prot · G00986 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:86 §1 Justerades protokollen för den 4 och 7 innevarande månad. §2 Meddelande om interpellationssvar 1976/77:99om verksamhet i Gävleboigs län Med hänvisning till riksdagsordningen får jag meddela föOande. Minavsikt är att enligt överenskommelse med besvara hansinterpellation om verksamhet i . Omförfarandet vid förhör med barn enligt lagen om tillfälligt omhändertagande § 3 Om förfarandet vidförhör med barn enligt lagen om tillfälligt omhändertagande Herr justitieministern erhöll ordet för attbesvara i (c) anmälda fråga,1976/77:281, och anförde: i har frågat mig om jag vill medverka till attföräldrar eller annan vårdnadshavare underrättas vid förhör av person som kantänkas vara under . Befogenhetenför polisen att ta hand om barn enligt 2 S lagen om tillfälligtomhändertagande är begränsad till vissa nödfallslik-nande situationer.Förutsättningen för ett sådant ingripande är att barnet anträffas underförhållanden som uppenbarligen innebär en överhängande och allvarlig risk fördess hälsa eller utveckling och att polisen bedömer att det inte går att fåbarnet att återvända hem självmant. Under sådana förhållanden skall barnetgenom polisens försorg skyndsamt överlämnas till föräldrar, annanvårdnadshavare eller barnavårdsnämnden. Både av förarbetena lill bestämmelsenoch av tillämpningsföreskrifter framgår att barnet iförsta hand skall lämnas till värdnads-havaren. För den händelse att poliseninte fär reda på namn och adress eller det av andra skäl - t. ex. på grund avatt föräldrarna inte är hemma - uppstår tvekan om det lämpligasteförfaringssättet, kan polisen i stället föra barnet till barnavårdsnämndenslokaler eller plats där social jourverksamhet pågår. Uppehåll pä polisstationfär alltså inte komma i fråga annat än i undantagsfall och då endasttillfälligt. När det sedan gällerförhör med barn för brottsutredning Omförfarandet vid förhör med barn enligt lagen om tillfälligt om hän-dertagande fär sådant förhör äga rumbara i vissa särskilda fall, t. ex. när det är nödvändigt för att utröna omnågon som har uppnått strafföarhetsäldern -är delaktig i brottslig handling.Det finns speciella regler i och förundersökningskungörelsenom hur polisen skall gä till väga i sädana fall. Bl, a. föreskrivs i 23 kap. 10§ att vård-nadshavaren bör vara närvarande vid förhöret, omdel kan ske utan men för utredningen. I fall då den unge själv misstänks havarit med om en lagstridig gärning skall dessutom barnavårdsnämnden underrättasi förväg, så att nämnden kan närvara genom ombud. Det finns en rad ytteriigareregler som begränsar polisens möjlighet att höra ett barn och som syftar tillatt säkerställa att i förekommande fall förhöret hålls pä ett sådant sätt attbarnet inte tar skada. Avvad jag nu har sagt framgår att det redan finns bestämmelser av det slag somherr efleriyser. Det är självfallet av slor vikt att dessa noggrantiakttas i de ofta mycket ömtåliga situationer som det här är fråga om. HenBÖRJESSON i (c); Låt mig allra först tacka justitieministern för ett i mitt tycke mycketklarläggande svar på min fråga. Anledningentill att jag framställde frågan var att del enligt uppgift har förekommit attbarn på anmodan av polismyndighet infunnit sig till förhörtillsammans med socialvårdsassistent utan att föräldrar, förälder eller annanvårdnadshavare haft vetskap om förhöret. Jagfinner inte att detta är som det borde vara. Av del svar som jag har fåll fränjuslilieministern framgår klart och tydligt att polisen är skyldig attunderrätta föräldrarna. Om polisen inte har möjlighet att komma i kontakt medföräldrarna, kommer frågan dock i ell helt annat läge. Jag skulle viOa begagna tillfället alt tilljustitieministern ställa en annan fråga i anslutning till LTO-lagen. Delstadgas icke i denna att vare sig polis eller social myndighet skall kontaktaden underåriges föräldrar eller annan vårdnadshavare. Det är emellertiduppenbart att lagstiftningen bör tolkas pä det sätt som justitieministernangivit. Frågan