prot · G00940 · 1976-12-31 00:00:00 — Ytterligareett skäl för kollektivhus, som jag tog upp i min interpellation men som intestatsrådet nämner, är del enorma slöseri med resurser nuvarande bostadspolitikinnebär, vilket verkligen borde vara något för den nya regeringen att ta faslapå. Se vad ett kollektivhus tar i anspråk av samhällets energiresurser ochjämför delta med byggandet av vidsträckta småhusområden! Och det gällersjälvfallet inte bara anläggningskostnaderna utan i än högre graddriftkostnaderna. Jämför vad ett kollektivtboende skulle kunna innebära för förvalt- ningskostnaderna, som ären av de snabbt stigande posterna i vad det gäller boendet och som utgören av de anledningar som åberopas för ökat villabyggande och en övergång tillprivata bostadsrätter! Kollektiva boendeformer skulle kunna bryta dennautveckling som i första hand gynnar höginkomsttagarna och inte flerlaleihyresgäsler. För kol-lektivhusen vore former av privata bostadsrättsföreningarförödande. Möjligheter måste i stället skapas för alt ge alla hyresgäster ettdirekt inflytande över sin boendemiljö. Jagtycker också atl det är positivt atl statsrådet gör en klar åtskillnadmellan olika former av servicecentra, som dykt upp under senare är, ochkollektivhus. De förra är i första hand kommersiellt inriktade och medger inteatt man utvecklar den gemenskap som kollektivhusen är en förulsällning för. Idessa två avseenden är alltså statsrådet och jag i stort sett ense. Men när manskall gå från ord lill handling, gå från att uttrycka en allmänt positivinställning till att försöka få något förverkligat, kommer vi uppenbarligenlill en avgörande skillnad i vår uppfattning. För mig inskränker sig inlepolitik till att vilja, utan del innebär också att man handlar - i det härfallet genom att stödja kollektivhustanken i olika former. Jag tycker an denförment neutrala inställning statsrådet intar när hon förklarar att "deinstrument som staten förfogar över lägger alltså inga hinder i vägen för attbygga och förvalta kollektivhus" också innebär en handling. Samhälletmåste lika väl som på andra områden styra utvecklingen också på bostadsområdet.Vad vi har är ett slags låtsad neutralitet från samhällets sida som isjälva verket döljer en omfattande subventionering av den mest resurskrävandeav alla bostadstyper, nämligen enfamiljshuset. Attså många - främst barnfamiljer - prioriterar boende i småhus är inle såkonstigt mot bakgrund av den intensiva propaganda som förs för denboendeformen. En stor del av boendekostnaderna får dras av på skatten.Villaägarna betalar en mindre andel av de verkliga kostnaderna för vatten ochavlopp, vägar och kollektivtrafik än de som bor i hyreshus, och miljön ärsäkrare ur trafikolycksfallssynpunkt. Menden ensidiga satsning på småhus som pågår innebär förödande konsekvenserför en region som helhet, eftersom den prioriterar en familjetyp och därmedutestänger majoriteten av befolkningen. Hemarbetet konserveras ochjämställdheten försvåras. Samhället måste i stället bygga och förändra för ökadgemenskap mellan människorna. Olika kollektiva boendeformer och kollektivservice måste säkras i såväl saneringsområden som nyare områden. Ändradeförvaltningsformer - och då menar jag inle privata bostadsrätter, somregeringen tycks se som enda alternativ - måste prövas som ger hyresgästernaett avgörande in-flyiande över sin boendemiljö. Jusl i samband med saneringen isior-sladsområdena har man alla möjligheter att söka nya vägar till förmån förkollektiva boendeformer. Och del är inte enbart den kommunala angelägenhet somstatsrådet försöker hävda. Det finns en mängd ålgärder Omökad satsning på kollektivhus Omökad satsning på kollektivhus man kan vidta också frånregeringens sida. Jag skall här ta upp bara några - del är vad jag skulle viljakalla minimikrav. Reglernaför kollektivhus är oklara i vad gäller såväl finansiering somhyreslagstiftning. Jag förutsätter att vad som sägs i interpellationssvaret omatt lån utgår lill matsal, kök, reception osv. också innefattar restaurang ikollektivhus, liksom all vad som sägs om husens särskilda karaktär inle fårtolkas som alt denna skall innebära alt lägenheternas ytor i vissa fall måsteminskas. 