prot · G00995 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:95 Förhandlingarna leddes till en börian avherr tredje vice talmannen. §1 Arbetsmarknadspolitiken (forts.) Fortsattesöveriäggningen om arbetsmarknadsutskottets betänkande 1976/77:21. Hen i (m): Den successiva utbyggnaden av arbetsmarknadsverket har sedan längeföljts med stor uppmärksamhet. Det är naturligt med hänsyn till de mångamänniskor och skilda partsintressen som är beroende av den service som verketlämnar. Grundstommeni organisationen är arbetsförmedlingen. Del är ju genom förmedlingsinsaisernasom de arbetssökande skall få hjälp med att finna de arbeten som bäst passar deindividuella förulsättningarna. Förmedlingen skall självfallet även ge arbetsgivarpartenmotsvarande service vad gäller att tillgodose behoven av arbetskrafi. Enligtarbetsmarknadsstyrelsens senaste verksamhetsberättelse hade verket den 1 juli1976 totalt 8 244 anslällda. Jämfön med 1973, då det vid motsvarande tidpunktpä året fanns 7 022 anställda, innebär detta en ökning av antalet tjänsterunder den angivna treårsperioden på 1 222 tjänster. Omvi därefter ser på uppgifterna om antalet handläggande personer påarbetsförmedlingarna, som finns i samma berättelse, finner vi alt del 1973fanns 3 034 sädana tjänster. hade detta anlal ökat med 435. Deltainnebär i sin lur atl endast en dryg tredjedel av den totala ökningen har gällthandläggande personal inom arbetsförmedlingen. Nära två tredjedelar av ökningenhar gällt andra riänsier. Nuföresläs i den budgetproposition som behandlas att verket skall tillföras 240nya tjänster. Arbetsmarknadsministern gör i anledning av detta förslag enviktig markering, som också utskottet har tagit fasta på. Föredragandenförutsätter atl huvuddelen av ökningen kommer den egentliga platsförmedlingentill godo, varvid särskild vikt bör läggas vid förmedlingsinsatser för ungdomoch nytillträdande kvinnor. Mot bakgrund av vad jag har framhållit ärdessa uttalanden myckel värdefulla, och jag har funnit särskild anledning altunderstryka vikten av att den fortsatta utbyggnaden av verket får den angivnainriktningen. Somgrundprincip för den fortsatta utvecklingen vill jag därför slå fast attarbetsförmedlingen undan för undan skall ges möjlighet att öka ak- tivitelen i sina direktaförmedlingsinsatser. De successivt tillförda resurserna skall sålunda inriktaspå atl göra själva förmedlingsverksamheten effektivare. Därigenom kanförmedlingarna ulvecklas lill sådana serviceorgan, vilka det framstår somnaturligt för alla arbetssökande och företag - såväl stora som små - all vändasig lill, utan att pä något sätt känna sig tvingade lill det! Idella sammanhang skall jag, herr talman, ta upp frågan om att utvidga denpågående försöksverksamheten med obligatorisk platsanmälan. Försöken med etlsådant allmänt anmälningsförfarande pågår nu i och . Och ibudgetpropositionen anmäls alt verksamheten skall utvidgas till att omfattaäven . I en motion som behandlas i det aktuella betänkandet begärherr och atl verksamheten skall utvärderas innannågon utvidgning får ske. Man bör enligt motionärerna la reda på om dekostnader som staten och de berörda företagen åsamkas genom dessa åtgärder ståri rimlig proportion lill de fördelar som verksamheten kan innebära. Jag delar iprincip motionärernas uppfattning i dessa hänseenden. Arbetsmarknadsstyrelsenhar emellertid redan inlett en utvärdering av den bedrivnaverksamheten. De upplysningar som inhämtats i sammanhanget ger en anvisning omatt försöksverksamheten har givit positiva resultat avseende utbudet av ledigaplatser. I utskottet har vi därför, som redan påpekat, godtagitförslaget om att även får della i försöksverksamheten. Mendärefier gör utskottet en viktig markering. Som framgår av skrivningen ibetänkandet utgår utskottet ifrån alt den utvärdering som inletts bör kunnaslutföras innan frågan om ytteriigare utvidgning av verksamheten aktualiseras.I samband därmed, framhåller utskottet, bör förutsättningen vara att deekonomiska konsekvenserna av verksamheten