prot · G009104 · 1976-12-31 00:00:00 — Vifår nu höra att är en expansiv region, i betydelsen atl den ärmångfasetterad, och alt om bara konjunkturen går upp sä skall det väl klara sigmed sysselsättningen. Men jag tror inte, , atl det är sä enkelt. Jagtror faktiskt att vi har atl göra med strukturella problem, och även närhögkonjunkturen kommer kan de här kvinnorna jag talade om inle få jobb, därförall vi har strukturella problem som måste angripas mycket mera aktivt genominsatser av samhället. Detär jobbigt att interpellera borgerliga statsråd för man får nästan dra beskedenmed läng ur dem. Detbrinner i knutarna med ekonomidriften. Denna fråga skall avgöras om enmånad,och man har redan börjat med förberedelserna för en fiylining. Det ärutmärkt med elt samlat grepp, , men skall man samordna insatserna påGöteborgs arbetsmarknad är det ofrånkomligt atl del tar en viss tid.Under den tiden hinner ekonomidriften slinka ur greppet. Jag vet naturiigtvisinte om är tillräckligt insatt i den här frågan, men vad jagdäremot vel är att har haft goda möjligheter att sälta sig in iden, att har fått ett fylligt material, har haft direkt kontakt medsåväl förelagsledning som facket. måtte väl ändå ha en uppfattningi själva sakfrågan. Vi är väl inte pä väg alt fä en näringspolitikens Pastor industriminister som inle har en bestämd mening om någonting. Så illa kandet väl ändå inte vara. Detgår alltså inte att hänvisa till detta samlade grepp när företagsledningenstår i begrepp att fatta ett beslut om en månad. Har fått någragarantier för att förelagsledningen är beredd aU skjuta avgörandet framåt itiden, sä alt man har möjlighet att vänta? Sedanvar jag mycket förvånad över del sade om de multinationellaföretagen, nämligen att förseningen av beror pä att maninte vill föregripa de internationella förhandlingarna om multinationellaföretag. Men frän har man - innan man kom med i regeringen -ständigt krävt alt vi skall göra insatser på det nationella området parallelltmed att det pågår förhandlingar. Det är faktiskt så att OECD-förhandlingarnaom uppförandekoden är avslutade. Vad som pågår är elt omfattande arbete inomFörenta Nationerna. Det kan väl ändå inte få lov att försena kontrollen här iSverige över utländska företag som kommer till värt land och köper upp svenskaföretag! Skall vi vänta med den lagstiftningen därför alt det pågårdiskussioner om de multinationella företagen på ett mycket abstrakt plan iFörenta Nationerna? Det är väl ändå orimligt, ! Jaghar tagit med mig upp i talarstolen en motion av en nära kollega till herrÅsling, . Jag skall citera den motionen, nr 1975.Där säger han: "Det är väsentligt i det sammanhanget att inteavstår från aktivitet på hemmaplan i avvaktan pä internationella lösningar.Sådana 'lösningar' kommer med stor sannolikhet inte all uppnäs på grund av dedirekt motstridiga intressen som finns mellan rika och fatliga länder",osv. Sedanskyllde ifrån sig på den gamla regeringen, som han ofta brukar göranär han talar om näringspolitik. Han sade atl fusioner ägde rum under den gamlaregeringens dagar. Det påståendet är i och för sig riktigt. Men frän att näringspolitik inte är någonting man har en gångfrån början och sedan tillämpar, utan det gäller att ständigt utvecklanäringspolitiken, alt ständigt gå vidare. Del var vad som skedde under densocialdemokratiska regeringens tid. Vad ni gör är all ni stannar upp, och närdet gäller multinationella företag är det faktiskt så att ni går bakåt. Omsamhällets kontroll över strukturförändringar i näringslivet i klagar på att det är jobbigt atlinterpellera. Har man ambitioner att spänna över det mesta i sina Omsamhällets kontroll över strukturförändringar i näringslivet interpellationer får mannaturligtvis också ta den debatt som följer därav! Närherr säger att vi på borgeriig sida-också jag- medverkar till enförsvagning av medbestämmandelagen vill jag all preciserar sigoch anger vilka försvagningar vi skulle ha medverkat till som skulle påverkaförulsättningarna