prot · G009105 · 1976-12-31 00:00:00 — Ofta är en mycket stor del av problemet att man behöverprata med någon som har ungefär samma situation. Därför tror jag attföräldrautbildningen måsle innehålla bäde meddelande av faktakunskaper på olikaområden, ifrågasättande av gamla ingrodda föreställningar och en återkommandediskussion i grupper av föräldrar med barn i samma åldrar. FruLANTZ (vpk) kort genmäle; Jag medger atl vpk var sen att motionera i frågan omföräldrautbildning, men bättre sent än aldrig. Vihar tagit upp den här frågan ur en litet annan aspekt. Vi har nämligen krävtett innehåll i utbildningen som är baserat på faktakunskaper och informationsamt atl föräldrarna görs medvetna om sin egen situation, social och ekonomiskuislagning och vad man kan göra för atl motarbeta detta. Del är alltså fråga omen konkretisering av innehållet i en sådan här föräldrautbildning. Den bok som hänvisade till handlar ombarnuppfostran och inte speciellt om föräldrautbildning. Jag menar att det ärväl befogat alt här i kammaren ställa krav pä föräldrautbildning, eftersom detfinns ett stort behov av delta. Inom familjepolitiken är barnomsorgen den ojämförligt mest angelägnafrågan, och del lycker jag också all dagens deball har klargjort. Riksdagensbeslut , alt del skall byggas 100 000nya platser i daghem och 50 000 nya platser i fritidshem, var elt viktigtetappmål mot målet full behovstäckning inom den närmaste tioårsperioden. Jagvill med instämmande i vad som anförs i reservationen 1 till socialulskotleisbetänkande 1976/77:25 framhålla det angelägna i att regeringen utan dröjsmålvidtar ålgärder för alt förverkligandel av riksdagsbeslul inte fördröjs.Uttalanden från framstående företrädare för etl av regeringspartierna inger juen viss oro härvidlag. har visserligen talat om för oss vilkamedel vi har till förfogande; lagstifining och pengar. Men vilken inriktningreformerna skall få och i vilken takt de skall genomföras beror också väldigtmyckel på den politiska viljan. De beslut som har fattat måstefullföljas. Vi har inte råd att avstå från en kraftig ulbyggnad avbarnomsorgen. Jag har begärt ordet främst Kr att något kommentera den del avutskottets belänkande som behandlar frågan om barnomsorg på obekväm arbetstidoch motionen 1111, som berör denna del av samhällets barnomsorg, eller snararebristen på samhälleliga insatser. Som framgår av en undersökning som LO gjordehösten 1975 behöver ca 81 500 barn omsorg på andra tider än de vanliga daghems-och frilidshemsii- Undersökningenvisar också att ca 37 300 barn är utan tillsyn någon delav dygnet. Bakom de här siffrorna döljer sig stor otrygghet och lidande förmänga barn. Föräldrarna pressas av oro och skuldkänslor. Många av dessa barnfär betala ett högt pris för samhällels oförmåga alt lösa deras omsorg. Debattenkring det här problemet och barnomsorgsbehovet ter sig ibland litet förvirrandeoch en aning verklighetsfrämmande: Arbetslivet måste anpassas efter barnens ochföräldrarnas behov. Skiftarbete måste förbjudas. Industrin mäste ändras. Barnenfar illa av nallomsorg. Ja,det här är några av de vanligaste argumenten i debatten. Det är givetvis enfacklig strävan alt försöka förändra arbetstider och arbetsliv så atl de mersvarar mot de mänskliga behoven och tar hänsyn lill människors hälsa ochvälbefinnande. Jaglyssnade ined förvåning till fröken inlägg här i kammaren. Hon sadeatt fackföreningsrörelsen har saknat engagemang i dessa frågor och allfackföreningsrörelsen har intagit en negaliv hållning till alt ändrapå småbarnsföräldrarnas arbetstider, arbetsmiljö osv. Hon menade att vi skulleuppleva det som en större seger, om vi ställde krav på arbetslivet. Ja,fröken , del vittnar om en myckel dålig kännedom och kunskap om hurden svenska fackföreningsrörelsen har arbetat och fortfarande arbetar.Fackföreningsrörelsen har ständigt fört en kamp, inte bara mot arbetsgivarnaulan i mänga fall mol del