prot · G009130 · 1976-12-31 00:00:00 — Del är och förblir heltorimligt och djupt stötande för rällssamhällel all vi inle kan garanlera deinlagna skydd mol grovt våld saml all en intagen inle kan vara säker på altinle mol sin vilja göras till narkoman under sin anslaltsvislelse. Om inleförhållandena snarasl förändras lill del bällre kommer vi självfallel allaklualisera frågan pä nyll. Jag ber alt med del anförda få yrka bifall lill ulskolieis hemslällanpå samtliga punkler. Idetta anförande inslämde (). FrökenMATTSON (s) kort genmäle: Jag har ingel all erinra mol vad herrKörlof har sagl. Jag vill bara påpeka alt enligt de uppföljningar som man hargjorl med jusl del klienlel som är sä gravi narkolikaskadal, har del nyainlräffal all Ivå tredjedelar har förklaral alt de vill ha hjälp för all kommaifrån sitt missbruk. Därför tror jag inle au man bara skall tala om repressivaålgärder. Jag tror alt man, som gjorde pä en presskonferensi i går, också får tala om en behandlingskedja, om möjligheter alldifferentiera behandlingen med mänga åtgärder i små team för att hjälpa delta klienlel.Del är också elt förslag som jag tror kommer au läggas fram församarbetsgruppen för samhällels bekämpande av narkolikamissbrukel. Bådepositiva behandlingsinsatser och repressiva åtgärder sida vid sida ärnödvändiga. Hen KÖRLOF (m) kortgenmäle: Jagtror all vi är hell överens om all man inle enbarl kan gå fram med vad frökenMallson kallar för repressiva åtgärder. nödvändigl med eu brellregisler av ålgärder. De intagna som förklarar sig villiga all på olika sällmedverka i en sådan här behandling, genom all slälla upp på provlagningar elc,bidrar nalurliglvis i slor ulslräckning till alt vi bättre kan utnyUja våraresurser för all förhindra insmuggling av narkotika och hjälpa dem som harstora svårigheter med atl komma ifrån sill narkotikamissbruk. Jag tror inte attvi har några delade meningar pä den här punkten. Jag ville bara betona hurallvarlig situationen just nu är när del gäller narkolikamissbrukel på våraanslaller. HenMÅBRINK (vpk): "Om man iränger ihop däggdjur på små ylor böriar de snarl bilas,angriper omgivningen och varandra. De mesiadels enkönade fängelserna präglas aven maskulin luffhelskuliut bruialisering, råhet och igelkotlmentalilet Miljönaren eländig grå lorflighel, slerililei, numrering, avpersonifiering,underslimulering, uniformering av både fångar och vårdpersonal. sterila, TV- eller snarl radarbevakade kulverterna lunkar en håglös gråskara på väg lill och från ivängsarbelsfabrikerna. Här finns föga av värme,ömhet, livsglädje. I kriminalvårdens beslulsmaskineri finns inle kärlek, drömoch poesi ulan televisionens vaktande isöga, slål och belong. Här finnsförnedring och makllöshel, infanlilisering och förmyndarmen-lalilet, sexuellsnedvridning, enformighet underslimulering och meningslöshet. Förlorade årutan livskvaliteter. Härväxer en trols- och halkullur, de ulslöilas gemenskap mol dem som fängslar dem,fånghållarna, samhällel. Man anpassar inle människorna lill samhällel genomatl isolera dem från del. 1 kriminalvården är man bara rädd för, inle rädd ommänniskor - och vi lenderar alla all bli sådana som man Iror all vi är. Korlsagl, man överkompenserar inle den yttre och inre fattigdomen, man förslärkeroch konserverar den." Del här var ell cilal frän docenl en icke obekanlman i kriminalvärdssammanhang. Del är visserligen han sadedella, men jag iror all del är lika akluelll . Jaghar cileral della därför all man försöker göra gällande all svensk kriminalvårdmer och mer humaniseras. Jag delar inle del resonemangei. Som bekani delas delinle heller av seriösa experter på svensk kriminalvård, och bland dem inräknarjag naturligtvis fångarna på våra fängelser. Humaniseringenskall ju också hänga intimt samman med atl svensk kriminalvård skall syfta lill"återanpassning" av fångar lill samhället och gemenskapen. Jagvill påstå all denna återanpassning i prakliken innebär att man anpassarmänniskor, som på ett eller annal säll kommit in pä