prot · G00948 · 1976-12-31 00:00:00 — Deniakttagelse man kan göra av de socialdemokratiska ståndpunkterna i den härdelen är att den myckel luffa skrivning som finns i propositionen inte återkommeri den reservation som de socialdemokratiska ledamöterna har fogat vidbetänkandet. Där har man i stort sett nöjt sig med all vidhålla uppfattningenatt orisplanen inte bör komma under allmän omprövning. Utskottethar poängterat landstingens allt starkare roll när det gäller insatsernasfördelning inom länen, där behoven inom orterna fåren avgörande utslag. Även omulskollel klart bekänner sig lill nödvändigheten av att ha en formell indelningi ortstyper slås det ändå fast att den indelningen inte ensam får varaavgörande lor de insatser som görs. En sund flexibilitet måste finnas utifrånde behov som föreligger och de som kommer att uppslå. Närdet gäller befolkningsramarna finns anledning alt notera att ram-länkandelbibehålls. Utskottet gör dock vi.ssa preciseringar inom ramarna i syfte alt gebiitlre vägledning för bl. a. de regionala organens planering. 1 densocialdemokratiska reservationen nr 10 polemiserar reservanterna mot denuppfattning som lidigare förfäktade beträffande de fastabefolkningstalen. Men det är närmast en fäktning mot väderkvarnar, eftersomutskousmajoriteten bygger på just belblkningsramarna som underlag förplaneringen. Även reservanterna konstaterar: "Ramari form av befolkningstal kan emellertid behöva kompletteras för att ge en tillräckligvägledning för vissa former av samhällsplanering." Delär en sådan komplettering som utskottet har gjort. Preciseringen avstorstadsområdena skall t. ex. jämföras med de prognoser som har redovisats ibl. a. storlandsting. Det är, med andra ord, en anpassning tillverkligheten. Precisering inom ramarna är alltså inte lika med ell fixeratbefolkningstal. Deallmänna sysselsältningssvårighelerna har drabbat vissa branscher speciellthårt. Det gäller tekoindustrin och det gäller varven. Under perioden 1965-1970har anlalet sysselsatta i minskat från nära 90 000 lill omkring87 000. I just är problemen huvudsakligen två - dels en ensidigarbetsmarknad, dels en inriktning av näringslivet på tillbakagående näringsgrenar.Tekoindustrins dominans är fortfarande så stor att regionens näringsliv tillhörde mest ensidiga bland landets A-regioner. Andelen årsansiällda inomtekoindustrin utgjorde omkring 63 96 av det totala anlalet årsarbetareinom regionens tillverkningsindustri. Ensidigheten i Sjuhäradsbygdensarbetsmarknad är mesl accentuerad för kvinnorna. De åtgärder som behövs för allöka differentieringen i regionen måste således utformas så alt de tar hänsyntill kvinnornas krav på större valfrihet. minskade tekobranschen med ungefär 700 årsarbetare. Dettamotsvarar en minskning med ungefär I 000 arbelstillfällen enbart inomtekoindustrin. Någon motsvarande kompensation för detta bortfall har inteerhållits utan det totala antalet sysselsatta i har minskat.Tekoindustrins dominans i det här området innebär att variationer ikonjunkturen påverkar hela regionen. Därför måste åtgärder vidtas föralt uppnåen merdifferenlierad och stabil arbetsmarknad i området. Förslag liil åtgärderhar också redovisats i en utredning inom i , och denhar presenterats här . Somframgår av betänkandet uppgick antalet anställda inom varvsindustrin iGöteborgs och län till ca I8 2(X), vilket motsvarar ungefär varfemte induslrisysselsatt i länel. Effekterna för länel av en nedskärning avvarvsverksamheten blir härmed betydande. Industriverketutgår i rapporten i frän en minskning av antaletanställda vid slorvarven med ca 30 ''<\ fram till är 1981. Utskottet anserall betydande insatser från samhällets sida är nödvändiga för attsysselsättningen skall kunna hävdas här. Det är någonting som ocksånäringsuiskottet i sitt betänkande nr 73 vid förra starktpoängterade. Avslutningsvisvill jag erinra om vad utskottet har sagt beträffande inriktningen avindustri- och näringspolitiken. Man yttrar alt det är viktigt all främjainvestering och ta till vara