borgerliga samhället och de värderingar som det slårför när det gäller förbättringar av människors arbetsmiljö. Vi föravtalsförhandlingar om lönerna och försöker driva på lagstiftningen i andrasammanhang. Jagtror att del till stor del är fackföreningsrörelsens agerande som har gjort atlmänniskorna i kan se med litet större tillförsikt på dennärmaste framliden. Den som beskyller fackföreningsrörelsen för ett dåligtengagemang när det gäller att förbättra människors villkor på arbetsmarknadenrepresenterar elt parti, som beträffande dessa frågor har soviten Törnrosasömn i elt Sörgärden. Jagkan tala om för fröken alt fackföreningsrörelsen inte märkte någotstöd från - eller bondeförbundet som del hette - i denmånga gånger ensamma kamp som fackföreningsrörelsen förde för alt få lillstånd en ökad utbyggnad av samhällets barnomsorg. Vi hälsar medtillfredsställelse att det råder nästan total politisk uppslutningomkring del kravet. Nuär det så atl man kan inte blunda för utvecklingen, och den gär i riktning molökat arbete . En alltmer kapitalintensiv processindustri kräverlängre uinyltjandelider, och i sade så här i enlidningsinlervju ; "Vi kan inte ha små trevliga fabrikeröverallt, som går atl slänga av ." Debattenhandlar oftast om industrin, men i själva verket är det värd-och servicesektornsom växer i samhället och som sysselsätter allt fler människor på obekvämaarbetstider. Är vi pä sjukhus, då behöver vi 5 protokoll 1976/77:105-106 Familjepolilik, m. m. Familjepolilik, m. m. vård dygnet runt - det gårinte alt slänga sjukhuset och låla personalen fara hem klockan 17.Åldringsvården och långtidsvården, som behöver byggas ut, kräver mycketpersonal, och den vården är heller inget som kan avslutas . Vi harhotell, vi har restauranger och vi har kommunikationer som måsle fungera påandra tider än . Ja, det är kanske framför allt våra egna krav och behovav service och vård som skapar behovet av barnomsorg på andra lider än daglid.Det glömmer vi ofta bort i debatten. Barnfar illa, sägs det också i den här debatten. Ja, jag tror att många barn lillnattarbetande föräldrar far illa på grund av brist på samhällelig barnom.sorg.Det finns gott om moralister i det här sammanhanget, och de för sin diskussionmed skygglappar för ögonen. De lycker - och del lycker vi kanske alla - altbarn skall vara i sina hem och sova tillsammans med sina föräldrar, och därförskall inte samhället ställa upp med någon omsorg på udda lider. Ja, menverkligheten är ju en annan. Vivet hur föräldrar byter barn mellan skiften och hur de mulär sina barn för altdet hela skall gå bra. Vi vet atl barn lämnas ensamma hemma och kanske vaknarupp och finner lägenheten tom och mörk. Vi vet alt föräldrar ofta får varieratillsynen på olika sätt från den ena dagen till den andra, från den ena veckantill den andra. Allt det här far barnen illa av. Samhälletsansvar för omsorgen om barnen måste gälla alla grupper av barn. Barnen tillnattarbetande föräldrar är kanske de mest utsatta, och vi har en tradition isvensk socialpolitik atl i första hand hjälpa de mest utsatta grupperna. Lätoss behälla den traditionen. Luleåoch är kommuner som kommil längst i sina planer på altslarla en försöksverksamhet med olika former av natt-omsorg. Det kan varanatthem, familjedaghem eller barnsamariter eller kombinationer av dessa former.Del var också det som 1976 uttalade sig för, nämligen enomfattande försöksverksamhet med olika former av nallomsorg och en grundligutvärdering av försöksverksamheten som skulle ge underlag för den fortsattautbyggnaden. är en annan kommun som hossocialstyrelsen begärde medel för kartläggning av behovet av barnomsorg påobekväm arbetstid, och frågan är aktuell i många fier kommuner. Socialutskottetsbetänkande ger en klar vägledning till regeringen och i den härfrågan. Jag konstaterar med tillfredsställelse alt utskottet ställer sigpositivt till en försöksverksamhet och atl utskottet