prot · G00965 · 1976-12-31 00:00:00 — Delandra exemplet gäller en deball i den 9 och 10 november.Vid behandlingen av rapporlen från del inlernaiionella alomenergiorganel, lAEA,väntade man sig elt svenskt inlägg. brukar della i den debailen. lAEA:ssladgar säger all organel skall "anskaffa material, riänster, utrustningoch installationer för alt tillgodose behovet av forskning, utveckling ochpraktisk tillämpning av atomenergin för fredliga ändamål, däriblandproduktionen av elektrisk kraft, varvid vederbörlig hänsyn skall tagas lill deunderutvecklade områdenas behov". Delgjordes hela 19 inlägg på denna dagordningspunkt. generaldirektörSigvard angav tonen i debatten på följande sätt: "Medutgångspunkt från faktisk erfarenhet tror de flesta av oss all billig energi -alltmer i form av elektricitet - är lika absolut nödvändig för atl höjalevnadsslandarden i som den är grundläggande för all bevara ochutveckla våra industristater. Utan billig energi får vi stagnation,arbetslöshet och föga möjligheter atl öka arbetskraftens produktivitet. Mendet finns också de som hävdar alt vi skall sätta stopp för ökningen ienergiproduktionen och t. o. m. söka åstadkomma en minskning. tror dock knappast del ärnödvändigl atl här söka övertyga någon om det hell avgörande behovet av merenergi för all utveckla resurser, bygga ul industrier och förbättralevnadsvillkoren för folken. Enav ;s uppgifter är atl främja kärnkraften som del enda ome-delbantillgängliga aliernalivel lill kol och olja. Bakgrunden är att oljeförrådenminskar. Det är också organets uppgift att bidra lill ell säkert och ekonomisktgenomförande av kärnkraftsprogram och därmed förenade industrianläggningar. Detär paradoxall att den form av energi som har visat sig säker och lätt altkontrollera från miljösynpunkt, är den energiform som blivit måltavla för denhäftigaste kritiken från miljövårdsgrupper. Del har inte ännu varit en endadödsolycka orsakad av den nukleära sidan av etl alomkraftverk. Det gäller framlill trots alt en del kraftverk har varit i drift under och mångahar körts , så att vi nu har erfarenhet av gott och väl över 1 000reaklorår. Trots della vill motståndarna i en del länder stoppakärnkraften." SigvardEklund uppskattade all världens nu kända uranlillgångar kommer all räcka i 25år men ansåg all uranlillgångarna kommer att öka när man böriar söka mersystematiskt i . Han bedömde också möjligheterna atl lösaavfallsproblemen som goda. Generaldirektörenspresentation av atomenergiorganets rapport angav debattens inriktning. 18regeringsrepresenlanier från olika delar av världen prisade lAEA för ett gottarbete och berättade om sina nationella planer för kärnkraftens fredligaanvändning. De två dagarnas deball blev en propagandaiillslällning för merkärnenergi i världen. Specielli lalare från hade slora förhoppningarpå kärnkraften. De behöver stora mängder billig energi för sinindustrialisering. Inte en enda talare manade till återhållsamhet. Självupplevde jag del som beklagligt atl man inför FN;s generalförsamling inte fickell något mer balanserat meningsutbyte kring kärnkraften och dess framlid. RegeringenFälldins centerstyrda utrikesdepartement gav sina diplomater i New Yorkinstruktionen att tiga. Dessutom - och det är ganska sensationellt - fick deorder atl ställa bakom en resolution som lovprisar lAEA:s arbete medalt sprida kärnkraften över väriden. Regeringen uppmanar i dennaresolution alla stater att aktivt samarbeta för etl fortsatt byggande avkärnkraftverk i alla de länder som är intresserade. Deltaär naluriiglvis förbryllande. Den nya är känd över helavärlden främst för sina ambitioner all avveckla del svenskakärnkraftsprogrammel. Statsminister kategoriska löften på den punktenhar getts en myckel omfattande internationell publicitet. Utländskaobservatörer som inte känner lill regeringen förvirradekärnkraflspolilik här hemma slår naluriiglvis lilei undrande inför Sverigesstöd till dem som entusiastiskt går in för atl bygga många fler reaktorer runtom i världen. Man