prot · G00929 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:29 Ombötesbeloppet vid s. k. olovliga konflikter §1 Justerades protokollen för den 10 innevarande månad. § 2 Ombötesbeloppet vid s. k. olovliga konflikter Herrarbetsmarknadsministern erhöll ordet för atl besvara (vpk)anmälda fråga, 1976/77:57, och anförde: har frågat mig om regeringen avser att precisera vad somenligt den nya medbestämmandelagen skall anses vara en "måttlig nivå"för del skadeståndsansvar som skall kunna åläggas deltagare i olovligakonflikter. Närriksdagen tog bort 200-kronorsregeln ur medbestämmandelagen rådde det enighetom att man skall försöka återställa arbetsfreden när en olovlig konflikt harbrutit ut på annat sätt än genom att gå till arbetsdomstolen och få skadeståndutdömda. Den nya regeln om att lokala överläggningar skall äga rum i en sådansituation har till syfte att göra det möjligl att snabbt reda ul vad som liggerbakom konflikten. Man skall på den vägen kunna komma fram till en praktisk ochrimlig lösning utan alt behöva anlita rättsmaskineriet. Lyckas man vidöverläggningarna atl få till stånd en återgång till arbetet, blir det intenågon rättegång och skadestånd. Arbelsrältskommitlénmotiverade utförligt sitt förslag att slopa 200-kronorsregeln. Del framgick avhela regelsystemet att det inte skall komma i fråga att arbetsdomstolen mäterefter arbetsgivarens ekonomiska skada, när den bestämmer skadestånden förenskilda arbetstagare som deltar i en olovlig arbetsnedläggelse. Kommittén menadeatl skadestånden skulle vara en måttfull sanktion mol lag- och avtalsbrott isärskilt kvalificerade fall. Vid utskottsbehandlingen i rådde detenighet om att skadeståndens uppgift skall vara att stryka under principen attavtal skall hållas. Det synsättet byggde f ö. också den socialdemokratiskaregeringens proposition på. Vidutskottsbehandlingen sades det tydligt ifrån att ett slopande av200-kronorsregeln inte innebar något förord för en generell höjning avskadeståndsbeloppen. Tvärtom sade utskottet atl det förutsatte att skadeståndenvid olovliga konflikter även skulle hållas på en måttlig nivå. Ochulskoltet tillade atl en sådan tillämpning också tillgodoser synpunkten allskadeståndssanklionen bör stå i överensstäm- ömbötesbeloppet vid s. k. olovliga konflikter melse med den allmännarällsuppfaltningen bland arbetstagarna. Närriksdagen ställde sig bakom dessa uttalanden gav den arbetsdomstolenanvisningar fördess rältslillärnpning. Självfallet kan inle regeringen ge sigpå att ge anvisning om hur en lag som har beslutat om skall tolkas.Enligt min mening är vad som har sagts före och under riksdagsbehandlingenfullt tillräckligt för alt man ute på arbetsplatserna skall kunna vara heltlugn. Några orimligheter behöver man inte frukta när den nyamedbestämmandelagen träder i kraft. Hert (vpk): Jag får börja med att tacka för svaret, men konstaterar atldel andas en fullständig okunnighet om ide egentliga förhållandena på enarbetsplats och om vad del är som orsakar all arbetarna lill sist, när ingentingannat ger resultat, lar till strejkvapnet. PerAhlmark tycks tro alt en s. k. olaglig strejk är något som vi arbetare går ochdrömmer om. Slrejkvapnel är den sista utvägen för arbetarna i kampen molarbelsköparna, utsugarna, för atl ernå bättre villkor. Kraven på bättre villkorhar givelvis olika bakgrund men syftar ocksåtill lösningar på olika områden,såväl beträffande förhållanden som direkt berör själva arbetet som i fråga omlönerna. Underslutet av 1960-och under 1970-talel har jobbarna mer än tidigare tagit lillstrejken som ell vapen möt den allt värre utsugning som kapitalisterna utövar.När nu högerkrafterna med i spetsen lar lillbrösttoner, i vetskap om alt den har en borgerlig regering att stödja sig på, kommerell fortsatt agerande av det slaget alt ytteriigare skärpa motsättningarna..Resultatet kommer atl bli än fler strejker, som SAF då har provocerat. Delvar en borgerlig regering som 1928 genomdrev strejkförbudel och satte gränsenför böterna vid . Det var de