1andra boendeformer ges möjligheler lill lån för inredning och utrustning igemensamhetsulrymmen. borde gälla också för kollek-livhusen. Somett konkret uttryck för sin positiva inställning skulle man också kunna genomsärskilt gynnsamnia låneformer uppmuntra till kollektivhusbyggande. Det harskett lidigare, exempelvis i samband med saneringar . Bosladsslyrelsenskulle kunna få ett anslag på t. ex. 100 miljoner för experiment med kollektivaboendeformer. Hyreslagsliflningenkan förbättras på olika sätt. Besittningsskyddet bör gälla ocksågemensamhetslokaler, och fastighetsägare skall inle ha rätt att motsätta sigatt gemensamhetsutrymmena används till andra än ursprungligen avsedda ändamål.Hyresgästerna i sin tur skall kunna motsätta sig att fastighetsägaren görförändringar - något i stil med vad som gäller vid saneringar . Ettannat krav, som framfördes i debatten i , är en -en lag som skulle innebära att en fastighetsägare som avkollektiviserar mothyresgästernas vilja skall fråntas rätten all förvalla bostäder. Dehär förslagen är inte särskilt långtgående, utan sådana alt också statsrådetFriggebo borde kunna verka för dem, om hon menade allvar med den positivainställning till kollektivhus som hon redovisade i svaret. Personligenskulle jag vilja gå mycket längre. Jusl kolleklivhusen -eller, rättare sagt,avkollekliviseringen av de kvarvarande kollektivhusen - visar på del orimliga iatl anonyma kapitalförvallare med lönsamhetskrav som enda intresse skall fåstyra människors tillvaro. Bostäderna skall vara en social rättighet och inte enhandelsvara. Rätten till en bra bostad måste jämställas med rätten tillundervisning eller .sjukvård, och man måste ge boendet ett socialt innehåll.Enda vägen all nå delta är att alla privata flerfamiljshus överförs isamhällets ägo och att hyresgästerna får ett avgörande inflytande över sittboende. Nuhar vi kommunisterna fört fram dessa krav i andrasammanhang, och jag skall inte längre uppehålla mig vid dem här. Men eftersominterpellationssvaret inte ger några konkreta besked, vill jag avslutningsvisställa några följdfrågor till statsrådet: Är statsrådet beredd altmedverka till en ? tänka sig ell anslag till bosladsslyrelsen för experiment medkollektiva boendeformer? Kommer lånemöjlighelernaalt förbättras för kollektivhusen? Kommer hyreslagstiftningen alt förbättras för attge hyresgästerna ett Tisdaeen den bättre skydd mot fastighetsägarna i deavseenden som jag här tog upp? -, Ap-pjuer 1976 Jag trodde all avsikten här var atl vi skulle debatterakolleklivhusboendet. Men fröken tycks vilja få del till en allmänbostadspolitisk deball. Jag kommer inle att ge mig in på en sådan ulan skallhålla mig lill kolleklivhusen. 1min svar har jag redovisal all del i de medel soni slår lill slatens förfogandeinte finns några direkta hinder för all kommunerna, som här har ansvaret, skallkunna tillfredsställa de behov som kommuninvånarna kan ha när del gällerkollekiivhus. Konimunerna har alliså här bollen när det gäller all se på om detfinns behov av kollektivhus, om del finns människor som vill bo där, och dåockså avgöra huruvida man skall fullfölja detta genom alt bygga kollektivhus. FrökenHjelmslröms anförande kunde lydas så all hon menade all man genom en slyrningfrån samhällets sida nästan skulle tvinga folk att bo i kollektivhus - att detvar del som man skulle bygga. Jag delar inte den uppfattningen. Jagtycker att vi skall ha valfrihet genom atl samhället inte har styrande reglerlill den ena eller andra boendeformen eller upplåtelseformen. Sedanlar fröken upp några konkreta förslag, såsom . Låtmig säga att vi i det här landel inle brukar stifta lagar för enskildafastigheter och enskilda individer. När det gäller experiment med kollektivaboendeformer vill jag säga atl vi mycket länge har haft deball i dessa frågoroch all vi har haft många utredningar. Vad som krävs är handling frånkommunernas sida i fråga om att bygga kollektivhus, om del är så attkonimuninvånarna vill ha dem. Jag tror inle all man behöver ha så särskiltmycket mer experiment. Beträffandehyreslagstiftningen har jag sagt att det faktum alt vi har så få kollektivhushar gjort an vi saknar praxis i dessa frågor. Det kan finnas anledning att seöver della i samband med de utredningar som pågår. Det kan vara rimligt althyresrällsutredningen också lillar på della. 