för de anslällda alt aktivt spela sin roll när det gällerstrukturförändringar i näringslivet. Det är fel, , au vi skulleha medverkat lill sädana försvagningar, och det tyder pä en viss brist påargument i sammanhanget att göra sådana påståenden. Närdet sedan gäller ekonomidriften för den aktuella varuhuskoncernen brinner det iknutarna, säger . Det är möjligt. Men jag tror att det härproblemet liksom övriga problem på den göteborgska arbetsmarknaden vinner päatt man försöker ta ett samlat grepp och inte ser del sektorsvis. Mycket avbristerna i den gamla regeringens politik var jusl den sektoriella uppdelningennär man skulle tackla problemen regionall och lokalt. Del försöker vi gå ifrånför atl fä samlade grepp pä plats efter plats. 1Göteborg har vi alltså för avsikt att vidta speciella åtgärder. Dä är del ocksårimligt att den ekonomifunktion vi nu diskuterar kommer in i bilden där. Jaghar för övrigt företagsledningens löfte om alt den ställer upp vid en sådandiskussion. Det är där som bedömningen av denna fråga och den slutligaavvägningen av lokaliseringen mäste göras. Det är inte vår sak här i riksdagenatl tycka beträffande enskilda företags dispositioner - del måste de göra somhar det företagsekonomiska ansvaret och ansvar inför samhället. Jagvill påslå, , all jag ganska klart har hävdat att företagen harett socialt ansvar. När säger att jag inte har en klar uppfattningom detla är det väl ändå att ta i. Jag har i många sammanhang haft anledningatt betona företagens ansvar för sysselsällningen. Däremot harjag aldrigblivil riktigt klok pä den nya oppositionens synpunkler i dessa sammanhang.Dels anklagar man mig för att driva den linjen, alt företagen har ett socialtansvar, dels hävdar man att vi går företagen till mötes. Det finns där endualism i argumenteringen, och den utstrålar också från på eltsätt som visar att man här befinner sig i ett dilemma. Jagtänkei' inle skylla pä den gamla regeringen, men åberopade isitt inlägg en lång rad fusioner som hade drabbat den göteborgskaari)etsmarknaden. Jag konstaterade bara alt dessa fusioner tillkommit underden gamla regeringens tid, delvis sanktionerade, delvis påhejade, av den gamlaregeringen. Den nya regeringen har inle denna inställning till fusioner. Vi harredan i regeringsdeklarationen sagt ett bestämt nej ull en koncentration inäringslivet för koncentrationens egen skull. Det är en markant skillnad iattityd och inriktning pä näringspolitiken. Hen iGöteborg (s): Den stora skillnaden är alt säger en sak före valet och enannan sak efter valet. Jag hade fakliskl när jag hade ordet förra gängen tänktåberopa också en annan passus i motion som jusl gällde det somindustriministern talade om nu sist. "----- maktkoncentrationeninom landet och dess förgreningar utanför landets gränser genomföretagandets ökande internationalisering kräver Därförbör under innevarande år som ett provisorium undertvå är ania en lag av ungefärligen det innehåll som föresläs i Ds Ju1974:1." Härkrävde alltså kollega i industridepartementet att man skulleutnyttja möjligheterna till lagstiftning , trots att remissbehandlingenav departementspromemorian vid det tillfället inte var färdig. När kommer till industrideparlementet är lägel det attpromemorian är remissbehandlad; nu finns det förutsättningar för alt stifta enlag för kontroll av vissa företagsköp. Men man utnyttjar inte den möjligheten.Hade vi haft en socialdemokratisk regering hade den lagt fram ett förslag underhösten. Medmina ord om all del är jobbigt alt interpellera menade jag egentligen bara attdet ibland är svårt all få de besked som man efterlyser. ärfortfarande oklar när det gäller ekonomidriften vid Turitz. Han säger atlföretagsledningen i Åhléns har förklarat sig villig alt diskuteraekonomidriftens fortsatta förläggning. Men hur läng tid tar det innan mankommer i gång med de diskussionerna, ? förbereds flyttningen.Utan att något definitivt beslul har fattats vidtas ålgärder som innebär attekonomidriften undan för