utvecklingskraften i förelagen och att skapagynnsamma förutsättningar för nyföretagsamhet. Man säger att detta är viktigtinte minst för de mindre förelagen, som har en mycket betydelsefull roll attspela när det gäller att upprätthålla sysselsättningen i mindre lätibefolkadeområden. I sådana fall kan ävenjordbrukspolitiken användas mer aktivt för att Eftersomjag har motionerat beträffande möjligheten att nybildadellidsjordbruk, tar jag det här ulskotisförslaget som ett myckel viktigtställningstagande. Under början av 1970-talel flck vi motionärer avslag påvåra yrkanden, medan vi så till vida fick våra krav tillgodosedda somriksdagen beslöt all fasiighelsbildningslag, som inte medgernybildning av dellidsjordbruk, skall omprövas av jord-bruksuiredning.Vi väntar med spänning på förslag från utredningen. Jag ser dagensutskottsbetänkande som etl tecken på en förändrad syn bl. a. på småjordbruketsroll, inte bara som en faktor i livsmedelsförsönningen ulan också som en faktornär del gäller alt upprätthålla sysselsättningen, någonting som är ettförstarangsproblem i dagens pressade arbetsmarknadssituation. i avslutade sitt anförande med att säga att han kände oro förgotlänningarna. Det kan vara berättigat all kiinna en sådan oro. Men all påslåatt den oron skulle bero på all vi har en ny, nu gammal regeringär ändå alt förenkla väl myckel. Jag tror all alla goda krafter här måste hjälpasåt. När i hänvisar till löften som under valrörelsen avgavsav politiker som besökte , gissar jag att sådana löften också utgickfrän hans egna partikamrater, löften som rimligtvis borde ha kunnat föOas upp iutskottet. Vi bör nog vänta med alt sätta betyg på den nya regeringen. Vi börockså avvakta de förslag som sysselsätlningsutredningen nu mycket energisktarbetar på. Jag tror all vi alla i denna kammare önskar au vi får enkonstruktiv proposition, som skall hjälpa inte bara gotlänningarna med derasproblem utan även befolkningen i många andra områden som har bekymmer. Jag ber all få yrka bifall lill vad arbetsmarknadsutskottet hemställt isitt belänkande nr 7. Hen (); Av proposition 1975/76:211 framgåralt under den senaste tioårsperioden3,5 miOarder kronor lämnats i lokaliseringsstöd. Erfarenheterna avstödverksamheten har också varit goda. Del är framför allt mindre ochmedelstora förelag som fått lokaliseringsstöd. Genom dessa statligastödåtgärder har 36 700 arbelstillfällen tillkommit i företagen. Främsiär del förelag inom stödområdet som erhållit lån och bidrag, men även företag iorter utanför stödområdet har fåll hjälp, framför allt när allvarligasysselsällningssvårigheter hotat. Sålunda har efter tidigareuttalanden särskild hänsyn tagits lill förelag inom den s. k. grå zonen, bl. motion under den allmänna motionsliden föreslog de socialdemokratiskaledamöterna från län att de tre nordligaste kommunerna skulleinnefattas i det allmänna stödområdet. Anledningen lill förslaget var just deuppländska bruksorternas problem, som vi anser är lika stora som problemen förmånga orter inom stödområdet. De dåliga stålkonjunklurerna har ytterligareunderstrukit det berättigade i Samordnad sysselsättnings- och regionalpolitik De slalliga insatser som senast gjorts för stålindustrin iÖsierbybruk är självklart värdefulla, men löser inte de långsiktiga problemen.Strukturomvandlingen och koncentrationen inom stålsektorn kan leda tillbetydande förändringar för de befintliga företagen. Det kan pä sikt utarma bådeden allmänna och den kommersiella service som byggts upp i de norduppländskasamhällena, om underlaget för denna service minskar. Därför är del ell stortbehov av annan och kompletterande sysselsättning, i synnerhet dä sådan somäven lämpar sig för den kvinnliga arbetskraften. När än kärnkraftsulbyggnaden i upphör, uppstårproblem med att bereda annat arbete åt de anställda. Många av dem har bosallsig med sina famiOer i och andra närliggande orter och vill fortsättaatt verka i denna bygd. i län anser liksom vi attkommunerna , som räknas till den grå zonen,skall ingå i det