1fråga om lånemöjlighelerna har jag konstateral atl del finns låne-möjligheter,och de diskriminerar inle kollektivhusen. Man har också lånemöjligheter lillexempelvis barndaghem, inbyggda i kolleklivhusen. Del gör all del inle finnsnågon anledning alt nu ändra eller förbättra dessa möjligheler. Om ökad satsning påkollektivhus Fröken (vpk): Jag måste tyvärr konstatera alt jag inle fick något konkret svar pånågon av de frågor jag ställde till statsrådet . Statsrådet upprepardet som sägs i interpellationssvaret och vad jag tog upp i mitt svar på det,näniligen att det inte finns några direkta hinder mot att bygga kollektivhusoch att nian inte diskriminerar kollektivhus. Omökad satsning på kollektivhus det är inte det jag harfrågat om - jag har frågat om man inte skall uppmuntra tillkolleklivhusbyggande. Det är uppenbarligen inte statsrådet beredd atlgöra, trots atl i olika avseenden talat sig så varmt för justjämställdheten mellan män och kvinnor. Sedansäger statsrådet att hon inte är beredd att medverka till någon styrning. Mendet är vad jag kallar en låtsad neutralitet, för vad är det vi har påboendeområdet? Jo, det är en styrning mot sniåhus och villabyggande genom deskattelättnader som kommer deni till del som bor i den bostadstypen och genomde andra punkter jag pekade på -atl man inte betalar i samma utsträckning somhyresgäster för kollektivtrafik och liknande. Statsrådettog sedan upp valfriheten. Men det finns ingen valfrihet för kommuninvånarna ! Man vel ingenting om efterfrågesituationen i fråga om kollektivhus. Manvet att det finns elt stort intresse, men det finns inga köer att ställa sig iför att fiytta in i kollektivhus, bl. a. beroende på att det inte finns någrakollektivhus längre sedan man av-kollektiviserat de två återstående levandekolleklivhusen, i och . Sedantjatades det ånyo om att det är kommunernas sak att bygga kollektivhus. Jaganser inte atl del är bara kommunernas sak. Jag pekade på en mängd ålgärder somman kunde vidla från regeringens sida för att underlätta kollektivhusbyggande.Det är inget ovanligt i vår bostadspolitik alt man på olika sätt haruppmuntrat till vad man tycker vore en politiskt riktig linje i boendefrågorna. Denenda fråga som statsrådet något berörde var om hon var beredd all medverka . Statsrådet sade, om jag uppfattade det helarätt, atl det inte gällde all stifta lagar om enskilda personer. Del har jaginle heller frågat om - jag förklarade vad en skulleinnebära. Efter att ha varit n-ied vid kulturhus-debatten borde ju också statsrådetha förstått vad en sådan lag skulle innebära, nämligen all man skulle fråntaden fastighetsägare som avkollektiviserar ett hus mot hyresgästernas viljarätten att förvalta bostäder. Det gällde alltså inte en enskild person utan enprincipfråga. Iövrigt får jag väl upprepa de frågor jag ställde i min första replik påinterpellationssvaret och som statsrådet lyvärr inte svarade på. I ett samhälle där vi försöker decentralisera så mycket som möjligttycker jag att det är rimligt att kommunerna skall ha kvar den rätt till ellstort avgörande inflytande på bostadspolitiken som de nu har. Därför skall interegeringert lägga sig i och tala om för kommunerna vad de skall göra. Däremottycker jag att i den mån som del finns behov av kollektivhus - kommunerna harskyldighet att undersöka det - bör de behoven naturligtvis tillfredsställas. Dåger man också val-ftihet. FrökenHjelmström är inne på att man skall ha ett totalt samhällsägande. Låt mig sägaall del kravet säkerställer inte alls