prot · G009147 · 1976-12-31 00:00:00 — Det är i stället på posterna resevaluta, övriga tjänster ochtransfereringar, dvs. a. räntebetalningar lill utlandet, som underskottetväxt fram . Men fortfarande finns inget tecken på attregeringen och riksdagsmajoriteten vill tillämpa hårdare restriktioner när detgäller företagens stora kapitalexport för att motverka det här underskottet ibytesbalansen. Båderegeringen och finansutskottets majoritet tycks inbilla sig att man styr denekonomiska utvecklingen i landet. Vid den beskrivningen kommer man osökt attlänka på den gamla fabeln om myggan och tjuren. Den borgerliga regeringen styrinte, den styrs av den kapitalistiska utvecklingen. Del betyder inte all desspolitik är likgiltig eller alt den är ulan skuld till vad som händer. Det finnsett utrymme för en annan sorts politik även inom ramen för del kapitalistiskasamhället. Man behöver inte fördyra medicinpriset , manbehöver inte ge ökade anslag till , man kan skära nedmilitärutgifterna, osv. Däremotsätter naturiigtvis det kapitalistiska klassamhället upp skran-kor för vad somkan åstadkommas på kort sikt. För att de kriser kapitalismen förorsakar skallkunna avskaffas måste övergången till en socialistisk planhushållning bliverklighet. Detta kräver en avgörande maktförändring och helt andra politiskastyrkeförhållanden än f n. Den politik vi förordar syftar till att bana väg fören sådan omvandling. Den försvarar de arbelandes levnadsvillkor och angriperkapitalets maktställningar. Den riktar sig också mot den - även utifrånkapitalismens förutsättningar - ovanligt kortsynta och felaktigaregeringspolitiken. Ivpk:s motioner till årets har en rad viktiga krav förts fram somtillsammans bildar en konsekvent politik i nämnda syfte. Betydelsefulla frågorhar aktualiserats i samband med granskningen av kompletteringspropositionen.Det gäller bl. Importskaitpå lyxvaror för att minska underskottet i bytesbalansen. Skatteutskottetavvisade detta förslag med motivering att det skulle innebära en diskrimineringav importen av vissa varor, vilket strider mot internationellaåtaganden på det handelspolitiska området. Om man inte vill ändra dessaåtaganden, är vi helt villiga att utvidga vårt förslag så att del gäller skattpå lyxvaror över huvud taget. Skärptarestriktioner mot kapitalexport - stopp för industriutfiyttning-en.Finansutskottet hänvisar här lill sitt betänkande nr 24 . Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. att utskottet är anhängareav svenska investeringar utomlands "i betydande utsträckning". Ja,det är en helt annan ståndpunkt än den vi har tagit. säger dådirekt att den borgerliga regeringen är anhängare av industriutflytlning frånSverige. Enalternativ sysselsättningspolitik, där AP-fonderna används för utbyggnad avstatliga industrier under lönarbetarnas kontroll, där stålindustrin ochstorvarven förstatligas, där facklig vetorätt gäller mot avskedanden ochpermitteringar, där full lön utbetalas om permitteringar ändå genomförs och därsju timmars arbetsdag med full lönekompensation genomförs . skriver om risken för ökad arbetslöshet under resten av åretoch visar hur nödvändigt det är att få till stånd en bättresysselsättningspolitik. Av våra krav tar utskottet endast upp förkortningen avarbetsdagen och hävdar att detta reformkrav inte kan genomföras i nuvarandeläge. Vpk hävdar däremot att just i nuvarande läge med risk för ökadarbetslöshet är detta krav särskilt viktigt. Enfördelnings- och skattepolitik i de arbelandes intresse. Beslutet om höjning avmervärdeskatten bör upphävas, momsen på livsmedel slopas, barnbidragenindexregleras, skatten på kapital- och spekulalionsvinsler skärpas, g.vo- ochsubventionspolitiken gentemot företagen avvecklas. Man kan inte somskalteutskoltei gör bara avvisa dessa krav med att de är under utredning i desittande skatteutredningarna. Då borde ju skalleutskottet också ha avvisatregeringens förslag om höjd mervärdeskatt med precis samma motivering! Åtgärdermot infiationen: prisstopp på alla