prot · G00923 · 1976-12-31 00:00:00 — Enannan fråga av största vikt i sammanhanget är registreringen av dem somomhändertas. Det bedyrades, både när lagen infördes och även senare näruppgifter om registrering började flyta in, att någon sådan inte skulle fåförekomma eller förekom. vet vi bättre. Både hos polisen och hos socialamyndigheter görs registreringar som är olagliga. Dessa register skall ju ,enligt justitieministerns svar till min partikamrat för en lidsedan, på något sätt förstöras. Men det flnns klara belägg för att uppgifter urdessa register redan använts i olika sammanhang, t. ex. vid avslag påkörkorlsansökningar. Det är således lögn att lagen vanligtvis inte leder tillnågra som helst rättsliga efterräkningar, något som hävdals av förrejustitieministern och även av utskottet i betänkandet 1975/76:4. Lagenger också polisen vidgade befogenheter. Del är inte särskilt meningsfyllt attpåstå att samma möjligheter alt ingripa fanns redan tidigare. De bestämmelser ipolisinstruktionen som har ersatts av LTO kan formellt synas lika, men om manupphöjer regler i en instruktion till lag innebär det utan tvivel en skärpningoch ett ökat stöd för ingripanden. här sammanhanget framträder också yttrandet för sedan av Stockholmspolismästare om "slödder", "razzior" och "starka poliskommandon"i sin rätta dager. Tillsammans med kravet på att få upprätta en speciellpolisstyrka och med en förlängning av LTO bildar del ett mönster som inte kanannat än förskräcka. Vpkhar alltid hävdat att sociala problem inte kan lösas genom ökade och skärptainsatser av polis eller genom andra samhälleliga tvångsåtgärder. Sådana ärliktydiga med att angripa symtom i stället för orsaker och är uttryck för en igrunden reaktionär och människofientlig inställning. Den sortens åtgärder haralllid förespråkats av dem som tillhör de översta skikten i samhället ochalltid riktats mot dem som befinner sig nära eller på botten. Vem har väl hörttalas om att någon i hög befattning, privat eller offentlig, har tagits om handmed stöd av LTO? De som lagen riktar sig emot är de utslagna medlemmarav arbetarklassen, svenskar och invandrare, som cirkulerar mellanAMS-ba-racker, socialbyråer och olika vårdanstalter, och mot de ungdomar som viinte kan ge vare sig fullgod utbildning eller ett meningsfyllt arbete. Vibehöver en annan syn och en annan inställning när det gäller de här frågorna.Jag vill avslutningsvis citera ur vår motion: "Utslag av brister ochorättvisor i det kapitalistiska samhället kan inte lösas med ökade polisiärainsatser av typen omhändertagande. Arbetslösa, utslag-ningsprocessens offer iden kapitalistiska produktionen, hjälps inte av kraftfullare polisinsatser. Istället fordras kraftfulla insatser och omedelbara åtgärder motungdomsarbetslösheten. Ökade resurser till den förebyggande socialvården.Förbättrade fritidsmiljöer och större satsning på fritidssysselsättning.LTO-lagen om tillfälligt omhändertagande löser inga sociala problem och börsnarast avskaffas." Vänsterpartietkommunisterna hemställer att uttalar sig för ett upphävande av lagenom tillfälligt omhändertagande. Jag yrkar, herr talman, bifall lill motionen1975/76:538 av m. fl. Underdetta anförande övertog herr andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. HertRANESKOG (c): Det är svårt att från samhällssynpunkt förstå vart vpk vill komma medyrkandena om upphävande av LTO. Man motsätter sig ju inte en poliskår - men ompolisman får befogenheter att fullfölja en tjänst som vårdare av rätt ochordning, då framställer man poliskåren som ett hot, då talar man om att den gårutöver sina befogenheter. Angåendebefogenheterna skriver utskottet: "Utskottet vill särskilt understrykasitt tidigare uttalande om nödvändigheten av en lagstiftning som ger polisenmöjlighet all ingripa och undanröja störningar mot den allmänna ordningen innande leder lill brott." Närdet gäller polismans befogenheter är det väl så, all de bestämmelser som finnsinförda i LTO