undan fiyttas upp lill och bort fränGöteborg. Och ju längre man väntar med diskussionerna, desto mer fastlåst blirsituationen och desto mindre chans har man atl påverka den. Deanslällda uppvaktade arbetsmarknadsministern . Enliglvad fackklubben på Turitz har meddelat mig förklarade arbetsmarknadsministernatt han delade uppfattningen atl ekonomidriflen borde vara kvar i ,bl. a. med hänsyn till kvinnornas myckel besvärliga sysselsättningssituation.Enligt vad som också har meddelats mig av vid Turitz logarbetsmarknadsministern kontakt med förelagsledningen och förklarade att enliglhans uppfattning borde ekonomidriften vara kvar i . Men senaremeddelade företagsledningen de anställda att planeringen alt flyttaekonomidriflen lill Slockholm fortsatte. Detär anmärkningsvärt att arbetsmarknadsministern ger till känna en uppfattningför företagsledningen så tidigt som -det skall han i och försig hållas räkning för - men att regeringen tiger still när förelaget sedanhandlar i den hell motsatta riktningen. Regeringen gör över huvud tagetingenting till den dramatiska höjdpunkten i är, när lägethårdnade på allvar. Omsamhällets kontroll över strukturförändringar i näringslivet 3Rikulagens protokoll 1976/77:104 Omsamhällets kontroll över strukturförändringar i näringslivet Vadsom nu händer är att säger att vi fär ta upp diskussioner om detlai ett större sammanhang. får ursäkta, men jag kan inte tolka dettapå annal sätt än att är beredd att i praktiken offraekonomidriften. För det är inte bara ekonomi utan också prestige som kommer ini sammanhanget. Sedansade : "Vi har väl inte velat ha försvagningar i medbestämmandelagen. "Och han bad all få exempel på det. Ja, del finns ju belagt iomröstningsprolokollet. Jag kan nämna en sådan sak som att den försvagning avmöjligheterna till information som ni ville ha givetvis är något som påverkarde anställdas möjligheter att verka aktivt och få ett ökat infiytande. Visocialdemokrater kräver också socialt ansvar av företagen, men enligl vårmening är det inte försvarligt att använda skattebetalarnas pengar för att fåvälkonsoliderade företag atl bära sitt sociala ansvar för sysselsättning ochproduktion. Vi vill alt kraven skall ställas. Är kraven rimliga skall deuppfyllas utan statsbidrag. i framhärdar och frågar återigen om jagskulle vara beredd atl offra ekonomidriften vid den här varuhuskoncernen iGöteborg. Det är inle min sak att avge ett omdöme i det fallet. Jag är inteberedd att offra en enda arbetsplats i - del är min principiellainställning. Men frågor av denna karaktär måsle självfallet prövas på denlokala marknaden och med de anställda, företagen och de regionalt ansvarigaorganen. Vi tänker göra en samlad bedömning och ta ell samlat grepp iGöteborgsregionen, och det är där den här frågan hör hemma. Sedanfortsätter argumentationen atl vi på något sätt skulle haförsvagat medbestämmandelagen när det gäller de anställdas inflytande överstrukturförändringar i näringslivet. Detta är felaktigt, . Detfanns ingenting i vårt ställningstagande vid behandlingen avmedbestämmandelagen i som på något sätt påverkade de anställdasmöjligheter alt utöva ett aktivt infiytande i t. ex. del här speciella fallet.Jag tycker att inte längre skall använda det argumentet, för delhåller inte. Vidaresäger all det är oförsvarligt att använda skattebetalarnaspengar för att säkra sysselsättningen. Han är där inne pä den filosofi som jagförundrat mig över att socialdemokratin nu hänger sig åt. Jag tycker i och försig inte att bekämpandet av arbetslösheten kan bli för dyrt, eftersom enarbetslöshet i etl modernt samhälle är etl resursslöseri med stora socialakonsekvenser. Men det bör ju vara ett ganska långt steg till alt koppla dennamin uppfattning lill mitt krav pä alt förelagen har ett primärt ansvar försysselsättningen. Jag förslår inle rikligt vad avser med dettayttrande. Milt krav att företagen i niån av resurser skall uppfylla sittsociala ansvar är ju från den här synpunkten ovillkorligt. Del är