har ställts till mig av modern till en 13-ärig flicka. Modernhade anmodat polisen att hjälpa till att ta hand om hennesdotter, som vistades i en farlig miOö. Frågan har föOande lydelse: Bör polisvägra exempelvis en moder handräckning när hennes barn är ochvistas i en miOö som är direkt olämplig för barn och kan leda till allvariigakonsekvenser för barnet i fråga? Jag är ytterst tacksam för att få svar pädenna fråga för vidare befordran till den moder som bett mig framställa den. I ett sådant fall som det som i talar omankommer det i första hand på de sociala myndigheterna, nämligenbarnavårdsnämnderna, att ingripa. Men jag vill tillägga att det ytterst ankommer pä polisen altingripa, om inte någon annan gör det, med tillämpning av 2 § LTO-lagen. HerrBÖRJESSON i (c): Jag tackar för det kompletterande svaret. Av det framgår att i förstahand skall kontaktas och i andra hand polisen. Om man intefått kontakt med i ett fall som detta, t, ex. efter det att denhar slängt för dagen, menar jag att polisen borde ha ingripit. Får jag tolkasvaret sä, herr justitieminister, att polisen i detta fall borde ha trätt tillmoderns hjälp öch medverkat till att hämta flickan? Omlämplighels-kontrollen vid anställning inom kriminalvården Jag kan inte uttala mig om det särskilda fall som iFalköping åsyftar, men del ingår i polisens allmänna skyldigheter enligtLTO-lagen att ingripa i ett sådant fall som tas upp i 2 §. HerrBÖRJESSON i (c); Jag är medveten om alt det är alldeles omöjligt för justitieministernatt i elt enskilt fall utan att ta del av handlingarna lämna ett entydigt svarpä en fråga av den typ som jag nämnt. Men vi kanske kan vara överens om attpolisen inte generellt sett bör ställa sig avvisande till ingripande isilualioner där barnet vistas i en miOö som är skadlig för barnet. Hela tidenär del dock fråga om all ha barnets bästa för ögonen. Överläggningenvar härmed slutad. § 4 Omlämplighetskontrollen vid anställning inom kriminalvården Herrjustitieministern erhöll ordel för alt besvara '/-/5-tenssons (m)anmälda fråga, 1976/77:283, och anförde: har frågat mig vilken utredning som görs vidanställning av befattningshavare inom kriminalvården beträffande den sökandeslämplighet för tjänsten, bl. a. med hänsyn till eventuell kriminellbelastning, och om jag anser att gällande bestämmelser är till fyllest. Jagvill till all börja med erinra om att den av omtalade händelsenvid allmänna häktet i är föremål för polisutredning. Enligtvad jag har blivit underrättad om har det inträffat attpersoner med kriminell belastning har anställts som vårdare inom kriminalvårdenutan att dessa omständigheter varit kända vid anställningstillfället. Bl.a. mot denna bakgrund utfärdade nyaregler för anställning av vårdare. 0/77 lämplighetskontrollenvid anställning inom kriminalvården en anställningsgrupp göraen anställningsprövning av sökande till såväl fast tjänst som vikariat. Gruppenbestår av en arbetsgivarrepresentant, en representant för organisation och en psykolog. Till ansökan skall fogasmeritförteckning, skol- och utbildningsbevis samt arbetsbetyg ellerarbetsintyg. Tidsluckor i arbetsbetygen skall noga klarläggas med hjälp avintyg. Anställningsprövningen skall även omfatta anställningsintervju. Vidareskall referenser höras. Dådet gäller anställning av annan personal än vårdare utförs prövningen avtjänsteman vid eller chef för lokal kriminalvårdsenheti stället för en anställningsgrupp, men i övrigt tillgåranställningsförfarandet på samma sätt som beträffande vårdare. Kriminalvårdsstyrelsenhar möjlighet att enligt 17 § polisregisterkungörelsen (1969:38) erhållautdrag ur polisregister i fråga om den som sökeranställning inom kriminal värden. Framställning härom får dock enligt 18 §kungörelsen göras endast om tillfredsställande utredning om den sökandeslämplighet inte utan avsevärd olägenhet kan vinnas på annat sätt. Omkriminalvårdsstyrelsens normala utredning enligt det föregående inte gertillräckligt underlag för bedömningen av den sökandes lämplighet finns alltsåalltid möjlighet att komplettera materialet med utdrag ur rikspolisstyrelsenspolisregister. Särskiltmot bakgrunden av de utförliga reglerna anser jag inte alldet f n. finns behov av ändrade föreskrifter. Jag ber attfä tacka justitieministern för svaret. Detär säkert en fördel att har utfärdat kompletteranderegler för anställning av vårdare. Och jag tror att del kommer att visa sigvara bra med den här anställningsgruppen som skall pröva sökande lill såvälfasla tjänster som vikariat. Detsom gjorde att jag ställde min fråga var, som justitieministern själv haromnämnt, att det har inträffat fall dä personer anställts'inom kriminalvårdenpå känsliga poster och det senare visat sig att de har en betydande kriminellbelastning. Det är jusl kontrollen av delta som jag lycker är väsentlig. Detär därför de regler som gäller för rätten att erhålla uppgifter frånpolisregistret är särskilt intressanta. Som justitieministern själv sagt i sittsvar är det pä det sättet all man kan erhålla uppgifter ur polisregistret omuppgifterna "inte utan avsevärd olägenhet kan vinnas på annat sätt".Den fråga jag skulle viOa ställa här är om justitieministern verkligen tyckeratt den huvudregeln är helt tillfredsställande. Delframgår nämligen, om man läser litet vidare i den här promemorian, att när detgäller vissa grupper av tjänster - för de personer som arbetar päregislerenheterna - skall det ske en ytterst noggrann granskning avlämpligheten. Där har man gett en fingervisning om att det finnsarbetsuppgifter inom kriminalvården som bedöms som Enligtmin personliga uppfattning finns det ytterligare arbetsområden inomkriminalvården som borde vara föremål för en mer restriktiv bedömning. Jagtänker särskilt på personer som arbetar inom häktena och på personer somarbetar inom de slutna riksanstalterna. Jag säger detta mot bakgrunden av attvi tyvärr upplever en alltmer organiserad brottslighet och att vi fär ettklientel av allt tyngre och svårare beskaffenhet. Det är väl dä inte otroligtatt tänka sig en utveckling där dessa försöker få in personer i kriminalvärdensom på något sätt är lierade med dem som är häktade eller som sitter intagna.Det kan kanske då förekomma att viss personal smugglar in vapen ellersprängämnen. Pä det viset kan skapas en fullständigt ohållbar situation förpersonalen i övrigt. Jagdelar den uppfattning som har uttalats frän mänga häll om nödvändigheten avatt vi försöker ge tidigare straffade personer anställning, men jag menar ocksåall det är viktigt all man försöker göra delta med betydande urskillning. JagIror att tiden nu är inne för att inom kriminalvärdens område försöka särskiOavissa typer av befattningar där extra nogrannhet är av nöden. På den punkten ärjag således inte riktigt nöjd med herr justitieministerns svar. Omlämplighetskontrollen vid anställning inom kriminalvården Det normala förfarandet i de så att säga ordinära fallen, då det integäller speciellt känsliga befattningar, är att man enligt de nya reglerna skallföreta en grundlig prövning av den sökandes lidigare tjänstgöring. Jag villsärskilt understryka att han eller hon skall förete arbetsintyg och övrigaintyg om sin tidigare verksamhet och att lidsluckor i arbetsbetygen noga skallklariäggas med hjälp av intyg. Man bör alltså för normalfallet kunna få reda påtillräckligt mycket för att kunna bedöma om personen tidigare gjort sig skyldigtill brott. Jag vill dock inte säga att det vore lämpligt attgenerellt för alla anställda inom kriminalvården göra dessa utdrag avpolisregistret. Det bör räcka med de nogranna bestämmelser som har kommittill och som just har föranletts av att det har förekommit sådana fall som fruKristensson har omtalat. Inte heller jag vill hävda alt man skulle behöva generellt förorda ett sådantsystem som det jag här talade om för vissa speciella befattningar. Men jaghävdar fortfarande att det finns områden inom kriminalvärden som är särskiltutsatta - det är häktena och de slutna riksanstalterna, och möjligen kanske detfinns ytterligare områden som jag inte nu kan överblicka. Jag lycker själv altdel vore motiverat att försökte bedöma om vissa typer avarbetsuppgifter kunde särskiOas, nämligen vilka poster som är mest utsatta ochdär riskerna är störst. Jag har den uppfattningen att man för dem bordegenerellt vid tillsättningen införskaffa utdrag ur polisregistret, eftersom detfaktiskt protokoll 1976/77:84-86 0/77behovet av kriminalvårdsanstalter i är det enklaste och mesteffektiva sättet att få reda på om en människa har en tidigare kriminellbelastning. Om de nya reglerna tillämpas i enlighet med sin lydelse och anda böruppgifterna vara tillräckliga för de normala fallen. FruKRISTENSSON (m): kvarstår den formulering i promemorian angående rätt atterhålla uppgifler frän polisregister som säger att sådana uppgifter inte skallinförskaffas såvida de "inte utan avsevärd olägenhet kan vinnas pä annatsätt". Del är en formulering som jag tycker är alldeles för restriktiv. Formuleringen antyder ju att man vill få fram vissa uppgifter och althänvisning till polisregistret skall göras bara om man inte utan avsevärdolägenhet kan erhålla samma uppgifter pä annat sätt. Det betyder alltså intemindre utredning utan alt man skall fä dem på ett annat sätt. Överläggningenvar härmed slutad. §5 Om behovet av kriminalvårdsanstalter i Herr justitieministern erhöll ordet för attbesvara fröken () anmälda fråga, 1976/77:302, och anförde: Fröken har mot bakgrund av mitt uttalande i budgetpropositionen1976/77 bil. 5, att jag avser att föreslå regeringen att uppdra ätkriminalvårdsstyrelsen att skyndsamt utarbeta en plan för anstaltsbeståndet iStockholmsområdet, frågat mig vilken tidrymd har fåttför utarbetandet av denna plan. Uppdraget till kommer attlämnas efter det att har behandlat regeringens förslagtill anslag till kriminalvården. Då innehållet i budgetpropositionen blev käntpåbörjade i samråd med insamling avvisst material för planeringsarbetet. Enligt vad jag har erfarit anser kriminalvårdsstyrelsenall en redovisning av detta arbete kan ske omkring efter det attstyrelsen formellt har erhållit uppdraget. Fröken (): Jag lackar justitieministern för svaret på min fråga, och jag noterarmed glädje att har bedömt behovet av en lokalanstall iStorstockholmsregionen som så brännande att den utan att ha ett formelltuppdrag redan har börjat arbeta med frågan. Det besked somjuslitieminislern nu har givit lyder pä alt kriminalvärds-styrelsen verkligenkan göra den skyndsamma utredning som omtalas i budgetpropositionen, och det ärglädjande. Detligger sannerligen både allvar och en rik fond av vädjanden bakom de kortaformuleringarna i min fråga. Vi har i justitieutskottet näslan sedan1974,dåkriminalvärdsreformen trädde i kraft, fått motioner med krav pä attreformen skall utvärderas. En sådan utvärdering är, herr justitieminister - detvel alla vi som sysslar med de här frågorna - icke möjlig all göra helt enkeltdärför all kriminalvårdsreformen med sina nya, liberala tankegångar, mednärhetsprincipen, med frivård i allt större ulsiräckning osv., som en enigriksdag antog, ännu icke har börjat fungera, i varje fall inte i den del avlandet där vi f n. befinner oss. Vihar i ungefär 23 96 av hela frivårdsklientelet. Det är enväldigt hög siffra med tanke på alt man i bara har 11 96 och i . Ideligen läser vi i tidningarna och hör rapporter om vilka bekymmer dettaibland svårt belastade klientel kan vålla. mycket intressanta utredningspromemorian Frivård i storstad pekar man påatt bristen på lämpligt belägna lokalanstalter i och medför allett stort antal klienter, som vistas pä anstalter långt från hemorten, hindrasalt medverka vid frigivningsförberedelserna pä det sätt och i den utsträckningsom avses med kriminalvårdsreformen. På grund av de långa reseavstånden ikommunerna saknar frivårdsper-sonalen också tillräckliga resurser för altbesöka anstalterna och tillsammans med klienterna bearbetafrigivningsproblemen. Enligt utredningen kan kommunernas socialvårdspersonalinte på ort och ställe delta i behandlingsplaneringen på sådant säil som avsesmed kriminalvärdsrefor-men. 0/77behovet av kriminalvårdsan -ställer i Jag är ense med fröken om att det är mycket angeläget att dennaanstalt i kommer till stånd, och jag vill understryka att det redan ibudgetpropositionen har nämnts att frågan skyndsamt skall utredas. Som framgårav mitt svar är det inte någon fördröjning av utredningen som har skell. FrökenMATTSON (s); Jag är väl medveten om vilka problem sökandel efter lämplig mark harmedfört när det gäller möjligheterna att lokalanstalten i skall kommatill stånd. MinföOdfråga till juslilieministern är: Håller den tidsplan som anges ibudgetpropositionen, nämligen igångsättande näsla år och en färdiganstalt ? uttrycker i sina petita enförhoppning om all man nu skall kunna hämta in den försening som har uppstått. Omden s. k. Norrbottendelega -tionens sammansättning Del är för dagen omöjligt för mig att säga om tidsplanen häller. Detär, som fröken nämnde, bl. a. tomtfrägan som har medfört problem. FrökenMATTSON (s): Dä vill jag slutligen fråga juslitieminislern; Kan man tänka sig någontemporär lösning? Det är nödvändigt dels för att kri-minalvärdsreformenverkligen skall träda i kraft, dels för att det kvinnliga klientelet här måsleha en lokalanstall. Delta klientel har ingenting till sitt förfogande f n. utomHinseberg och Bätshagen. häller f n. på att undersöka om det finns någonmöjlighet att provisoriskt förbättra förhållandena. Men del är alltså omöjligtatt för dagen säga mer än att man försöker göra vad som kan göras. Överläggningen varhärmed slutad. § 6 Om den s. k.Norrbottendelegationens sammansättning Herr industriminislern ÅSLING erhöll ordel för allbesvara () anmälda fråga, 1976/77:278, ochanförde; har, mot bakgrund av att mer än hälften av de arbetslösa iNorrbollen är kvinnor och all yrkesverksamhelsgraden bland kvinnorna i Norrbottenligger under riksgenomsnittet, frågat mig dels om jag anser sammansättningen avNorrbottendelegationen vara väl avvägd med lanke på arbetsuppgifterna, dels omjag kommer att förordna kvinnor pä de tre ledamolsplatser som inte ärtillsatta. Norrbottendelegationentillsattes med uppgift att lämna förslag till konkreta projektsom kan resultera i att antalet arbetstillfällen i länet ökas. Arbetet skallinte avse enbart industrisektorn utan även andra näringsgrenar. Specielltframhålls därvid i direktiven sektorerna jord- och skogsbruk samtnäringslivsservice. Idelegationen ingår, enligt gällande regler för kommittéers sammansättning,ledamöter, sakkunniga och experter samt elt sekretariat. Ledamöterna har,förutom ordföranden och representanten för Statsföre-tag/NJA, nominerats efterförslag av de politiska partierna i . Delegationens sakkunniga ochexperter beslår av representanter för funktioner pä central och regional nivåmed en inriktning som har bedömts vara av betydelse för delegationens arbete.Vad slutligen gäller sekretariatets sammansättning är det praxis att i så slorutsträckning som möjligt tillgodose ordförandens önskemål. Pä den första frågan villjag, mot denna bakgrund, svara att jag anser delegationenssammansättning vara väl avvägd med tanke på arbetsuppgifterna. Beträffandeden andra frågan är mitt svar att i den mån det visar sig finnas behov attutöka antalet ledamöter är det självfallet angeläget alt väOa en kvinna somrepresenterar en sådan funktion som delegationen behöver kompletteras med. FruLEIJON (s): Jag får tacka industriministern för svaret, men jag måsle erkänna attjag blev väldigt ledsen över det. Jag trodde att industriministern skulle tatillfället i akt och ulse tre kvinnor som ledamöter i den här utredningen. Hanhar ju ett bemyndigande att utse tio personer som ledamöter och har än så längebara utsett sju. Svaretsom jag fått är formellt byråkratiskt. Alla de män som ingår i delegationensåsom ledamöter, experter, sakkunniga och sekreterare, alltså alla 31, ärsäkert alldeles utomordentliga personer, men trots det anser jag attsammansättningen inte är väl