prot · G00949 · 1976-12-31 00:00:00 — Det gör att beskattningen av den del av inkomsten som den andra makenskulle ha tjänat och från vilken vederbörande skulle ha kunnat göra vanligaavdrag blir mycket hård. Denmest markanta orättvisan i detta sammanhang är emellertid att den medhjälpandemaken - vilken ofta är hustrun - inte har möjlighet all utnyttja de socialastödåtgärderna. Vederbörande har inte kunnat få sin rättmätigasjukkasseersättning, vederbörande har inte haft möjligheter att bygga upp ellpensionsskydd. Detta är förhållanden som ingen kan hävda är tillfredsställande.Det är nödvändigt, menar vi, au rätta till detta. Detsammaär fallet med den av så omhuldade tredjedelsregeln. Den innebäringenting annat än all den medhjälpande maken i de flesta företag inte kan fåen marknadsmässig ersättning. För att vederbörande skall kunna få enmarknadsmässig ersättning erfordras att den företagsledande maken har eninkomst som är dubbelt så stor som den marknadsmässiga ersättningen för denmedhjälpande maken. Det är ytterligt få av dessa småföretag som ger en vinstsom räcker till detta. Nusäger att det system som vi föreslår skulle öppna alla vägar tillskatteflykt. Vi har ju i stället täppt till möjligheterna alt på en orätimätigtsätt utnyttja bolagsbildningen. Det finns inga möjligheter att få en störreinkomst än vad som motsvaras av en marknadsmässig ersättning. Det kan väl ialla fall inte vara en oskälig del som man på det sättet lägger påvederbörande. Förhållandetär ungefär likadant när det gäller barns deltagande i föräldrars verksamhet.Det beslut som fattades av vårriksdagen genom lotl-ning innebär ett system därungdomar som har fyllt icke kan få deklarera för sin inkomst av arbete iföräldrarnas rörelse med mindre de har varit hemma och arbetat en hel månad ien föOd. Vi som något litet känner till småföretagsamhelen vet ju alt barn ochskolungdom ofta under kortare ferier, och på ett verksamtsätt bidrar med arbete i rörelsen. Då är det förskräckligt orättvist om de inteskulle ha möjlighet att uppbära någon ersättning, utan ersättningen för derasarbete skulle läggas ovanpå faderns inkomst och på det sättet bli föremål fören mycket hård marginalbeskattning. Det är det som vi harreagerat emot, när vi har sagt att det är rimligt och riktigt att vi får ettsystem som medger att dessa ungdomar får del av inkomsten för sitt arbete.Kamrater till en sådan ung person, som och söndag går in ivårdarbete - det är inte alls ovanligt, jag känner oändligt många ungdomar somgör det - får hundraprocentig timersättning där och får på det sättet utganska mycket pengar. Men om de inte når upp till en inkomst på . omåret behöver de inte betala någon skatt, medan däremot ungdomar, vilkasföräldrar har ett jordbruk eller en liten rörelse där dessa ungdomar hjälpertill och arbetar lika mycket, skulle vara förhindrade alt uppbära motsvarandeinkomst. Jag tror inte att det går i längden att upprätthålla ett system somskapar en så utomordentligt allvarlig orättvisa. Jag tror alt även herrWärnberg är beredd att erkänna att det är rimligt att låta även dessa ungdomarta del av inkomsten för sitt arbete. Jaghar här försökt att förklara hur vi ser på detta. Det är inte på det sättet,, att man öppnar möjligheter till skattefiykt. Kontrollmöjligheterfinns, och vi är alla överens om att ställa ytterligare krafter till förfogandeför taxeringsväsendet. tillförs taxeringsväsendet allt fier tjänster.Kom inte och säg att en grupp i är förespråkare för ett system somskapar möjligheter till skatteflykt! ViOan all försöka skapa etl system som gördet möjligt att hålla efter dem som försöker smita från skatten är säkert likagod hos oss allesammans. Men vi får inte ha ett system som innebär att man förden här kontrollens