allmänna stödområdet. Enligt i bör regionalpolitikenges en pro-blemorienierad prägel, och i län är inne påliknande tankegångar. Visserligen, säger i , har ellsteg i denna riktning tagits i och med all lokaliseringsstöd kan lämnas utanfördel allmänna stödområdet, om avsevärda sysselsättningssvärigheter förutseseller har uppkommit. Likaså kan stöd i princip utgå över hela landet lill ortermed ensidigt näringsliv. Enligt mening är denna utvidgning avkriterierna för regionalpolitiskt stöd inte tillräcklig, eftersom det iallmänhet måsle uppstå akuta problem för att stödåtgärder skall ansespåkallade. Jag vill helt instämma i detta uttalande från . Päsamma sätt resonerar vi i län. De slalliga brandkårsutryckningarna lillförelag i ekonomiska och andra svårigheter är både nödvändiga och välkomna, mendet behövs även stöd för alt åt Norduppland ge ett mera differentieratnäringsliv. Den konferens om dagens och morgondagens arbetsmarknad iNorduppland som den fackliga och politiska arbetarrörelsen i län undergårdagen ordnade i Ösierbybruk underströk på etl eftertryckligt sätt detta. De strukturförändringar som ägt rum inomstålbranschen i och har lett lill personalminskningar.Delta återspeglas också i den negativa befolkningsutvecklingen ochålderssiruk-luren, en utveckling som även drabbat andra orter i norra .. Konferensen uttalade sin oro för dagens allvarligasituation, då nu basindustrierna sviktar. Man krävde all ny sysselsättningskapas genom etablering av annan verksamhet och att samhällel måsle ta delyiiersia ansvaret Ibr sysselsättningspolitiken. Den frågan ansågs alltförviklig för att överlämnas lill marknadskrafternas fria spel. säger förre departementschefen i propositionen att ingastörre förändringar i fråga om gränserna för stödområdet bör vidtas, förränden nuvarande femårsperioden för stödverksamheten har avslutats. Siödfor-mernaskall ses över av sysselsätlningsutredningen, och vi motionärer fårdärför, när nu inte ulskollel stöder oss, bida liden. Vi hoppas all utredningenlar sig en ordentlig funderare och då särskilt sätter sig in i den besvärligasysselsättnings- och näringsstruktur som kännetecknar de norra delarna avUppland. Del skiljer inte mycket mellan ulskonsmajoriielens ochreservanternas motivering för avslag på vår och andras motioner om utvidgningav stödområdet. Skillnaden är så liten att jag tycker all man borde ha kunnatskriva ihop sig. Men det har tydligen inte lyckats. Majoriteten ger stöd ålvårt motionsyrkande, när den säger all behovet av insatser på grund avstrukturomvandling blir allt vanligare även i andra regioner. Däremot ställer jag mig frågande lill påståendet, altorter inom stödområdet som fått stöd inte skulle ha varit i behov av del.Andra talare har varit inne på samma tema lidigare . Reservanterna anser också all insatser i ökad utsträckningbör kunna göras även i andra delar av landet. Alla är alltså överens om att manbör se över formerna för lokaliseringsstödet, men i avvaktan pä sysselsätlningsutredningenär man inte nu beredd all lillstyrka vår motion. Vi fårsäkert anledningåterkomma när utredningsarbetet är färdigt. Under liden hoppas jag attregeringen i sina lokaliseringsbeslul beaktar Nordupplands utsatta läge. Samordnad sysselsäimings- och regionalpolitik Hen (): I motion nr 1842 har och jagföreslagit alt skall ingå i det inre stödområdet. Utskottet anser isitt betänkande all molionen inte skall föranleda någon åtgärd, med hänvisningtill sysselsäilningsutredningens fortsatta arbete. har i många avseenden en unik situation när delgäller arbetsmarknad, utbildningsmöjligheter m. m. genom an avståndet är såpass drygt lill fastlandet. Även om vi, ibland med hjälp, under1970-talet pä fiera säli lyckals förbällra Gollands kommunikalioner, bl. a.genom all införa ökade subveniioner till frakt i luften och till sjöss, slårdel fullt klart att vi aldrig kan ersätta Golland för frånvaron av de godakontakter med samhällsliv och näringsliv som andra landsdelar har med landet iövrigt. Del har därför känts desto