böriar nu också iutlandet ställa frågan om det inte finns någon som helst konsekvens ochuppriktighet i regeringen uttalanden och handlande i kärnkrafisfrågan. HerrBÖRJESSON i (c): Må det tillåtas mig att i en sådan här allmänpolitisk deball någotberöra frågor som inte för dagen kan tillmätas en direkt rikspolilisk betydelsemen som ändå skapar bekymmer och problem i den bygd och det län som del här ärfråga om. Även om del vore frestande att ta upp energipolitiken till närmarediskussion, anser jag all alla skäl lalar för atl vi väntar med detta - detblir tillfälle lill en deball på energipolitikens område. Jaghar närmast begärt ordet för att beröra de problem som vi i haralt brottas med - det gäller sysselsättningen inom vissa branschområden. Fördröjningenav konjunkturuppgången har inneburil all förelag inom exempelvis bilindustrinhar fått vidkännas en ordernedgång som medfört personalminskningar i form avanställningsstopp och därmed följande driftsinskränkningar. Jag tänker dåspeciellt på i och i . Under det senasie året har antaletsysselsatta vid i minskat via naturlig avgång med inte mindre änca 700 personer. Denna siffra är oroande. Här har skett en avgång, som inteomedelbart märks och som därför inte väckt massmedias uppmärksamhet. Men denhar ändå för den berörda kommunen inneburit en minskning av antaletsysselsatta. Minskningen har skett successivt och har därför inte rönt denuppmärksamhet som skulle ha varit fallet om den inträffat på en gång. Rapporternaom alt man inom bilindustrin överväger införande av kort-lidsvecka ellerpermitteringar vållar berättigad oro i och framför alll i deberörda kommunerna . Del finns all anledning förstatsmakterna att på etl tidigt stadium vidta bered-skapsätgärder för atteliminera konsekvenserna av personalminskningar - om nu dessa planer sätts iverket - vare sig det sker genom införande av kortiidsvecka eller genompermitteringar. Del finns all anledning att vara observant på vad som kan kommaatl hända, därest får ytterligare svårigheter med avsättningen av sinabilar. OmVolvos aviserade produktionsbegränsningar skulle komma lill stånd, innebär detomfattande personalinskränkningar med en försämrad sysselsättningssitualion ikommunerna . Även andra kommuner i kan fåkänning av produktionsminskningen inom , eflersom i länhar många underleverantörer, som också kommer atl få svårigheter all bibehållafull sysselsättning. Tekoindustrin har f n. en mycket svag orderulveckling. Lägel inom dennabransch har kraftigi försämrals under de senasie månaderna. Färdigvarulagrenär vid fiera förelag alliför slora, och de små orderstockarna har lett lill etllågt kapaciielsutnylriande inom branschen. Flera förelag har tvingats tilldriftsinskränkningar eller nedläggningar. Torsdagenden 3 febmari 1977 a. , som haren betydande tekoindustri, har fåll känning av de dåliga konjunklurerna fördenna näringsgren. Del är lyvärr så att det inte bara är ell konjunkturproblemsom lekoindustrin fått känning av, ulan också ell siruklurproblem, någoi somgör del hela än mer komplicerat. Här behövs enligt min mening ylleriigareåtgärder från statsmakternas sida för atl hjälpa till atl tryggasysselsättningen inom lekobranschen. Vi kan inte undvara tekoindustrin. Utandenna skulle vi bli beroende av importerade lekoprodukier. ÄvenGrästorps kommun kan komma alt drabbas av de svårigheter som kännetecknar densvenska textil- och konfektionsindustrin. 