borgerliga som, tillsammans medsocialdemokraterna, ville ha kvar del här förbudet, men del vararbetsköparnas främsta representanter - de borgerliga partierna - som medlottens hjälp upphävde maximigränsen. Man ansåg att taket var otidsenligt. Delskulle medföra respekllöshet. Politiker och lagstiftare måste ta sitt ansvaralt klart anvisa domstolarna vad de avser med de beslutade lagarna. De får inlespringa och gömma sig bakom domstolarna och skylla ifrån sig - säga atl det inlevar riktigt så de menade, när en dom fallit som kan verka hård. Jagtolkar Per på det sättet all vad den oberoende liberala också är regeringens uppfattning, nämligen all värdet av . år 1928är liktydigt med , 1976/77 och att della är s. k. skäligt skadestånd inuläget. Slopandet av 200-kronorsregeln måste innebära öppningar när det gälleratt höja skadeståndet - arbetsdomstolen har haft möjlighet atlsätta skadestånd som varit lägre än . höll ett kommunistiskt valtal. Vi har hört många sådana.Vår linje, från de fyra stora partiernas sida, har varit att stärka facketgenom att motverka vilda strejker. Därför har vi i regeringspartierna röstatför att man i vissa fall skall kunna gå något högre än . i skadestånd närmänniskor strejkar mot sina arbetskamrater. Ivad gäller lagtolkningen har jag visat vad som har sagts i del förberedandeutredningsarbetet och vad själv sade. Men det är klart:vänsterpartiet kommunisterna är motståndare lill den nya arbetsrätten. Mankallade i debatten den nya arbetsrätten för en"klasslagstiftning". sade, alt förslaget bygger på en"samförståndsideologi som borde ersättas ined en kampfront mol arbelsköparna".Man är alltså motståndare till den. nya arbetsrätten, och man är självfalletockså motståndare lill ett förslag som syftar till att stärka facket ochrespekten för ingångna avtal. ProfessorFolke , vår främste expert på arbetsrätt, sade om 200-kronorsregeln i enintervju i : "Jagär själv socialdemokrat , rnen på denna punkt anser jag all deborgeriiga partierna har rätt. Tre saker är viktiga: 1. all den enskilde inte drabbas orimligt hårt vid envild strejk, 2. alt fackföreningen inte skadas och 3. att avtal hålles. från dessa utgångspunkter ärdet bättre med skadestånd högre än . än avskedanden." Ivad gäller lagtolkningen har jag klart visat vad har sagt på denpunkten, och del är inte min sak att i övrigt slå här och tolka lagarna. Ombötesbeloppet vid s. k. olovliga konflikter (vpk): Uttalandet om klasslagstiftningen var inte någon nyhet när vi framfördedel i denna kammare . Den uppfattningen framfördes avkommunister i det här landet. Ifolkpartiets motion beträffande den s. k. medbestämmandelagen, där Per Ahlmarkstår som första namn, heter del: "Enfel begränsning, av den typ som 200-kronorsregeln representerar, kan i längdenicke annat än förstöra den respekt för avtalsenliga förpliktelser som hartradition i vårt land och som bör bevaras." Härär det klart dokumenterat att det är böter på högre nivå som skall hållatillbaka strejker. En följd av.delta måste bli - och där är och högernmed - all sättet atl se på arbetarna är della: om samhället inte kan hållajobbarna i styr med betungande repressalier kommer anarki att bryta ut, ochstrejker uppstår av rent okynne. Densom aldrig har upplevt en arbetsplats från insidan, som aldrig har arbetatunder den hårda fysiska och psykiska pressen, som aldrig har kunnat leva sig ini stämningar som slutligen - efter alla andra försök lill lösningar - lederlill den då oundvikliga konfrontationen, strejken, kan naturiigtvis uttryckasig'som gjort i sin motion, ett ut- ömbötesbeloppet vid s. k. olovliga konflikter iryckssält som utskottetockså anammade. Detär atl beklaga all de svenska arbetarna har fåll en arbetsmarknadsminister sominle har någon erfarenhet av hur del fungerar på arbetsplatserna och somdärför inle heller har förmåga att sätta sig in i arbetslagarnas förhållanden.Man skulle med en travestering av det slagord som använde ivalrörelsen kunna roa sig med alt säga: I skall trilskandearbetare sättas åt