tidigare fanns i polisförordningen. Det innebar att en polismanhade möjligheter alt ta hand om en person som var störande på ett eller annatsätt. Sedan var det polismannens skyldighet att anmäla detta, och därmed varrättsmaskineriet i gång för den person som omhändertagits. Sedan bestämmelsernaöverförts lill LTO har samhället fåll möjligheter att, i stället för alt sättai gång rältsmaskineriet, på ett helt annat sätt koppla in sociala och andramyndigheter för att försöka få den person som blivit omhändertagen vårdad påett eller annat sätt utan att det skadar honom. För den som drabbas är dennuvarande LTO ett bättre skydd än den gamla polisinstruktionen. Vadgäller människor som spårat ur och ställer till med svårigheter i samhället såfår vi väl fortsätta all pröva vägar för deras anpassning och vilja allsamarbeta med vårt samhälle - vi kanske kan säga i dess helhet. Jag vill bara med dessaerinringar yrka bifall lill utskottets hemställan. (vpk): Jag vill återkomma till det förhållandet all LTO har ersatt ett parparagrafer i den polisförordning som gällde tidigare. Somjag framhöll i mitt första anförande är det en väldig skillnad mellanbestämmelser i en förordning, en instruktion för viss tjänsteman, i del härfallet för den enskilde polismannen, och en lagtext. Det är inte så, som densenaste talaren här framhöll, att rältsmaskineriet inte sätts i gång på grundav att vi fått LTO. Som jag också betonade har det upprättats register och gjortsregistreringar som har använts senare när dessa människor, som blivitomhändertagna, har haft behov av att söka samhällets tillstånd i olikasammanhang. Jag nämnde körkortsansökningar som exempel. Vi har alltså intesluppit alt rättsmaskineriet kopplas in genom att LTO har införts. Dessutomhar möjligheterna att gripa människor och förvara dem i underlättatsav LTO. Det är tryggare, det känns säkrare för en enskild polisman att göra ettingripande med en lag bakom ryggen än med endast en paragraf eller två i enpolisinstruktion. HerrRANESKOG (c): Det som nämns om misstag som hargjorts bör vi ställa in i del totala sammanhanget. Därför alt något eller någramisstag görs i olika frågor och även när det gäller lagstiftning ochmänniskovård, kommer man ju inte och kräver upphävande av hela förordningen.Jag tror inte att vi kan få ett samhälle där man inte i förhållande till den lagstiftningsom gäller kan hitta ett och annat misslag, ett och annat felsteg eller - omnågon behagar kalla del så - övergrepp, vilket är ett myckel starkt ord. Mankan ju inte frånta vårt polisväsende befogenheten . att hålla ordning och redai samhället, även om man kan påvisa att det i något fall kanske t. o. m. intevar rätt person som anhölls. Vi får väl ändå se till helheten och bedömalagstiftningen och dess verkan utifrån denna helhet. (vpk): Jag tycker det är häpnadsväckande all höra yttra sig pådet här sättet. Han säger att man måste acceptera ett och annat misstag. När vivel att det har förekommit - och vi har också i utskottsbelänkandet belägg förden saken - åtskilliga ingrepp enligt LTO som har varit felaktiga och somverkligen har kränkt människors integritet på ett helt oacceptabelt sätt, kanman väl inte bara avfärda det som misslag som man kan acceptera utan allprotestera. Sådant tycker jag vittnar om en konstig syn på rättssäkerheten ochpå den mänskliga integriteten i vårt samhälle. Manmåste väl ha en verklig spärr emot sådana företeelser.så atl det inte med stödav lagen kan inträffa att folk tas om hand och hålls i förvar i utanatt någon som helst rättslig prövning förekommer. Nr 23 (): den "talman! Några få ord lill komplettering av vad som har 'tskanske är motiverade. Jaghåller med om att det är skillnad på förordning Lagen om tillfälligt ochlag. och sedan ansåg det också riktigt omhändertagande att upphöja de tidigarebestämmelserna i polisinstruktionen till lag för att man därigenom skulle fåstörre rättssäkerhetsgaranlier, 1 den nya lagen införde man ju också