redovisas. Föregen del vill jag uttrycka den förhoppningen, atl arbetsförmedlingen skallulvecklas på det sätt som jag gav uttryck för, dvs. att det skall fallasig naturligt för arbetsgivarna att vända sig till arbetsförmedlingen. Däbortfaller behovet av tvångsåtgärder, vilket jag tror snarare skulle stärkaarbetsförmedlingens roll på arbetsmarknaden. Vi får säkert anledning attåterkomma till dessa principfrågor när utvärderingsresultatet föreligger. Vadgäller övriga frågor, som behandlas i betänkandet, och arbetsmarknadspolitikensinriktning på atl skapa regional balans vill jag instämma i fru af Ugglasanförande. Jag vill dessutom hänvisa lill de synpunkter som jag redovisade imitt anförande i den regionalpolitiska debatten , dä riksdagenantog riktlinjer för den kommande sysselsättnings- och regionalpolitiken. Jagvill, herr talman, yrka bifall lill utskottets hemställan på samtliga punkter. Idetta anförande instämde fru samt herrar i Vrängebäck ochKnutson (samtliga m). Fröken (): Debatlreglerna är ju sådana att den som inle tillhör utskottet kommerlångt ner på talarlistan, och det känns litet underligt all så här långt efterdet atl debatten om arbetsmarknadsåtgärder för jämställdheten gick hög här ikammaren ta till orda i den frågan. Som ordförande i jämställdheiskommitténkänner jag emellertid behov av att göra del, eftersom kommitténs förehavanden -både när det gäller vad som har gjorts och vad som inte har gjorts - har varitföremål för så många kommentarer. Förstvill jag ta upp påslående att kommittén inget annat hargjort än arbetat vidare på projekt som sattes i gång av den tidigaredelegationen. Jag vill fråga: Menar verkligen att vi efterregeringsskiftet hastigt och lustigt skulle ha avbrutit det arbete och depraktiska försök som pågick och där redan sä mycket arbete, ansträngningar ochpengar var nedlagda bara för atl visa att vi nu har en ny regering med alldelesegna förslag? Jag vill gärna framhålla att jag själv inle har något som helstbehov av all på det sättet demonstrera en kursändring - detta vore alt slösamed resurser. Jag tycker tvärtom att det är angelägel alt fullfölja påböriadeförsök och atl dra ut all den erfarenhet man kan av dem. Om detta har vi varithelt eniga i den parlamentariska kommittén. inte har kommit med några nya förslag, som påstår,vill jag däremot bestämt tillbakavisa. a. i den skrivelse som kommittén haröverlämnat till arbetsmarknadsministern redovisades en rad sådana nya förslag.Det var inga stora omvälvande saker, men det är inte så arbetet går till närdet gäller jämställdheten. Vi har också beslutat atl gå in på delvis nya fält,bl. a. i syfte atl stimulera debatten om de allilyder och fördomar som vialllid möter på vilket område vi än går in. Jag skall inle uppta lid med alträkna upp de beslut vi fattat och de åtgärder vi nu förbereder. Jag villunderstryka all jämställdhet mellan kvinnor och män inle är någonting som manuppnår genom snabba åtgärder. För det krävs etl målmedvetet och ihärdigtarbete, som jag hoppas alt kommer atl medverka i. Detär kvinnorna som till allra största delen har svarat för tillskottet påarbetsmarknaden under 1970-lalel; 230 000 kvinnor har kommil ul på marknadenunder de gångna sex åren. Och efiersom praxis på arbetsmarknaden är atl densom anställts senast fär gå först vid friställningar är det inle sä underligtall kvinnorna utgör 60 96 av de arbetslösa. Tack vare de ålgärder somregeringen har vidtagit är dock inte arbetslösheten sä exceptionellt hög, omman tänker på den långvariga lågkonjunkturen. Men det är viktigt alt kvinnornainte tilläts bli en reservarbetskraft, som man tar till när det är ont omarbetskraft men som sedan fär gå när del blir kärvt på arbetsmarknaden - medden underförstådda meningen att de klarar sig nog, de är ju ändå försörjda. Ja,den föreställningen lever faktiskt kvar hos en del kvinnor. Jag har hörtgifta kvinnor som upplever det som om de gick i vägen för arbetslösa ungdomar,om de själva har elt arbete.Vi måste slå fast principen om allas lika rätt till arbete. Kvinnorhar ofta en sämre ställning på arbetsmarknaden därför att så många av demsaknar utbildning. Arbetsmarknadsutbildningen har betytt mycket för kvinnorna,speciellt för dem som vid ganska hög ålder har gått ut på arbetsmarknaden.Tyvärr speglar utbildningen exakt den könsuppdelade arbetsmarknaden. Kvinnornaväljer de traditionella kvinnoyrkena. Av 200 000 kvinnor som kommil ut pä arbetsmarknaden har 59 000 gått till vårdsektorn, 52 000har böriat arbeta pä kontor och 18 000 har gått till olika serviceyrken. Bordeman inte kunna införa en pryoverksamhet också för vuxna? Kvinnor som intetidigare har varit ute i förvärvslivet borde kunna fä pröva sig fram på olikayrkesområden. Kanske skulle del dä bli lättare för dem att välja utbildning ochgå till ett yrke som inte är traditionellt kvinnligt. Jag tycker att det kundevara värt atl pröva. Sysselsättningenför kvinnor är ju en fråga om sysselsättning över huvud tagel, och det är baragenom en aktiv regionalpolitik och kraftfulla insatser som sysselssäilningenkan tryggas i hela landei. I sitt betänkande påpekade sysselsättningsutredningende myckel stora skillnader som finns i kvinnornas förvärvsfrekvens i olikadelar av landei. ligger högst och lägst.Skillnaden är . Denkvoteringsregel som är knuten till lokaliseringsstödet har starkt bidragit tillau kvinnorna har fåll ökade sysselsättningsmöjligheter också i desysselsäiiningssvaga områdena. Och del är i de områdena vi har fiertalet av dekvinnor som ingår i den grupp som vi innefattar i begreppet den doldaarbetslösheten. Där har vi en reslgrupp som tillhör de allra sämst ställda isamhället. Svårast att få arbete har medelålders kvinnor utan utbildning ochsom bor i glesbygd. De är inte så fä. Del är viktigt au vi inle lämnar dem åtsitt öde. Här är det inte bara fråga om jämställdhet mellan kvinnor och män;del är fråga om jämlikhet i samhället, en fråga om rättvisa. Förvärvshindrenär många för kvinnorna. Till brislen på arbete kan läggas dåligakommunikationer, otillräcklig barnomsorg, bristfällig bebyggelseplanering ochkvinnornas närmast odelade ansvar för hem och barn - för att här bara nämnanågra. Det är förvärvshinder som måste undanröjas, och för det behöver åtgärdervidtas på många olika plan. Det skall bli intressant atl se vad despecialstudier rörande kvinnornas förvärvshinder, som arbetsmarknadsministernhar lämnat medel till, ger för resultat. Det är sysselsältningsutredningen somskall göra den undersökningen i och , dvs. orter med denhögsta förvärvsfrekvensen. Närdet gäller dåliga kommunikationer som förvärvshinder deltar jämsiälldhetskommiiiéni ell intressant projekt tillsammans med bl. a. sysselsältningsutredningen,och . De försöken går ut på atlklarlägga vilken effekt förbättrade kollektiva kommunikationer har förkvinnornas möjligheter lill Försökenkommer alt förläggas till län och begränsas där till kommunoch ell par grannkommuner. Mendet är ännu viktigare för jämställdheten all problemet med de långa avståndenmellan bostad och arbete löses på elt annal och mer radikalt sätt än genom altordna kommunikationer. Samhällsplaneringen måsle inriktas på alt arbete ochbostad skall ligga nära varandra. Vi måste komma bort frän de separeradebostadsområden och arbeisplatsområden som präglade 1960-lalels planering ochsamhällsbyggande. Vi kan bara se på den region som jag själv företräder.Stockholmsområdet, där vi haft den här ludelningen snart sagt renodlad. Men sålar också arbetsresorna en oproportionerlig del av människors frilid ochinnebär verkligen ett förvärvshinder. Vi har inom ständigt pläderat förell annat alternativ, elt alternativ som innebär atl varje del av regionenskall ha arbetsplatser och service för sina invånare, Delånga dagliga restiderna påverkar också barnomsorgen, framför allt desskvalitet. Alla är överens om atl den långa vistelsen pä daghemmet inte är braför barn. Därvidlag är arbetsresorna, den länga tid som del lar att komma lilloch frän arbetet, en bov. Arbetsdagarna förlängs väsentligt. Bristenpå barnomsorg överhuvud laget är etl förvärvshinder för många kvinnor, mensällan för någon man. Del är nödvändigt att den utbyggnadsplan förbarnomsorgen som vi i enighet fattade beslul om här i våren 1976verkligen hälls. Tyvärr finns del tecken som lyder pä all kommunerna liggerefter i planeringen och alt del kommer atl bli svårt atl hålla den nödvändigatakten under den senare delen av femårsperioden. Här behövs det krafttag.Jämställdhetskommitiéns presidium har efter beslut i kommittén haftöverläggningar med socialministern och krävt att åtgärder vidtas för attsäkerställa ulbyggnadsplanen. 1 enlighet med beslut ikommittén kommer vi också alt föra fram våra krav till . Det är i kommunerna som ansvaret nu ligger för barnomsorgens utbyggnad. Kvinnornasodelade ansvar för hem och barn är ell förvärvshinder. Man trodde faktiskt atlkönsrollerna i hemmet skulle bli annorlunda i de unga familjerna, men intemyckel tycks ändra sig. utmärkta tidning och Rönredovisade i sitt senaste nummer, nr 2 är 1977, enintervjuundersökning man gjort i 110 barnfamiljer. I hälften av dessa var båda makarna förvärvsarbetande. Det visade sig att kvin norna ägnade 4 gånger mer tid åt arbete i hemmet än männen. och per dag ägnade kvinnorna i genomsnitt ål hemarbete, medan männen ägnade och7 minuter ät hemarbete - utslaget även pä veckoslut. Undra sedan på alt kvinnorna inle orkar med politiskt och fackligtarbeteochattdenhuvudsakligaorsaken till varför kvinnor väl jer deltidsarbete är all arbete i hemmet gör det omöjligt atl ta heltidsarbete. Vi måsle komma fram till en annan arbetsfördelning i hemmet. Denkönsuppdelade arbetsmarknaden utgör också i sig etl förvärvshinder för mängakvinnor, därför all den begränsar antalet arbetstillfällen. Alt bryta dettraditionella mönstret är därför viktigt. Därigenom breddas kvinnornas numyckel smala yrkessektor, och man kan förhoppningsvis också nå målet atl kunnarekrytera fler män i värdyrkena. Det är också viktigt. Denav jämslälldhetsdelegalionen startade försöksverksamhet som går ut på att få inkvinnor i traditionellt manliga arbeten pågår i sex län. Den har varitframgångsrik. Omkring 2 000 kvinnor har kommit in på arbeten som brukar kallasmanliga. Jämsiälldhetskommiiién har studerat försöken i två län - iSödermanlands län och - och kom fram lill all detta är ensatsning som har varit riklig. bör därför de åtgärder som satts in i desex länen vidtas i samtliga län. AMS överväger f n. hur man skall gå vidare,och del flnns anledning all återkomma till detta. Över huvud laget är delangeläget att försök i begränsad omfattning som syftar till jämställdhetintegreras i den ordinarie verksamheten pä arbetsmarknaden, sä snartförsöksverksamheten utvärderats och visat sig ge avsedda resultat. Jämställdhetsbidragelhar också utgått på försök . Det föreslås i propositionenbli förlängt lill utgången av /78. Det utgår som bekant tillarbetsgivare som anställer och utbildar män resp. kvinnor i yrken som dominerasav det motsatta könet. Det har talats mycket om det tidigare här . Det ärbegränsat lill elt fåtal yrken och kan bara användas när del föreliggersvårigheter alt på orten rekrytera arbetskraft i resp. yrke. Det är höjt fränden frän 6 till . och utgår under högst sex månader.Det har utnyttjats dåligt, som vi också hört tidigare här . Jag kanbegränsa mig till att hänvisa till vad som då sagts om detla. Det är svårt atlvela varför det inle har kommil lill användning. Del kan bero på altinformationen varit otillräcklig, del kan bero på att bidraget varit för lågtoch del kan bero pä att del rör etl sä begränsat antal yrken. Ingen torde veladet rätta eller hela svaret. Det rör sig om gissningar. Socialdemokraternaföreslär i sin motion atl jämställdhetsbidragel under nästa budgetår höjs lill16 kr. och all tillämpningsföreskrifterna ändras. är dubbelt så myckelsom , men annars är nog också den summan mer eller mindre tillyxad. Jämställdheiskommitténhar föreslagit arbetsmarknadsministern att fr. o. m. på försök höjabidraget