1 drivs ett företag inomkonfeklionsbranschen, som sysselsätter ett 60-lal anställda, till övervägandedelen kvinnor. Detta företag marknadsför och tillverkar sedan 20 år tillbakatextila persedlar för sjukhusändamål. Kundkretsen utgörs av landslingens och iförekommande fall kommunernas sjukvårdsförvaltningar. har nudrabbats av orderminskningar, som gör att företagel har svårigheter altupprätthålla sysselsättningen. Ominteordersiluationen förbätlras, kan man med all sannolikhet räkna med attföretagel lägger ned driften. Vad betyder detta i en bygd som ? Jo, atlnedläggning av delta företag, som är ojämförligt den störste arbetsgivaren förkvinnlig arbetskraft, ställer många kvinnor ulan arbete. Någonersättningsindustri finns ej. Här kan man verkligen påslå att nedläggningen avdenna industri kan få samma följdverkningar som exempelvis en varvsnedläggelsei en kommun med en betydande varvsindustri. Jag tror atl man skall göra ensådan jämförelse för alt rikligt förstå konsekvenserna i deras helhet för demänniskor som berörs i den bygd det här är fråga om. Jag brukar göra en stilla reflektion över det förhållandel all vi intefår la in utländsk arbetskraft och belala den.löner som ligger under deavtalslöner som gäller. Hell naturligt skall utländsk arbetskraft ha samma lönsom inhemsk arbetskraft. Delta synsätt delas av alla. Men vad sker när manimporterar exempelvis lekoprodukter till rena rama dumpningspriser frånlågprisländer, där arbetskraften är oerhört billig? Vad är det man importerardå? Jo, det är indirekt en arbetskraft som är underbetald jämfört med densvenska. Jag har därmed inte sagl att vi skall begränsa importen av exempelvistextilprodukter från lågprisländer som konkurrerar ul den svenska indusirin,men jag vill la upp del som ell observandum att den svenska lekoindustrinssvårigheter till stor del är ett resultat av importen från låglöneländerna. Detvore frestande all göra en undersökning på oss samtliga riksdags-ochregeringsledamöter om hur många av oss som bär kläder tillverkade inom landet.Jag tror alt huvudparten av kläderna är importerad. är vi överens omatl vi skall stödja svensk industri, inte minst lekoinduslrin. Ja, som sagl,del var bara en slilla reflektion, som inte bör ge anledning för någon alt troatl jag skulle vilja bygga upp im-poribarriärer. Jag vill ändock ha sagt attdet bästa siöd vi kan ge svensk lekoindustri är att köpadess produkter. Ävenom jag har målat bilden av från sysselsättningssynpunkt medmörka-färger, så finns det inte anledning till pessimism . Vihar i delta län god tillgång till bra arbetskraft, och goda arbetsförhållandenkan erbjudas arbetskraften i ell i alla avseenden decenlraliseral län medrelalivi korla avstånd lill lälorlerna, där god service erbjuds. Vi har elllän där människor irivs, etl län som kan erbjuda stora möjligheter, elt län iutveckling där företag och anställda kan erbjudas utvecklingsmöjligheter. Ävenom vissa svårigheter föreligger f n., .så bör dessa gä att bemästra i samverkanmellan berörda företag samt kommunala och statliga myndigheter. Skaraborgär möjligheternas län, herr talman. Det är inte bara en slogan Utan en realitetför alla dem som bygger och verkar i detta län. den 3 febmari 1977 Hen (): Jag ställde en fråga lill jordbruksministern, huruvida hantänkte sig all ge den sittande jordbruksutredningen nya direktiv för dessarbete, della med hänvisning till uttalanden han gjort om en nyjordbrukspolitik. Svaret blev all några sådana direktiv inte var atl vänta. Avdetta svar kan bara dras två slutsatser. Endera avser jordbruksministern attfullfölja den socialdemokratiska jordbrukspolitiken eller också tänker hanlägga fram förslag lill en ny jordbrukspolitik utan att förbereda förslaget ien parlamentarisk utredning. Eflersomvår livsmedelsförsörining och därmed vår jordbrukspolitik är en synnerligenviktig angelägenhet som angår hela folket, vore det senare alternativetutomordentligt anmärkningsvärt. Jag utgår ifrån att jordbruksministern delarmin uppfallning all del från jordbruksnäringens synpunkt måste vara angelägelatl vår jordbrukspolitik har starkast möjliga förankring inte bara hosjordbrukarna utan också hos konsumenterna. Jordbruksministernhar emellertid upprepat sina uttalanden om att han avser att föreslåen ny jordbrukspolitik. fortsätter jordbruksministern och andracenterpartister all beskriva den jordbrukspolitik som socialdemokratin fört pågrundval av riksdagsbeslut som så felaktig från näringens synpunkt atlden nu definitivt måsle kastas på skräphögen. Delär klart atl har man gett en så osaklig beskrivning av den socialdemokraliskajordbrukspolitiken måste man löpa linan ul och påslå att man vill något heltnytt, även om man inte har något väsenlligt annorlunda alt komma med. Del somnu i jordbruksministerns uttalanden framställts som den stora nyheten,nämligen att man skulle satsa på familjejordbruket, är verkligen inget nytt.Redan i samband med beslut uttalade den dåvarande jordbruksministernEric all familjejordbruket skulle komma au vara den dominerandeförelagsformen inom jordbruket man kunde överblicka.