en.lidsbegränsning, nämligen alt omhändertagandet inte skulle få vara mer änmaximall sex limmar. Vidare genomfördes en åtgärd som jag antar all herrSöderqvist liksom jag tycker är bra, nämligen alt det skulle företas en socialutredning och att de sociala instanserna skulle kopplas in för vidare åtgärder.Del är att beklaga atl del sociala joursyslemel, som vi vid lagens antagandevar ense om skulle genomföras, inte har blivit utbyggt i den takt som voreangeläget. Jag skulle också, herr talman, vilja säga till - detgäller även i viss mån inlägg - atl de påpekanden som justitieombudsmannenhar gjort när det gäller tillämpningen av LTO visar i en del fall påbrisifälligheter från polisens sida vid handläggningen av dessa ärenden. Delgäller i ett par fall all polisen gjort ingripande ulan att först försöka fårättelse genom upplysningar och anmaningar. Del gäller i ett annat fall atl maninte hållit det föreskrivna förhöret i ett så tidigt skede som varit önskvärtoch all den som blev omhändertagen därför fick sitta onödigt länge i arresten.Ytterligare en anmärkning har framförts av JO, nämligen atl man förvarat enmänniska i arrest trots atl vederbörande var . här fallen är det emellertid på det sättet att de tillämpningsföreskriftersom finns är klara och entydiga och kan tjäna till ledning för polisenshandlande. På den grunden behövs alltså ingen ändring av lill-lämpningsföreskrifterna.Bara i ett avseende kan man'tänka sig atl det skulle behövas en kompletteringoch det är i del fallet att förhör inte hölls på tidigaste möjliga stadium. Därkunde man kanske med ledning av JO:s uppgifter tänka sig en komplettering av anvisningarna.' Iövrigt tycker jag att del som brottsförebyggande rådet sagt i sin utredning ärviktigt, nämligen atl det inte bara gäller polisiära ingripanden, ulan det somär grundläggande är de efterföljande åtgärderna. Vi har hört från polisernassida i många sammanhang hur de nästan ger upp i sill arbete på detta områdedärför all de får ta om hand ständigt samma människor utan att de självaupplever att några åtgärder som har någon effekt vidtas av de socialainstanserna. Därför tycker jag att brottsförebyggande rådets uttalande är värtalt fästa avseende vid, och det är min förhoppning att del skall leda lillpraktiska resultat. Tillslut, herr talman, vill jag säga till all del kanske inte är såkonstigt atl utskottet den här gången inte haft någon hearing i detta ärende,eftersom vi har behandlat LTO . Jag vill be herrGahrton alt höra sig för med sina kolleger, som ''2 har suttit i justiiieuiskottet. Då tror jag alt han fårbesked om attutskottet går till väga med stor noggrannhet vid behandlingen av Nr 23ärenden. Vi är visst inte främmande för att ha hearing med alla berörda Onsdaeen den parter. Tvärtom försöker vi ha det så långt tiden över huvud tagelmedger. Det tillkommer ju ständigt ett nytt erfarenhetsmaterial omtillämpningen av LTO. Det är inte minst detta som justitieutskottel redovisar.Då finns det väl all anledning atl höra de människor som närmast har ett, låtmig kalla del gräsrots- eller klienlperspekliv på hur denna lag verkligenfungerar. Även om man har hört de människorna en gäng finnsdet väl anledning att höra dem också i samband med all man skall ta ställningtill om denna lag verkligen-skall förlängas. Riksdagsdebattenär ju inte bara till för att vi som sitter i skall informeravarandra, och därför är det argument som man ibland hör i debatten, att det därkan vederbörande riksdagsledamot ta reda på privat, ganska märkligt.Riksdagsdebatterna är ju offentliga och är också lill för att upplysa densvenska allmänheten om de förhållanden som råder. Därför kvarstår min frågatill justitieutskottels ordförande: Hur ser ni på och hur har ni i praktikeninformerat er om klienlper-spektivet på LTO? Det svar vi fick tidigare varminst sagt otillfredsställande. Jag noterar också att justitieutskottels ordförande undviker attbesvara det centrala i mitt inlägg, nämligen all utskottet självt förra årethänvisade till tre olika förutsättningar för att man då inte ville upphävalagen. har dessa förutsältningar bevisligen fallit samman. kommenterat en av de förutsättningarna men inte de andra. Om dessaförutsältningar faller samman borde det väl vara rimligt all man verkligennoggrant prövar om lagen fortsättningsvis skall gälla. Iutskottets betänkande finns skrivningar som väl överensstämmer med vadfolkpartiet i en partimotion har konstaterat, nämligen atttill-lämpningsföreskrifterna bör ses över. Som jag har läst betänkandet hänvisarman där till en hel rad olika omständigheter som gör att tillämpningsföreskrifternabör ses över. vill plötsligt jusiitieutskottets ordförande rycka undangrundvalarna härför. Det kan verkligen inge oro. Som vi från folkpartihåll harsett det är det inte någon enstaka punkt som gör alt tillämpningsföreskrifternamåste ses över, utan det råder inom vårt parti ett allmänt missnöje med lagenssätt atl fungera. All sedan partiet som helhet inte vill gå så långt som attställa sig bakom ett yrkande om att avskaffa LTO är en annan sak. För min egendel menar jag att debatten här visar atl det är den vägen vi bör gå. 8Riksdagens protokoll 1976/77:21-24 Vi är i justitieutskotiei överens om alt LTO fortfarande behövs. Vi ärockså överens om att de tillämpningsföreskrifter som finns i stort sett är bra.Men vi ställer oss inte främmande för tanken att en viss komplettering kanbehövas. Jaghar inte sagt att vi riksdagsmän skall ta reda på saker och ting privat och attdel skulle vara riktigare än att ett utskott får informationer. Jag menar delinte heller - jag tycker all den information som skall ges bör komma utskottetlill hända. Men jag vill påpeka för all de grupper som han talarom som utskottet borde ha hört inte lill utskottet har inkommit med någonbegäran om att bli hörda. Och mig veterligi har vi i justiiieuiskottet inteavvisat någon som har kommit med en begäran om att få framlägga sinasynpunkter. Jag vill genom vidarebefordra en hälsning lill deberörda parterna atl de är välkomna tillbaka när vi diskuterar frågan nästa år- för jag antar alt den kommer upp då också. HertSÖDERQVIST (vpk): nämnde i sitt tidigare anförande två punkter som skullemotivera bibehållandet av LTO: för det första all rättssäkerheten har ökat ochför det andra del positiva med den sociala utredning som skulle följa enligt 6§. Beträffandeden första punkten, att rättssäkerheten har ökat, är jag inte överens med fruKristensson, och jag tycker all jag har fått belägg för min uppfattning bl. a.genom vad som skrivits i utskottels betänkande att det har förekommitallvarliga övergrepp med stöd av LTO. Jag anser alltså alt rättssäkerheten intehar ökat utan i stället minskat genom LTO. Polis och andra myndigheter hargenom den lagen fått ökade möjligheter att ingripa mot människorna i delsvenska samhället. Närdel gäller den andra punkten vet vi all social utredning förelagils endast iett fåtal fall. Utskottet säger självt all det 'skett i10 96 av fallen. Del är alltså en mycket låg siffra. Om det dessutom är sant -jag har ännu inte fått något svar på den frågan - som RFHL framhållit, attdocent föreslagit atl 6 § skall utgå ur LTO, faller argumentet om densociala utredningen platt till marken, och då är lagen, som jag tidigare sade,helt enkelt en repressionslag och ingenting annat. Hert (): Om jag tolkatfru rätt har alltså LTO för tredje, fjärde eller femte gångenföriängls - om jag får uttrycka saken så - ulan att man har hörtklientorganisationerna. säger all de inte har begärt att fåbli hörda. Men utskott infordrar ju praktiskt taget dagligenremissyttranden från de stora, starka organisationerna och myndigheterna i dethär samhället. Man begär in yttranden från den ena styrelsen efter den andraoch från den ena or- ganisationen efter denandra. Det är tydligen så att i varje fall justi-tieuiskotlei gör en uppdelningi två klasser - makthavarna begär man in yttranden från, medan