dagligvaror, hyresslopp, återgång tilllågräntepolitik. intar här den beskedliga attityden att det"bör ankomma på regeringen att i varje given situation bedöma läget ochvälja den form för prisingripande och prispåverkan som den finner varalämplig". Socialdemokraterna i utskottet vill avslå kravet om prisstopp pådagligvaror utan någon närmare motivering. "Vi trodde på närhan lovade att priserna skulle stiga med '\ sade här italarstolen. Men, , hur kunde ni vara så naiva på socialdemokratiskthåll? säger ni er veta bättre. Del är bra, men då måste ni väl rimligenockså gå med på vpk:s krav om prisstopp på nödvändighetsvaror under resten avåret - ett krav som också förs fram från fackligt håll. Till finansutskottels majoritetsmotivering vill jagpåpeka att utan tvivel har vi just nu en i hög grad "given situation"med starka prisstegringar. Måste inte i detta läge ta ställning tillfrågan om prisstopp, till formerna för prisingripanden och prispåverkan, ochinte överlåta detta till regeringen? sitter väl ändå här för attbestämma politiken och inte bara säga: "Nej, den här frågan vill vi intelägga oss i, den skall regeringen sköta." Viställer också krav på ökat bostadsbyggande, viktigt också ur sysselsättningssynpunktmen framför allt därför att en ny bostadsbrist nu börjar uppstå här i landet. Slutligen:minskade militärutgifter, förstärkning av statsbudgeten. Menar man allvar medtalet om sparsamhel finns här stora möjligheter till besparingar. Genomförandetav ett program i enlighet med dessa punkter skulle på en gång bidra tillförbättring av de arbelandes ekonomiska villkor, till en förbättradsysselsättningssituation, till prisstabilitet, till yttre balans, till regionalutjämning och till en förbättrad stalsfinansiell situation. Del är med andraord en politik i befolkningsmajorilelens intresse. Jagyrkar bifall till yrkandena 1-3 och 7-12 i motionen 1652 samt ansluter mig tillyrkandena om bifall till reservationen 3, som tillgodoser yrkandet 6 i motionen1652, och reservationen 9, som tillgodoser yrkandet 5 i samma motion. Denekonomiska politiken m. m. påstod att den ekonomiska politik, som riksdagengodtog i enlighet med finansutskottets betänkande, bara hadeöverlevt . Låt mig då påminna om att en huvudpunkt i utskottetsbetänkande var att politiken så snart sig göra lät måste läggas om i riktningmot en begränsning av den inhemska efterfrågan. Detta är ju också vad som skettoch vad alla nu betraktar som en nödvändig politik. Det är alltså inte riktigtnär här försöker göra gällande att grunddragen i finansutskottetsbetänkande från inte längre skulle gälla. Bakgrundenlill talet om nödvändigheten av en åtstramning av den svenska ekonomin var jualt vi hade ett stort och successivt stigande underskott i våra affärer medutlandet. blev exportökningen mindre och imporiökningen störreän beräknat, och i början av det här året tycktes utvecklingen fortsätta isamma riktning. Under årets första månad gav handelsbalansen ett underskott på1 miljard. kan underskottet i bytesbalansen beräknas lill drygt12 miljarder kronor. Om vi skall kunna återställa balansen i våraaffärer med utlandet är det alltså nödvändigt alt öka exporten och hålla igenimporten. Genomde åtgärder som genomförs - jag tänker i första hand på momshöjningen ochvalutakursjusteringen - kan vi vänta oss en gynnsammare utveckling avhandelsbalansen. I den reviderade finansplanen räknar man med att exportvolymenskall öka med 7 96, medan importvolymen bara skall öka med 3 96. Påandra håll finns än mer optimistiska bedömningar. ex. i sin ekonomiska rapport med en exportvolymökning på 8,5 96,medan importen beräknas stanna vid plus minus noll. Omde aktuella åtgärderna leder till de förutsatta förändringarna kommer såledeshandelsbalansen att bli mera gynnsam . Detta ger oss då möjligheteratt använda del uppkomna exporlöverskottel lill att balansera andra minusposteri bytesbalansen, främst statsskuldräntorna men också u-hjälpen och utflödet avluristvalula. Denekonomiska politiken m. m. Denhär