avvägd. Kvinnor och män har i vårt samhälle - delvet - väldigt olika erfarenheter och kunskaper därför att vi harväxt upp med olika sociala roller. Det är väsenlligt att tillgodogöra sig deolika erfarenheterna och synpunkterna i allt utredningsarbete; vi gör detalltför dåligt - i den här utredningen inte alls. Jagantar att föOde diskussionerna och uttalandena av kvinnorna vidAlgots Nord när det var som mest aktuellt . Jag hörde idel sammanhanget flera av kvinnorna säga att de upplevde det som skrämmande attde gång pä gång flck klara uttryck för att människor-myndigheter ansåg derasarbetslöshet mindre angelägen att sätta in krafiåtgärder mot än arbetslöshetsom drabbar män. Det får inte vara så i vårt samhälle! Desocialdemokratiska kvinnorna i har uppvaktat Norrbottendelegationen.De har sagt att kvinnorna i upplevde en positiv period mellan 1970och 1975 - inte tillräckligt bra, därför alt del var fortfarande en lågyrkesverksamhetsgrad, alltså en dold arbetslöshet, men man var ändåoptimistisk . har optimismen förbytts i en oro. Man ärorolig över vad som kommer att hända i , inte minst närdet gäller sysselsättningsmöjligheterna för kvinnorna. Detborde väl vara angelägel att ta vara på kvinnornas erfarenheter och synpunkteroch låta dem komma fram i utredningsarbetet. Det är ingen bra sammansättning påNorrbottendelegationen, . Låt del inte bli sä i fortsättningen päsammanträdena som jag hört en ledamot säga; Det finns en kvinna med - det ärhon som serverar kaffet. 0/77den s. k. Norrbottendelegationens sammansättning Jag tycker att tanke att jag skulle la tillfället i akt isamband med frågesvaret att ulse de återstående tre ledamöterna 0/77den s. k. Norrbottendelegationens sammansättning kanske är att ha litet förlångt gående anspråk. När utredningsarbetet kommer i gäng pä allvar får man medhänsyn till de behov som blir dokumenterade ta ställning till om delegationenskall utvidgas. FruLeOons påstående att det skulle finnas en känsla av att kvinnornas arbetslöshetär mindre angelägen, sedd från samhällets synpunkt, än männens är med förlovsagt en överdrift. Det är i stor utsträckning den höga sysselsättningen avkvinnor i tekoindustrin som har motiverat de extraordinära insatserna för atträdda sysselsättningen där, vilket framgår av den proposition som lades päriksdagens bord . Sedanvill jag belräffande säga all hela inriktningen avNorrbottendelegationens arbele är alt skapa elt rikare utbud av arbetstillfällen,en mera differentierad arbetsmarknad i förhällande till den konventionella, somhar varit räll mansdominerad i delta län. FruLEIJON (s); menar all det är för mycket begärt av mig att nu kräva atttre kvinnliga ledamöter utses. Han säger att man skall vänta tills utredningenhar arbetat ett tag sä att man får se behovet. Menbehovei finns ju ! Vi vet all kommittéer och utredningar har enalltför dålig representation av kvinnor. Det är tyvärr så att den borgeriigaregeringen nu ser lill, när det gäller en viktig utredning, att det inte ensdär finns någon sådan representation. Jag tror att vi har väldigt mycket althämta hos kvinnorna av erfarenhet och synpunkter, som borde kunna vara tillfördel när nu den här delegationen skall utföra sitt väsentliga arbete - allförsöka finna nya sysselsättningsmöjligheter i . Menom av prestigeskäl eller andra skäl inte vill ge mig svaret i dagatt han utser tre kvinnliga ledamöter, kom åtminstone om elt tag med det - meninskränk er inte då lill det som står sist i svaret lill mig, nämligen att detskall bli en kvinna. Det finns 31 män i utredningen, där finns plats för treledamöter till. Det blir en dålig avvägning mellan män och kvinnor även med trekvinnor, men det blir trots allt en förbättring. Närdel sedan gäller kvinnorna på tror jag tyvärr att de har alldelesrätt då de anser all de mötte uppfattningen att kvinnornas arbele inte är likaviktigt som männens. Visserligen har vi kommit långt när det gäller att erkännakvinnans rätt lill arbete, men vi har inte nätt till en fullständigjämställdhet.