Ål-gärderna i beslutel inriklades ju också på all skapa bärkraftiga familjejordbruk. Torsdagenden 3 febmari 1977 Visocialdemokraler anser inte alt det finns anledning till några drastiskaförändringar av vår jordbrukspolitik. Vi vill arbeta vidare med samma mål förjordbrukspolitiken som hitintills, nämligen alt trygga vår försörining medlivsmedel i en rationellt driven produktion, som ger den som arbetar ijordbruket del i den allmänna slandardutvecklingen och konsumenterna livsmedeltill rimliga priser. Självklart måsle en anpassning ske från tid till annan avmedel och metoder för alt nå dessa mål. Detta förutsattes också i 1967 årsbeslut. Men målen ligger fast. Föratl påvisa kontinuiteten i vår syn på jordbruket och dess problem harsocialdemokraterna i jordbruksutskottet i en motion till årets riksdag redovisatsocialdemokratins ståndpunkter i en rad för näringen väsentligafrågeställningar. Vi säger inledningsvis i vår motion all den jordbrukspolitiksom socialdemokratin fört i regeringsställning har sill ursprung i 1930-taletskrisuppgörelse mellan det socialdemokratiska arbetarepartiet och del dåvarandebondeförbundel. Bakgrunden till denna uppgörelse var den otrygghet som bådelönlagare och många jordbrukare levde i och insikten om atl man för en bättreförsörining var beroende av varandra och av aktiva åtgärder från samhälletssida. Mendagens centerpartister log i valrörelsen ställning mot löntagarnas propåer omelt ökat ansvar från samhällets sida för näringslivets utveckling. Dagenscenlerpartisler har vall all i följe med i den borgeriigaregeringen markera sina förhoppningar om atl marknadskrafterna skall lösanäringslivels problem. Men otrygghet för löntagarna innebär liksom tidigareotrygghet också för jordbrukarna. Om inte dagens centerpartister är likamedvetna om detta som den tidens bondeförbun-dare, trorjag jordbrukarnafortfarande förslår all det förhåller sig på del sättet. Om man kräver attlöntagare och konsumenter skall vara beredda att solidariskt acceptera attsamhället ingriper lill stöd för jordbruksnäringen och jordbrukarnas trygghet,måste självfallet jordbruksnäringens folk vara medvetna om samhällets ansvarför löntagarna och deras trygghet. Vifullföljer från socialdemokratins sida den linje som har varitulgångspunklen för socialdemokratisk jordbrukspolitik. Den försörining medlivsmedel som vi anser all vår jordbruksproduktion skall trygga, den skall skei etl jordbruk som ger dess utövare och anställda en levnadsstandard och ensocial irygghel som svarar mot andra med-borgargruppers. Men vi har självklartsom en given förutsättning för vår jordbrukspolitik att jordbruksnäringen skallbedrivas i sådana former att man kan ge ål konsumenterna livsmedeltill rimliga priser. Viinser i del sammanhanget betydelsen av atl jordbruksmarken kan ställas lillförfogande på rimliga villkor. Och vi har också som en målsättning för vårpolilik alt det inte skall vara förbehållet enbarl den som kan ärva ellerförvärva mark att kunna bli jordbrukare. Här som på andra samhällsområden menarvi alt den mest lämpade skall ha sin chans. Villvi lösa markfrågorna på elt rationellt och riktigt sätt, så måste vi angripa deföreteelser i samhället som skapar den markspekulation som är besvärandeför jordbruksnäringen och som drabbar inte bara producenterna utan självklartockså konsumenterna. Vi är för vår del helt övertygade om att vi inte i det härsammanhanget kan förlita oss på marknadskrafterna. Vi har ju som regeringspartii åtskilliga omgångar fått genomföra förslag för