarbetsmarknadsministern. Den första frågan kan möjligen upplevas som en smulaprovokativ. Låt mig därför ge en kort motivering till den. Min fråga var omregeringen har närmare kännedom om de svårartade problem som präglarnäringslivet och arbetsmarknaden i län. Frågan är faktiskt föranledd avden passivitet som kännetecknat representanterna för de borgerliga partierna ilänsorgan och kommunala sammanhang. Från socialdemokratiskt håll har vi inteutan framgång sökt bilda opinion för och drivit på insatser från samhälletssida när det gällt all tackla de arbelsmarknadsproblem som existerat i vårt länunder . Den tidigare socialdemokratiska regeringen visade också ettmycket aktivt intresse för de uppländska frågorna och vi hade tillfälle attnotera flera konkreta insatser, som i samverkan med olika privata företag letttill företagsetableringar och tryggat sysselsättningen på orter som drabbats avinskränkningar. Norduppländsk arbetsmarknad är präglad av tätorternasberoende av ett enda eller några lä företag. De dominerande industrigrenarna ärjärn-och stålhantering och massaindustri. Alla känner vi dessa branscherskonjunkturkänslighei. Stålbranschens problem avspeglar sig med skrämmandetydlighet på de norduppländska orterna . Lägg därtillden minst sagt övertydliga oklarhet som präglar framtiden för kraftverksbyggeti Forsmark - både som bygg- och driftprojekt - så mörknar en redan dyster bildytterligare. Jag vill också peka på den markant låga sysselsättningsgraden förden kvinnliga arbetskraften inom området. Den ligger skrämmande långt underriksgenomsnittet. Jag är väl medveten om behovet av strukturförändringar ochrationaliseringar inom olika branschområden av vår industri. Det är alltsåinte mot förändringarna i sig vi vänder oss. Nej, det är mot formerna ochsättet för att göra förändringarna vi iirotesierar och kräver samhälletsmedverkan. Vår grundsyn i dessa frågor kom till uttryck i det socialdemokratiskapartiets och LO:s aktionsprogram inför valrörelsen . Jag vill här citeraett tillämpligt avsnitt: "För att på trygga rätten till arbetemåste samhället utforma framtidens sysselsättningspolitik. En sådanpolitik kan inte bygga på en passiv väntan på vati det privata kapitaletska företa sig. Samhället måste aktivt gå in och leda arbetet på att skapa nyaarbetstillfällen. Många nya arbetsplatser behövs om alla regioner ska få en godtillgång till arbete och service. Detta kräver långsiktig planering ochsamverkan" - jag stryker under detta - "mellan näringsliv, fackligaorganisationer, stat, landsting, kommuner och folkrörelser. Framtidenssysselsättning vill vi grundlägga . Basindustrierna skall byggas ui och förnyas. Vi måste höjaförädligen av skogen, malmen och stålet." Flera privata storföretag har faktiskt - en del sådanafinns i vårt län - efter valet passat på att på egen hand genomföraomställningar som varit till fördel för företagens lönsamhet. Men företagen harinte brytt sig om samhällets och de anstiilldas krav på en planmässigomställning, som tar hänsyn till människorna och grundar sig på socialavärderingar. hantering av bruk är ett likaskrämmande som belysande exempel på detta. Jag skall citera några meningar urett brev från de fackliga organisationerna i , ställt till industriministerÄsling och överlämnat till honom i samband med en uppvaktning tisdagen den 7december . I brevet slår bl. a. följande att läsa: "Personalorganisationerna i - Metall - SIF- SALF - ser med stigande oro . Niir planerna på ett samgående mellan STOR.A KojiparbergsSpecial stålverk i och presenterades försäkrade.STORA:s VD, , att det inte skulle bli några personalförändringar. "Det var som sagt . "Konsekvenserna kunde bli att "några tiotaltjiinstemannabefaitningar' skulle försvinna . Men å andra sidan bedömdes möjligheterna till en ökning påkollektivsidan som goda. Så sent som uttryckte VD han försäkrat sig om denna utveckling i den nye ägarens regi. Verklighetenblev en annan. Uppstyckningenav (brtsiiiter. är det klart att övertar tillverkningen avsnabbståls-banden omgående. Enligt STORA:s koncernledning