angelägnare att också verka för andraåtgärder i syfte all ge gotlänningarna en trygg framlid. All harinlemmats i det allmänna stödområdet är ell steg i rätt riktning men ingalundatillräckligt långt. Den höga arbetslösheten, i synnerhet bland ungdomar,bristen på utbildningsvägar och del svaga nyförelagandei är några tecken,allvarliga sådana även jämfört med andra problemfyllda landsdelar, och dekräver speciella åtgärder. Eftersom de problem som har också belyses av debåda gotlandsriksdagsmännen i debatten behöver jag inte närmare gå in pä exemplifieringar.Det som jag däremot varmt vill förorda är att regeringen redan innanuiredningskvarnarna har malt färdigi beslutar om insatser i syfte an skapa ettvettigt ekonomiskt klimat på inför 1980-talel. Jag villunderstryka att del då inte bara får vara fråga om en konstgjord Nr 48 andning i stil med några tiotal frän Siockholm utfiytladearbetsplatser Torsdaeenden '"°" "' offenlliga seklorn. För alt kommunskall få en egen ekonomisk trygghet och gotlänningarna inte skall tvingas från sin ö lill arbeismarknaden på fastlandet måste vi skapa ett näringspolitiskt klimat Samordnad somstimulerar en utbyggnad av det enskilda näringslivet, framför allt sysselsättnings- och den mindre och medelstora företagsamheten. Det klimatet är vi långt regionalpolitik ifråni dag. 1 somras kunde vi läsa alt bara etl nylokaliserat företag kommit lill mellan 1juli 1943 och . Det vittnar om alt gotlänningarna aldrig kanlösa sina problem själva utan del måsle lill satsningar av statenutöver det vi redan gör . Delskall naturligtvis sägas att allt tyder på att förutsättningarna för ettgynnsammare näringspolitiskt klimat har ökat efter regimskiftet och att deltarimligtvis också bör betyda fördelar för . Men därutöver är del min ochmin medmotionärs övertygelse att del krävs åtgärder som är all jämföra med demsom föOer av att vara med i del inre stödområdet. Naturligtvis är det ocksåangeläget att få exempelvis klassificerat som ett primärt centrum, somju i Stenkyrka och i föreslagit. Eftersomindustriministern för en månad sedan med anledning av en fråga av skulle kunna inlemmas i del inre stödområdet svarade på samma sättsom utskottet nu behandlar vår motion, drar jag följande slutsatser: dels tycksvi vara i princip överens om all del skall lill väsentliga åtgärder förGotland, dels - och det är kanske det vikliga i sammanhanget - är del tydligtatt vi för alt påskynda behandlingen av de här frågorna, liksom när det gälldede lidigare reformerna beträffande exempelvis Gotlandslrafiken, måstefortsätta alt här i kammaren driva pä utvecklingen. För att markera detta yrkarjag bifall lill motionerna nr 1842 och 853. 1detta anförande instämde (). HenGUSTAVSSON i (s): Tillsammans med några partikamrater från har jag imolionen 819 aktualiserat frågan om möjligheten att förmå LRF:s centrala kansliall lokalisera sig lill . Självklart avgör LRF själv var någonslansman vill vara lokaliserad. Trots detta menar vi motionärer att del är lämpligtall regeringen tar initiativ för all med LRF diskutera fördelarna med enomlokalisering. Såsomvi uppfattar det talar en rad skäl för en sådan omlokalisering. Såvällanlbruksslyrelsen som är genom riksdagsbeslut lokaliseradetill . kommer statens jordbruksnämnd alllokaliseras lill samma kommun. Företrädare förjordbrukels organisationer har dessutom uttalat att man övervägt an flyttahuvudorganisationernas kanslier från . har dock skett under enförutsättning, nämligen all "centrala slalliga 158 organ som har slor betydelse för lantbruket också flyttatsut"". har man i de sammanhangenuttalat att i så fall skulle vara en lämplig lokaliseringsort. Bl.a. detta ställningstagande från jordbrukels organisationer påverkade valet av lokaliseringsortför de statliga myndigheterna inom jordbrukets område. Nuhar uilokaliseringarna av de statliga myndigheterna skett. ochlantbruksstyrelsen är utflyttade till , och statens jordbruksnämndkommer dit . Ännu har emellertid inget häni i frågan om utfiyttning avjordbrukets