utgår från alt regeringenställer medel till förfogande för sådan försöksverksamhet. Jaghar tidigare refererat den onyanserade debatten omkring denna form avbarnomsorg, men noterar jag med tillfredsställelse att socialutskoltei fören realistisk argumentering i sitt betänkande och förklarar att verklighetenkräver alt vissa yrkeskategorier och vissa samhällsfunktioner måste fungera påannorlunda tider. Utskottet konstaterar sålunda att det framstår "somnödvändigt att så snart som möjligl fä till stånd kommunalbarnomsorg på obekväm arbetstid". Att ett enigt utskott står bakom dessaformuleringar ger del skrivna en speciell tyngd, och det ger regeringen,och kommunerna klara besked om hur den här frågan skallhandläggas . Del är med barnens bästa för ögonen som vi har väckt den här molionen,och det är med barnens bästa för ögonen som vi anser att samhället mäste ställaupp med barnomsorg också på annorlunda tider. Det är också med barnens bästaför ögonen som jag nu ber att fä yrka bifall till utskottets hemställan i dennadel. Familjepolilik, m. m. Idetta anförande instämde herrar , Weslberg i och Svartberg, fruLandberg samt herrar i och i (samtliga s). Fröken (): Jag lycker atl faktiskt slog in öppna dörrar, när hongick till angrepp mot mig för vad jag sade lidigare. Jag har deltagit iutskottets behandling, och jag yrkade bifall till utskottets enhälligaståndpunkt i denna fråga. Och som jag sade i mitt förra inlägg gjorde utskottetsitt ställningslagande från den utgångspunkten att det i den akuta situationenvar nödvändigt atl se lill barnens bästa - precis som själv sade.Där har vi alltså inga delade meningar. Sedansade alt jag hade dålig kännedom om fackföreningsrörelsen. Denhar fört en ständig kamp för bättre villkor. Men det var exakt vad jag sade.Jag kan här återge del ordagrant. Jag sade: "Framför allt LO har tidigarei så många sammanhang drivit kraven på bättre villkor i arbetslivet." Ochmed den utgångspunkten sade jag att jag tyckte det var tråkigt alt man inle nuvar beredd att driva kraven härdare när det gäller bäitre arbetsvillkor förframför allt föräldrar med små barn. Vi har ju en åsiktsskiljaktighet när detgäller kortare arbetstid för småbarnsföräldrar. Men jag har inle beskylltfackföreningsrörelsen för atl inte allmänt vilja förbättra arbetslivetsvillkor. Tvärtom har jag med det som jag sade givit fackföreningsrörelsen eneloge för detta. Detär också riktigt, vilket jag framhöll i mitt inlägg, alt del inte hjälper allsäga alt vi vill komma bort från skiftarbetet. Det vill vi väl alla. Men vi vetall del är svårt, därför att den offentliga sektorn kräver arbete på obekvämarbetstid. Och det var där jag log upp frågan om man ändå inte skulle vågakräva speciella villkor för föräldrar med små barn, så atl vi kan vara säkra påalt uppväxtvillkoren för barnen alltid är de bästa - alltså inte bara bättre ände är nu utan de bästa. Vi vet ju hurudan situationen är . Vi har settLO;s utredning, och vi känner också lill fakta frän våra kommuner. Vi är inlehell främmande för verkligheten, även om vi inle tillhör LO; det är ju jusldagens situation som gjort att utskottet enhälligt tagit den här ståndpunkten.Jag har tidigare yrkat bifall till utskottets förslag och har alltså ingenanledning att göra det på nytt, men jag står helt bakom det. Familjepolilik, m. m. 1det allmänna svepet om fackföreningsrörelsens insatser - som jag understrykeratl jag på intet sätt vill förringa, eftersom jag har stor respekt förfackföreningsrörelsen - sade alt del var facket som hade löstproblemen i Olofslröm. Jag är övertygad om att det starka fackliga agerandetdär medverkat lill atl frågan kunnat lösas, men del är kanske litet väl starktalt säga att lacket ensamt har klarat problemen. De hade kanske inte lösts ominte regeringen hade medverkat. Jagvill passa på att också ta upp ett par andra saker som berörts tidigare idebatten. IvarNordberg sade att