skisserade utvecklingen förutsätter emellertid att exportindustrinanvänder den möjlighet som ändringen av den svenska valutakursen innebär tillalt göra sådana prisjusteringar att de svenska exportvarorna får en ökadkonkurrenskraft på världsmarknaden. Om export-förelagen däremot använderkursändringen till att genom oförändrade eller rent av höjda priser söka ökasina vinster, så har ju syftet med åtstramningspolitiken motverkats. Det finnsuppgifter om att man på sina håll efter kursjusteringen har höjt priserna medungefärligen det antal procent som kursjusteringen faktiskt ger. Detta är naturligtvisinte tillfredsställande, även om det ännu är för tidigt att uttala sig omeffekten av valutajusteringen. Om den svenska exportindustrin skall kunna återvinnade marknadsandelar som den på grund av sitt höga kostnadsläge och sina högapriser har föriorat , så måste den nu anpassa sig tillmarknadsförutsättningarna och även med risk för fortsatt låga vinstmarginalerbeakta kursjusleringen och göra sänknitigar av priset räknat i främmandevaluta. Idenreviderade finansplanen görs en utblick mot 1978 och 1979. Denna utgör envärdefull grund för en diskussion om den ekonomiska politiken även underkommande år. Den visar att det ekonomiska utrymmet för nya utgiflsåtaganden ärmycket begränsat. Den visar också att byles-balansproblemet kommer att kvarståunder . Trots en gynnsam utveckling av exportvolymen, orsakaddels av kursförändringen, dels av utförsäljning av de stora lagren, kommerexportintäkterna att öka relativt långsamt, helt enkelt därför att de svenskaexportpriserna inte kommer att kunna höjas i samma takt som den internationellaprisutvecklingen. Det förhållandevis höga kostnadsläget för den svenska exportindustrinkommer alltså också i fortsättningen att vara en besvärande faktor för denekonomiska politiken. Ilångtidsbudgeten, tabell 11 s. 35, finns en illustrativ beräkning avutvecklingen av olika sorters utgifter under de kommande fem budgetåren.Tabellen visar att den utgiftspost som kommer att stiga i särklass snabbast iframliden är statsskuldräntorna, för vilka man räknar med en genomsnittligårlig procentuell ökning av kostnaderna med 15 96. Traditionellt prioriteradeutgiftsposter som utbildning och forskning resp. hälso-, sjuk- och socialvårdfår däremot nöja sig med en ökning av 2 resp. 1 96 under de kommande femåren. Vihar nått ett läge där en stor del av det statliga budgetunderskottet måstebetalas genom ökad upplåning utomlands. Dessa siffror visar således hur viredan nu med utgångspunkt i den budget som gjordes av den tidigare regeringen harhamnat i en situation där skuldsättning till ullandel begränsar våramöjligheter till expansion och reformer här hemma. I det läget skulle manönska att alla politiker ville söka sig fram lill lösningar på problemet medunderskottet i våra affärer med utlandet. Detfinns olika åtgärder med vars hjälp man kan förbättra denna situation. Men deåtgärder som skall vidtas måste vidtas , och man kan definitivt intebara prata sig ur problemaliken. Jag har sagt. senast i debatten ommomshöjningen, att det rimligtvis borde vara en styrka för landet om man hadeen bred enighet om grunddragen i den politik som skall sältas in för att klaravårt land under den här besvärliga tiden. Detta är ett önskemål som finns påmånga håll och som jag tror kommer att återkomma med stigande styrka. Dennauppfattning har mött irritation på socialdemokratiskt håll. påstodatt vi i finansutskottet inte har varit öppna för diskussioner. Jag villbestämt avvisa det påståendet. Låt mig ta etl exempel. På en punkt har vi frånutskottets sida pekat på en möjlighet till ytterligare inkomstförbätlring istatsbudgeten - del gäller den särskilda administrationsavgift på bostadslånsom föreslagits i kompletteringspropositionen. På den punkten anför vi iutskottet, med anledning av en socialdemokratisk motion väckt av m.fl., att man för att skapa likformighet bör överväga möjligheterna att la uten sådan administrationsavgift som svarar mot statsverketsförvaltningskostnader också på andra typer av lån. Det bör ske i den översyn avtaxor och avgifter som regeringen har aviserat. Trots att vi alltså på dennapunkt tillmötesgått socialdemokraternas önskemål har de i reservation nr 6reserverat sig mot utskottets hemställan. Detta är rätt belysande försocialdemokraternas agerande, både i kammaren och i utskottet. När vi uppmanarsocialdemokraterna all delta i arbetet att finna samlande lösningar i denbesvärliga situation som landet nu befinner sig i, beklagar man sig över attalla förslag avvisas. Men när utskottsmajoriteten godtar etl socialdemokratisktmotionsförslag reserverar sig socialdemokraterna. Socialdemokraterna är intebara emot alla regeringens förslag, de är också emot sina egna förslag om vigodtar dem. är säkert en skicklig ekonom och en skickligpartipolitiker, men som samförståndspolitiker har han mycket kvar att lära. Detkanske inte är så konstigt om man har tillbringat en så stor del av sitt aktivaliv i kanslihuset. Kraven på en restriktiv ekonomisk politik och på åtstramningar gällergivetvis inte bara de enskilda konsumenterna. När samhället nu reser krav på deenskilda människorna att hålla igen och om möjligt minska sin konsumtion, dåmåste samhällsorganen - staten och kommunerna - gå före och själva visa enbestämd vilja till åtstramning och besparingar. I det revideradebudgetförslaget presenteras en rad besparingar på den statliga sektorn. Jagskall senare återkomma lill dem. Kommunernasvarar emellertid för en större del av de offentliga utgifterna änstaten. Den statliga sektorn kan därför omöjligen svara för hela denneddragning av ökningstakten för den offentliga sektorn som är nödvändig.Kommunerna måste bära sin del av den restriktiva politiken. I den revideradenationalbudgeten visas all den kommunala konsumtionen ökade och att den kommer att öka med ungefär samma siffra. Detta är entämligen exakt dubbelt så hög ökning av de kommunala utgifterna som långtidsutredningenoch riksdagsbeslutet förutsatte. kommer kommunerna att få enstörre ökning av inkomsterna än av utgifterna enligt Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. den beräkning som görs iden reviderade nationalbudgeten på s. 158. Mot en ökning av utgifterna på jämfört med står en ökning av inkomsterna på . Dettasammanhänger med eftersläpningen av utbetalningarna av skattemedel från statentill kommunerna och det borde möjliggöra för kommunerna att under innevarandeår något förbättra sin likviditet. Kommunernasexpansionstakt är utan tvivel för hög. Den kommunala konsumtionen kan inte fåöka med bortemot om vi skall kunna nå balans i vår ekonomi.Finansutskottet stöder därför regeringens uppfattning, att ett förverkligandeav kommunernas planer inte är förenligt med återställd samhällsekonomiskbalans. Ökningstakten i fråga om den kommunala sektorns resursanspråk måstedämpas, och vi hälsar därför med tillfredsställelse alt regeringen medkommunförbunden aktualiserat frågan om vilka åtgärder som kan vidtas för attbegränsa den kommunala utgiftsexpansionen. Förutom en begränsning av den kommunalauigiftsexpansionen kan det också bli nödvändigt alt se över inkomstsidan förkommunerna. Denna problematik kommer vi säkerligen att få debattera vid mångatillfällen framöver. På den statliga sidan föreligger från regeringen ett antal förslag tillbesparingar och utgiftsminskningar och också i något fall inkomstökningar. Deföreslagna besparingarna kommer under nästa budgetår att innebära en minskningav statsutgifterna med ca 700 milj. kr. - beräkningarna är inte alldelesglasklara - medan en större besparingseffekt nås under de därefter kommandebudgetåren. Den översyn av olika taxor och avgifter som regeringen avser attgöra bör också - tillsammans med resultatet av utredningar om framtidabesparingsmöjligheter - kunna leda lill vissa inkomstförbättringar och därmedlill ett bättre budgetsaido under kommande budgetår. socialdemokratiska reservationen hävdas att besparingarna främst harkaraktären av en övervältring från ett budgetår lill ett annat. Detta är iformell mening riktigt, men det är uppenbart att sena-reläggning aven utgiftspost eller en investering får effekt på andra projekt somär planerade för senare påbörjande. Därför blir åtgärder av den här föreslagnakaraktären oftast reella besparingar. Uppskov med tilltänkta investeringsobjektär f ö. enligt min mening en av de mest realistiska besparingsformerna, somofta är lättare att förverkliga än inskränkningar av befintlig verksamhet. från finansutskottets sida vårt stöd åt regeringens besparingsprogram, ochvi tror att del är riktigt att man också i fortsättningen gör en noggranngranskning av de statliga utgifterna för att se över möjligheterna lillbesparingar och senareläggningar. Jag vill i del sammanhanget påminna om attvi alltså stöder tanken att man på statliga lån i större utsträckning skallkunna ta ut avgifter som kan innebära en förstärkning på inkomstsidan. Socialdemokraternahar reserverat sig mot det uttalande som utskottet gör angående statistiskacentralbyråns partisympatiundersökningar. geringen har emellertidinte förutsatt någon förändring i finansieringen av de här undersökningarnaunder kommande budgetår. Det är därför, som finansutskottet påpekar, onödigtalt göra det uttalande som de socialdemokratiska reservanterna vill göra. Delkan däremot eventuellt finnas anledning att återkomma till frågan i sambandmed behandlingen av nästa års budget. Regeringenaviserar vidare att utbyggnaden av de blivande regeringsbyggnaderna i SödraKlara i skall ske i långsammare takt. Utskottet noterar detta medtillfredsställelse, speciellt med hänsyn till risken att det tidigare gällandeutbyggnadsprogrammet kunde leda till riskabla forceringar. 1finansutskottels betänkande nr 13 påpekades att frågan om nybyggnaderna iSödra hade etl samband med frågan om ålerflyitning lillHelgeandsholmen och det eventuella utnyttjandet av kanslihuset för riksdagensbehov i samband därmed. Även i dagens belänkande understryks sambandet mellanSödra och flyttning till medutgångspunkt i användningen av kvarteret . I enlighet med regeringensmening anser utskottet att återflyttning till måstesenareläggas med hänsyn till de ändrade planerna för . Del ärsjälvfallet också en värdefull besparingseffekt om en sådan senareläggningkommer till stånd. Utskottet föreslår ett särskilt tillkännagivande på dennapunkt. Fleraytterligare besparingspunkter diskuteras i utskottsbelänkandet, men eftersomutskottet här inte föreslår några ändringar i förhållande till regeringensplaner och man heller inte i de tidigare inläggen har berört dessa punkter gårjag nu inte närmare in på dem. socialdemokratisk reservation, nr 4, begärs att skall fåi uppdrag att noga följa effekterna av den minskning med 1 96 av maximeradeanslagsposter som omnämns i kompletteringspropositionen. Från utskottets sidautgår vi från att regeringen liksom riksrevi-sionsverkel även i fortsättningenkommer att följa utvecklingen av olika anslagsposter när det gäller denstatliga budgeten. Del behövs därför inte något särskilt uttalande frånriksdagen om just den här saken. Jagskall i övrigt inte beröra motionsyrkandena, men jag vill med anledning av attherr tog upp yrkandet i motionen 1652 angående kapitalexport ochstopp för industriutflyttning påminna om vad utskottet har sagt tidigare. Detframhölls för det första att valutautförseln , räknati fast penningvärde, har ökat mycket litet och för det andra att en del av deutlandsinvesteringar som har varit uppe i debatten har bidragit till en ökad sysselsättninghär hemma, nämligen i de fall då alternativet har varit alt förlora marknadentill andra länders företag. I övrigt vill jag hänvisa till vad finansutskotteti denna fråga har anfört. i etl större perspektiv är det obestridligt att den ekonomiskapolitiken liksom statsbudgeten för nästa budgetår måste kännetecknas av enstark restriklivitet. En fortsatt ökning av underskottet Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. i våra affärer medutlandet och en fortsatt uppgång av de statliga budgetunderskotten till följdav starkt ökade statliga utgifter skulle försätta vårt land i en situation därman skulle behöva vidta långt mera drastiska åtgärder än vad som nuär aktuella. Det är alltså berömvärt att regeringen sätter in åtgärderna nu ochinte väntar tills situationen blivit mera besvärlig. Dethar hävdats att de nu föreslagna åtgärderna skulle vara särskilt ogynnsamma förlägre inkomsttagare och barnfamiljer. Faktum är emellertid att en höjning avmomsen tillsammans med de andra åtgärder som här har föreslagits får en någotmindre ogynnsam effekt för låginkomsttagarna än t. ex. en höjning avarbetsgivaravgiften. Detta visas med eftertryck i kompletteringspropositionen. Höjdarbetsgivaravgift - socialförsäkringsavgift - leder dessutom till höjdakommunalskatter. Erfarenheterna från skatteomläggningarna 1975 och 1976 visaratt genom höjningen av arbetsgivaravgiften blev dessa skatteomläggningar enekonomisk belastning för kommunerna och föranledde en höjd utdebitering.Kommunalskatten drabbar hårdast de lägre inkomsttagarna, och oavsett vilka förändringarman kan komma fram till i fråga om finansieringen av den kommunala verksamhetenförblir kommunalskatten den tyngsta posten. Höjda arbetsgivaravgifter har därförtill effekt att de drabbar hårdare på lägre inkomster, förutom alt de begränsarutrymmet för löneökningar och minskar chansen att rätta till underskottet ibytesbalansen. Förslagetom höjd arbetsgivaravgift, som upprepas från socialdemokratiskt håll, harvidare till effekt att statens och kommunernas inkomster blir lägre genomlägre kontantlönehöjningar för skattebetalarna. När man i densocialdemokratiska reservationen argumenterar för att höjd arbetsgivaravgiftskall ersätta momshöjningen som inkomstförbätlring är delta alltså endastdelvis hållbart. har ingen säker grund för påståendet att delsocialdemokratiska budgetalternativet skulle leda till ett budgetunderskott somär 2 miljarder lägre än regeringens budgetförslag. Serman sedan till skattesidan så gäller ju f n. att inflationen leder till enskärpning av skattetrycket. Den föreslagna omläggningen av skatteskalorna frånden syftar endast till att undvika de skattehöjningar somautomatiskt följer av inflationen. Att gå emot en sådan skatteomläggning medmotiveringen att man inte vill åstadkomma skattesänkningar för de högreinkomsttagarna är alldeles ohållbart. Den bistra sanningen är en gång för allaatt skattetrycket i nästan alla inkomstlägen, både för löntagare ochföretagare, är utomordentligt hårt. Med en mar-ginalskatleeffekt påstatsskattesidan på 50 96 och med en utdebitering på . av varje nytjänad hundralapp intecknad. Är del sedan frågaom en företagare, som har att betala sociala avgifter och arbetsgivaravgifter,så är bokstavligt talat hela utrymmet iniecknat av skatter och avgifter. Detfinns alltså egentligen inte något utrymme för att ta något mera avhöginkomsttagarna och ge det till Om vi skall kunna lägga en grund för framtida skattelättnader åtlåginkomsttagarna och för reformer som är till glädje för barnfamiljer ochpensionärer, måste vi föra en ekonomisk politik som återställer densamhällsekonomiska balansen i vårt land. kommer då också möjligheternaatt öka att hålla prisutvecklingen i schack. Kjell-OlofFeldt ironiserade över ett uttalande i finansutskottets betänkande, där visade att såväl den ekonomiska politiken som arbetsmarknadspolitiken ävenframöver borde visa stor följsamhet och ha hög beredskap på samma sätt som harskett , med resultatet att vi har en väsentligt lägre arbetslöshetän nästan alla andra jämförbara länder. Jag hade litet svårt att förstå denironin. Vad är det ni har att invända mot uttalandet all vi måste ha en högberedskap på sysselsätl-ningssidan? Är det inte bra i etl oklart konjunkturlägeatt man har en hög arbelsmarknadsberedskap? Socialdemokraternahar för egen del i en reservation på grundval av beräkningarna i den revideradenationalbudgeten räknat fram en tänkt arbetslöshet /78.