inleförknippat med några ul- fäslelser om statligainsatser. Det är helt betingat av att företagen är en del av samhället och endel av miljön och att de alltså i den egenskapen har atl uppfylla ett socialtansvar. HerrJAN i (s): Det är självfallet inte fråga om att socialdemokraterna inte är bereddaatl satsa pengar för att värna sysselsättningen - det har under alla år funnitsmed i vår politik. Vad jag tillät mig framhålla var att samhället har rätt altställa krav pä välkonsoliderade företag. Det är inte nödvändigt atl företagen isin lur skall få garantier för höga vinster eller speciella subventioner för attde skall låta bli att försätta de anställda i en svår situation. Närdel gäller medbestämmandelagen har jag en förteckning över de paragrafer somherr Åslings parti tillsammans med röstade emot. Det gäller t. ex.14 § om representation för arbetstagare vid fullgörande av primärförhandlings- och informationsskyldighet samt 20 §. Dess bättre vann inget avde center-moderata förslagen i dessa fall. Men i några andra fall lyckades nigenomdriva en lottseger, som försvagade medbestämmandelagen. Löntagarorganisationernahar själva sagt alt del innebär en försvagning av deras möjligheter att görasig gällande gentemot företagsledningen. I del här fallet är del ju en konfliktmellan de anställda och företagsledningen, och här har alltså den försvagningav lagen som jag åberopat betydelse. Nusäger alt han ställer krav på socialt ansvar av alla. Men då blirfrågan vad som händer om ett företag inle uppfyller sitt sociala ansvar. Vadhänderom företagsledningen vid Åhléns genomdriver en bortfiyltning avekonomidriften? Vad gör industriministern dä? Han har över huvud taget inteuttalat någon uppfattning om hur det bör vara. Är del då inte stor risk allföretagsledningen mer eller mindre uppfattar detla som etl klartecken för attgå på i ullstrumporna? Det formella beslutet om en flyttning kan man skjuta pä- man kan utan del genomföra fiytiningen genom att ta reella beslul i småetapper. Ett sådant förfaringssätt häller man f ö. redan på att förbereda. HerrÅsling har enligt min mening etl ansvar för de över 100 kvinnliga tjänstemänsom arbetar i ekonomidriften vid Turitz. Jag kan väl förstå att ibland tycker att han har ett övermäktigt ansvar. Det är mänga krav somställs pä en industriminister och svära problem som skall lösas. Det kan dåvara frestande att säga; Det är inte min sak att ha någon uppfattning i den härfrågan - det gäller ju bara 100 personer. Jag överlåter det åt andra. HerrAhlmark redovisade faktiskt en uppfattning i denna fråga. Men det räckte inlemed bara en lycka-till-politik. ä sin sida säger inle om han harnågon speciell uppfattning. Och - vad värre är - om företaget skulle gä emotvad som är samhällsekonomiskt önskvärt är han tyvärr inte beredd atl göra någotkonkret för att hindra detta. Omsamhällets kontroll över strukturförändringar i näringslivet Omrätlen att friköpa kronolorp Jag vill lill sist bara upprepa vad jag har sagt lidigare, nämligen attjag inle är beredd att acceptera atl man drar undan en enda arbetsplats frånden göteborgska arbetsmarknaden - den behöver alla sina arbetstillfällen. Mennär det gäller speciella företag och deras problem måste dessa, om man nu menarallvar med medbestämmandelagen och inriktningen mot ett decentraliseratbeslutsfattande, lämpligen diskuteras och lösas där de hör hemma och inte idet här sammanhanget. Här kan vi diskutera de vägledande principerna, och därär min uppfattning fullständigt klar, . Vi måste slå vakt om allaarbetsplatser i . Vi har inte råd att förlora en enda, och vi skallockså nu gä lill verket och försöka skapa de nya sysselsättningstillfällen somär nödvändiga med hänsyn till vad som händer på den göteborgskaarbetsmarknaden. Mininställning är alltså att detta problem måste lösas genom att företagen kännersitt ansvar för sysselsättningen och genom att vi tar ett samlat grepp omsituationen i . HerrJAN i (s); , allt löser sig inte bara för att beslutar