har förhandlingar förevaritom leverans av dessa snabbstålsband (råband) till . Hur dessa förhandlingar förts vet vi ej, vi kan barakonstatera att STO-RA:s ledning undanhållit oss viktig information. Efter alt ha ägt lämnar nu STORAbruket åt sitt öile och gör en beklämmande sorti. STORA har på mindre än åstadkommitföljande enbart i . Hårdmetail-fabrikenavvecklas (berörde ca 150 man). Breilbandverketavvecklas (berör ca 200 man). Snabbslålsbandenbort (berör ca 50 man). Om arbetsmarknadsproblemen i län Om arbetsmarknadsproblemen i län Minskadproduktion av verktygsstål (berör ca 70 man). STORA lämnar nu specialstålverken , efter sig lämnar de verkliga personalbekymmer som måste lösas. Enligt företagets egna uppgifler skall personalen minskasenligt följande: Tjänstemänoch arbetsledare ca 50. Det betyder att även stora ungdomsgrupper med relativtkort anställningstid kastas ut mot en osäker framtid. Detta kanvi inte acceptera. När personalorganisationerna i och Söderforsuppvaktade industriministern angavs att det primära ansvaret för sysselsättningenläggs på företagen. För dagen talar ingenting för att företagen är beredda attta detta ansvar." Ja, herr arbetsmarknadsminister, så upplever de anställdaoch deras organisationer sin vardag - sin grå vardag, kan man säga. Del är inteså svårt för någon, hoppas jag, att inse hur liten tilltron är till marknadskrafternass. k. självläkande förmåga. Det bör tvärtom vara lätt att förstå hur tvivlandeman är till företagens vilja att ta ansvar på ett för de anställda acceptabeltsätt. Skall den fulla sysselsättningen kunna tryggas och skall centerpartietslöften om 400 000 nya jobb kunna infrias, får man sannerligen från borgerligthåll sluta tro på jultomten. Här måste samhället ta sitt ansvar för att styra och ledautvecklingen. Det är ett krav som vi ställer och det grundar sig på de mångamänniskornas förväntningar på samhället, ett samhälle som verkligen känneransvar även för "sina minsta". På ett otäckt sätt har debatten dominerats av krafter som representerar kapitaliniressena i samhället.I den debatten har individen helt försvunnit och ersatts av profitintressetskalla vokabulär. Jag läste i en nyutkommen diktsamling kalladSocken-dagar av - får jag kalla honom arbetareförfattaren - . Hanskildrar på poetens klara språk hur en "bortrationaliserad" arbetarekan uppleva sin situation. Jag skall be att få läsa upp den dikten. Författarenhar inte givit den något namn, men den låter så här. Stått vid svarven, lärt sigyrket, kan miljön. genom årsom hastigt runnit undan. ochinrättat tillvaron därefter. Aldrig ettord av ledsnad, aldrig enmening om slitet - detenahanda, vardagliga. Ville intedra iväg, van att hasitt omkring sig. Allt djupare ner. Resignerar, känner sig onyttig, tärande. Om arbetsmarknadsproblemen i län Accepterar ett pappersknog, skuffgubbe på kontor,arkivarbete. Kunde en gång svarva, läsa ritningar, sätta upp verktyg. kontrolleraroch arkiverar fakturor och skrivelser som andra redan kontrollerat. Eflerhandsgranskar, i väntan på pension. Tunga år kvar, att kokainnan dess. Så kan det skildras och jag trorall många - och framför allt - tyvärr kan komma att kännaigen sig i den här skildringen. Om inte samhället känner sitt ansvar för sysselsättningenär jag övertygad om alt vi får många, många tusen människor som förlorar sinförsörjning och mister sin mänskliga värdighet. Det får inte ske! Därför kännervi det så viktigt alt driva på regeringen i frågor som på ett skrämmande sätttornar upp sina problem på norduppländsk arbetsmarknad. Vissa av frågorna ärhöggradigt akuta och kräver omedelbara insatser av olika slag. Andra frågormåste mera långsiktigt penetreras.och en planläggning måste komma till ståndomedelbart. Till de mesl akuta problemen hör givetvis bruk iTierps kommun. Detta samhälle står inför hotet att praktiskt laget utplånas.Det har redan förlorat 100 invånare under den senaste femårsperioden.Nu tål man inie fier förluster - då försvinner service och samhällstjänster avolika slag. Befolkningsstrukturen har redan kantrat över på ett oacceptabeltsätt. De unga människorna flyr helt naturligt bygden. Till denmera akuta bilden hör också Ösierbybruk, som ingår i de Om arbetsmarknadsprobiemen i län siålproducerandeföretagens krets och därmed är utsatt för branschens kommande strukturella förändringar.