de små och svagaorganisationerna som representerar klienterna skall komma och knacka på dörrenoch be att få bli hörda. Jag tycker att det är ganska avslöjande för deninställning som ligger bakom denna lagstiftning, som principiellt ärsynnerligen tvivelaktig; man säger att del behövs en lagstiftning som gerpolisen möjlighet all ingripa mot och undanröja störningar mot den allmännaordningen, innan de leder till brott. Det är en kärnpunkt all man har en lagsom gör det möjligt att beröva människor friheten, innan de som individer ärmisstänkta för atl ha planerat brott. Det är del principiella argumentet. Depraktiska argumenten har vi redan gått igenom - LTO är en lag som motverkarsyftet atl rädda inte minst unga människor från sociala problem, och därför ärden mogen för papperskorgen. FruKRISTENSSON (m): Jag tillbakavisar med bestämdhet ohemula påstående attjustitieutskottel bara skulle höra vissa organisationer men inte andra och attvi skulle dela in de berörda i olika kategorier. Jag tillskriver dettapåstående den omständigheten att är ny i och tidigareinte har kunnat följa justiiieulskottets och övriga utskotts arbete. Jag trorinte att något utskott skulle göra sådana värderingar som nutillvitar justitieutskollet. Jagvar f ö. själv ledamot av brotlskommissionen, som föreslog att man skulleupphöja dessa bestämmelser i polisinstruktionen till lag. Vi hade under den ioch för sig korta lid under vilken vi bedrev vårt arbete omfattande hearingsmed - om jag får uttrycka mig så - både kreti och pleti. Jag tror att herrGahrton skulle kunna känna sig ganska nöjd med bredden på de organisationer ochgrupper som kom lill oss för diskussioner. Jagupprepar mitt tidigare erbjudande, och jag tror atl utskottet ställer sig bakomdet. Jag tror att med sina goda förbindelser på många olika hållkan förmedla en kontakt-oss emellan , då jag förmodar all vi får tillbakadenna fråga. Jag skall som ordförande i utskottet personligen se till alt vifår erforderlig tid för en sådan hearing. Hert (): Jag noterar medtillfredsställelse denna inbjudan och jag skall göra mitt för att bättrekontakter skall kunna etableras mellan justiiieulskottets ordförande och - omjag fattade dessa utländska ord riktigt - såväl kreti som pleti. Överiäggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall till dels utskottels hemställan, dels motionen nr 538 av herrHermansson m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposilion: Densom vill att kammaren bifaller justiiieulskottets hemställan i betänkandet nr4 mom. I röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 538. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrSöderqvist begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: §9 Pornografi m. m. Föredrogs justitieutskottels betänkande 1976/77:5med anledning av motioner om pornografi m. m. I detta betänkande behandlades motionerna1975/76:1055 av m. fl. (c) och 1975/76:1066 av m. (m), vari hemställts att hos regeringen skulle anhålla att texten i21 5; andra stycket allmänna ordningsstadgan ändrades på sätt som föreslagits imotionerna, innebärande att det i allmänna ordningssiadgan intagna förbudet motförråande sexuella eller sadistiska beteenden vid offentlig pornografiskföreställning utsträcktes lill au gälla även samlag. att med anledning av motionerna1975/76:1055 och 1975/76:1066 gav regeringen lill känna vad utskottet anförtangående utvärdering av de antagna bestämmelserna om pornografiskaföreställningar m. m. Reservationhade avgivits av fröken , i , fruAndersson i Kumla, herrar i och samt fruMårtensson (samtliga s) som ansett att utskottet bort hemställa att skulle avslåmotionerna 1975/76:1055 och 1975/76:1066. Fröken (): Kammaren har åtskilliga timmar behandlat del förslag tillny tryckfrihetsförordning som är av definitivt antaget. Jag troralt jag säger sanningen, då jag påstår att ganska få av kammarens ledamöter harklart för sig att också justitieutskottels betänkande nr 5 och den