till . - alltså inom ramen för den fullmakt som regeringen har -i de sex försökslänen och därutöver i och Norrbollen. Reglernabeträffande yrkeskategorier föreslås bli ändrade och anpassade lilllokala förhållanden. Kravet på atl del skulle föreligga svårigheter atl päorten rekrytera arbetskraft bör enligt kommittén tolkas mer liberalt. Delskulle också kunna utnyttjas av arbetsgivare som vidareutbildar en redananställd man resp. kvinna lill arbete inom traditionellt kvinnligt resp.manligt yrke. Arbetsmarknadsministern har tidigare här meddelat alt hanavser all vidta de här åtgärderna, och det tycker jag är glädjande. Det skulleböria till-lämpas , alltså under innevarande budgetär. Sedan1974 har det funnits 100 arbetsförmedlare med uppgift att ägna sig speciellt åtatl skaffa arbete åt kvinnor som ämnar gå ut på arbetsmarknaden. Dessaarbetsförmedlare har fäll särskild utbildning och information, och i detarbetet har jämslälldhetsdelegalionen deltagit. Enligt uppgift har derasspeciella uppdrag dock bl i vit all t mer all manna genom att de också fåttägna sig åt andra frågor. Tidigarei eftermiddags utspann sig en diskussion mellan ochMargaretha om huruvida den skrivning jämställdhetskommittén använderi sin hemställan till arbetsmarknadsministern lill överensstämmer med vadutskottet skrivit i sitt betänkande. Först rent principiellt: skall gå i bräschen för arbetet, sä får nog dessledamöter vara beredda till ställningstaganden som i olika avseenden kan kommaatt gå längre än vad partierna vid varie enskilt tillfälle är beredda att göra.Jag har uppfattat vår uppgift så att vi skall driva på arbetet. Sedantill själva frågan om särskilda insatser inom arbetsförmedlingen för kvinnor.Anna-Greta tolkar kommitténs formulering så som det passar henne,nämligen så atl den skulle överensstämma med den inställning som har redovisatsav socialdemokraterna i motionen. Men del står inte i vår skrivning att de 100tjänsterna skall vara kvar. Där står ordagrant; "Enligt kommittén behövsdärför de särskilda tjänstemännen även i fortsättningen såväl i del externaförmedlingsarbetet som internt inom förmedlingskontoret som bl. a. ett stöd åtkollegerna när del gäller att finna lämpliga lösningar pä arbetsplaceringeller andra åtgärder för kvinnorna. Kommittén finner det angeläget" - ochdet log inle med när hon anförde citatet - "att i delfortsatta arbetet bygga pä den utbildning och erfarenhet de särskilda tjänstemännenhar." 1 diskussionen i kommittén var vi, såvitt jag uppfattade detriktigt eniga om att därmed avsågs att, om det skulle bli så att utvärderingenvisar att de 100 tjänsterna inte skulle bibehållas just på de ställen där definns, det är oerhört angeläget atl den erfarenhet och utbildning som dessapersoner har fått las till vara och kommer till användning i det fortsattaarbetet. Oavsetthur man tyder vår skrivning så har inte gjort sig skyldigtill något som helst dubbelspel, eftersom hon inte deltog i det sammanträde därvi beslöt om skrivelsen. Såsom arbetsmarknaden fungerar för kvinnorna är det viktigt alt särskildainsatser görs. Kommittén har också lämnat andra förslag till jämställdhetsåtgärder.För utbildning av permitteringshotad personal utgår f n. bidrag med . itimmen - vi har pratat om det även . Kommittén säger atl det är viktigtatt också de permitteringsholade kvinnorna får del av den här utbildningen.Men man borde även kunna ge information och utbildning i jämställdhetsfrägor.Sådan utbildning skulle också kunna främja jämställdheten inom det egnaföretaget. Detta är ett slags tvåstegsarbeie. Vi föreslår att enutbildningsplan utarbetas för detta syfte av AMS i samarbete medjämställdheiskommittén och arbetsmarknadens parter. Jämställdheiskommitténser del vidare som angelägel att man inte bara ökar andelen kvinnor itraditionellt manliga arbeten utan att man också förbättrar kvinnansmöjligheter lill vidareutbildning i de här yrkena. Åtskilliga förelag har visatintresse för att vidareutbilda t. ex. kvinnliga verkstadsmekaniker - det finnsen del