intresseorganisationer. Man har tidigare talat om behovet avgeografisk närhet mellan främsi jordbruksnämnden och jordbruketsintresseorganisationer, och del har också starkt understrukits i en borgerligriksdagsmotion , när beslutet om omlokaliseringen fattades avriksdagen. Trotsalt det nu har gåll i det närmaste fattade sitt senasteomlokaliseringsbeslul har inget hänt. Ännu har, såvitt jag vet, inte någonseriös prövning skett av frågan inom LRF. Det är möjligt all man har glömt borthela frågan. I så fall kunde det finnas skäl att åter aktualisera frågan,kanske i anslutning till den nu väckta motionen. LRFhar ju själv hävdat att ambitionsnivån borde sältas högre vad gäller denstatliga omlokaliseringen, och därför borde del vara ganska naturligt att mansjälv är beredd att pröva frågan om omlokalisering. Iledningen för sitter en rad aktiva och ledande centerpartister, som allatalar om decentraliseringens välsignelser. Här har man nu en möjlighet att inomsin egen föreningsrörelse fatta ell konkret beslut i den frågan. Denmöjligheten borde man rimligen också utnyttja. Enligtcentern finns del en rad fördelar med en sådan decentralisering. Riksdagenkunde när den samlades också konstatera att man iregeringsdeklarationen talar om den nya regeringens strävan till ettdecentraliserat samhälle. Därför är jag förvånad när man i utskottsbetänkandettalar om möjligheten all erhålla lokaliseringsstöd för flyttning avadministrativ verksamhet. Jag har liiel svårt alt förstå all man skall habetalt för att flytta från Siockholm, när man själv i andra politiskasammanhang talar om de stora fördelarna med en decentralisering - såvida detinte är så alt fördelarna ligger just i möjligheten au få betalt av staten föralt flytta från . Jag vill inie i detta sammanhang ställa något yrkande men hoppas allLRF trots avslaget på motionen självt tar iniiiativ till en omlokalisering.Dessutom finns det alla möjligheter all återkomma med frågan vid ell senaretillfälle. Hen (): Om de allmänna målen för regionalpolitiken, utformade t. ex. så all denskall möjliggöra tillgång lill arbete, service och god miOö fbr alla människorvar de än bor här i landet, torde knappast råda några meningsmolsättningar.Problemet och vid alla de lillfällen vi dis-kuieral dessa frågor ikammaren har ju varit att hilia de rätta medlen för att komma sä nära deuppställda målen som del praktiskt går. Ettav medlen har varil indelningen av landet i skilda områden där olika grader avstödåtgärder har insatts, och vi har i planen för utveckling av den regionalastrukturen också fem olika typer av orter för inriktning av service m. m. Dennaindelning t. ex. beträffande utformningen av olika typer av stödområden ochbeträffande ortsslrukturen slår inte alltid rätt. Jag har för Västernorrlandsläns del tagit upp vissa av dessa frågor i motion 380 till 1975/76 årsriksmöte. För ett län som betyder regionalpolitikens utformningmycket. Enhel del positivt har hänt för under de år vi haft en mer aktivregionalpolilik. Den lidigare varie år pågående befolkningsminskningen harstoppats upp. Vi har fält en mindre ökning i stället för minskningen under desenare åren. Länsplaneringen visar all sysselsättningen möjligen skall kunnavara oförändrad fram lill 1980, och därmed bryter man en lidigare vikandetrend. Men utvecklingen har inte varil entydig i hela länet. Den har varit bästi kustregionerna, medan som i så många andra län inlandskommunerna har fått delsvårare och svårare, och många tecken lyder på all de kan komma all få änsvårare att hävda sig. Ålderssammansättningen i är ogynnsam ifbrhållande lill landet i övrigt, och speciellt gäller det inlandskommunerna.Projektet Y som utskottet nämner i anslutning till min och andramotioner, bör kunna ge större möjligheter för dessa kommuner. Det gäller dåframför allt Ange och . Deregionalpoliliska insatserna har ju varit beroende av olikaindelningar när del gäller stödåtgärder och planering av servicefunktioner. Jaghar i min motion påpekat alt dessa indelningar inte