att komma åtmarkspekulationen. Detta har ofta fått ske under hårt motstånd från i förstahand moderata samlingspartiet men i vissa sammanhang också från centerpartiet.Vi redovisar i vår jordbrukspolitiska motion och i en annan motion, som visocialdemokrater i jordbruksulskollel har lagt fram lill årets riksdag, hur vivill gå vidare när del gäller alt angripa problemet med markutnyttjande ochmarkspekulation. Viredovisar hur vi när det gäller produklionsmålsällningen, prisreg-leringssystemeioch ralionaliseringsstödet vill följa upp den polilik som lades fasl i 1967 årsjordbrukspolitiska beslut, likaså hur man bör ta hänsyn till denregionalpoliliska roll som jordbruket spelar i vissa delar av vårt land. Frånnäringens synpunkt anser vi del särskilt angelägel alt man i en utveckling, somtenderat till alt producenikooperalionen på många områden blivit heltdominerande, ger etl ökat utrymme för konsumenternas och samhällets insyn ilivsmedelsproduktionen. Det starka skydd som jordbruksnäringen genom samhälletsinsatser åtnjuter måste bygga på storl och ömsesidigt förtroende mellanproducenter, konsumenter och de för samhällsutvecklingen i dess helhetansvariga. Därför är denna mera tillfredsställande insyn nödvändig. Låtmig få slå fasl all vid riksdagsbeslulel rådde en bred enighet om deallmänna målen för vår jordbrukspolitik. Jag skulle exempelvis kunna citerasida upp och sida ned av riksdagsdebatten vad alla partiersrepresentanter då sade om nödvändigheten av en rationalisering inom delsvenska jordbruket Jag skall emellerlid nöja mig med atl återge vadcenterpartiets företrädare i Skegrie sade på den punkten, nämligenatt den verkligt stora uppgiften i strukturrationaliseringen framöver måste vara att göra dessa små enheter bärkraftiga genom altt. ex. fördubbla deras sloriek. Så uttryckte sig alltså iSkegrie. Med andra ord: att halvera antalet självständiga små jordbruksenheter. Delkan, för all ytterligare belysa den enighet som'rått omkring jordbrukspolitikensedan 1967, också vara skäl att framhålla all alla uppgörelser omjordbrukspriserna som träffats enhälligt har kunnat godias iriksdagen av såväl socialdemokralerna som de tre borgerliga nuvaranderegeringspartierna. Jaghar med della inlägg sålunda önskat avliva den grovt missvisande propagandanmot socialdemokratisk jordbrukspolitik som framför alll centerpartietexcellerat i under elt antal år. Jaghar önskat göra det bl. a. därför atl jag är övertygad om all del är i såvälkonsumenlernas som producenternas, ja, i hela näringens intresse att vårjordbrukspolitik diskuteras på basis av partiernas verkliga Torsdagenden 3 febmari 1977 Det vorevärdefullt om jordbruksministern och andra som vill della i denjordbrukspoliliska debatten i forlsällningen kunde acceptera denulgångspunklen. Vi har med vår molion önskat medverka lill all lägga grundenför en sådan deball. Vi har önskat bevisa kontinuiteten i socialdemokratiskjordbrukspolitik. Ganskasnart kan vi emotse resultatel av jordbruksulrednings arbele. Jag ärlämligen överlygad om all ulredningen inte kommer med förslag till någradrastiska förändringar i den jordbrukspolitik som den socialdemokraliskaregeringen fön. Vi kommer med intresse alt avvakta och se om jordbruksministerntänker följa de goda råd som han vid den nya regeringens tillträde fick avLRF;s ordförande, som önskade, såvitt jag förstod honom rätt, alt den nyaregeringen skulle följa upp den socialdemokratiska jordbrukspolitiken ochutveckla den vidare. Men jordbruksministern tänker kanske följa upp sina egnamera allmänt hållna uttalanden om en ny och annan jordbrukspolitik, som vihitintills inte fåll vela något om. Skulle jordbruksministern, trots denuppslutning i jordbruksutredningen som jag vågar räkna med atl vi får kring dennuvarande jordbrukspolitiken, ge sig in på en ny och annan jordbrukspolitik,blir det strid i jordbruksfrågorna. Någraord också, herr talman, i den vikliga frågan om hur vi skall hushålla med vårskogsråvara. Vi är alla överens om alt vi kommer alt ha