jämslälldhelskommiltén var så oroad över regeringens bristpå initiativ när del gällde barnomsorgsulbyggnaden atl kommittén fann detangeläget alt i en skarp skrivelse vända sig till regeringen med krav. Men sävar del faktiskt inte. Vi har inte varil oroliga för regeringens inställningmen blev oroliga när vi säg att koinmunerna inte lyckades fullfölja deuppgjorda planerna enligl det åtagande som gjort för derasräkning. Del var den situationen vi ville diskutera med socialministern. Somjag tidigare sagl kommer vi också att föra samma diskussioner medKommunförbundet, efiersom regeringen och har etl gemensamtansvar för alt frågan förs i hamn. För min del tycker jag att del är ett hellnaturligt agerande från jämsiälldhelskommilléns sida. Del är naturligt alt jämställdheiskommitténär pådrivande när det gäller barnomsorgsutbyggnaden. Det var den lidigarejämslälldhetsdelegalionen mot den socialdemokratiska regeringen, och jagkänner inle till att någon uppfattade della som någon speciell kritik molregeringen. Del var ett naturligt sätt atl arbeta för dem som sysslade medjämställdhetsfrågorna och ständigt kom i kontakt med de här problemen. Slutligenelt par ord om föräldrautbildningen, som tog upp. Jag instämmer imyckel av vad sade om innehållet i föräldrautbildningen. Självanser jag att den bör ha moment av baskunskaper och inte bara syfta till etltankeutbyte mellan föräldrar. Men jag kan inte instämma i hennes yrkande nu i skall ta ställning till innehållet, när beslutatatt överlåta frågan ål en utredning, som väntas lägga fram etlförslag. Det är ju emot de principer som vi brukar tillämpa här i atli ett sådant läge fatta beslut om saker. (vpk): Jag delar till fullo synpunkter på samhällels ansvaräven när del gäller alt ordna tillsynen av barn till skiftarbetande föräldrar,liksom hennes synpunkter beträffande kvaliteten på den tillsynen. Delvar bara på en punkt som anförande väckte betänksamhet hos mig,och det var när så helt och fullt tycktes ansluta sig till denuppläggning av försöksverksamheten som anges i fråga om och,somjag förutsätter, också beträffande FruSigurdsen sade att har uttalat sig för just en försöksverksamhetmed olika former av den här sortens nattillsyn av barn. Men det är ju delförhållandel alt man i Luleäprojektel inle ger dessa alternativ samma värde somär en av svagheterna i detta projekt. a. på grund av alt jag har min hemort i Norrbollen kunnat följadebatten om Luleäprojektel ganska ingående, och det är helt uppenbart atl mani den s. k. ledningsgruppens förslag har lämnai myckel stort utrymme ätalternativet smågruppshem och givit della ell slags värdighet avhuvudalternativ. Däremol har man ytterst litel berört andra alternativ förnattillsyn, bl. a. barnvårdare i hemmet, som ändå en majoritet avremissinstanserna i förordade. Detla handlande finner jag myckelanmärkningsvärt, speciellt som också expertis och personal inom barntillsynenhar fört fram det sistnämnda alternativet som det viktigaste. Jaghar inte med del sagda själv tagit ställning i frågan ulan vill försl avvakta resultatetav försöksverksamheten. Men jag menar alt de olika alternativen måste göraslikvärdiga i försöksverksamheten, och det anser jag inte har skett iLuleäprojektel. Inleminst viktig i detla sammanhang är inriktningen när del gäller kvaliteten iLuleäprojektel. Där talar man t. ex. då det gäller personaltätheten inte ens ide termer som har använl i sina rekommendationer förpersonaltäthet vid barnomsorg. Ledningsgruppen i föreslår enpersonaltäthet av tre värdare pä femlon barn, dvs. relationen en på fem, medansocialstyrelsen rekommenderar en pä fyra och en siörre personaltäthet påspädbarnsavdelningar. I den nattillsyn som det gäller kan även spädbarn ingå.Barngruppens ålder kan dessutom enligl ledningsgruppens förslag variera mellan7 månader och 12 är. Socialstyrelsenhar i sina anvisningar om personaltäthet för tillsyn angivit tvä barnper