attmedbestämmandelagen skall gälla - med de försvagningar som harmedverkat till. Det tar oerhört för de anställda innan de kan utnyttjade möjligheter som denna lagstifining ger dem. Det kan ta många är innan deanställda har en sä stark ställning i företagen all de kan uppväga kapitalägarnasövermakt. I det läget har samhället ett ansvar, och regeringen måste gä in ochstödja de anställda när de slåss för livet om sina jobb. Deanslällda har i detta fall fört förtvivlade förhandlingar med företagsledningen.De har presenterat material, de har argumenterat och de har gjort allt som ståri deras makt. behöver de regeringens hjälp - de vädjar till regeringen ominsatser så att de får behälla sina jobb. Då säger all vi skall taupp frågan om arbetsmarknad i ett större sammanhang. Del är utmärkt,, men medan gräset växer dör kon. Redan nu häller man på ochförbereder flyttningen. Överläggningenvar härmed slutad. § 12 Om rätten attfriköpa kronotorp Herrindustriministern erhöll ordet för att besvara (vpk)anmälda interpellation, 1976/77:119, och anförde; har frågat mig vilken inställning regeringen har tillkravet att kronotorparna skall garanteras rätten att få friköpa lidigarearrenderad kronolägenhet för en symbolisk summa och om regeringen avser alt tainitiativ till att en utredning av bestämmelserna kring kronotorpen genomförspå annal sätt än genom domänverket, vilket är motpart till . Framställningarhar gjorts av om vissa ändringar ifråga om framräkningen av ersättning vid avträde av kronotorp. Med anledninghärav uppdrog regeringen åt domänverket all - efter samråd med förbundet -komma in med förslag dels avseende sådana ändringar av nuvarande regler förbestämmande av ersättning vid avträde av kronotorp m. m. att de tillgodoserskäliga önskemål från kronotorparna, dels till åtgärder som avser attunderlätta för kronotorpare alt med äganderätt förvärva lägenhet eller deldärav. har en arbetsgrupp bildats för ändamålet. I denna är förbundetrepresenterat. Gruppen har redan påbörjat sitt arbete och har planerat attslutföra detta under innevarande år. Jag har inte för avsikt att föreslåregeringen att utreda frågorna kring kronolorpen på annat sätt, ulan anser atlvi bör avvakta förslagen från domänverket. Omrätten att friköpa kronotorp Hen (vpk): Den här debatten handlar liksom den föregående om socialt ansvar, menell ansvar som bör utkrävas av statsmakterna. som jag tackar industriministernför svaret på min interpellation tvingas jag notera alt han inte alls går in påfråga nr 1 som är huvudfrågan: Vilken inställning har regeringen till kravetatt kronotorparna skall garanteras rätten att fä friköpa tidigare arrenderadkronolägenhet för en symbolisk summa? Medanherr Åsling funderar pä vilken som är regeringens inställning till denna frågaskall jag nämna något om kronotorparnas historia och aktuella problem. Del äringen stor folkgrupp, men den har en speciell historia. Jag lånar därvidmaterialet dels ur den bok, Kronolorpens folk, som utgavs avsocialhislorikern , dels ur skrivelser och vetenskapliga uppsatserom kronotorparnas problem. 1slutet av 1800-talel och tre första årtionden bosatte signågra tusental familjer i svenska statens skogar i de sex nordligaste länen. Enkolonisationskampanj fördes över hela landet. Byggnader och, mark all odla upputlovades. Dessutom förespeglades man möjligheter till arbete åt domänverket. Detfanns fiera motiv bakom kolonisalionsprojektet. Statsmakterna försöktebegränsa emigrationen. Det fanns också en rädsla för en radikalisering av dejordlösa och arbetslösa. Dessutom ville man skapa en arbetskraftsreserv i denordligaste länen. Vadkronotorparna och deras familjer fick var elt oerhört slit. Marken bestod oftaav myrmark och stenbackar. Byggnaderna var ibland bristfälliga. Utlovatlönearbete kunde ej alltid erhållas. Sommest uppgick antalet kronotorp till omkring 2 600 vid 1920-ialets slut. Pä1950-talet böriade nedläggningen. Jordbruk och skogsbruk skulle 4 protokoll 1976/77:104 Omrätten att friköpa kronotorp Denkapitalistiska strukturomvandlingen slog hårt också mot kronotorparna. Vidsenaste årsskifte fanns det 533 kronotorp kvar. Blandstatsmakternas motiv för denna institution var del arbetskraftsbehovet somstod sig längst. är också det bona. I domänverkets "anvisningar förkronotorp och äldre kronolägenheter i norra " frän 1975 sägescyniskt att kronotorpen inte är av något värde, eftersom de inte längre harnågon "betydelse för tryggandet av domänverkets arbetskraftsbehov". FörfattarenSven förefaller att ha sammanfattat de kvarvarande kronotorparnasinställning på ett rikligt sätt när han i den förut omnämnda boken skriver omdem: "Vivill bli betraktade antingen som markägare eller som arbetare. Betraktas vi sommarkägare (vilket är vad vi helst vill och det var ju äganderätt manförespeglade oss när vi en gång flyttade hit) så kan vi och våra barn tryggtsitta kvar på jorden om vi så önskar. Vill vi istället flytta, så kan vi säljamarken som vilken annan småbrukare som helst, lill etl pris som ger oss lön förvår odlarmöda. Betraktasvi inle som markägare, så vill vi istället bli betraktade som anställdaarbetare. Då har vi odlat upp de här markerna på samhällets uppdrag. Allsamhället inte längre vill ha dessa marker uppodlade, atl samhället gjorde enfelspekulalion när det gav oss detla uppdrag - det har inte med saken att göra.Vi vill ha betalt, inte för odlingarnas obetydliga marknadsvärde, utan förallt det arbete de har kostat oss." Statsmakternabetraktar däremot kronotorparna varken som markägare eller anställda arbetareutan som arrendatorer. Villkoren anges i kontraktet. Statsmakterna svarar såhär - fortfarande enligl : "Betalt för ert arbete kan niinte få, ty det utförde ni för egen räkning. Betalt för marken kan ni inteheller få, ty den har ni aldrig ägt." Kronotorparnas situation är i mycket förminskad skala t. ex. desydamerikanska nybyggarnas och arrendatorernas problem överfört på . Defiesta av oss anser det väl rimligt och motsvarande elementär hederlighet attde brännande internationella agrarproblemen måsle lösas genom alt de som medsin möda och svett brutit jorden också skall bli ägare till den. Vad vi tyckervara rikligt beträffande andra länder borde väl också gälla ? Mängakronotorpare vill friköpa sina gärdar. kräver de en rimlig ersättningför det arbete de nedlagt. Men friköp vägras i många fall. Under tioårsperioden1966-1975 har 26 kronolorparfamiljer fått avslag pä sina friköpsansökningar,och 48 friköpsärenden hade ännu inte blivit föremål för slutgiltighandläggning. Vad är del som stoppar friköpen? Det är angeläget attindustriministern ger ett konkret svar på den frågan. Atldöma av uppgifterna i en enkätundersökning varierar avgångsvederlagen från Okr. 1 genomsnitt tycks kronoar-rendatorerna erhålla ca . i avirädesersättning, konstateras i en undersökning. Vissa lämnadebidrag återkrävs och ett förslitningsavdrag beräknas, baserat påpraxis . Bägge reglerna synes olämpliga. Kostnaderna förfriköp varierar enligt enkätens uppgifter . Delrimliga borde enligt min uppfattning vara att de kronotorpare som vill friköpasina torp skall få rätt att göra detta till en summa av närmast symboliskstorlek. Del handlar inle om några stora arealer jämfört med statens samladedomäner. Det handlar heller inle om några stora nominella belopp, om statenskulle ge kronotorparna äganderätt till mark och byggnader. Därmed skulle man inågon mån ge kompensation slit och mödor. har lill regeringen framfört sill missnöje med de nuvarandeersättningsreglerna och bestämmelserna om friköp. Ett antal motioner avriksdagsmän från olika partier, bl. a. från vpk men också av ,väcktes med krav atl kronotorparnas önskemål skulletillmötesgås. Dessa motioner är ännu inte behandlade av . Vadkronotorparnas organisation hade begärt var en opartisk utredning för juridiskbedömning av de bestämmelser domänverket till-lämpat mot sina arrendatorer. Regeringenhar gett domänverket i uppdrag att utreda bestämmelserna kring kronotorpen.