sådana - kvinnor som har låg grundutbildning, grundskola ellermotsvarande, men som har praktiskt yrkesarbete. Kommittén har menatalt det finns anledning alt se om man inte skulle kunna starta envidareutbildning av kvinnor med sådan bakgrund. Att arbeten inom industrinockså ger möjlighet lill vidareutbildning kan kanske påverka flickor till ettmindre traditionellt utbildnings- och yrkesval. Deltaär kanske en av de allra viktigaste frågorna, om vi skall kunna få jämställdheti arbetslivet. Yrkesvalet i skolan är fortfarande i del närmaste oberört avden diskussion vi för om en för kvinnor och män gemensam arbetsmarknad.Flickor väljer värd och kontor, pojkar väljer teknik, för alt schablonisera.Här kommer jämställdheiskommittén all försöka gä in med åtgärder. I enintensifierad information till ungdomarna som skall välja yrke bör man användasig av de kvinnor och män som gått in i yrken som traditionellt ansetts varaför det andra könet. Man skulle också kunna redovisa deraserfarenheter i enbroschyr som skulle kunna användas i den här verksamheten. Med dellavill jag yrka bifall till utskotlels hemställan. FruLEIJON (s) kort genmäle: Jag har tagit så mycket av kammarens tid i anspråk alt del härskall bli väldigt kort. vel mycket väl att jag inte menaratt delegationens projekt skulle avbrytas. Tvärtom var jag ju ledsen för attden nya kommittén kom i gång så pass sent att vi förlorade en del i lid, mendet är inle kommitténs fel. Och, , den kritik som jag har tagitupp riktar sig mot utskottet och regeringen, inte mot kommittén. Jag ärhelt övertygad om alt hade , som Per en gång i höstaslovade, fått tillfälle att påverka budgeten innan den lades fram för ,skulle den ha sett annoriunda ul. Jag hoppas innerligt atl hon får bättremöjligheter alt påverka regeringen i fortsättningen. Hen (vpk): Det har från både i och hur illa den ekonomi fungerar som vi befinner oss i och verkar i. Deständigt återkommande kriserna inom detta ekonomiska syslem försöker den borgerligaregeringen lappa med all öka de redan rikhaltiga ekonomiska bidragen lill detprivata näringslivet. Man kallar del för arbetsmarknadspoliiiska ålgärder föratt söka förhindra arbetslöshet. Vad del egentligen rör sigom är atl stärka del privata näringslivet på bekostnad av dearbetandes inkomster, som har gått till skatter. Att bedriva ensysselsättningspolitik som har syftet alt förändra denna krisekonomi till enkrisfri ekonomi har man ingen som helst ambition till. För en sådan ekonomistår kommunisterna ensamt som politiskt parti. Jagtänker inte mer allmänt beröra denna del, dä detla redan har framförtstidigare. Jag kommer i stället att gä in pä några av motionerna som vpk harlagt fram och som behandlas i del här betänkandet. 1motionen 547 till della har vpk tagit upp frågan om medelsbehovet vidskyddade verkstäder. Vi anser inte att kommunerna skall beslå pengarna för alttäcka det underskoll som här uppstår. De skyddade verkstäderna är otvivelaktigten del av samhällets sysselsättningspolitik så som den nu fungerar. Jag trorman måste ställa sig frågan; Till vad syftar den skyddade verksamheten? Denfunktion som de skyddade verkstäderna har är naturligtvis kommen ur denarbetsmarknadspolitiska situation som vi har här i landei. Vi har en starkluppdriven arbetstakt och en struktur som ställer stora krav på dem som står iproduktionen. Den ställer också stora krav pä dem som inte har kommil in iproduktionsprocessen. Produktionen är avhängig av kapitalets profitjakt ochinte av behovel av arbetstillfredsställelse och de behov som tjänar denarbetande befolkningen. är orsaken till att vi måste dras med skyddadeverkstäder. Den s. k. öppna marknaden sorlerar ut dem som inte orkar uppfylladess hårda och brutala krav och ställer dem utanför arbetslivets gemenskap -ett undanskuffande som sätter djupa spär i dessa människors psyke och som dennas. k. öppna marknad inte pä något sätt kan läka, med del sätt som den fungerarpä. Det är i della läge som de skyddade verkstäderna har blivit ennödvändighet.