brisl på skogsråvara iförhållande lill den skogsinduslrikapacilel vi har, och i ännu högre grad iförhållande lill önskad utbyggnad av denna kapacilel. Socialdemokratinstår bakom de samlade löntagarorganisationernas krav på etl näringspolitisktprogram för skogen och skogsindustrin med möjligheter för samhället att styrautvecklingen. Delta program måste baseras på de pågående utredningarnas arbele.Redan nu kan vi emellertid konstalera all exempelvis sågverk, som kan vara avhelt avgörande betydelse för sysselsättningen ute i glesbygden och kanske t.o. m. har lokaliserats dit med stöd av statliga bidrag, löper risken alt bliutan råvara. Timmerbilarna far förbi lill de slora, från förelagsekonomiskasynpunkler mera vällokaliserade, sågverken. Menarvi allvar med vårl lal om en akliv regionalpolilik och iryggad sysselsäliningäven för folkel i glesbygden, är del nödvändigl all samhället ingriper. Viföreslår därför i en motion från den socialdemokraliska gruppen ijordbruksulskollel åtgärder för alt trygga dessa angelägna sysselsättningstillfällenule i våra glesbygder. Lålmig när del gäller de miljöfrågor som vi anser vara mest angelägna just nu fåhänvisa lill de förslag vi redovisar i en parlimoiion. Jag finner detanmärkningsvärt att jordbruksministern, som i övrigt varit ganska rundhänl vidbudgelbehandlingen, hanterat miljövårdsforskningen så snålt. Trots allmännauttalanden om att insatserna för miljövård skall intensifieras, täckeranslagsökningen till miljövårdsforskningen i siori sell bara ökade pris- ochlönekoslnader. Om forlsälla akliva forskningsinsatser skall kunna genomföraspå miljövårdsområdet, erfordras del där- för ytleriigare medel. Vivill från socialdemokratiskt håll särskilt peka på nödvändigheten avytteriigare forskningsinsatser för all klarlägga frågorna om bl. a.försurningen av mark och vatten samt problemen med buller och miljögifter.Trots etl i övrigt sparsammare budgetalternativ har vi därför funnit det nödvändigtalt föreslå alt öka anslagen till miljövårdsforskning med 3 560 000kr. utöver det som jordbruksministern har föreslagit. Likasåär del anmärkningsvärt all jordbruksministern i del besväriiga läge som delsvenska fisket befinner sig i icke kunnat tillmötesgå önskemålet om någon somhelst upprustning av personella resurser för all klarasvårigheterna. Även där anser vi all en förstärkning är nödvändig. Lålmig sluta med att säga atl det är ytterst angeläget att vi får en utvidgning avfiskegränserna i . Vi ser det beslut som regeringen fallat sometl välkommet svar på den socialdemokraliska motionen i denna fråga. Sedan denlinje vi från svensk sida i stor enighet företrätt vid havsrällskonferenseninte lett lill önskat resultat, liksom inte heller förslag vidWarszawakonferensen om fisket i , återstår ingen annan möjlighet, omvi vill slå vakt kring del svenska fiskels framlid. Torsdagenden 3 febmari 1977 i (c): sade atl han har anledning att citera en del av deuttalanden min ärade företrädare i Skegrie har gjort. Jag skulle kunnaklara en hel del av de frågor som ställde i sill anförande genomatl ge honom del goda rådet all lyssna till i Skegrie ifortsättningen också. Han är alltjämt myckel väl informerad och driverfortfarande sin linje som - lill skillnad från den som , såvittjag förstår, nu redovisat - är ganska exakt och rak. Jaghar myckel svårt alt få ett grepp om vad försöker komma framlill när han dels säger all centerpartisterna var så besvärliga på 1960-talel,dels menar att vi då hade en mycket stor enighet. I nästa stund anser han attvi hell skall följa upp intentionerna - men del är klart alt visamtidigt måste göra en anpassning. Jag får inte något rikligt grepp om linjeni den jordbrukspolitiken. Visstvar del stor enighet omkring tanken på rationalisering och många därmedsammanhängande frågor, men det var ju ändå, , en mycket starkoenighet i två synnerligen väsentliga frågor, nämligen dels försöriningsgraden,dels rätten att förvärva jord. Det var verkligen inga små undanskymda frågor idessa sammanhang.