skull skapar så utomordentligt allvarliga orättvisor somdet nuvarande systemet gör. Sedanskulle jag bara viOa säga några ord om ytterligare ett problem, som egentligeninte finns redovisat i betänkandet. Vihade tidigare motioner om att småföretagare skulle ha möjligheter att, när degjort upp sitt bokslut, också göra en avsättning så att de ökade sin lön.Småföretagarna har ofta bekymmer med sin likviditet. Därför gör de ofta på delsättet att de tar ut minsta möjliga lön . När de sedan gör bokslutetoch räknar ihop tillgångarna, kanske det visar sig att det finns möjligheteratt öka inkomsten något. Men då har de kanske redan avlämnat sin egendeklaration och gör den här avräkningen i bokslutet. På det sättet får man intedeklarationen på som man gör avdraget i böckerna. Det är etl systemsom har tillämpats väldigt mycket. Nuhade utskottet till sitt förfogande en skrivelse från Hantverks- ochindustriorganisation där man just påpekade detta förhållande och med ettexempel visade att om i bokföringen gjorda avdrag för företagsledarens räkninginte skulle godkännas kunde det innebära en 130-procentig marginalbeskattning.Vi menar att man skall försöka se till att vi inte behöver ha dethär, men på grund av att bestämmelserna togs så sent finns det endel som ännu inte har observerat det. Då menar den här organisationen att manmöjligen kunde ha gjort ett undantag genom övergångsbestämmelser. Utskottsmajoritetenville emellertid inte vara med på det, och jag beklagar att Ändradebeskatt-ningsreglerför egenföretagare, m. m. Ändradebeskattningsregler för egenföretagare, m. m. vi inte kunde få samlingomkring detta. Menjag vet all fiera talare kommer att ta upp problemet längre fram underdebatten, och därför skall jag inte närmare gå in på del. Del var synd att maninte kunde göra en sådan övergångsbestämmelse, den hade inte inneburit någonsom helst skattefiykt. Den hade säkerligen i stället kunnat rätta lill problemsom nu kommer att slå helt fel. Jag ber attfå yrka bifall till utskottets hemställan. I detta anförande, under vilket herr talmannenövertog ledningen av kammarens förhandlingar, instämde (). Hen () kortgenmäle: har sagt att när vi genomförde särbeskattningen 1971blev det kvar ett system som gav orimligt höga skatter just för de människorsom fick behålla den faktiska sambeskattningen. Han kunde inte begripa varför.Men han svarar själv och slår fast all vi iföretagsskatteberedningen har kunnat konstatera att människor gick över ochbildade bolag och gjorde en skattefiykt som vi icke kunde acceptera. Då förstårkanske varför man inte kunde ta med alla från början. Det hadeblivit exakt samma skattefiykt, även från dem som icke hade bolag. Närdet gäller de 400 eller säger att man inte kanacceptera att människor kanske arbetar utan att fåskatta för sina pengar själva. Men accepterar två eller en ochtre kvarts månader. Det är ingen principiell skillnad utan det är endast frågaom en gradskillnad om man skall ha 400 eller . är lättareatt kontrollera, det blir nog ändå inte . Ju mindre timantaletblir, desto svårare är det att kontrollera. menar att man undanhölls de socialförmåner man hade rätt till. Jo,men , om man fuskade skapade man sig också orättfärdigasocialförmåner som man inte har rätt till. De här påståendena kan vändas motvarandra. Sedanmenar att det mest orättfärdiga av allt är alt man här sätterden marknadsmässiga lönen i förhållande till makens inkomster. Ja, det är intelöntagarinkomster det rör sig om, utan förelagarinkomster. Båda två harförelagarinkomster, och det är hur den företagarinkomsten skall delas vidiskuterar. Om tredjedelsregeln är riktig, om det skall vara 40 eller kanman diskutera. Man kan alltså diskutera gradskillnader här också. Men att man kan ge en medhjälpande