hårt. Det är precis tvärtom. Medbestämmandelagen utesluter inte avskedandennär en olovlig konflikt blir mycket lång. Argumentet är då att ingångna avtalmåste hållas. Man kan inte ha en ordning där den ena sidan under lång tidvägrar att hålla sin del av ett träffat avtal, utan att den andra sidan skallfå befria sig från avtalet. Men observera att skrivningarna i förarbetena gårut på att avskedanden skall få komma i fråga enbart i mycket allvariiga fall.Del är just i det sammanhanget som frågan om slopandet av 200-kronorsregelnkommer in. Vidgar man något möjligheten att utmäta skadestånd, blir del iarbetstagarnas intresse mindre utrymme för avskedanden efter en olovligkonflikt. HertFRANZÉN (vpk): Man kan inle komma ifrån alt politikerna måste ta ansvaret för delagar de stiftar och också ange deras tillämpning. Men jag konstaterar att detinle går alt få Per all la ansvaret och ange en måttlig nivå förstrejkböler. Han hänvisar i stället frågan till den mot arbetarna riktadearbetsdomstolen, all avgöras efter dess eget gottfinnande. Jag finner delutsiktslöst atl försöka förmå Per att sätta sig in i de känslor somkommer i svallning när arbetarna tycker all måttet är rågat. Del är tydligt attdel även i fortsättningen blir reaktionära bedömningar som kommer att liggatill grund för de arbetsrättsliga bedömningarna. Nej, det är inte så som . Den avgörande ideologiska skillnaden oss emellan är atl vi anser alt delligger i allas intresse på arbetsmarknaden att respekten för träffade avtalupprätthålls. Del ligger inte minst i arbetstagarnas och deras fackligaorganisationers intresse. Då skall skadeståndsreglerna vara så utformade, atlde medverkar till att stärka respekten för träffade avtal. De skall stärka defackliga strävandena ulan att för den skull de enskilda skall drabbas orimligthårt därför atl de deltar i en olovlig konflikt. Reglerna i medbestämmandelagenfyller enligt min mening de syftena. (vpk): Jag upplever del inte som någon nyhet alt det är en ideologisk skillnadoss emellan. Den skillnaden har funnits ända sedan Vi kan intekomma ifrån att del var liberalen och hans minislär som infördeden klasslagstiftning på detta område som fortfarande gäller. Uttalandetatt skulle vara för arbetsfred gäller naturiigtvis endast underförutsättning atl denna passar arbelsköparna - och del gör ju arbetsfreden, somär kapitalisternas instrument. Att är för att avtal skall hållaskan man också förslå. Men jobbarna har inte den möjlighet att förändra denekonomiska verkligheten under pågående avtalsperiod somkapitalislerna-arbetsköparna har. Vad vi är för är arbetarnas rätt ochmöjligheter att förändra situationen. Omstatsbidragen till beredskapsarbeten för arbetslös ungdom Överläggningenvar härmed slutad. §3 Om statsbidragen till beredskapsarbeten för arbetslös ungdom Herr arbetsmarknadsministern erhöll ordetför atl besvara () anmälda fråga, 1976/77:70,och anförde: har frågat mig om jag är beredd ompröva beslutet att sänkastatsbidragen till kommunerna för att anordna beredskapsarbeten blandarbetslös ungdom . Föralt underlätta ungdomarnas inträde på arbetsmarknaden har regeringen beslutatom en rad åtgärder, all gälla fr. o. m. . Minst 20 000ungdomar kommer med hjälp av dessa åtgärder all kunna beredas utbildning,arbete eller praktik. Detnormala statsbidraget till kommunala beredskapsarbeten är 33 96. Fram tillutgången av gäller att statsbidrag kan utgå till vissa förungdomar särskilt lämpliga arbeten. Beslut om delta fattades i februari 1976mot bakgrund av det då rådande arbetsmarknadsläget. Enligt regeringens uppfattning krävs del fortsattaåtgärder för att hjälpa ungdomar till utbildning, arbete ellerpraktik. Ett statsbidrag på 60 96 av kostnaden för dagsverksbilliga kommunalaberedskapsarbeten har av ansetts väl avpassat till delväntade arbetsmarknadsläget. Regeringen har anslutit sig till denna bedömning.Enligt min mening bör ett bidrag av denna storiek f n. vara tillräckligt föratt stimulera kommunerna till att ta sitt ansvar för ungdomarnassysselsättning. Hert ÖSTRAND (s): Först ber jag att få tacka arbetsmarknadsministern för svaret. När mantar del av det får man nästan uppfattningen all man egentligen skulle ha väntsig till och påtalat de här förhållandena. Men delmåste väl ändå vara regeringen som även i fortsättningen skall ha ansvaret försysselsättningen i vårt land. Omstatsbidragen till beredskapsarbeten för arbetslös ungdom Närman läser svaret erinrar man sig också vad industriministern gång efter annangår ut och säger, nämligen att förelagen måste ta sitt sociala ansvar. Mot denbakgrunden blir man naturiigtvis litet fundersam, för det måste ju ändå varasamhället som har det yttersta ansvaret för sysselsättningen i landet. Man kaninte skjuta över detla ansvar på andra. Iregeringsbeslutet att sänka procentsatserna för de här bidragen.har man ocksåsagt alt den sammanlagda dagsverkskostnaden även får uppgå lill högst250 kr. eller i undantagsfall . - trots att det gamla beslutet logs redanden . Eftersom vi har ett hell annat kostnadsläge hadedel naturiigtvis varil befogal med en höjning också av dessa belopp. Visserligenhar vi totalt sett en låg arbetslöshet i vårt land - den ligger på 1,8 96 - menför ungdomarna ligger den på . Visserligen ler sig den siffran vid eninternationell jämförelse mycket låg, men den är ändå inte acceptabel. Del yarockså mot den bakgrunden som den förra regeringen vidtog en radarbetsmarknadspolitiska åtgärder för all stimulera sysselsättningen förungdomar, av vilka åtgärder det bidrag som vi nu diskuterar var mycketbetydelsefullt. Alltsedan regeringsskiftet har arbetsgivarna ständigt talat om att detsvenska näringslivet befinner sig i en kris. Närmare 16 000 människor harvarslats om att de eventuellt kommer att ställas utan arbete . Ävenmånga tjänstemän kommer alt beröras. Man har hört del ena statsrådet efter detandra gå upp och måla en mörk bild av konjunkluriäget. Del var annat ljud iskällan före valet, men målar man som sagt allting i myckel mörka färger.Därför är del mycket märkligt att den Jörsia åtgärd som arbetsmarknadsministerAhlmark i den nya regeringen vidtar när det gäller sysselsättningen är attsänka de här statsbidragen. Mankan i regeringsdeklarationen läsa om den ungdomsgaranti, enligt vilken allaungdomar skall garanteras praktik, arbete eller utbildning. Mot den bakgrundenär del givelvis synneriigen anmärkningsvärt alt regeringen i nu rådandesysselsättningsläge har fattat just ett sådanl här beslut. Enligt s. k. sökandeslatistik har antaletungdomar utan arbete minskal med närmare 4 000 iår. En nedgång har också skett från motsvarande lid 1975. Däremotvisar undersökningar en motsatt bild, dvs. en uppgångi arbetslösheten bland ungdomar med ca 2 000 personer. Vi har alltså för densenaste tiden vissa siffror som tyder på att läget för ungdomar inle harundergått någon nämnvärd förbättring. Detla är allvarligt, och regeringenföljer uppmärksamt utvecklingen och är beredd alt vidta ytteriigare åtgärderutöver de redan beslutade, om så skulle visa sig vara nödvändigt. Då kan ocksåfrågan om storleken på stats- bidragen till kommunalaberedskapsarbeten aktualiseras. Vihar ju fattal beslut här som ser lill all en rad åtgärder förs över till 1977,så att man verkligen kan ge sysselsättning till ungdomar som annars inte skulleha jobb: arbetslösa ungdomar får gå på arbetsmarknadsutbildning vidvakanta platser, de ungdomar som bara saknar karenstiden för att få kontantarbetsmarknadsstöd kan få arbetsmarknadsutbildning,ungdomar får gå s. k. ALU-kur-ser med särskilt bidrag, redan anställda inomkommunerna kan få vidareutbildning, om ungdomar tas in som ersättare utgår 7596 av ersät-tarlönen, företagen kan få bidrag på . i limmen om deutbildar en anställd och anställer en ungdom, företag som i ställetför att permiltera utbildar sina anställda kan få bidrag med upp lill mellan 8och . i limmen, plus en rad andra åtgärder. Vi kommer att följa lägeluppmärksamt och vidta de åtgärder som behövs för all bekämpa arbetslöshet ilandet och se lill all unga människor har jobb. Torsdagenden 18 november 197.6 Ömstatsbidragen till beredskapsarbeten för arbetslös ungdom De beslut somherr säger är fattade är i stort sett en uppföljning av de beslut somden lidigare regeringen faltal, med det undanlaget, att ni har sänktstatsbidraget från 75 till 60 96 i detla för ungdomen mycket allvarligaarbetsmarknadsläge. Faktumär att arbetslösheten bland ungdomarna har stigit lill oktober,visseriigen inte myckel men den har ändå stigit. Mol den bakgrunden är delmärkligt all man har försämrat kommunernas möjligheter att bereda ungdomarsysselsättning. Jagåterkommer till regeringsförklaringen och ungdomsgarantin. Jag vill citera enintervju med i , där del sägs: "PerAhlmark lyfter gärna fram arbetet på en fullständig ungdomsgaranti, dvs. allaungdomar skall garanteras utbildning, praktik och arbete. Han tycker inle omökningen av antalet arbetslösa ungdomar. -Del vore olyckligt om många ungdomar upplever del som om samhället intebehöver dem. Ungdomsgaranlinskall förverkligas steg för steg. Några åtgärder har regeringen redankungjort." Ja,de åtgärder ni har kungjort är all ni har sänkt statsbidraget från 75 96 till60 96! Nej, herr arbetsmarknadsminister, man löser inteurigdomsarbetslös-helsproblemet med en massa ord, ulan för att lösa det fordrasdel konkreta åtgärder i rätt riktning. Del är så att fiera av de här åtgärderna hade upphört ,om vi inte hade tagit initiativet att förlänga dem. Nuhar alltså föreslagit all statsbidraget lill kommunalaberedskapsarbeten för ungdomar Omarbetet för jämställdhet mellan kvinnor och män sätts, inte lill 33 96,som det varil lidigare, och inle heller till 75 96, utan till . Bakom detförslaget står en enig styrelse. Detligger i sakens natur atl man inle i alla konjunkturfaser kan ligga kvar med enså hög stalsbidragsandel som 75 96, eftersom 75 96 i praktiken betyder attkommunerna, som också tar in skatt på bidraget, då nära nog får hela kostnadenför beredskapsarbetena läckt. Kommunerna har här ett .ansvar försysselsättningen och kan räkna sig lill godo de arbetsinsatser som ungdomarnagör i beredskapsarbetena. Men blir del allvarligare - vi följer utvecklingenuppmärksamt - då kan också frågan om storleken på statsbidragen till kommunalaberedskapsarbeten aktualiseras. HerrÖSTRAND (s): Del är givet att man skall ta hänsyn till arbetsmarknadsstyrelsenssynpunkter, men til syvende og sidst måste ändå regeringen göra en egenbedömning av de här frågorna. Låtoss se på det läge i vilket kommunerna befinner sig! har de gjort upp sinbudgetplanering, och man har fallat beslut om utgifts- och inkomststater förnästa år i de olika fullmäktigeförsamlingarna. Mot bakgrunden av denungdomsarbetslöshet som råder är jag fullständigt övertygad om att kommunernahar utgått ifrån alt det statsbidrag som gäller skall vara oförändrat förnästkommande år; jag tänker då på den 75-procenliga delen. En förändring avstatsbidraget gör det naturligtvis svårare för kommunerna atl ordnaberedskapsarbeten just för ungdomarna. Iexempelvis min hemkommun har man utgått ifrån de bidragsregler som gäller.Där har arbetslösheten kraftigt ökat , och från minkommuns synpunkt hade del alltså varil värdefullt om bidraget hade bibehållitsoförändrat. Överläggningenvar härmed slutad. § 4 Om arbetet förjämställdhet mellan kvinnor och män Herrarbetsmarknadsministern erhöll ordet för alt besvara ()anmälda fråga, 1976/77:72, och anförde: har frågat mig dels när regeringen kommer att utseordförande i kommittén för att utreda frågor om jämställdhet mellan män ochkvinnor resp. i den s. k. stora jämställdheisdelegationen, dels vilka åtgärdersom har vidtagits för att fullfölja projekt igångsatta av den förutvarandelilla delegationen, bl, a. i de slalliga företagen, dels på vilket sätt denparlamentariska kommittén kommer alt beredas tillfälle att få insyn i och kunnapåverka regeringens budgetarbete. Tillordförande i jämslälldhetskommittén har förordnats riksdagsledamoten och till vice ordförande riksdagsledamoten Jag blirordförande i stora jämställdheisdelegationen med biträdande utbildningsministerBritt Mogård som förste vice ordförande och bostadsminister somandre vice ordförande. I de statliga företagen pågår arbete med att, i enlighetmed beslut , utarbeta handlingsprogram för jämställdhetmellan kvinnor och män. Jag har som ansvarig i regeringen förjämslälldhetsarbelet gjort klart, bl. a. i allmänpolitiska debattden , att försök som dragits i gång av jämställdhetsdelegationen föratt skapa jämställdhet i arbetslivet skall fullföljas. kommer all beredas tillfälle att få insyn i och kunnapåverka regeringens budgetarbete från jämställdhetssynpunkt, i första hand isamspel med statsråd som bildar presidium i stora jämställdhetsdelegationen ochmed hjälp av kommitténs sekretariat. FruLeijon har som utgångspunkt för sin fråga angett vad som sägs iregeringsförklaringen om atl arbetet för jämställdhet mellan kvinnor och mänskall påskyndas. Regeringen har tagit vikligainitiativ till reformer för jämställdhet. Diskrimineringeni vårt skattesystem av kvinnor som arbetar i familjeförelag skall omedelbartbrytas genom beslut av höstrtksdagen. Semes-lerlagen föreslås ändrad fr. o. m.den 1 januari 1977 så att även föräldra-ledig pappa får tillgodoräkna sigledighet för vård av barn som semes-lergrundande. Utbildningsministern har gettett uppdrag om förslag till borttagande av äktamakeprövningen istudiemedelssystemet. har fåll i tilläggsdirektiv attarbeta fram förslag lill en lag mot könsdiskriminering. Dessainitiativ är vikliga uttryck för all arbetet för jämställdhet mellan kvinnoroch män påskyndas. Också oppositionen bör här kunna bidra med konstruktivainsatser, bl. a. genom atl den nu till skillnad mol lidigare får delta iplaneringen av det vikliga projektarbete som genomförs för jämställdhet. Omarbetet för Jämställdhet mellan kvinnor och män Jag får tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Påden första frågan har jag ju blivit övermåttan bönhörd; man har utsett inlebara en utan fem ordförande. Jag förstår bara inte varför inte ocksåfick en plats i kommittén. Och vi lär väl aldrig få svar på frågan hur länge dehär utnämningarna hade låtit vänta på sig om jag inte hade ställt min fråga itorsdags. kommer säkert atl bedyra alt det inle hade någoninverkan alls alt jag ställde den. Menpå den andra frågan, , har jag över huvud taget inte fått någotsvar. Jag frågade vilka åtgärder som man sedan regertngenbildades har vidtagit för att fullfölja de projekt som lilla delegationen sattei gång, bl. a. arbetet i de statliga företagen. Och vad svarar ?Han börjar med att tala om det beslut som fattade och sägerall det gäller de slalliga företagen. Omarbetet för Jämställdhet mellan kvinnor och män Men del var ett beslut somfattades om de slalliga rnyndigheterna, om vad vi skall göra i den statligaförvaltningen. Del är någonting helt annat, , än statliga förelag. Vadjag frågade om var vad den borgerliga regeringen har gjort för atl driva vidaredel projekt som delegationen startade när vi gick lill ledningen förStatsföretag för atl föreslå den alt inom sina företag skaffa sigjämslälldhelsplaner. Vi fick gehör för det förslaget, och vi startade ettarbete. a. skulle vi enligt de lidigare planerna ha varit med på fem olikapersonalkonferenser med företagsledare och fackliga förtroendemän från destatliga företagen, omfattande totalt 30 av företagen. En sådan konferens skallhållas , . Vad kommer den nyajämslälldhelsgruppen alt göra på den konferensen? Har man över huvud tagetplanerat för någon medverkan där? Jagnämnde de statliga företagen som ell exempel. Men, , jag skullekunna ställa många frågor. Har gett kansliet, som ju har funnitshela tiden, några riktlinjer för hur man skall göra när del gäller AMSutbildning av de särskilda kvinnoförmedlarna, som vi skulle vara med på? Hurhar man följt upp de studiebesök som gjordes i och ?Vad har man gjort för atl vidareutveckla försöksverksamheten när del gäller atlfå mer kvinnor i traditionellt manliga jobb och män i traditionellt kvinnligajobb?