reservationsom är fogad till betänkandet rör en tryckfrihetsrättslig fråga, nämligenfrågan om yttrandefrihetens gränser. Majoritetensbetänkande och slutsatser är väsentligt annoriunda mot vad de harvarit vid tidigare tillfällen, då de olika partierna har stått för olikareservationer. Vi från oppositionen har, alltsedan detta började, fåttbevittna slrömhopp av egna partivänners och andras motioner i olika utskott. Denskrivning som av majoriteten är fogad lill justitieutskottels betänkandeinnebär ett fördolt avslag på två motioner, som kräver att man skall ändratexten i 21 ij andra stycket allmänna ordningsstadgan då det gäller offentligapornografiska förevisningar och samlag. Man har tidigare behandlat enbartdetta, men hänvisar man till socialutskottet, som har tillstyrkt enutredning om prostitutionen och sexklubbarna. Jag vill framhålla att bakomdenna tillstyrkan står också hela den socialdemokratiska gruppen i utskottetehuru vi inte funnit det berättigat att medta denna i vår reservation. Vihyser också förhoppningen alt man, när utredningen om sexuella övergrepp nu harblivit remissbehandlad, inte minst lyssnar på den historiskt unika uppvaktningsom 14 av landets ledande kvinnoorganisationer gjorde hos justitieministern,varvid vi alla krävde en mycket bred utredning om de sociala och psykologiskabakgrunderna till prostitutionen och en uppföljning av vad detta innebär förkvinnans framtid. Jagvill dock mycket bestämt påslå att det inte är detta debatten bör handlaom. Vi inom utskottets minoritet har i vår skrivning sagt detsamma som vitidigare har uttalat i majoritetsställning, nämligen att man skall tänka sigmycket noga för och ha en bred förankring, innan man bestämmer sig för attändra förordningar, som har direkt hänsyftning till nu gällandetryckfrihetsförordning. Delär rätt intressant au notera att, när riksdag behandlade förslag lilländringar i och tryckfrihetsförordningen, vilka syftade lill enutvidgning av yttrande- och tryckfriheten i vidaste bemärkelse, var förstalagutskottet -jusiitieutskottets föregångare - ytterst positivt tilldepartementschefens framhållande av att inte någon person mot sin vilja börtvingas all konfronteras med sådana pornografiska framställningar som enligten mer utbredd opinion kan uppfattas såsom sed-lighetssårande eller stötandeför anständighetskänslan. Därför borde en utvidgning av yttrande- ochtryckfriheten kombineras med en bestämmelse, som hindrar att pornografiskaalster presenteras eller förevisas för allmänheten på ett sätt som väckerallmän anstöt. tog ställning till detta i ett utlåtande, som det då hette, vilketantogs av . Utskottet framhöll att det skett en Pornografi m. m. påtaglig förskjutning iuppfattningen om vad som skall anses såra tukt och sedlighet. Många företeelsersom tidigare bedömts som sedlighets-sårande betraktades enligt utskottet numerasom fullt acceptabla. Enligt utskottets mening var det angeläget attifrågavarande lagbestämmelser bringades i överensstämmelse med nya etiskavärderingar. Vägledande borde vara atl andra inskränkningar i yttrandefriheten,vare sig det gällde pornografi eller annat, inte borde göras än de som varnödvändiga för atl värna om betydande allmänna eller enskilda intressen.Riksdagen godtog alltså det förslag till utvidgning av yttrandefriheten sombaserades på en utredning om yttrandefrihetens gränser, ledd av en av vårtlands främsta grundlags- och tryckfrihelsexperter, dåvarande jusiitierådel ochnuvarande justitieministern . År1973 trädde nu gällande bestämmelser i allmänna ordningsstadgan i kraft.Propositionen byggde den gången på brottskommissionens stencileradebelänkande. Jag tror att del är viktigt att peka på att det här rör sig om enväsentlig inskränkning i den utvidgning av yttrande- och tryckfriheten i allravidaste bemärkelse som skedde när man tog bort bestämmelsen om sårande av tuktoch sedlighet och ersatte den med den nuvarande bestämmelsen om otillåtetförfarande med pornografisk bild.