make en marknadsmässig lön på . och chefeninte får ett öre, det anser jag vara fel. Då har man alltså delat galet. Manmåste försöka dela företagarinkomsten på ett någorlunda vettigt och rimligtsätt. Det är där man öppnar alla dörrar . Låt oss anla att en riksdagsman,som ju har ett stort arvode, är företagare. Han vill kanske inte ta ut ell örefrån företaget ulan vill ge den medhjälpande maken hela inkomstenintill den marknadsmässiga lönen. Det är etl exempel - jag skulle kunna tamånga andra. Manmåste alltså här ta hänsyn till andra inkomster. Och att ge båda makarna sammainkomst om den ena är chef för företaget och den andra sköter ett jobb som utepå marknaden är mycket dåligt betalt, lycker jag är lika felaktigt. Herrandre vice talmannen () kort genmäle: gör gällande att jag sagt alt man skapade ettbolagssystem som kunde utnyttjas för skatteflykt. Det var i det sammanhangetinte dessa småföretagare jag talade om, utan vad jag avsåg var de bolag somtillkom för att man skulle kunna sätta löneinkomster på bolag och där makarnakunde dela upp inkomsten. Vi var överens om att detta var oriktigt, och det harvi redovisat i vår utredning. Närdel gäller gränsen en och tre kvarts månader för att man skall få lön, sade jagi milt anförande alt vi har varit beredda att införa vissa begränsningar, bl.a. för alt eventuellt skapa möjligheter till en bättre kontroll. HerrWärnberg tog exemplet att en företagschef skulle kunna låta en inkomst på . gå till den medhjälpande maken, medan han själv inte tog ut någonting,eftersom han är riksdagsman eller har någon annan sysselsättning som ger eninkomst. Men en sådan ordning är ju helt naturlig. Om han har en krävandesysselsättning utanför företagel är det väl rimligt att maken, som tydligensköter företaget, också får uppbära inkomsten. Jag kan inte förstå vad det ärför fel med detta. Därförär också tredjedelsregeln helt orimlig. Vi kan inte ha ett system som skapar enså utomordentligt stor orättvisa att den medhjälpande maken, vilken ju nästanalltid är kvinnan i famiOen, inte skulle få en marknadsmässig lön, bara därföralt socialdemokraterna i riksdag anser att kvinnan inte får ha mer änhälften så stor inkomst som mannen. Det är ingenting annat än en rendiskriminering av kvinnan i famiOen. Det är därför som vi har reagerat så hårtpå denna punkt. Ändradebeskatt-ningsreglerjör egenjöretagare, m. m. Hen () kortgenmäle: har erkänt - han sade det ordagrant - att delbildades bolag som medförde en skattefiykt, som inte kunde accepteras. Vad trorherr att det skulle ha blivit för skillnad om samma regler hade gälltenskilda firmor? Hade han inte då fåll en skatteflykt, som inte kunde accepteras,och hade vi inte då även i detta fall fått införa dessa spärrar? Jag tror inteatt människorna ändras därför att det bildas ett bolag. Människorna finns kvarpå samma sätt, och det går inte att komma undan detta problem. Det är bara såatt anledningen till att vi haft en sambeskattning är att vivelat förhindra skaltenykl. När vi sedan skapade spärrar för att hindraskattefiykt, ville man luckra upp dessa spärrar. Sedan är det tydligen baraen gradskillnad i orättvisan. Ändradebeskatt-ningsreglerJÖr egenföretagare, m. m. accepterar en och trekvarts månad utan socialförmåner men inte två och en halv månader. Jag sägeratt det blir nog inte mer än en och tre kvarts månad, även om vi fastställertvå och en halv månader. Närdet gäller tredjedelsregeln skall vi dela upp inkomsten i förhållande tillmakarnas arbetsinsatser. Den marknadsmässiga lönen för en företagsledarejämförd med den marknadsmässiga lönen för en person som sköter ett underordnatarbete är ju sådan, att det är rimligt all företagsledaren tar ut tvåtredjedelar av inkomsten. Men chefen skulle alltså nu inte