alt det blir några kollektivhus. Vi har en väldigt stor bosladsmassa som är samhällsägd, och där har sannerligeninte några kollektivhus byggts . När det gäller extrastimulanser, t. ex. vid sanering, är det rikligl att sådana har utgått, men dethar varit i fall vid ombyggnad där långivning har varttdiskriminerande. Där har man lyft upp villkoren till samma nivå som när delgäller nybyggnad. Då har man sagt att det kan vara rimligt att ge stimulansunder ett övergångsskede. Omåtgärder mot spekulation på bostadsmarknaden FrökenHJELMSTRÖM (vpk): Jag är inte ule efter atl la ifrån kommunerna deras ansvar. Jag är uleefter att regeringen skall uppmuntra kommunerna alt bygga kollektivhus. Del ärnågonting hell annat. Statsrådet vet också hur många kollektivhus som harbyggts som den här saken har diskuterats, Förkommuninvånarna innebär det all det inte finns något enda levande kollektivhusi . Borde inte det stämma till eftertanke? Överiäggningen varhärmed slutad. § 13 Om åtgärder motspekulation på bostadsmarknaden Fru statsrådet erhöll ordel för all i ellsammanhang besvara dels () anmäldainterpellation, 1976/77:43, dels (vpk) anmäldainterpellation, 1976/77:45, båda interpellationerna framställda till frubostadsministern och anförde: har frågat bosladsministern vilka slag av ålgärder somövervägs inom regeringen i syfte alt inte endast motverka ulan slutligen stoppaspekulation på bostadsmarknaden. 1. om hon delar uppfattningen att man bl. a. bör ändraLex Backström lill alt gälla hela landel och vilka ålgärder hon i övrigt ärberedd atl föreslå för all komma lill rälla med det för flera tusen hyresgäsleroacceptabla förhållandel som spekulation och handel med fastigheter ochbostäder medför, 2. om hon tar avstånd från uttalanden om all man börlillämpa gällande lagstiftning i mindre omfattning än vad som har skett iStockholm. Enliglfastställd ärendefördelning är del jag som skall besvara interpellationerna.Jag besvarar dem i ett sammanhang. Enligtregeringsförklaringen skall byggande och förvaltning av bostäder ske i formersom motverkar spekulation och stimulerar en kostnadspressande konkurrens. Det är framför allt tvåolika former av spekulation i bosläder som Omålgärder mot spekulation på bostadsmarknaden har uppmärksammals undersenare lid. Del gäller dels osund handel med fastigheter, dels de faslighelersom är så misskölia all hyresgäsierna ibland ivingas bo i rena slumlägenheier.Den organiserade svarla handeln med hyreslägenheler bör också beröras i dellasammanhang. Närdet gäller handeln med fastigheter har både och på den nya lagen om förvärv av hyresfastighet, den s. k. ,Jag skall därför också något uppehålla mig vid den lagen. Den avser altförebygga spekulation i hyresfasiigheier och hindra personer som är olämpligaall förvalla sådana fasligheler från atl förvärva dem. Lagen innebär bl. a. altförvärv av hyresfastighet beror på tillstånd av hyresnämnd. Närlagförslaget förelades var avsikten alt lagen skulle gälla helalandet. Vid behandling i civilutskotlel fann utskottsmajoritelen, till vilkenäven hörde , alt lagens huvudsyfte skulle kunna tillgodoses ävenom lagens tillämpningsområde i den här delen begränsades till de trestorstadsområdena och där till de kommuner som har en mer markeradinnerstadskaraklär. Alllagen inte gavs en vidare regional tillämpning sammanhänger med de ölägenhetersom den för med sig för den helt acceptabla och normala omsättningen påfastighetsmarknaden. Enligt min mening bör lagen vara tillämplig endast i deorter där behovet av en förhandsprövning väger så tungt all dessa ölägenheterfår godtas. Lagen trädde i kraft för mindre än ell år sedan. Om det framdelesvisar sig atl det finns behov av en utvidgning av lagens tillämplighet lillviss eller vissa kommuner kommer jag alt la upp frågan om ändring i lagen. Närdet gäller lagens tillämpning utgår jag från alt den i de enskilda fallentillämpas av hyresnämnderna och bosiadsdomsiolen i överensstämmelse med de avriksdagen godtagna riktlinjerna. Bådeför tillämpningen av och för kontrollen i övrigt avfasiighelshandeln är det viktigt atl lagfarisplikten efterlevs.Riksre-visionsverkel har i en rapport till konstateral altantalet förseningar med lagfartsansökan är stort. Med anledning därav övervägsfrågan om åtgärder mot försumliga lagfarissökande i en projektgrupp som arbeiarmed inskrivningsfrågor inom . 