vårdare. Ledningsgruppen i föreslår en vårdare oavsett antaletnattbarn. Vi konstaterar därför alt man också i detta sammanhang visar en bristpä insikt om vad personaltätheten betyder för tillsynens kvalitet. Delär mot den bakgrunden som jag lidigare här har sagt alt börkräva atl utarbetar rekommendationer för hurförsöksverksamheten skall bedrivas och att de rekommendationerna skallföreläggas innan vi tar ställning lill behovet av anslag för dennaverksamhet. Del är som sagt på den punkten som jag tycker atl ger anledning till viss betänksamhet. Familjepolitik, m. m. Nej, fröken , jag slår inle in några öppna dörrar. Om frökenAndersson hade hållit sig till utskottsbelänkandet skulle jag inte haftanledning alt invända. Jag har i stället citerat och med tillfredsställelsehälsat del som anförs i socialutskottets belänkande pä denna punkt. Det varhennes kommentarer lill detla och hennes beskyllning Familjepolitik, m. m. mot fackföreningsrörelsenför brist på engagemang som jag reagerade och polemiserade mot. menade att LO hårdare borde ha drivit frågan om kortare arbetstid.Jag tror, som jag sade lidigare, alt fröken och kanske också henneskamrater i har mycket liten kännedom om det hårda fackligaarbete som bedrivs på alla områden. Det är ju inte bara en fråga om arbetstidenutan det gäller också att kämpa för bäitre arbetsmiljö och för andra krav somrör arbetslivet. Närdet gäller den kortare arbetstiden för småbarnsföräldrar vet fröken väl atl vi från socialdemokratiskt håll genom en arbetsgrupp med representanterför partiet och för LO och TCO, dvs. de stora löntagarorganisationerna,arbetade fram etl förslag som innebär en utökning av den långaersällningstiden i föräldraförsäkringen , som skulle kunna tasul som exempelvis förkortad arbetstid för småbarnsföräldrarna. Vihar ju fält etl förslag från den borgerliga regeringen. Av det myckel storaslagnumrel i valrörelsen om etl vårdnadsbidrag med . bidde det entumme. lill någon konstruktion av värdnadsbidrag förden nionde månaden. Del är ju vårdnadsbidraget som har varit det storaslagnumret för , en mycket kostnadskrävande reform. Fackföreningsrörelsenoch socialdemokratin förbehåller sig att göra sina prioriteringar när detgäller atl förändra samhället, och vi kommer att fortsätta på den vägen, frökenAndersson. Sedansäger fröken : Ja, ja, del var väl inle facket som hade det avgörandeinflytandet när del gällde lösningen pä problemet med LM i Olofslröm. Nej, jagär medveten om, fröken , att de formella besluten kundefackföreningsrörelsen inte fatta. Men jag är övertygad om att utan den starkaopinion och den starka kraft som den lokala fackföreningsrörelsen i Olofströmutgjorde hade vi inte fält det här resultatet. Tillfru vill jag säga alt jag har inle lagil ställning för någon exaktmodell när det gäller försöksverksamhet med nallomsorg. Jag har sagl att mankan ha olika modeller. har ett program. Jag harockså sagt alt har uttalat sig för en försöksverksamhet i olikaformer. Del kan passa olika pä olika platser. Jag försöker ständigt upprepadetla, men jag brukar alltid som rubriker för LO:s agerande fä att LO vill hanattöppna daghem. Det vill LO inte alls ha. LO vill ha en lösning på frågan omnattomsorg för barn. Och det kan ske under olika former, så jag tror. fruMarklund, atl vi är helt överens. Fröken (); Får jagåtergå lill atl tala om del som vi behandlar, nämligen barnomsorg pä obekvämarbetstid. Jag vill återigen erinra om att jag yrkade bifall till utskotlelsförslag. Jag har varit med om altbehandla det, och vi har behandlat det i fullt samförstånd i utskottet. Dekommentarer som jag gjorde berodde på att vi inom milt parti är oroade över enutveckling som går mot att allt fier barn kan behöva fä nattvila på annan platsän i sill eget hem. Jag är litel förvånad över att intekänner oro över en sådan utveckling. Jag tror alt de allra flesta människor . Fråganom barnfamiljernas svårigheter