behöva ta ut ettenda öre ens för att leva - därför att det skattemässigt kan varafördelaktigare att den medhjälpande maken får så myckel som möjligt. Del är denmöjligheten som utskottsmajoriteten här har ordnat upp på ett ännu bättre sättän förut, för nu blir den legaliserad också. Förut var man åtminstone tvungenatt ta ut marknadsmässig lön i alla lägen, men kan man flytta pengarna hursom helst. Man behöver inte ta ul ett öre om man inte vill. Och om det å andrasidan skulle visa sig att den medhjälpande maken har stora inkomster bredvidbehöver den inte påföras ett enda öre. Skillnadenär alltså att man nu helt godtyckligt kan göra precis som man vill. Ifråga om barnen säger nu att ett barn som är hemma hos sinaföräldrar när som helst kan göra då och då. Det enda bevissom finns för att han har gjort den där timmen är att han för en anteckning. Såenkelt är del alltså att föra över inkomster från föräldrar till barn. Mansäger bara; var han här och skrev upp i min bok, så nu skall entimmes lön föras över. Sedan kan man lägga ihop detta . Vihar sagt att barnet måste ha ledigt minst en månad för att kunna tillgodogörasig sådan lön. Det är den stora skillnaden, och vi tycker att det är ettrimligt krav. Detskulle också vara väldigt intressant att gå in på det här tantiemet som herrMagnusson tog upp nu senast och där utskottet vägrade att ta initiativ för detär ytterligare en skattefiyktsmöjlighel som han där vill öppna. Herr andre vice talmannenMAGNUSSON (m) kort genmäle; När talar om skattefiykismöjligheterna bortser han juhelt och hållet från att de förslag som vi i företagsskatteberedningen ladefram innebar utomordentligt hårda restriktioner för att få bort skattefiykten,eller vad vi kallar det. Det är ju därför vi befinner oss i en helt annansituation än förut. Vi har t. ex. varit överens om att fr. o. m. nästa årsdeklarationer kräva myckel nogranna detaOupplysningar av de här företagen föratt därigenom förhindra skattefiykt. Detfinns alltså helt andra kontrollmöjligheter i fortsättningen, och vi menar attnär vi har infört detta kontrollsystem är del också möjligt för oss all skapaen rättvisa som vi anser vara nödvändig. väl också ta hänsyn tillalla de seriösa människor som troget jobbar och sliter ute i småföretagen föralt skaffa utkomst åt sig och de sina och fyller en mycket storuppgift i samhället. Jagtycker - men det kanske inte gör - att det är av utomordentligtstor betydelse för vårt land att vi har kvar alla de här småföretagarna. Deskapar ju också en myckel betydande sysselsättning för andra. Vi måste ta enviss hänsyn även till dessa människor, och det gör vi, tycker vi, på ettrimligt sätt genom de förslag som vi lagt fram. Vi har också skapat möjligheterför den kontroll som vi anser vara nödvändig. Ändradebeskatt-ningsreglerför egenföretagare, m. m. Hen i (s): I detta utskottsbetänkande behandlas bl. a. regeringens förslag lilländring av lagen om allmän arbetsgivaravgift när det gäller det s. k.fribeloppet. talare har något berört också den delen av propositionenoch betänkandet. Regeringenoch uiskottsmajoriteten föreslår som bekant alt egenföretagare skall betalaarbetsgivaravgift endast på den del av inkomsten som överstiger . F.n. gäller att avgift skall betalas på den del av inkomsten som överstiger . De socialdemokratiska ledamöterna i utskottet har reserverat sig motdenna ändring och menar att 18 000-kronorsgränsen är mera rimlig. Flera skäl talarför att redan denna gräns är ganska generöst tilllagen. Detanmärkningsvärda är att varken regeringen eller utskottsmajoriteten harpresenterat några egentliga skäl för att höja gränsen till . Man sägerbara att syftet med höjningen är att egenföretagarna skall få ytterligarelättnader. Och det är klart att det blir