1övrigt anser jag, som civilutskottets majoritet också anförde vid behandlingenav , all huvudlinjen i åtgärderna mot spekulation ihyresfastigheter bör vara all göra denna verksamhet mindre lockande från deprivatekonomiska synpunkter som leder köpare och säljare. Närdel gäller den svarla handeln med hyreslägenheler har hyresrätts-utredningenlagt fram förslag om bl. a. slraffskärpning. Förslaget får prövas avregeringen sedan remissbehandlingen har avslutats. Jag vill emellertid understrykaalt ett bekämpande av den svarla handeln med lägenheter i första hand kräverinsatser från polisens sida och atl sådana i stor utsträckning förutsätter allde som har drabbats av handeln gör polisanmälningar. Antalet anmälningar iStockholm har ökat under det första halvåret i år.Särskilt goda möjligheler har polisen att utreda brott då anmälningar kommer infrån flera hyresgäsler i en och samma faslighet. Här torde särskilt stödetfrån en hyresgästorganisation vara av värde för all förmå den enskilde attavslöja olagliga överlåtelser. Föratt motverka missförhållanden vid förvaltning av bostadsfastigheter står redanflera instrument lill kommunernas och hyresgästorganisationernas förfogande.Jag vill särskilt peka på hälsovårdsstadgan, lagen om ivångsförvaltning avbosladsfaslighet, bosiadssaneringslagen och den bestämmelse iexpropriationslagen som ger rätt till expropriation för alt försätta ellerhålla faslighet i tillfredsställande skick, när grov vanvård föreligger ellerkan befaras uppkomma. Erfarenheterna har visat alt tvångsförvaltningslagenbehöver förbättras. Bostadsförvaltningsutred-ningen har lagt fram ell förslaglill ny bosladsförvallningslag som skall ersätta tvångsförvallningslagen.Förslaget går i flera avseenden längre än gällande rätt. Bl, a. skulle deekonomiska förutsättningarna för tvångs-förvaltning förbättras.Remissbehandlingen av förslagen är i del närmaste avslutad och regeringenkommer därefter atl la ställning lill dem. Detär också viktigt atl hyresgäsierna själva ges möjlighel atl ingripa motmissförhållanden när det gäller bosiadsförvallningen. Som jag sade i elt svartill på en fråga för en månad sedan är det statsmakternas uppgiftatt undanröja de hinder som kan finnas för den fortsatta utvecklingen mot enfördjupad boendedemokrati. Mot bakgrund av förslag av dels boende- ochbostadsfinansieringsutredningarna, dels hyresrättsutredningen samtremissyttranden över dessa kommer regeringen atl överväga vilka åtgärder sombehövs för alt stärka infiytandet för den som hyr sin bostad. Men det finnsockså andra vägar för atl öka de enskilda människornas infiytande över sittboende. Jag vill peka på att regeringen som framgår av regeringsförklaringen ärpositiv till alt hyresgäster i bostadsrättsföreningens form övertar de hus debor i. Omåtgärder mol spekulation på bostadsmarknaden Jag lackar statsrådet för svaret på min interpellation. Denredogörelse som har lämnats är i allt väsentligt en beskrivning av de ålgärdersom initierats av den socialdemokratiska regeringen. I och för sig är delta ettbra mått på ambitionsgraden och viljeinriktningen när del gäller den nuvaranderegeringens syn på spekulationen i fastigheter. Del var ju detta jagefterlyste i interpellationen. Något nytt innehåller svaret inte i övrigt. Delhar ju ändå inträffat en del händelser som skulle kunnat fåregeringen alt frångå rollen som observatör. Med andra ord: Om man vill någotkonkret står möjligheten alt genomföra del öppen. Isvaret hänvisas lill regeringsförklaringen: "Byggande och förvallande avbostäder skall ske i former som motverkar spekulation och stimulerar enkostnadspressande konkurrens." Det är således på denna förklaring som