brottslig verksamhet, tillall också i fortsättningen sysselsätta sig med sådan verksamhet - fasl kanskei grövre och mera avancerade former. Nr 130 också av den undersökning som gjorts av . Torsdaeenden '' '' "'' tvång som utövas i kriminalvården, desto större blir 12 mai 1977 antalelåterfall i brottslighet Och ivärlom, ju mindre iväng, deslo lägre Anslag tillkriminal- Den omskrutna kriminalvärdsreformen har vad jag kanförslå vården inte på något sätt förändrat situationen. Frivården,som skulle få större chans, står på samma fiäck och siampat Molivering: bristpä resurser. Lokalanstalterna kan inte byggas i den takt som är nödvändig.Molivering: brisl på resurser. Vårdplalserna för narkomaner kan inte byggas ulså au de någorlunda täcker behovel. I slället slussas många av dessa människorin på fängelserna. Resultatetblir all skattebetalarna tvingas belala svindlande summor lill ellfängelsesyslem i vilkel man förvarar människor och släpper ul dem- än mer försiörda och hatiska mol samhällel än när man spärrade in dem.Narkomaner kommer ut mer söndertrasade än när de tvingades in i fängelserna.Detla kallas för humanisering - och av de värsta demagogerna för dall! Ja,herr lalman, del är en brulal humanisering och ell brutalt daltande! Del ärinle sä atl de människor som är rädda för överfall, misshandel och stölder kankänna sig lugnade av de locktoner som främsi borgerliga poliliker slänger ursig om all de skall komma lill rälla med brollsligheien. Tväriom bidrar de islällel lill au förvärra problemen genom den kri-minalvårdspoliiik som dessaborgerliga poliliker lyckals trumfa igenom. Man förändrar inle en människasocialt, mänskligt och ömhelsmässigt genom alt yllerligare späda pä detta medelt auktoritärt kriminalvårds-syslem. Man förbättrar inle vårdpersonalensattityder och arbetsförhållanden genom all ivinga dem atl della i denna s. k.vård. Jagvill, herr lalman, sammanfalla vad jag nu sagt med atl cilera en intervju ipocketiidningen R med en person som heler : k. vården ger en inle en chans alt utvecklas som människa. Inte en chans atlmogna och själv ta ansvar för nånting. Alll är räknal och uppmätt. Andra styroch ställer och bestämmer och fixar. Närinstitutionerna bara ger mat och husrum och sen låter de inlagna lurva omkringulan all få lära sig alt bearbeta problemen, ja, då besriäl man de inlagna. Manbesriäl fångarna på oerhört mycket mera än de nånsin kommer all besriälasamhällel. Man besriäl fångarna pä glädjen över au nån gång få göra nål. Manbesriäl dom t. o. m. pä rätlen all misslyckas efter all ha gjorl ett rejältförsök själva." Nukan naturligtvis utskotisledamölerna - som vanligl - säga atl ambilionen äratl förbällra fångarnas situation. Jag ifrågasätter den ambitionen. Jag gördet därför alt utskotlel har avslagit tvä molioner med yllerst blygsamma krav,nämligen moiionen 1047 av mig själv med yrkande om alt fångarnas egenorganisalion FFCO - fångarnas fackliga centralorganisation - skall erkännas somförhandlingsorganisation genlemol , saml Per Gahrtonsmolion 634 mol yr- kände om en lagändring somfastställer fångarnas fackliga rättigheter. Inte ens dessa krav kan utskotlelgä med pä. Altaktivera fångarna, alt ställa krav på fångarna, låta fångarna la ansvar, ärväl vad jag kan förslå vikliga inslag i den sä omtalade återanpassningen. Alllegalisera den organisalion som fångarna nu byggt upp borde vara ensjälvklarhet Jag yrkar alllså bifall lill molionerna 1047 och 634. Imoiionen 633 av yrkas om en utredning rörande kvinnligainterners sociala situation och möjligheten all placera män och kvinnor påsamma anstalt. Detfinns starka moiiveringar i denna molion. Utskottet avsiyrker motionen med allhänvisa lill alt vissa lokalanslaller skall kunna ta emol kvinnliga fångar.Delta är väl i och för sig bra. Men forlfarande kvarstår del faklum all delockså i fortsältningen kommer atl finnas bara en . Jagtror också, som utskottet, att del inte finns behov alt bygga ytterligareriksanslalter för enbarl kvinnor. Jag är överens med utskottet på den punkten.Däremol kan jag inle förslå varför man inle kan placera män ochkvinnor på samma anslall. Jagskulle vilja be ulskolieis lalesman all lämna en molivering lill varför maninle i dagslägel kan placera män och kvinnor lillsammans. Är del någon sorls1800-talsmoralism som präglar ulskolieis negaliva inställning lill all låta mänoch kvinnor vistas pä samma anstalt? Jag vill, herr talman,yrka bifall till moiionen 633. Tillsist herr talman, vill jag kort beröra de tvä reservationerna. Vi kommer allrösla för reservalionen 1, eftersom vi anser argumentationen i dennareservation vara riklig. Vi kommer också all slödja reservalionen 2 angåendeLärbro och Ulriksfors. När det gäller motiveringarna i reservationen 2 är viemellertid inte riktigt överens. Man kan nämligen av dem fä uppfattningen atldet enbarl av sysselsätiningsskäl är nödvändigl att behålla anstallen. Sä fårdel nalurliglvis inte vara. Vad jag kan förstå är det ell annat argument sombör föras fram, och det är all om exempelvis Ulriksfors läggs ned, så innebärdella all den enda riksanslalien i övre försvinner. i sin lurfår som konsekvens all man skickar människor frän de övre delarna av Norrlandlill Kumla, Ösieråker och . Jag yrkar, herr lalman,bifall också lill reservalionerna 1 och 2. Jag vill böria med all yrka bifall lill juslilieulskoilels belänkandenr 29 i dess helhet Jag skall sedan i huvudsak uppehålla mig vid den sjunkandebeläggningen vid kriminalvårdsansiallerna, vilket gör del nödvändigl allyllerligare reducera anslallsbesiåndet Bakgrundenlill all beläggningen på anslakerna sjunker är bl. a. lidigare ändringar ibrollsbalken med övergång lill mera allmänt utmätta skyddstillsyns- ochvillkorliga domar, men nalurliglvis också kriminalvårdsreformen, som innebären övergäng lill mera vård i frihet . Nr 130 Ifall reformen fungerar får vi hell naluriigt en sjunkande beläggning, Torsdaeen den vilketi sin tur leder lill nedläggning av vissa anstalter eller reducering 12 mai 1977 platsanialet på andra. Regeringens förslag nu gäller, som vi hört, nedläggning av kriminal- Anslag till kriminal- vårdsansiakerna Ljusladalen och Sjöboda, allmänna häktet i Öslersund vården saml 24 plaiser på kriminalvårdsansialien Skenas såsnarl som möjligl, dock senasi den 30 juni1978. Anledningen är all i varie fall de här anstalterna en längre lid haft lågbeläggning. Vidare föreslås all kriminalvårdsansiallerna Ulriksfors och Lärbroskall läggas ned efler en viss övergångslid, dock senast den 30 juni 1979.Dessa två anslaller är, enligl proposilionen, från kriminalvårdssynpunkiolämpligl belägna i landet. Frän arbeismarknadssynpunkt däremol är silualionenen annan, och därför kan inle de här båda anslakerna läggas ned ulan samrådmed arbelsmarknadsmyndighelerna. Dessa anslaller behöver kanske därför enlängre övergångslid innan nedläggning kan ske. Nedläggning och reduceringberör nu såväl lokal- som riksanslaliet Riksrevisionsverkeihar gjorl en undersökning, som lyder pä atl ytterligare nedläggningar kan bliaktuella. Del är därför nödvändigl all la fram en mer långsikiig plan förframlida nedläggningar eller reduceringar. På del visel kan också personalen ieu lidigare skede bli informerad om vad som är på gäng. har dessutom ensärskild arbetsgrupp tillsatts för all mer övergripande bedöma frågan omkriminalvårdens platsbehov och behovet av ytterligare anstallsnedläggningar,vilket utskottet hälsar med tillfredsställelse. Efler hand skall gruppen ocksåkompletteras med förelrädare för personalorganisationerna, vilkel inle är minstviktigt Närdet gäller häktet i har della haft låg beläggning, men i del fallelär del speciella omsiändigheler som gör all häklel inle bör läggas ned. Ennedläggning skulle nämligen medföra au personer häktade vid tingsrätterna iÖslersund och måste transporteras till och förvaras i , somligger drygl från Öslersund och drygl frän . För polis,åklagare och advokaler skulle nedläggningen också avsevärl försvåra och fördyrakonlaklerna med de häkiade. För dem innebär en nedläggning dessulom minskademöjligheier lill konlakl med försvarare och anhöriga, och del slrider mol deprinciper som låg lill grund för reformen om behandlingen av anhållna ochhäkiade personer som lillkom förra årel. Även fröken har berört della. Delegendomliga är all de socialdemokraliska ledamöierna i ulskollel har reserveral sig, trols all ulskollel var enigi belräffande behållandel av häklel i Öslersund. Belräffande moliven säger man i reservationen alt en nedläggning av allmänna häklel inle lorde medföra några kosl- nadsbesparingar för slalsverkel. Till samma bedömning kommer även ulskolismajoriielen, som bl. a. pekar på lidsödande och kosisamma resor mellan häkiei i och polismyndigheten resp. tingsrällerna i och Häriedalen. En väsentlig skillnad mellan utskottsmajo ritelen och reservanlerna är dock all ulskollel förulsälier en viss re- 128 ducering av anlalel platser vid häktet med hänsyntill den låga belägg- Härom säger man ireservalionen ingenling. Är det möjligen en lalande tystnad som betyder allnågon reducering inle skall ske oavsetl hur låg beläggningen är? Närdet gäller Ljusladalen är det bara att konsiatera alt anstalten planeradesinnan kriminalvårdsreformen genomfördes. Tyvärr togs anstalten i bruk så senlsom den och skall redan nu läggas ned. Den skulle lydligen aldrigha byggis. Tur i oluren är ändå all ell AMU-cenler finns i närheien och kanöverta lokalerna. Närdel gäller Sjöboda föreligger elt kostsamt ombyggnadsbehov på drygt en halvmiljon kronor, varför utskottet i slällel tillstyrker nedläggning avanstalten. Men anstaltens centrala läge, nära och relativt näraStockholm, bör ge goda förutsättningar att använda ändamål.Del är också angelägel all personalen erbjuds eller bereds anställning pånäraliggande anslaller sä långl della är möjligl. Del är vi angelägna om altframhålla. BelräffandeSkenas, som är riksanstalt, föreslår man all en av anstaltens tre paviljongerom 24 platser slängs, vilket verkligen är att beklaga, eftersom vårdarbetetoch yrkesutbildningen varil och är myckel framgångsrika. Men med hänsyn lillden låga beläggningen vill ulskollel inle motsätta sig den härplalsreduceringen. Del har emellertid från personalhåll framhållilsönskvärdheten av att få behålla även den iredje paviljongen och på så sällsprida de intagna på mindre grupper. Frän vårdsynpunkl är del en önskvärdulveckling. Paviljongen ligger kvar och är enligt uppgift i goll skick. Skulleell adekvat utnyujande av paviljongen kunna ske ulan ökad personaltäthet, finnsnalurliglvis den möjlighelen. Del får i så fall ankomma på den ansvarigamyndighelen all göra erforderliga bedömningar. I det nuvarande ekonomiska lägetkan emellertid utskottet inle tillstyrka en lösning som innebär avsevärt slörrepersonaltäthet än den som finns pä andra anstalter. Såslutligen och Ulriksfors. Båda dessa anstalter är riksanslalter och harvarit föremål för reduceringar tidigare. Genom ingripande frän harbåda anstalterna kunnal behållas. Vid del förra tillfället slogs fasl all arbeismarknadsmässigaoch regionalpolitiska synpunkler inte kan tillmätas någon egentlig betydelsenär del gäller kriminalvårdens organisalion. Trots detla kunde man inle borlsefrån att den dä akluella minskningen av platsanialet slod i slrid med de regionalpoliliskasträvandena att genom sysselsättningsskapande åtgärder stödja arbetsmarknadeninom de här områdena. Departementschefen säger också nu atl situationen påarbelsmarknaden, såvitt gäller nedläggningen av och Ulriksfors, kanställa speciella krav och alt nedläggningarna av dessa anstalter bör ske isamråd med arbelsmarknadsslyrelsen. Delta är mycket väsentligt, eftersomnedläggningen av anstalterna ändå måsle ske. Regeringen har också redanuppdragil ål arbelsmarknadsslyrelsen all i samråd med kriminalvårdsstyrelsenoch slatens personalnämnd medverka till genomförandel av nedläggningen avLärbro och Ulriksfors, I första hand skall anslällda som berörs avnedläggningarna beredas annan an- 9 protokoll 1976/77:129-130 Nr 130 slällning. Men del är minsl lika viktigt all arbelsmarknadsslyrelsenverkar Torsdaeenden ' ''' yllerligare arbetstillfällen tillförs de berörda kommunerna.Därom 12 mai 1977 arbelsmarknadsslyrelsen fåll särskilda direkliv, -------------- Silualionenpå arbelsmarknaden i de berörda kommunerna är emel- Anslag till kriminal- lertid sådan all del ändå kan visa sig svårl all inom angiven nedlägg- vården ningslid klara av uppdragel all skaffa annansysselsällning, Ulskolis- majoriielen vill därförgöra ell lillägg lill proposilionen och föreslår, för all så långl som möjligllillmölesgå alla parler, all man dröjer med nedläggningarna av ochUlriksfors ulöver den frisl som regeringen bestämt Parallellt med della bör detockså undersökas om del kan vara möjligl all ulnyuja anstalterna eller delar avdem för annan sysselsällning eller verksamhel. Som framgår av belänkandel finnsdel också en motion, som behandlas av arbetsmarknadsulskotiet, med yrkande omall regeringen snarasl skapar allernaliv sysselsällning i den eller dekommuner i som drabbas av nedläggningen i Ulriksfors, HerrMåbrink gav i sill anförande en inlressanl beskrivning av lägel och framfördeen del beklagliga sanningar. Men vi hoppas nalurliglvis pä en förbällring. Ävenom vi nu saknar resurser för en sådan, räknar vi med all den skall komma lillslånd inom en inte alltför avlägsen framlid, Kriminalvärdsreformen var visåvill jag vel eniga om, och del gällde även vpk. Del var bara belräffandeisoleringssiraffei som vi skilde oss ål. Vadgäller frågan om Förenade fångars cenlralorganisalion måsle jag lillslå, altjag inte är särskilt insatt i denna organisations förhållanden, men vi har ändåstuderat frågan litel grand och lagit in en del uppgifier om den på s, 11 iulskollsbetänkandet, där vi bl, a, säger: "Enligt36 5; KL har de inlagna med de begränsningar som följer av gällande bestämmelseroch avtal för verksamhelen inom kriminalvården räll all i lämplig ordningöverlägga med anslallsledningen, dvs, med slyresmannen eller molsvaranderiänsleman, i frågor som är av gemensaml iniresse för de inlagna. De har ocksåräll all i lämplig ordning sammanträda med varandraför överläggning i sådana frågor.------------ Vidbedömandet av molionsspörsmålen måste enligl utskottets mening hällas i minnetatl förhållandet mellan inlagna och kriminalvårdsslyrelsen - somjuslilieminislern anföri i ell frågesvar i kammaren 1976------------------- inleär ell parlsförhållande i arbeisrällslig mening. medbestämmande iarbetslivet, som är tillämplig på förhållandet mellan arbelsgivare och arbelsiagare, kan därför inle åberopas lill slöd för de inlagnas förenings- eller förhandlingsräll, och en organisalion av intagna kan ej tillerkännas sådan förenings- och förhandlingsräll som lillerkänns arbetstagarorganisation enligl medbeslämmandelagen. Del beskrivna rättsläget är en nalurlig konsekvens av de grundläggande tvångsmomen- len i kriminalvärden. Någon ändring härvidlag kan enligl utskottets me ning inte komma i fråga. Det sagda hindrar inle atl de intagna inom ramen för reglerna i 36 i; KL bör tillerkännas möjlighel att påverka sin situation så långt förhållandena del medger." 130 Jag har varit angelägen om atl läsa in della lillprotokollet, eftersom vi inle har ägnal dennafråga endasl en ytlig behandling ulan en mycket ingående sådan. Vi tror inleall man i nuvarande läge kan komma myckel längre. Med del anförda ber jag all än en gäng få yrka bifall lilljuslilieulskoilels hemställan. HerrMÅBRINK (vpk) kort genmäle: Jag slällde några frågor, , om de kvinnliga fångarna. Jagvet inte om är utskottets talesman, men jag förmodar del, och jaglycker alt det skulle vara nyttigt atl få svar på de frågor Jag slällde. Vad äranledningen till atl man inte kan placera män och kvinnor pä sammaanstalt? HerrPolslam och jag är såvill jag förslår överens om alt de kvinnliga fångarnassituation är oerhörl dålig. Vi vel all den är dålig för de manligafångarna men atl den för de kvinnliga är ännu sämre. Den enda riksanslall somfinns för dessa är ju Hinseberg. Vadsedan gäller ett erkännande av FFCO som en förhandlingsorganisation är jagmedveten om alt man inle kan göra en jämförelse med förhållandena utanförfängelserna. och de byråkrater som siller där avgör omman över huvud tagel skall förhandla med fångarna och deras organisation inle. Detta är otillfredsställande. Om man legaliserade fångarnasorganisation skulle förhållandena bli bättre. Då skulle inlekriminalvårdsstyrelsen frän fall till fall kunna avgöra om den vill förhandlaeller inte. Somjag sade i miu huvudanförande är detla ett oerhört viktigt led i den s. k.återanpassningen. Jag tycker att man skall se det som någonting oerhörlpositivt atl fångarna har blivit medvetna om samhället och sitt samhällsansvar.Vi politiker borde stimulera delta. Det kan vi göra, som och jagkrävt i var sin molion, genom alt erkänna den här organisationen och ge den enlegal status. () kortgenmäle: Jag vet mig aldrig ha varil med om atl motsätta mig att kvinnligaintagna skulle kunna finnas pä samma anslaller som manliga intagna. Vi har vidtvå tillfällen behandlal detla i utskottet och förordat all placera kvinnor pålokalanslaller med män, även om man inle har sagt atl de skall bo lillsammans,ulan åtskilda. HerrMåbrink säger att situationen är dålig för de kvinnliga fångarna. Del är klarlatl den är dålig för alla kvinnor som siller i fängelse. Det är ju likadant förmännen. Men man kan inte bortse ifrån att samhället ändå successivi har arbelalför all förhållandena för kvinnorna skall bli bällre. Närdel gäller fångarnas cenlralorganisations förhandlingar kan jag fakliskl inlemer än åberopa vad ulskollel kommii fram till. Den tvångssituation fångarnabefinner sig i är inte främmande vare sig för eller för mig. Attdriva frågan på ett sådant sätl all de ansvariga Nr 130 inom kriminalvården inle skulle kunna ulföra sill arbele är inleheller Torsdagenden ''' HerrMÅBRINK (vpk) kort genmäle: Anslag tillkriminal- Herr lalman! Jag sade, , all inie heller för demanliga vården fångarna är förhållandena bra. Men för de kvinnliga är förhållandena Jagnoterade också i milt huvudanförande alt utskotlel lalade om att man skullekunna placera kvinnor och män på lokalanslallerna. Om jag inte har alldeles felär det korttidsfångar som placeras där. Men hur är del på riksansialterna? Detfinns bara en riksanslall för kvinnor i del här landet, nämligen Hinseberg. Detgör alt de kvinnliga fångarna har mycket svårl all fä besök av sina anhöriga.Om en kvinna frän övre delen av Norrbollen döms lill ett mer långvarigt straffså skickas hon ner till Hinseberg. Vem av hennes anhöriga kan ofta fara ner ochhälsa pä henne? Delta är ett exempel på när de kvinnliga fångarna är diskrimineradei förhållande till de manliga. Jagfrågade vad det är som gör del så svårt atl placera män och kvinnor lillsammanspå riksanslaliet Jag har inle sagl all de skall bo i samma cell. Del är inledet saken gäller. kan inte vara något problem. Vadär del andra? Ni talar om byggnadslekniska problem i utskottsbetänkandel, omjag inle tar fel. Vilka byggnadstekniska problem? Vad är del som skallkompletteras ytterligare? Vidareförstår jag inle varför ett erkännande av FFCO skulle kunna försvåra kriminalvårdsstyrelsensarbele. Jag tycker Ivärlom alt del skulle underlätta arbelel förkriminalvårdsstyrelsen om man erkände FFCO som en förhandlingsorganisation förfångarna. HerrPOLSTAM (c) korl genmäle: Men Förenade fångars centralorganisation kan ju slälla sådana krav,, alt dessa hell enkell inle går all uppfylla. Del måsle man länkapä också. Närdel gäller all placera kvinnor på riksanslalter kan jag inte se alt det skullevara någol fel. Men del finns ell vissl problem med delta, och del är atl vihar sä få kvinnliga intagna att del inle är läll att lägga om helaverksamhelen. Vi har Hinseberg och yllerligare någol ställe för kvinnligaintagna. Förulsällningen för alt man skall kunna placera kvinnliga fångar på manUgariksanstalter är ju att man även kan placera män på Hinseberg.