alltid träffat räll. Starkaskäl talar sålunda för alt klassficeras som etl primärlcentrum. De inre delarna av - som ju är en verkligslorkommun - har precis samma näringspolitiska problem som de i formell meningegentliga inlandskommunerna i länel har. Men de ingår inte i del inrestödområdet därför att de i formell mening ligger i en kustkommun. Andra reglerför gränsdragningen mellan del allmänna och det inre stödområdet är därförmotiverade. Utskottetförutsätter nu att frågan om stödåtgärder prövas av sysselsätlningsutredningen,som t. ex. skall redovisa förulsällningarna för ell system som bl. a. bygger påandra kriterier än geografiska avgränsningar. Närdet gäller ortsplaneringen kommer länsdemokratin in i bilden, och därkonstaterar arbetsmarknadsutskottet att den regionala spridningen av servicenbäst bedöms på länsnivå. Del kan jag, herr talman, instämma i så myckel mer somutskottet påpekar vad vi från moderat håll lidigare hävdat: Den formellaindelningen i olika orisgrupper får inte vara ensamt avgörande för beslut ominsatser. Jag har inget annat yrkande än bifall till utskottels hemställan. Hen (); Jag har i samband med remissarbetet för Länsplanering 1974 haftanledning att inom den ftckliga rörelsen diskutera de principiella riktlinjernanär del gäller sysselsättnings- och regionalpolitiken. Det skulle ha varitintressant att anföra några synpunkter just på den delen av belänkandet. Meneftersom utskottet nu har behandlat tvä motioner .som jag och några partivännerfrån mitt hemlän väckte under den allmänna motionstiden har jag valt altanföra en del synpunkter på motionerna. Innan jag gör del vill jag emellertidgärna yrka bifall lill utskottets hemställan med undantag för de punkter sommina partivänner i utskottet har reserverat sig mot. Västregionenhör till de regioner i vårt land där med säkerhet särskilda åtgärder är nödvändigaför att man skall kunna klara sysselsättnings- och utkomstmöjligheterna förregionens invånare. Kammarens ledamöter måste också vara medvetna om alt i dagkännetecknas denna del av landet av stagnation och tillbakagång. Storakortsiktiga och långsiktiga problem präglar också olika delar av näringslivetoch arbetsmarknaden i västregionen. Enbartden framtida strukturomvandlingen inom basnäringarna beräknas skapasysselsättningsproblem i . I bygder som har stort inslag avtextil- och beklädnadsindustri har också den allmänna oron inför framlidentilltagit. Detta gäller alldeles särskilt Boråsregionen. IGöteborgsregionen finns i dagens läge många tusentals arbetstagare inomvarvsindustrin - men även inom andra branscher - som är mycket beroende av sinaarbeten och oroade för sina försörjningsmöjligheter. I åstadkommerbeslående problem för fisket och konservindustrin väldiga svårigheter för mångamänniskor. Vihar i motionen 1836 även framhållit att den stora omvandling som mångabetydelsefulla näringsgrenar genomgått och genomgår skapar betydandesysselsättnings- och omställningsproblem för tiotusentals arbetstagare ivästregionen. Till detta kommer att det har bliviten väsentlig försämring för västregionens näringsliv och arbetsmarknad. Dennautveckling har i sin tur medverkat till uppvaktningar hos centrala myndigheterfrån olika delar av regionen. I första hand har del varit företrädare förlänsstyrelser, kommuner och företag som framfört krav på centrala ingripandenför att rädda sysselsättningen i utsatta kommuner. a. avläsas i AMS varselsiffror' iår. I har det varil 46 varsel för 871 personer. Motsvarandesiffror under Oolårei var 13 varsel för 484 personer. När det gäller Älvsborgslän har del varil 115 varsel för 2 498 personer. SifTrorna för Oolårei var 67varsel för 1 455 personer. I är siffrorna i år 107varsel för 3 076 personer, och motsvarande siffror för Oolårei var 86 varselför 2 585 personer. Siffrornaär onekligen dystra. Speciellt oroande blir de med tanke på de varsel omnedläggningar och friställningar som tillkommit under innevarande månad. För många tycks den nyaborgeriiga regeringen stå ganska oberörd inför