Älvkarleby kommun har en enda stor arbetsplats - . Där förlorasnu över 200 arbets-lilHallen i samband med en betydande investeringsinsats ochdärav följande ralionaliseringsåtgärder. KF:s fabrik i bruk har inomsitt produktområde stora problem med avsättningen på såväl kort som lång sikt.Ett femtiotal arbetstilirällen försvinner genom s. k. naturlig avgång. Listanpå direkt akuta problem kunde göras mycket längre, men jag stannar här. Till de långsiktiga problemen - med stark influens av akutoro - hör Forsmarks krafiverks situation. Det är beläget i kommun,som har haft siora känningar av kärnkraflverkets byggetablcringar. Men, det ärtill denna byggarbetsplats med sina nära 3 000 anställda som man knutitsin lorhoppning om en någorlunda tryggad framtid för kommunens innevånare. Nugungar bokstavligt talat marken under detta projekt. Långsiktigt kan problemuppstå för bygd och folk som kan lä förötlande konsekvenser. Här måste sättasin en omedelbar planering, som byggs upp med alternativa modeller lor densynnerligen ovissa framtid som iir förknippad med kärnkraftverkets vara ellericke vara. Jag vill inte ta upp någon debatt om kärnkrafien som såilan, men viär ju alla på del klara med hur osäkerheten växer beträffande de här frågornaoch drabbar, på det speciella säil som hänger samman med denna meiodik somregeringen nu har vall, de ansiällda men också hela bygden. Sammanlaget är de kort- och långsikliga problemen av ensådan storlek alt de kräver eii handfast och skyndsamt samhällsinitiaiiv. Denarbetsgrupp för Norduppland som den förra regeringen avsåg att tillsältabehövs sannerligen. Tyviirr avvisar arbetsmarknadsministern detta förslag underhänvisning till en befintlig grupp med visst ansvar för Ösierbybruk ochSöderfors. Den gruppen har för del första en sammansättning som är heltolillfredssiällande. a. iir de anställdas organisationer ställda utanför.Ej heller ingår representanter för berörda kommuner. Del är de obol-färdigasförhinder all hänvisa till den nämnda gruppen. Från arbetarrörelsens sida kanvi inie acceptera statsrådets uppfattning. Vi kommer all återkomma till den härsaken. Nordupplands problem, som jag helt kortfattat berört imitt anförande, måste tacklas på ett helt annat sätt än vad som är fallet.Vi måste få en övergripande planering, som tar hänsyn till hela regionenskomplexa problem. Den punktvisa tackling av problemen som sker är alltförbegränsad och dessutom kortsiktigt betingad. Det kan inte vara en god grundföran skapa förutsättningar för en i'e/A7/g ändring av en utveckling, som i dagoch för morgondagen ter sig helt oacceptabel för såväl anställda som allaövriga berörda. Men jag vill också säga, för att inte göra detta inläggalltför negativt, att det finns ett positivt inslag i arbetsmarknadsministernssvar. Jag tänker på det konkreta beskedet om regeringens beslut angåendelokaliseringsstöd till Fagersta AB:s investeringar i . längetryckt på myndigheter och regeringens representanter. Resultatet kommer , ochjag vill uttrycka min tacksamhet för detsamma. Jag vet att den tacksamhetenockså finns väl förankrad hos de närmast berörda, de anställda, och i bygdensom helhet. I min interpellation berörde jag också kommunsspeciella problem i vad gäller sysselsättningen. Den frågan har statsrådetAhlmark inte funnit skäl att nämna med ett enda ord. Jag skulle - kanske litetfräckt - vilja påstå att del ligger helt i linje med hans borgerliga vänners iUppsala agerande. Det har präglats av passivitet och, vågar jag nästan säga,ointresse. Förhållandet är faktiskt anmärkningsvärt med hänsyn tillde svårartade problem som existerar i och har gjort det under flera år.Främst har de problemen sin bakgrund i en mycket ensidig arbetsmarknad. Knappt12 % av de yrkesverksamma i denna fjärde kommun är verksamma inomtillverkningsindustrin. Riksgenomsnittet ligger på . Delförhållandet medför konkret att närmare 600 ungdomar, komna direkt frånskolan, tvingats lämna sin hemkommun under vart och ett av de senaste tre årenoch fått skaffa sig arbete på annan ort. Detta är som jag ser det ett från många synpunkter heltoacceptabelt förhållande. Jag upplever det som beklämmande att statsrådet inteens funnit anledning att registrera problemet. Så mycket - hör gärna: litet -är alltså uttalade vilja att skaffii arbete åt ungdomar som lämnarskolan värd. Avslöjande skulle man med skäl kunna kalla det. Förhållandet blir så mycket allvarligare mot bakgrund avdet jag tidigare berört rörande länets i övrigt besvärandearbetsmarknadssituation. Länets stora - det gäller även med riksmått mätt -tätort saknar alltså varje möjlighet att bidra till en lösning av Nordupplandsarbetsmarknadsproblem. Därtill kommer den synnerligen ovissa framliden för detunder planering varande projektet i . Del har tidigareskymlai som en hoppingivande möjlighei att bereda nordupplandsbor ny sysselsättning.Men tycks också det projektet försvinna i ett töcknigt intet. Eller harstatsrådet något positivt all säga i den frågan? Jag lyssnar med spänning i såfall. Avslutningsvis vill jag sammanfatta mitt intryck avarbetsmarknadsministerns svar så här: Det var minsann inte myckel värt föralla dem i främst de norduppländska bygderna som inför en stundande julhelggår och känner berättigad oro för sina jobb. Svaret rymmer faktiskt något avden kyliga dislans till problemen som präglat debatten om sysselsättningsfrågornaalltsedan den nya regeringen trädde till. Om arbetsmarknadsproblemen i län slår i sin interpellation fast attstora kort-och långsiktiga problem präglar arbetsmarknaden i län.Jag instämmer i den bedömningen. Främstgäller det, som påpekar, bekymmer i Norduppland; han nämner bl. a.minskningen av antalet arbetstillfällen i och vid Skutskärsverken. Detär lätt att hitta ytterligare exempel, och tog några. Även KF:sKarlitfabrik i brottas med stora svårigheter. Enligt varförlusterna 1975 och 1976 tillsammans 40 milj. kr., och verkställandedirektören räknar med miljonförlusteräven . Det betyder att 56arbetstilirällen där försvinner. Listan kan alltså göras mycket längre. Detär mot den här bakgrunden man får se de politiska partiernas agerande. Desocialdemokratiska aktiviteterna beskrivs närmare i interpellation.Också inom i län har vi med stor oro sett pådet bekymmersamma läget, och vi ställde oss bakom kravetpå en arbetsgrupp för de norduppländska sysselsättningsproblemen i derashelhet. Arbetsmarknadsministern informerades för en månad sedan från liberalthåll om sysselsättningsläget i Norduppland och om länsförbundetsställningstagande. Iförrgår uppvaktade också centerriksdagsledamöterna från län sinminister i det här sammanhanget, statsrådet . Alladessa aktiviteter har sammantaget lett till åtgärder som gör att det för dagenfinns anledning att se ljusare på situationen än för en månad sedan. Fördet första finns nu - som framgår av svar - en arbetsgrupp sombevakar sysselsättningsfrågorna i och . Arbetsgruppenmötte i representanter för facket, Stora och Tierps kommun.1 arbetsgruppen sitter bl. a. departementssekreteraren , somockså återfinns i industridepartementets etableringsdelegation.Departementssekreteraren gjorde i samband med Söderforssammankomsten i förrgårenligt följande hoppfulla uttalande: "- När vi träffarföretagen blir del ju orter som som man tänker på." Fördet andra framgår av arbetsmarknadsministerns svar att regeringen beslutat bifallaen ansökan från om lokaliseringsstöd för utvidgning av bolagetsverksamhet i . Detta var också det besked som centerriksdagsmännenfick vid sin uppvaktning hos industriministern. Lokaliseringspengarnamöjliggör enligt Österbyverkens platschef attpersonalstyrkan kan utökas med ett 20-lal anställda . EnligtForsberg kan man också uttrycka det så, att den planerade investeringen på sikträddar sysselsättningen för de anstiillda vid Österbyverken. Sånågra ord om situationen i .