prot · G009146 · 1976-12-31 00:00:00 — Enligt barnavårdslagen är det nämligen endast den förälder somhar vårdnaden som kan agera och som barnavårdsnämnden är skyldig att hållakontakt med samt underrätta om besluten. Barnet kan alllsä omhändertas församhällsvård och kanske flyttas till ort långt bort frän sin ordinarie bostadutan atl den umgängesberättigade föräldern får kännedom om förhållandet.Tidigare talare har nämnt ell exempel på detta. Förhållandet kan alltså blidet, att en fortsatt umgängesrätt i praktiken förhindras. betänkande 1976/77:28 behandlas fyra motioner, i vilka dessaförhållanden har uppmärksammals. 1 tre av motionerna krävs direkt lagändring,innebärande atl umgängesberättigad förälder helt skall jämställas medvårdnadshavare vid handläggning av frågor om barns omhändertagande församhällsvård. I den fjärde motionen, 662 av och mig, kräver vialt frågan om jämställande av föräldrarna i dessa ärenden skall utredas.Lagutskottet har enhälligt tillstyrkt utrednings-kravet Man vill nu inte gå sålångt som till direkt lagändring. Utgångspunkten för dessa beslämmelser liksom för barnavårdslagen iövrigl är atl tillgodose barnens intressen och barnens bästa. Därför harutskottet velat pröva molionskraven speciellt omsorgsfullt Motionerna harremitterats till ell flertal myndigheter. Utskottet har dessutom sammanträffatmed representanter för sociala myndigheter på läns-och kommunnivå. Vi har fållganska entydiga svär, innebärande all frågan behöver utredas men att det allsinte är självklart att umgängesberättigad förälder på alla punkter skalljämställas med den andre föräldern i dessa frågor. a. anges i remissvarenrisken för att en tvingande skyldighet för barnavårdsnämnderna att kontaktabåda föräldrarna kan medföra lidsutdräkler som leder lill skada för barnen. i fall där barn snabbibehöver omhändertas för att skyddas. Detanförs även att det skulle kunna vara till nackdel för barnet och förrelationerna mellan föräldrarna om den umgängesberättigade föräldern isamtliga fall skulle delges den fullständiga utredningen i ärendet. tror vi atl del ligger i barnets intresse att båda föräldrarna kan haen formell rätt all ge sina synpunkter i den svåra situation som barnetbefinner sig i när det gäller omhändertagande för samhällsvård. Hurlagstiftningen skall utformas vill vi dock inte ta ställning till . Det ärdärför som vi liksom remissinstanserna föreslår att frågan skall utredas. Detinnebär att vi inte kunnat tillstyrka de tre motionerna som innehåller krav pådirekt lagändring. Jag tycker atl samtliga motionärer, inklusive , har anledning au vara helt nöjda med den utskottsbehandlingen, enbehandling som alltså lett till ett enigt krav pä utredning av frågan. Delförvånar mig att i nu yrkar bifall till sin motion. Deninnehåller krav på lagsliflningsändring som samtliga remissinstanser vänt sigemot. De har haft diverse erinringar. Vill man nå motionernas syfte, att ändralagen så atl den blir till barnens bästa, uppnår vi detta bäst genom alt fråganprövas på etl sätt som medför alt man noggrant avväger i vilka fall föräldrarnaskall jämställas och i vilka fall det kanske ändå behöver kvarstå vissaskillnader. Jag vill med dessa ord yrka bifall till utskottets hemställan. Vissrätt för förälder som inte är vårdnadshavare i (vpk) kort genmäle: skall inte alls vara förvånad över att vi vidhåller vårayrkanden härvidlag. För det första innebär det en mycket kraftig fördröjning avfrågan alt den överiämnats till en utredning som alldeles är tillsatt, ochden kommer all sitta . Det tycker vi är en mycket egendomlighandläggning med tanke på alt ni accepterade att del fanns enbestämmelse som gav föräldrarna lika rätt och att det var en fullständig slump,en försummelse, ett administrativt förbiseende av lagstiftare och utredare attden nya lagen inte också innehöll en sådan. Det var ett rent fel som bordekorrigeras omgående i stället för att det skall utredas huruvida man skall gåtillbaka till de självklara beslämmelser som funnits en gång och tillämpats. Medall respekt för remissinstanserna som är positiva till en lösning av problemetskall nog akta sig litet Vi skall ha klart för oss all de är parteri målet. En av de remissinstanser som här har fått yttra sig är skyldig tilldetta grova fall av övergrepp när del gäller förfogande över barnet som jaghär anförde. Vi skall nog ta litet försiktigt pä deras reservationer. De harsin prestige och sina intressen att tillgodose härvidlag. Fördet andra skall vi vara klara över att missbruket med förflyttning av barn utanatl den umgängesberättigade föräldern underrättas egentligen strider mollagen. Lagstiftarens avsikt är nämligen att umgäng- 14 protokoll 1976/77:145-146 Nr 146 esräiien skall kunna fungera utan att onödiga hinder sätts upp förden. Onsri pen den 'ankommer både på myndigheter och på vårdnadshavande förälder 1 iun' 1977 ''förbereda barnet för och atl tillse att barnet kan utöva umgänge med den ickevårdnadshavande föräldern. Det flnns utslag från högsta dom- Vissrätt för förälder stolen pä det. som inte är Vidareär del en poänglös anmärkning när vissa socialnämnder säger, vårdnadshavare atl detinte är lämpligt i alla fall att den umgängesberättigade föräldern fär ta del av ulredningeni ärendel. Skulle denna förälder då starta ett vårdnadsmål, kan vederbörande jugenom alt hos domstolen begära editionsplikt få ut vilka hemliga uppgifter somhelst. Det är i så fall ell meningslöst hinder. Slutligentalar man så mycket om barnets intresse och barnels bästa. Den ovillkorligaumgängesrätten är fastställd som en del av barnets bästa, och den skall manicke tumma på genom alt ge myndigheterna en förfoganderätt, som i praktikenundergräver och försvårar umgängesrätlen. HerrOLSSON i (c) kort genmäle: Först och främsl vill jag påpeka att utskottet inle har rekommenderatatt någon viss utredning skall pröva denna fråga. Vi har i utskottsbelänkandetangivit alt utredningen om förstärkning av barns rättsliga ställning nyligenhar tillsalls, men vi begär inte atl jusl den utredningen skall pröva delta.Däremot hänvisar vi till att någon remissinstans föreslagit det. Vi säger istället att utskottet anser att det lämpligen bör ankomma på regeringen attnärmare besluta om utredningsarbetets bedrivande. Låtmig även erinra om vilka föräldrar som är umgängesberättigade. Alla föräldrarsom är skilda från vårdnaden har umgängesrätt, om inte särskilda skäl harföranlett annat. Det är de förhållandena som har förorsakat erinringar hos endel av remissinstanserna. Jag vill inte göra någon bedömning av dessa, men jagkan ändå peka på att flera organ har stor erfarenhet av dessa frågor, nämligensocialstyrelsen, och barnavårdskonsulenten i ,i och sociala centralnämnden i . Vi hardessutom sammanträffat med representanter för myndigheter i län. Manhar erinrat om att alla föräldrar har umgängesrätt, även de som inte allsutnyttjar den, bl. a. de som inle håller någon kontakt med barnet alls, de sombor pä annan ort och de vars hemvist kanske är okänd för barnavårdsnämnden. Manvill inte införa en lagbestämmelse som gör alt barnavårdsnämnden i varjesärskilt fall är tvingad att ta kontakt med föräldern och invänta åtgärder tilldess att man har uppnått denna kontakt. Det blir alltså risk för att det då kandra ut alltför myckel. Vadgäller kravet på delgivning i samtliga fall utan fullständig ut redning har remissinstanserna framhållit, att detta kanske i många fall åter skulle irritera relationerna mellan föräldrarna och måhända riva upp 210 sår, som håller pä alt läkas, varigenom barnetsintressen skadas. cialslyrelsen har ävenvänt sig mot att man skulle införa generell besvärsrält Delär med tanke på dessa förhållanden som utskottet har stannat för att fråganbehöver utredas. Utskottet var enigt om en positiv syn på kravet att lagenbehöver ändras, men man får komma ihåg all barnavårdslagen är till för altskydda barnets intresse, och det är det vi i första hand måsle se till. Vihoppas att det inte skall behöva kollidera med den umgängesberättigadeförälderns