en lättnad för denna grupp avföretagare, men frågan är om det finns några sakliga skäl för att minska dennaavgift med . , som förändringen innebär. Motivetför att över huvud tagel ha ett fribelopp för egenföretagare har varit och äralt det i rörelseinkomsten också kan finnas inkomst av exempelvis kapital,alltså inkomster som inte är belagda med arbetsgivaravgift för anställdpersonal. Men även om man beaktar detta går det inte, såvitt vi kan förstå, attsakligt motivera en höjning av fribeloppet utöver de 18 000 som gäller. Riksdagenhar vid fiera tillfällen sagt att vår skatte- och avgiftspolitik bör varakonkurrensneutral, och jag tycker att vi också i fortsättningen borde hållafast vid denna målsättning. Men om man nu som här har föreslagits befriar enviss grupp företagare från att betala avgift på en så stor del av inkomsten, dåblir denna grupp onekligen gynnad i förhållande till andra grupper. motion som reservationen bygger på erinras också om att det redan nu finnstendenser till att företag med ett visst antal anställda slås sönder tillenmansföretag just för att skapa ett mera gynnsamt läge när det gällerarbetsgivaravgifterna. Om man nu höjer detta avgiftsfria belopp ytterligareblir det naturligtvis ännu mera lockande att slå sönder Ändradebeskatt-ningsreglerför egenföretagare, m. m. företag tillenmansfbretag, och det kan ju knappast vara meningen att vårt skatte- ochavgiftssystem skall stimulera en sådan utveckling. Skulle det dessutom bli såatt vi i den framtida skattepolitiken minskar den direkta inkomstskatten och imotsvarande grad höjer produktionsfak-torsbeskaitningen, då kommer dennasnedvridning av konkurrensen att bli än mer markerad. Vianser att man under alla förhållanden borde kunna vänta med att ändra nuvaranderegler tills man diskuterat frågan om företagens skatter i sin helhet. Det harju heller inte presenterats några direkta skäl för den föreslagna ändringen,och jag ber därför all få instämma i yrkande om bifall tillreservation nr 2. Hen i (c): När man diskuterade detta system för att försöka eliminera deorättvisa verkningarna av den faktiska sambeskattningen hade man tvåutgångspunkter, och förslag lades fram i två utredningar som på slutetnågoriunda avstämdes mot varandra. Den ena utredningen på företagsskattesidanhade till uppgift att eliminera de betydande förmåner som fåmansbolagen hade.Den andra utredningen hade till uppgift att eliminera diskrimineringen avenskilda företag där sambeskattningen var obligatorisk. Mankan naturligtvis, som har gjort i sin utredning, inrikta sig påatt få fram exempel på hur fåmansbolag missbrukat det gällande skatiesyslemeteller, rättare sagt, exempel på hur bolag bildals enbart för all uppnåskattefördelar. Det är klart att den utredningen inte plockade fram något annatmaterial än det som visade att det fanns företag som missbrukade situationen.De många andra var ju ointressanta. Utredningens betänkande blev något av enhandbok för dem som letade efter möjligheter att smita undan beskattning. Frånandra sidan ställdes kravet att i enskilda företag där båda makarna deltar iförvärvsverksamheten skall dessa också ha var sin inkomst, bli betraktade somtvå skatteobjekt och kunna utnyttja socialförsäkringens fördelar men givetvisockså betala avgifter till försäkringen. Då uppkom frågan vilken minstaarbetsinsats som krävs för att man skall få vara med i det här systemet.Uppfattningarna var mycket skilda. har apostroferat mittarbete i utredningen - jag vill minnas att han nämnde mig tillsammans mednuvarande budgetministern. Vi började faktiskt resonera , och iett skede var vi överens om att lägga fram förslag . Men som jagsade när vi diskuterade den här frågan i kammaren förra gången kom socialdemokraternai utredningen att