att förena förvärvsarbete med omsorg om barnenbör ju lösas inle genom atl man försöker göra barnen så obefintliga som möjligteller genom atl låtsas att de knappast finns, ulan man bör, genom att förbättravillkoren i arbetslivet, göra det möjligl för föräldrarna att bäde della iarbetslivet och ge barnen den lid som jag tror de allra fiesta föräldrar önskarge sina barn. Jag lycker del skulle vara en uppgifi som vi skulle kunna arbetaför tillsammans. Familjepolilik, m. m. Vi känner alla oro för utvecklingen pä arbetsmarknaden, frökenAndersson, och del gäller inte endast frågan om barnomsorgen. Men jag skall somfröken också hålla mig bara till barnomsorgen. Vikänner oro inför utvecklingen, med den stora bristen på barnomsorg rent allmäntsett. Men därför att vi har denna utveckling mot ökat arbete på obekvämarbetstid, som inte minst är föranledd av våra egna krav på ökad service inomexempelvis vårdsektorn, känner vi också oro i fråga om tillsynen av de berördabarnen. Vi får inle blunda för utvecklingen och säga atl därför all vi intevill atl småbarnsföräldrarna skall arbeta inom vårdområdet skall vi inle ordnabarntillsynen för de här grupperna. Vi är överens, fröken , om frökenAndersson lill-sammas med mig och den fackliga rörelsen och socialdemokratinkänner oro inför tillsynen av barnen lill de skiftesarbetande föräldrarna. HenROMANUS (fp); Det är tydligt att anser att hon har otur medtidningsrubrikerna. Del kan kanske därför vara bra alt böria med LO-lidningen.I dess senaste nummer står det som rubrik; "Seger för LO:s krav pånattöppei." Det kan onekligen leda till elt litet missförstånd. Jagbegärde egentligen ordet för atl säga etl par ord om , eftersom dettahar dragits in i debatten av två talare pä den socialdemokratiska sidan. Jaghar noterat att arbetsmarknadsministern i sin kommentar lill beslutet harutttalat att fackföreningsrörelsen här har gjort betydande insatser lokall,som har haft betydelse för utgången av frågan. Del erkännandet har han alltsågivit. Skulle del då inte kännas skönt, - med tanke pä allt vadsom har sagts, inte minst från LO, om regeringens och arbetsmarknadsministernsinsatser - att nu kunna Familjepolitik,m. ge ett likadant erkännandeutan något förbehåll om regeringens insatser för sysselsättningen i ? Överiäggningenvar härmed slutad. Kammarenbiföll vad ulskottel i dessa punkter hemställt. Mom. 1 -3 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels del av underöverläggningen framställda yrkandet, och förklarades den förra propositionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästesoch godkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i belänkandet nr 25 punkten 4 mom. 1-3röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit del av under överiäggningen Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparai. Dennaomröstning gav följande resultat: Ja- 293 Nej - 14 Kammaren biföll vadutskottet i dessa punkler hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels molionen nr 1311 av herrWerner m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voleringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller socialutskottels hemställan i betänkandet nr 25 punkten 8 mom. Iröstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit molionen nr 1311 i motsvarande del. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-proposilionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparai. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 294 Nej - 14 Familjepolitik,m. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr I avherr Karisson i m. fi., och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i belänkandet nr 25 punkten 8 mom. 2röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av i m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrNordberg begärde rösträkning verkställdes votering med omrösiningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: