prot · G00999 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:99 § 1 till styrelsen för Stiftelsen Företogs val av ledamöter och suppleanter istyrelsen för Stiftelsen . HenWIRTÉN (fp): Styrelsen för Stiftelsen beslår av elvaledamöter, valda för en lid av . Styrelsen förnyas successivt vart tredjeår med val den ena gången av sex ledamöter och följande gång av fem ledamöter. Iår slår fem ledamöter jämte personliga suppleanter i tur alt avgå.Valberedningen har efter föreskrivet samråd med forskningsråden enhälligtgodkänt en gemensam lista av utseende som framgår av en lill kammarensledamöter utdelad promemoria. Valberedningenhar vidare behandlat frågan om fyllnadsval lill styrelsen efter som avsagt sig uppdraget som ledamot i styrelsen frän den 1 april 1977.Efter föreskrivet samråd med fullmäktige i har valberedningen föråterstående tid av enhälligt beslutat föreslå attriksbankschefen utses till ny ledamot i styrelsen frånden och att bankokommissarien utses lill personligsuppleant för denne. Iegenskap av ordförande i valberedningen ber jag au lill herr talmannen fåöverlämna den gemensamma listan och föreslå fyllnadsval enligt vad jag förut anfört. Den avlämnade gemensamma listan upplästes av herrtalmannen och godkändes av kammaren, varvid befanns alt följande personer,vilkas namn i här angiven ordning upptagits pä listan, valls för mandatperioden1977-1983: Valtill styrelsen för Stiftelsen , ()riksdagsledamot Hörlén,() riksdagsledamot Flodslröm,() riksdagsledamot personliga suppleanterSilfverstrand, () riksdagsledamot ,() riksdagsledamot ,() riksdagsledamot Nr 99 Hägerslrand , 30mars 1977 , , sammanträdet Kammarenutsåg därefter, enligt valberedningens förslag, fr. o. m. den fredagen den I apnl j ,. j återstående tid av lill §2 Justerades protokollet för den 22 innevarande månad. §3 Meddelande om sammanträdet Istället för det arbetsplenum som utsatts lill fredagen den 1 aprilanordnas ett bordläggningsplenum för besvarande av frågoroch interpellationer. §4 Föredrogs och hänvisades 1976/77:98 lillkullurutskottel 1976/77:118 tilljordbruksutskottet §5 Föredrogs och hänvisades 1976/77:1520-1523 tillförsvarsutskottet 1976/77:1524 tillnäringsutskottei 1976/77:1525 tillarbetsmarknadsutskottet 1976/77:1526 punkten 1till arbetsmarknadsutskottet, punkterna 2 och 3lill näringsutskottei /77:1527-1529 lill skatteutskoltet /77:1530punkterna 1 och 2 b lill skatleulskollel, punkten 2 a lill utbildningsutskottet1976/77:1531-1537 lill skatteutskottet §6 Föredrogs men bordlades äter finansutskottets belänkanden /77:15-18civilutskottets belänkanden /77:18-20 § 7 Utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt Herr talmannen anmälde alt fru utrikesministernSöder och herr handelsministern nu skulle lämna meddelanden iutrikes-, handels- och valuiapoliliska frågor. Det finns motsägelsefulla drag i bilden av den värid vi lever i. slut pågår ingen större väpnad uppgörelsemellan stater. I den meningen råder fred all vapnen inle talar öppet. Samtidigtvet vi att militärstyrkor utrustade med de mest avancerade tekniskanymodigheter för alt bringa död och förstörelse över hela folk står redo överstora delar av världen. De kan sältas in med ögonblicks varsel. Visserligen kanman se dem mindre som etl hot än som vikter i etl kompliceratpolitiskt jämviktsspel. Men de påminner om att del är en lång väg lill detslags fredliga tillstånd, den harmoni och rättvisa på jorden som vi längtar ochsträvar efter. Nöd och hunger häriar i stora delar av väriden. Vi kännerindignation men också vanmakt inför förföljelse, förtryck och tortyri många länder. Ansvaretför all lösa dessa problem ligger i första hand på varie enskild stat. Men detfinns också stora underiiggande sammanhang som ingen enskild nation kan kommatill rätla med - sammanhang som är i verklig mening globala. Detheter alt världsfreden vilar på en terrorbalans mellan de ledande kärnvapenmakierna.Ingen av dessa kan gripa lill vapen mot den andre utan atl riskera ettförintande motangrepp. De är båda medvetna om atl elt krig med insats av deyttersta vapnen mäste undvikas till snart sagt varie pris. Ändå fortsätter derustningarna. Det är svårt att säga om det sker i en medveten strävan attförvärva en klar militär överlägsenhet eller om den ödesdigra utvecklingendrivs fram av en fruklan alt den andra sidan skall skaffa sig elt övertag somäventyrar balansen. Hur det än förhåller sig med detla, fortgår kapprustningeni stort sett oberoende av de nedrustningsförhandlingar som förs sedan många år.De samtal som pågår mellan och har egentligen inte rört enminskning av rustningarna utan snarare en begränsning av ökningen i depågående rustningarna. Delär denna terrorbalans som anges som själva grunden för väridens säkerhet. Detär inte underligt alt vi känner oro inför tanken all vår säkerhet skulle vilapå hotet om ömsesidig utplåning. För hela mänskligheten måsle det vara ettavgörande mål all nå fram lill ett tillstånd dä terrorbalansen inte framstårsom väridsfredens yttersta garant. Därför måsle avspänningsprocessen fortsättasoch nedrusiningsarbelel intensifieras. Det bidrag som kan lämna sådan utveckling kan synas begränsat, men det är vår skyldighet all göra deinsatser som slår i vår förmåga. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Strävandenatill fred har avgörande betydelse. Pä senare år har vi också kommil att se medallt större allvar pä ansvaret för förvaltningen och fördelningen av världensresurser. Vi lever pä förråd som skapats under årmiljoner och som förtärs iständigt ökande takt. Allteftersomstandarden fortsätter att öka i de rikare länderna och när en nödvändigekonomisk utveckling kommer lill stånd i u-världen ökas pressen pä världenstillgångar. Redan nu kan man se tecken på de kriser som kommer att drabbaväriden om åtgärder inte sätts in . Det krävs ålgärder av två slag. Deresurser som finns måste brukas med sparsamhel och med utnyttjande av processersom möjliggör maximal återanvändning. De förnyelsebara resurserna måslekarlläggas och tekniken all utnyttja dem utvecklas med stor skyndsamhet. Vimäste lära oss att bruka i stället för att förbruka. Det är en uppgifi som ärav gemensamt intresse för rika och för faltiga länder och som därför måstelösas i samarbete dem emellan. Vi i den rika världen får inte inskränka osslill att dela med oss av våra tillgångar lill . Vi måsle solidariskttillsammans med dessa länder arbeta för ett förnuftigt bruk av världensresurser och en mera rättvis fördelning av dem mellan världens folk. Detär mot denna allmänna bakgrund som jag vill behandla några betydelsefullafrågor för svensk utrikespolitik. Denfråga som f n. tilldrar sig det största intresset i den internationellapolitiken är avspänningens närmaste framtidsutsikter. Strävandena efteravspänning har under mer än etl halvt decennium präglat förhållandet mellanöst och väst. Ser man tillbaka pä den situation som tidigare rått, särskiltunder det dagar, framstår de resultat som uppnåtts som betydande. Dettainnebär inle all grundläggande motsättningar och misstro mellan supermakternahar upphört. Men man har skapat elt nät av kontakter, en vana vid samtal och enökning av förtroendet som borde kunna leda till en klarare insiktalt säkerhet kan vinnas med andra medel än ständigt ökade rustningar. Detär viktigt att komma ihåg all nuvarande avspänningsperiod i ett betydelsefullthänseende skiljer sig från de tidigare klimalförbätlringarna mellan öst ochväst . finns en strategisk jämvikt som inte kan väntasbli påverkad av tillfälliga växlingar i avspänningsklimatet. Vi har därföranledning att tro att supermakterna, trots det höjda tonläget idebatten och trots den långsamma taklen i förhandlingarna omruslningsbegränsningar, är inställda på atl vidareutveckla den process sominletts. Avväsentlig betydelse för avspänningsprocessens fortsättning är uppenbartutgången av förhandlingarna om nedrustning, framför allt på kärnvapenområdel. Vibefinner oss just nu i ett viktigt skede, då de första kontakterna las mellanden sovjetiska ledningen och den nya administrationen i . När detgäller de s. k. SALT-förhandlingarna om en begränsning av de strategiska vapnenkan konstateras att båda sidor uttalat sitt starka intresse för att nä enuppgörelse innan interimsavialet löper ul . President har,med elt eftertryck som är glädjande, markerat sitt intresse även för andraåtgärder för att begränsa kärnvapenkapprusl-ningen, däribland elt fullständigtkärnvapenprovslopp. Tecken på ökad förhandlingsvilja i denna fråga har ävenvisats från sovjetisk sida. Dettaär enligt regeringens mening del rätta tillfället att förnya ansträngningarnaall få lill stånd ett provstopp. Regeringen har därför vidnedrustningskonferensen i lagt fram förslag om ell inlernationelllfördrag om ett fullständigt kärnvapenprovslopp. Förslaget fullföljer en långrad av tidigare svenska initiativ i provstoppsfrågan. Om supermakterna upphördemed sina kärnvapenprov skulle den kvalitativa kapprustningen påkärnvapenområdel försvåras. Ett internationellt provstopp skulle ocksåinnebära ett väsentligt bidrag till strävandena all förhindra vidare spridningav kärnvapen. Regeringenkommer alt under den närmaste framliden ägna speciell uppmärksamhet åtförberedelserna för FN:s särskilda session om nedrustning, som skall hållasvåren 1978. Beslutet all sammankalla sessionen fattades som enföljd av den stigande otålighet över bristen på resultat i nedrusiningsarbelelsom majoriteten av FN:s medlemsstater känner. Nedrustningsförhandlingarna iGeneve och FN hade inle lett till påtagliga framsteg ,även om tempot i arbetet ökat betydligt. har atmosfären vidnedrustningskonferensen förbättras. Det vikliga förberedelsearbetet för densärskilda sessionen om nedrustning, vilket igångsatts i ,kommer därför atl präglas både av otålighet och av ökad optimism om möjligheternaalt nå resultat. Arbetetunder sessionen och i dess förberedande kommitté, i vilken är en av 54medlemmar, kommer säkerligen att domineras av kärnvapenfrågorna. Det storafiertalet av världens stater ställer krav på supermakterna all äntligenfullgöra sina förpliktelser beträffande kärnvapennedrustning. Den svenskaregeringen har föreslagit att de kommande förhandlingarna om ell totaltprovslopp skall inriktas på etl färdigt avtal före sessionens börian. Enfråga som får allt större aktualitet och som väntas bli ett av huvudämnena vidsessionen är sambandet mellan nedrustning och utveckling. Vi har börjatstudera hur man skall nå fram till principer för hur en del av de oerhördaresurser som tas i anspråk för rustningarna kan frigöras förutvecklingsändamäl. Regeringen kommer atl medkraft driva nedrustningsfrågorna vidare. Konferensenom krigets lagar i går in i sitt avslutande skede. Sverigehar tagit en myckel aktiv del i detta arbete. Vi hoppas atlresultatet skall bli två överenskommelser, som båda innehåller viktiga nyaregler till skydd för civilbefolkning. Det är också vår förhoppning all underdella möte verkliga framsteg skall göras i arbetet pä att fä lill ståndanvändningsförbud mot vissa typer av sådana grymma vapen som t. ex. napalm. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Förhållandelmellan supermakterna kommer in vid varie bedömning av de stora internationellaproblemen. Det gäller inle minst Mellersta Östern-frågan. Oktoberkrigel 1973blev en påminnelse för supermakterna all den olösta konflikten mellan Israeloch arabstaterna kunde medföra risker för freden långt utanför området, i sistahand en konfrontation mellan dem själva. Detta ledde till samförstånd ombehovel av förhandlingar. Enallmän uppfattning tycks vara att utsikterna lill förhandlingsfram-sleg iMellersta Östern nu är gynnsammare . Parterna förefaller varainställda på atl som forum för förhandlingarna utnyttja . Försvensk del anser vi att del skulle vara en stor framgång om Ge-névekonferensenkunde sammankallas. En lösning mäste enligt vår åsikt bygga på säkerhetsrådetsresolutioner 242 och 338. och alla andra stater i området har rätt lillexistens och integritet inom säkra och erkända gränser. Principen alt erövringav territorier med våld är otillåten måsle respekteras. Härutöver måste det ståklarl att Paleslinaarabernas legitima nationella rättigheter skall tillgodoses.Hit hör rätten atl bilda en egen stat som lever i fred vid sidan av Israel.Palestinierna måste ges möjlighet att medverka i alla uppgörelser som rör derasegen framtid och vilkas förpliktelser de skall uppfylla. Försnart tvä år sedan slutade äntligen del krig som under sä lång lid engageradeoch upprörde oss. I det av kriget så svårt sargade pågår nu ettåteruppbyggnadsarbete i vilket tar aktiv del. Det är regeringensförhoppning att de nya kontakter som har tagils mellan och skallleda till amerikanskt deltagande i delta återuppbyggnadsarbete. måsleockså fä inta sin legitima plats i . har ell uppenbart intresse av all avspännings-politiken ivärlden fortsätter. Vi stöder denna politik och hoppas på fortsallauppgörelser mellan stormakterna som minskar riskerna för krig. måslevi vara uppmärksamma på de små staternas läge. Samarbete mellan dem ökarrespekten för deras synpunkter och intressen. Densvenska neutralitetspolitiken, stödd av ett starkl totalförsvar, utgör,tillika med de övriga nordiska ländernas säkerhetspolitik, ett väsentligtpositivt element i den politiska och strategiska situationen i norra . Vinoterar med tillfredsställelse alt situationen i präglas av lugn ochstabilitet, även om vi självfallet har anledning alt noga följa tecknen på denökande betydelse som supermakterna tillmäter Nord-kalollen och kringliggandeområden. Vi har etl avgörande intresse av alt ingenting inträffar som förändrardenna bild. Vi har heller ingen anledning anta att sådana förändringarövervägs på något håll. Regeringen avser all fast och följdriktigt fullföljavår allmänt omfattade utrikespolitiska huvudlinje. Regeringen förbereder nu noggrant dellagande i del möte iBelgrad som enligt beslul vid för snart tvä är sedan har attgranska hur förpliktelserna i slutdokumentet har uppfyllts och att angeinriktningen av det fortsatta samarbetet. Dessa förberedelser sker i närasamråd med andra deltagarslater, inle minst de nordiska länderna och gruppenneutrala länder, där utöver även , och deltar. Helsingforsdokumentetinnehåller en omfattande kalalog pä åtaganden och rekommendationer avsedda allfrämja samarbetet på en rad områden och att underlätta avspänningen på längresikt. De olika delarna av dokumentet har ett inre sammanhang och utgörsammantagna etl balanserat hell. De deltagande staterna mäste för all deöverenskomna målen skall uppnås klart och energiskt sträva i den överenskomnafärdriktningen men också visa tålamod och varsamhet. De har ingen anledning altdölja sina åsikter om del sätt pä vilket en stal eller grupp av stater haruppfyllt sina åtaganden. De behöver inte hälla inne med en saklig kritik av förhållandensom de anser strida mot sädana åtaganden. En sådan kritik slår givelvis inle imotsättning till strävan att driva avspänningen och det fredliga samarbetetvidare. Moldenna bakgrund hävdar vi från svensk sida att Belgradmötet inle bör ulvecklastill ell forum där anklagelser och beskyllningar korsar varandra och där delavgörande målet, som är att främja freden, riskerar att förioras ur sikte. Frånsvensk sida kommer vi all sträva efter all göra arbetet i Belgradframåtblickande. En god grund finns i Helsingforsdokumentet. Vi hoppas attsamförstånd skall kunna näs om att pä denna grund föra samarbetet vidare. a. att lägga fram förslag, som syftar till alt ge de deltagandestaterna större utbyte av de s. k. föriroendeskapande åtgärderna. Syftet meddessa åtgärder är au ge verklig information om vissa militära manövrar ochtrupprörelser sä atl ogrundade misstankar om ma-növrarnas syfte och inriktninginte behöver uppkomma. Viarbetar för att diskussionerna i om del ekonomiska och kulturellasamarbetet leder lill konkreta framsteg. Vi vel att samarbetet här slöler påsärskilda svårigheter, som har all göra med olikheter i ländernassamhällssystem. Men vi tror att det gemensamma intresset av samarbete skallvara så starkt att man kan enas om värdefulla åtgärder. Del kan gälla attytteriigare underlätta kontakterna mellan parterna i ekonomiska frågor. Det kangälla all öppna vägarna lill ett ökal informationsutbyte och lill en vidgadrapportering i massmedia, eller att ge länderna större möjligheter alt i friaformer ta del av varandras kultur. Inle minst viktigt är det all vi fårtillfälle all fortsätta arbetet atl återförena splittrade familjer. Det är ettarbete som djupt berör enskilda människors öden. Vi kommer att fortsätta våra ansträngningarall lösa olösta och nya fall. Belgradmölelkommer alt ägna stor uppmärksamhet åt de frågor som rör skyddet av de mänskligarättigheterna. Det är naturiigt och nödvändigt. Vi hyser en stark medkänslamed människor som utsätts för förödmjukelse och förföljelse därför att de villge uttryck ät sina åsikter Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt i samhälleliga och andrafrågor, därför att de vill utöva sin religion, därför au de vill samlas ochgemensamt verka för poliliska, fackliga eller andra mål. Vi beundrar dethjältemod som många visar i i sin kamp för dessa mänskligarättigheter. Om avspänningsprocessen skall fortsätta, krävs det altregeringarna tillgodoser och respekterar de enskilda människornas behov ochrättigheter. Därför anser vi att en kritik mot kränkningar av de mänskligarättigheterna inte skadar ulan gagnar avspänningsprocessen. Helsingforsdokumentettalar utryckligen om sambandet mellan skyddet av mänskliga rättigheter ochutvecklandet av fredliga förbindelser mellan stater. När vi genom uttalandenoch ålgärder söker stärka skyddet av de mänskliga rättigheterna handlar vi päetl sätt som inte bara gagnar enskilda människor utan även skapar en fastaregrund för freden. Menom vi ser saken på det sättet måste vi också se till, atl vad vi säger och görhar den avsedda effekten och inte motverkar syftet. Vi måste utforma vår kritikså att den inte skadar den sak vi vill gagna. Det är en avvägning som mångagånger är svår. Det finns en stor känslighet i alla länder för vad som kanuppfattas som inblandning i de inre angelägenheterna. Självfallet är det enmyckel stor atl man nu på det internationella planet inle längre anserde mänskliga rättigheterna vara en sak som endast angår varie stat för sig. Attskydda de mänskliga rättigheterna är inte en uppgift som är begränsad lillHelsingforskonferensens dellagarkrets. Den är lika viktig för väridens allafolk, och vi måste öka ansträngningarna atl vinna respekt för de förpliktelsersom länderna åtagit sig i FN;s stadga och i deklarationen liksom ikonventionerna om de mänskliga rättigheterna. Del gör vi bl. a. genom insatseri FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. Vi kommer i FN;sgeneralförsamling att fullfölja det initiativ vi tog för atttillförsäkra politiska fångar en människovärdig behandling. Dettjänar ingenting till atl dölja atl arbetet att trygga mänskliga rättighetermöter stora svårigheter. Den känslighet för kritik som man möter hos etlenskilt land och som vanligen motiveras med icke-inblandnings-principenförstärks ofta av atl andra länder, som av regionala eller andra skäl kännersolidaritet med landet i fråga, sätter sig emot varje diskussion. Iandra fall finner man att en kritik av övergrepp mot de mänskliga rättigheternamöts av den invändningen att länder som lever i materiell nöd inte alltid kanförväntas ta samma hänsyn till individens medborgerliga rättigheter som ländermed högre levnadsstandard. Även om vi inser svårigheterna får vi aldrig uppgetanken att det måste vara etl gemensamt slutmål för hela världssamfundet atttillförsäkra alla människor deras grundläggande rättigheter. Medstigande oro följer vi utvecklingen i fiera latinamerikanska länder där grovakränkningar förekommer av de mest elementära mänskliga rättigheter, både på delpolitiska och på del sociala området. Vi kommer att med de medel som står osstill buds söka få dessa länders regeringar alt göra slut pä kränkningarna. IChile har regimen fortsatt och skärpt sitt förtryck. Förenta nationernaskommission för de mänskliga rättigheterna antog vid sitt sammanträde i Geneveför enhälligt ett av utarbetat förslag lilluttalande där de grova kränkningarna fördömdes - etl viktigt steg iopinionsbildningen mot förtryckarregimen. Inte minst betydelsefullt var attFörenta staterna aktivt stödde detta förslag. Vi hoppas all den vikt som dennya amerikanska administrationen förklarat sig tillmäta skyddet av de mänskligarättigheterna kommer att få betydelse för utvecklingen i och andraländer där dessa rättigheter undertrycks. Vidsammanträdel i behandlades också den upprörande situationen i Uganda.Del är djupt beklagligt att det visade sig omöjligt att i kommissionen enas omeffektiva åtgärder. 1södra möter vi långvariga kränkningar utan motstycke av mänskligarättigheter. har vi väntat pä den dag dä befrielsen skall komma lillfolkfierlalel i , och . IZimbabwe tändes för förhoppningar om en fredlig och ordnad övergång tillmajoriletsstyre, när genom brittisk och amerikansk medverkan alla berördaparter samlades i till en förhandling om Rhodesiasframlid. Dessa förhandlingar har till följd av Smithregimensförhalningslaktik uppskjulits på obestämd lid. Na-tionalislgrupperna har förklaratatl den väpnade kampen kommer att fortsätta intill dess förmåstillmötesgå deras berättigade krav. Därförär det särskilt viktigt att åstadkomma elt så hårt och samlat internationellttryck mot regimen i all den förmås all uppge sill hårdnackademotstånd. INamibia har fortsatt att utöva sin illegala ockupation. Visserligenhar regeringen i nu i princip accepterat att området ges ställning avsjälvständig stat, men man vägrar uppge sin faktiska politiska och ekonomiskakontroll över området och sin starka militära närvaro där. Överläggningarnai med etniska grupper i landet har tillkommit på sydafrikansktinitiativ. De har som uppenbart syfte all skapa ett styrelseskick i sompermanentar etl fortsatt sydafrikanskt herravälde. SWAPO, den enda verkligtnationella poliliska kraften i , deltar inte. Detkrav som mäste ställas är att hela det namibiska folket ges fullständig frihetatt bestämma om det samhällsskick det önskar skapa. Härför krävs förhandlingarmed dellagande av SWAPO, de sydafrikanska truppernas tillbakadragande och friaval under FN:s överinseende. Detär odiskutabelt den sydafrikanska regeringens hållning som utgör kärnan i helaproblemet. Den politiska och psykologiska klimatförändring som vi kan bevittnai har sin bakgrund i de djupgående förändringarna i hela övrigasödra . var platsen för en brutal massaker på demonstrerandeskolbarn från den sydafrikanska polisens sida. blev också en påminnelseom en pågående process mot ökad politisk medvetenhet hos densvarta befolkningen. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt händelse underströk ånyohur bittert och intensivt den unga generationen upplever det sydafrikanskasamhällets djupa orättvisor. får inte förtröttas i sina ansträngningar att stödjaden överväldigande befolkningsmajoriteten i dess kamp för sina mänskligarättigheter. Särskild betydelse får gemensamma aktioner inom FN;s ram. Hurkan då bidra lill de nödvändiga förändringarna i södra ? Våra anslrängningar kansammanfattas i följande punkler; - Vi stöder helhjärtat de ekonomiska sanktionerna motRhodesia och vill verka för att de stärks. - Vi arbetar för att åstadkomma elt tvingandevapenembargo mot . - Vi tog initiativ till en resolution iFN:s generalförsamling atl uppmana säkerhetsrådet att överväga ålgärder för allhejda utländska nyinvesteringar i . Förslaget stöddes av de afrikanskastaterna och antogs med mycket stor majoritet. Resolutionen ligger på säkerhetsrådetsbord och utgör etl viktigt inslag i den debatt som pågår i rådet. Del ärännu oklart vilket beslut rådet kan komma fram till.