intresse. Villvi ha en positiv lösning pä denna fråga - och del vill alla vi som harmotionerat - skall vi låta den bli föremål för utredning. Det vore emotlagstiftningstraditionen att vi helt plötsligt skulle ändra barnavärdslagen pådessa punkter med ledning av motioner innan frågan har prövats närmare,särskilt som samtliga remissinstanser har vänt sig mot den föreslagnalagändringen. K/55rätt förförälder som inte är vårdnadshavare HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle: Jag måste säga att har byråkratens talang när del gälleratl stapla irrelevanta invändningar mot en förnuftig lagstiftning och vad somborde vara en självklar praxis. Som argument för att man inte skall ge någonovillkoriig rätt åt den umgängesberättigade föräldern anför han atl mångaumgängesberättigade föräldrar inte är intresserade. Har de varilointresserade av alt träffa barnet, så är del väl knappast någon risk att deplötsligt skulle begära fram handlingar om en åtgärd som de kanske inte enskänner till eller bryr sig om. Vadsaken gäller är ju att engagerade och intresserade föräldrar med nuvarandepraxis direkt förhindras att ta del i genomgripande beslut rörande barnetsöde. Myndighetens godtycke är fullständigt oinskränkt. Den kan strunta i denumgängesberättigade föräldern trols att det i vår familjerättslagstiftning ståratl umgänget är till för att den icke vårdnadshavande föräldern skall ha insyni vården och genom denna insyn kunna utöva en kontroll över vården samteventuellt, om han är missnöjd, begära ändring i vårdnaden. Det är en avavsikterna med umgängesrätten, vilkel finns klart fastlagt i Walinskakommentarerna till den svenska familjerätten. Den verkligt byråkratiska poänglöshelen är väl allsäga att enligl vår lagstiftningstradition så skall vi inte ändra en lag utanatl utreda. Men ni log ju bort den här bestämmelsen - dåutredde ni inte, för den togs bort av misstag. Del är då märkligt att man inleskall kunna korrigera del misstaget och återinföra bestämmelsen igen om mantycker atl den är förnuftig utan att utreda . i (c) kort genmäle: Oberoende av poänglöshet och byråkratisk talang vill jag erinra om attvi har, som väl vi politiker i de flesta fall gör, lyssnat påremissinstanserna. Sedan är det politikernas sak att ta slällning, vilket vihar gjort. Vissrätt Jör förälder som inte är vårdnadshavare Omdel skulle införas en skyldighet att delge den umgängesberättigade föräldernhandlingarna i ett ärende skulle de föräldrar som inte utnyttjar sinumgängesrätt - de kanske bor pä annan ort eller inte har någon kontakt alls medbarnet - enligt dem som har erfarenhet av alt handlägga dessa frågor utantvekan kunna förorsaka förseningar som skulle vara lill skada för barnet Det ärju ofta akuta situationer där barnet snabbt behöver omhändertas osv. Vi är juöverens, i , om atl vi skall öka den umgängesberättigadeförälderns möjligheter till inflytande och till agerande i de här frågorna. Viär väl, hoppas jag, även ense om att vi skall se detta från barnens synpunktliksom barnavårdslagen i övrigt. Om vi är överens om det, bör vi kunna varaeniga om det utredningskrav som här har föreslagits av etl enigt lagutskott. Jagtycker inle att i så benhårt skall behöva hålla pämotionskrav om en viss lagtext om man får en annan lösning av den här frågansom jag tror är bättre på lång sikt. Vi får genom ui-redningskravet en allsidigbedömning av olika konsekvenser som lagändringen kan medföra. Herrlalmannen anmälde alt i anhållit alt lill protokollet fåantecknat atl han inte ägde rätt till ytteriigare replik. Det mesta är väl redan sagl i den här frågan. Men eftersom betänkandetbehandlar fyra motioner i vilka föreslås förändringar i barnavårdslagen ochjag tillsammans med aren av motionärerna vill jag ändå säga någraord. Delär alltid en svår och känslig situation när etl barn skall omhändertas församhällsvård. Vi har hört att enligl nuvarande lag behöver endastden förälder som har vårdnaden kontaktas. Detta stadgas i kap. 3, 4 och 6barnavårdslagen. Vid omhändertagandet är alltså barnavårdsnämnden endast skyldigatl hålla kontakt med och underrätta den förälder som är vårdnadshavare ombesluten. Lagutskottethar behandlat motionerna mycket seriöst och fått in synpunkter från fleralänsstyrelser, sociala centralnämnder och frän . Vi har ocksåhär av i hört att myndigheterna visat stor förståelse.De vill däremot inle gärna tillstyrka en förändring i lagtexten, men del harframskymtat alt en översyn vore behövlig. Ibarnavärdande ärenden hörs ofta båda föräldrarna, dvs. även den som inte ärvårdnadshavare, om kontakten mellan denne och barnet fungerar på ett naturligtoch bra sätt Det är emellertid oerhört viktigt alt belysa en punkt i detta sominte klaffar. Om vårdnadshavaren och barnet ej medger atl denna kontakt tas, såkommer den inle lill stånd även om del kanske skulle vara till barnels bästa. Isådana fall beiyder del alt den andre föräldern inte får reda på det"tillfälliga omhändertagandet", kanske inte ens blir hörd underutredningen och deflnitivt inte får ta del av den.Det slutliga beslutet fär denna förälder inte heller reda på. I värsta fall"försvinner" barnet hell utan att föräldern vel något om vad somhänt. Närföräldrarna är i konflikt med varandra angående barnen, kan vid beslutsfattandeenligt 29 S barnavårdslagen angående omhändertagande för samhällsvård 97 §strikt tillämpas. Enligl fast praxis har fader eller moder, som inte har denrättsliga vårdnaden, ej rätt att besvära sig över beslut som rör barnet varesig del gäller omhändertagande eller annat beslut med stöd av 25 Sbarnavårdslagen. Detta kan knappast, som i har anfört, varalagstiftarnas mening. Detfinns en förlegad syn på detta problem. gör sig kanske, pågrund av denna lagsliftning, skyldig lill stora missgrepp, inte minst när bådaföräldrarna är intresserade av sitt barn. Mittoch yrkande sammanfaller hell med i yrkande. Ävenom vår motion, nr 650, är avstyrkt vad gäller ändringsyrkandet i lagtexten,lycker jag att ulskotisskrivningen är positiv. Med hänsyn tillsvaren frän remissinstanser och ulskotisskrivningen, i vilken begärs en översynav barnavårdslagen vad avser motionärernas krav, kan även jag yrka bifall tillutskottets skrivning. Jag avstår således från atl yrka bifall till min och fruFraenkels motion. Vissrät t Jör JÖrälder som inte är vårdnadshavare Överläggningen var härmedslutad. Propositioner gavs pä bifall till dels utskotletshemställan, dels molionerna nr 650 av och samt nr665 av i , och förklarades den förra proposilionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan i begärt volering upplästesoch godkändes följande voteringsproposilion: Densom vill alt kammaren bifaller lagutskottets hemställan i belänkandet nr 28 röslar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit molionerna nr 650 och 665. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrSvensson i begärde rösträkning verkslälldes votering med omröslningsapparatDenna omröslning gav följande resultat: Särskiltstöd till Jordbruk och skogsbruk m. m. § 6 Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande /77:34 med anledning av proposilionen 1976/77:125 med förslag omtilläggsbudget 111 lill statsbudgeten för /77 såvitt avseranslag inom verksamhetsområde jämte motioner. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt Särskiltstöd till jordbruk och skogsbruk m. m. i Regeringenhade i propositionen 1976/77:125 bilaga 9 () underpunkten B 18 (s. 35-37) föreslagit alt 1. godkänna vad i proposilionen förordats ominriktningen av arbetet för att främja jordbruk och skogsbruk m. m. iNorrbollens län, 2. till Särskilt stöd lill jordbruk och skogsbruk m.m. i pä tilläggsbudget III lill statsbudgeten för budgelårel1976/77 anvisa elt reservationsanslag av . Idelta .sammanhang hade behandlals motionerna 1976/77:1559av (-), vari hemställts 1. atl begärde atl regeringenutfärdade direkliv till Norrboitendelegalionen alt också pröva frågan omupprättandet av statliga såväl som kooperativa jordbruks-ochträdgårdsanläggningar och inleda försöksverksamhet i delta syfte, 2. atlriksdagen till Särskill stöd lill jordbruk och skogsbruk m. m. i Norrbottenslän pä tilläggsbudget III till sladsbudgelen för /77 anvisa ellreservationsanslag av , 3. alt uttalade atl beslutanderättenöver medlen i fråga borde delegeras till Norrboitendelegalionen, och 1976/77:1599av m. fl. (s), vari hemställts att beslutade att geregeringen till känna vad som i molionen anförts om grunder förstödverksamheten till jordbruk och skogsbruk i . 1. med anledning av regeringens förslag och motionen1976/77:1599 samt med avslag på motionen 1976/77:1559, yrkandena 1 och 3,godkänna vad i proposilionen och av utskottet förordats om inriktningen avarbelet för alt främja jordbruk och skogsbmk m. m. i Nonbotiens län, 2. med bifall lill regeringens förslag och med avslagpä molionen 1976/77:1559, yrkandet 2, till Särskilt stöd till jordbruk ochskogsbruk m. m. i pä tilläggsbudget III till statsbudgeten förbudgelårel 1976/77 anvisa etl reservationsanslag av . Reservationhade avgivits av och . herrar , ,i och i Vreislorp samt (samtliga s) som ansettatl utskollel under 1 bort hemställa atlriksdagen skulle med anledning av regeringens förslag och molionen 1976/77:1599samt med avslag pä motionen 1976/77:1559, yrkandena 1 och 3, godkänna vadreservanterna förordat om inriktningen av arbelel för alt främja jordbruk ochskogsbruk m. m. i . HerrOLSSON i (s): Till det betänkande vi nu har atl behandla finns en socialdemokratiskreservation fogad. Den avser p. 3, särskill stöd lill jordbruk och skogsbrukm. m. i . Ibotten för reservationen ligger motionen 1976/77:1599 av m.fl., där vi motionärer trycker på angelägenheten av att åtgärder vidtas för atlutveckla näringsliv och betonar atl även sysselsättningsmöjligheternai jordbruk och skogsbruk härvidlag måste tillvaratas. Vi tillstyrker sålundapropositionens förslag om ett särskill stöd till jordbruk och skogsbruk m. m. iNorrbottens län i form av ett reservationsanslag av 15 milj. kr. Vadvi har tagit upp i motionen, som sedan har följts upp av reservanterna, är hurdel statliga stödet skall administreras inom länet. Och här har vi i såvälmolionen som i reservalionen tryckt hårt på att det bör vara somfattar de erforderliga besluten i den nu föreslagna stödverksamheten, sedanregeringen efter förslag av Norrbot-lendelegationen fastställt grunderna förstödet Därmedskapas del, som också framhålls i motion 1976/77:1599, garantier för all delnödvändiga samarbetet mellan olika länsorgan förankras i del fördenregionalpolitiska utvecklingen inom länet ansvariga organet Länsstyrelsernassammansättning bör vara en god garanti för att ett stöd av den här omfattningenblir utnyttjat på allra bästa sätt. Länsstyrelsenär så pass utbyggd och väl förankrad i resp. län atl en statlig satsningav den här storleksordningen med förtroende bör kunna anförtros dettaövergripande landsorgan. Jagkan inte tänka mig att man i någol län i landet f ö. skulle reflektera övernågon annan förvaltare än om staten ginge in med 15 miljoner föratt främja länels näringsliv. Dethär är en regionalpolitisk salsning lika väl som någon annan, och precis somnär det gäller förelag av annan karaktär måste också i fråga om skogs- ochjordbruk utgångspunkten vara alt utkomstmöjligheterna erhålls i rationella ochpä sikt bestående företag. Somdel mycket rikligt framhålls i majoritelsskrivningen är del inle meningen atlregeringen skall behöva fatta beslut i varje enskilt fall, ulan den skallendast behöva faslslälla grunderna. Vad är dä mer naturligt än all regeringensförlängda arm på länsplanet, nämligen länsstyrelserna, administrerar elt slödav den här omfattningen? Vihar här i vid olika tillfällen slagit fast alt när det gäller ensamordnad sysselsättnings- och regionalpolitik bör det samordnande ansvarel förlänsplaneringen åvila länsstyrelserna. Dessa har atl svara Särskiltstöd till jordbruk och skogsbruk m. m. i Särskiltstöd till jordbruk och skogsbruk m. m. i för att samordning skermellan olika former av statlig satsning. Vilog