nyaålgärder skall bygga. Vidare hänvisas det bl. a, till lagen om ömåtgärder mot spekulation på bostadsmarknaden förvärv av hyresfastighet,som antog . Jag har ingen svårighet att insiämma i denbeskrivning av civilutskottets behandling av förslaget lill denna lag somframkommer i interpellationssvaret. Lagens syfte var atl förebygga spekulationi hyresfastigheter och utestänga personer som är olämpliga atl förvalta ochförvärva sådana fasligheler. Iinterpellationssvaret avrundas delta avsnitt med: "Om det visarsig att del finns behov av en utvidgning av lagens tillämplighet till visseller vissa kommuner kommer jag alt ta upp frågan om ändring i lagen." Varoch en som något så när följer utvecklingen på bostadsmarknaden vet att eltsådant behov redan finns. Del vel vi genom inträffade händelser i Helsingborgmen också på andra håll i landel. Spekulationen i fastigheter drivs - så längedet kan vara en lukrativ affär - yrkesmässigt eller rättare sagt systematiskt.Lagen ger nu inga möjligheter atl stoppa fastighetsspekulanter som dyker upp iNacka, , , , eller andra kommuner iStockholms närhet. Lagen begränsades ju lill landets tre storstadsområden, förStockholms del inkl. och . Frånvårt håll uttalade vi för lagens ikraftträdande alt utvecklingenskulle följas med största uppmärksamhet. Statsrådet gör ingen gladgenom atl sitta i och invänta framtiden när det gällerdenna lag. Ta kontakt med de större kommunerna i landel, som redan har haftkänningar av fastighelsspekulation och ta initiativ lill en utvidgning av lageninnan nya hyresgäster råkar illa ul! Detskojeri som förekommer vid köp och försäljning av fastigheter i exempelvis har jag lärtmig åtskilligt om . I massmediahar man påpassligt och med skicklig journalistik följt en rad affärer som varitrent spekulativa. I har man haft fleraprograminslag, och i har avdelat belydanderesurser för alt avslöja skojarna. Närman ges tillfälle att granska tillgängliga handlingar och ser vilka förödandeverkningar dessa skumma affärer i fastighetsbranschen fått för hyresgästernablir man förfärad. Den osunda fasiighelshandeln har ett mönster som man snabbtlär sig känna igen. Del är samma personer som figurerar.Hyresgäsierna vel i åtskilliga fall inte vem eller vilka som för tillfälletäger fastigheterna där de bor och lill vem hyran skall inbetalas. Det är ettskojeri utan like. Det har hänt - och del är dokumenterat så långt det nu gåratt dokumentera - all hyresgästerna i vissa fastigheter i irad fåll inbetalningskort med krav på hyran från tre olika s. k.fastighetsägare. IStockholm torde det röra sig om tusentalet hyresgäsler som farit illa av dennaverksamhet. Man kan säga all det i alla fall rör sig om ett begränsat antalfasligheter och alt det är rikligt atl den nya lagen skall ge effekl.Men för enskilda hyresgäsler är det ett stort problem. Och för samhället ärdet ett nederlag om enskilda personer - i vissa avseenden till syneshelt ostörda av ingripanden från myndigheterna - skall få söka sig nya kommunerdär spekulationen i fastigheter inte är lagligt beivrad på samma sätt som istorstadsområdena. Ju förr regeringen intresserar sig för en utvidgning avlagen, desto bättre för hyresgästerna. Del är den enkla sanningen i dennafråga. I della sägs: "Riksrevisionsverkel har i enrapport lill konstaterat att antalet förseningar medlagfartsansökan är stort. Med anledning därav övervägs frågan om ålgärder molförsumliga lagfartssökande i en projektgrupp som arbetar med indrivningsfrågorinom ." Jagfäste mig speciellt vid det lilla näpna uttrycket "övervägas frågan omålgärder mot försumliga lagfartssökande". Jag reagerar starkt mot deltaslappa ordval. Vi vel att del fuskas med ansökan om lagfart -som ju skall skeinom från köpet. Det vet varenda seriös mäklare, säljare ellerköpare i del här landet. Del vel också faslighels-skojarna i branschen - men devet också att någon egentlig kontroll inle finns. Därför kan de föriängahanteringen av sina fastigheisinnehav och hinna tillgodogöra sigandra fördelar av köpet.