ett sådanl beslul bara , då vi behandladearbetsmarknadsutskottets betänkande 1976/77:7. Och delta måste ha sinaktualitet även när del gäller de näringar som här avses få slöd. Regionalpolitikenmåste, har vi sagl, utvecklas till att omfatta regional balans inom länen ochinom de stora kommunerna i Norrlandslänen. Och när del gäller ochett program för ökad sysselsättning i detta län måste självfallet främjandet avjord- och skogsbruk ingå som en väsentlig del. Viskall då vara klara över atl det här rör sig om ett program med huvudsakliginriktning på åtgärder som kan få mycket stor betydelse för den regionalautvecklingen inom länet. Vi har all anledning att hoppas på detta, även om detär fråga om en ny och oprövad konstruktion av stödverksamhet. Menvad vi då har anselt angeläget att framhålla är, alt vår huvudlinje när detgällt regionalpolitiska insatser har gått ul på att stärka länsstyrelsernasställning genom att anpassa deras organisation och arbetsformer till nya krav.Därför har också länsstyrelserna tillförts personella och andra resurser föruppgifter inom sysselsättnings-, närings- och regionalpolitiken. Detbör följaktligen också vara länsstyrelserna som fattar de erforderliga besluteni fråga om olika stödformer, och jag kan inte finna något som helst skäl lillatl stöd till jord- och skogsbruk skulle brytas ul ur detta mönster. Länsstyrelsernahar också, som vi vet, gott samarbete med lantbruksnämnder ochskogsvårdsstyrelser, som i fråga om det här särskilda stödet blir de organ sombereder ärendena innan länsstyrelserna tar sina beslut. Jag yrkar härmed bifall till den socialdemokratiska reservation som ärfogad lill ulskottsbetänkandet. (-): När det talas om "de rika naturtillgångarna i " ärdet i allmänhet skog, malm och möjligen vattenkraften som åsyftas. Men detfinns en annan naturtillgång som jag alllid har betraktat som lika värdefull,nämligen den norrbottniska jorden. Mendet är en naturtillgång som man mycket illa tar till vara. Det har under mångaår förts en dålig jordbrukspolitik i vårt land. Den har bl. a. inneburit altdet norriändska jordbruket, inte minst det norrbottniska, drabbats av enförödelse som hela borde gråta över och känna ansvar för. I en världsom svälter har man med starka styrmedel befrämjat en utveckling som harinneburit atl stora delar fruktbar åkerjord har förvandlats lill ogenomträngligdjungel. Undersenare år är det tydligt att eftertankens kränka blekhet börjat lägra sig överbestämmande instanser. Ett förbättrat stöd till småjordbruket har dämpat -observera inte stoppat - takten i nedläggningen. Det särskilda siödet lilljordbruk och skogsbruk i är ett av fiera steg i rättriktning. har man också fält uppleva någol så förvånande som från höga myndigheters sida börjat tala om möjligheten av nyodling iNorrbotten. Sent skall syndaren vakna, skulle man möjligen kunna säga i dettasammanhang utan att vara alltför elak. Det är ett uppvaknande som sker och sedan stora delar av den norrbottniska åkerjorden övergivits ochdess brukare drivits i väg. Den förödelse som har drabbat det norrbottniskajordbruket är del sannerligen inte läll all reparera. Del kräver mycket storakapitalinsatser och ett radikalt nytänkande. Delvore att hänge sig åt illusionsmakeri atl tro alt man med litet mera pengar ochgenom att följa samma principer som tidigare gällt skulle kunna återskapajordbruk i de områden där det har raserats. Jag är inle emot den typ avstödformer som finns, men de måste kompletteras med helt nya grepp. Det finnsområden med massor av nedlagda jordbruk som ingen enskild förmår sätta i stånd. Satsningenpå KR- och SR-jordbruk har visat sig inte vara tillräcklig, framför allt pågrund av att innehavarna tryckts till jorden av väldiga kostnader för räntoroch amorteringar. Vill man ta till vara den naturtillgång som också dennorrbotiniska jorden utgör, måste man, jämsides med andra stödformer, ocksåbana nya vägar. Jagville med min motion aktualisera frågan om uppbyggandet av statliga ochkooperativt ägda jordbruk.