drabbas av total handlingsförlamning. Hela ärendet stoppadesundan till dess att begärde hos regeringen all utredningsarbetetskulle fortsälia. Det beslutet fattades med hjälp. Föratt över huvud taget få fram ett förslag och få möjlighet att diskutera frågani ansåg vi det vara bättre att gå med på 600 timmar än att det inteblev något resultat alls. Under remissbehandlingen framfördes mycket hårdkritik både mot tredjedelsregeln och mot att det skulle krävas föratt man skulle kunna särbeskattas. Efter den kritiken ansåg vi oss näppeligenha anledning att hålla fast vid ulredningsmajoritetens förslag. Delmest anmärkningsvärda i den förra propositionen ansåg jag var behandlingen avbarn som arbetar i föräldrarnas företag. Det krävdes ju all dearbetar minst en månad sammanhängande för att de över huvud taget skall fåräkna sig till godo någon lön. Det förekommer i mycket slor utsträckning attungdomar som studerar på heltid förvärvsarbetar och ,helgdagar osv. - anlingen i föräldrarnas företag eller i annan verksamhet. Desom arbetar på så obekväm tid kan tjäna ihop myckel betydande belopp och fårockså lyfta lönen, utom då det är fråga om arbete i föräldrarnas företag. Jagskall ta ett exempel, som naturligtvis hör till de mera drastiska och väl intei och för sig belyser vilka belopp man kan tjäna kväll till måndag morgon.Jag skulle viOa peka på medicine kandidater, som betraktas somheltidsstuderande för att bli läkare. Många av dessa vikarierarfrån till på läkartjänst. Då tjänar de fiera tusenkronor varje veckoskifte. Detta är naturligtvis ett mera ovanligt exempel, mendet är i alla fall ett exempel på att man kan göra betydande arbetsinsatserunder fritiden, om man är frisk och stark och villig att arbeta. Jagtyckte för min del att detta var det största och mest anmärkningsvärda felet iden proposition som antog, delvis med hjälp. Beträffande deandra avsnitten var det anmärkningsvärt att vi inte kunde nå enighet om enrimlig nivå. NärErik säger att är nödvändiga för att taxeringsmyndigheternaskall kunna försäkra sig om att det föreligger förvärvsverksamhet i betydandeomfattning, menar jag att del är att ställa kravet för högt. Under arbetetsgång i företagsskatteberedningen lanserades ett tag förslaget att man skullebegära minst halvtid för att det över huvud tagel skulle bli en delning avinkomsten. Den som arbetade 600 eller eventuellt skulle alltidsamtaxeras. Detta leder ju lill orimliga konsekvenser. Attinte gå lägre än till 400 limmar kan kanske accepteras, sä länge vi haravdraget på I . kvar i beskattningen. Då kan man ju få detta grundavdragi stället. Men det ger ju inte stora möjligheter att komma in isocialförsäkringssystemet. ATP-systemet är ännu spärrat genom basbeloppet, mendet är onekligen anmärkningsvärt att det inte skall gå att komma med isjukförsäkringen. Jagvar ganska förvånad över anförande. Han brukar framträda mycketmåttfullt och klokt i sina inlägg här i . Men säger han att omman föOer regeringens och utskottsmajoritetens förslag kommer man attlegalisera skattefiykt. Jag tror all vi ganskalugnt kan la det förslag som här föreligger. Ändradebeskatt-ningsreglerJÖr egenjöretagare, m. ni. Ändradebeskatt-ningsreglerför egenföretagare, m. m. det skullevisa sig att detta verkligen ger legala möjligheter till skatlefiykt avbetydande mått-vilket jag inte tror-kan väl komma igen. Jag ärdock ganska övertygad om att de spärrar som fortfarande finns kvar ärtillräckliga. Det är ju de väsentliga spärrarna. Man får inte beräkna mer änmarknadsmässig lön för det utförda arbetet vare sig det gäller medhjälpandemake eller barn. Jag är övertygad om att taxeringsmyndigheterna kommer attkunna kontrollera detta så att del stoppar alla mera påtagliga tendenser tillskatteflykt. Vi har ju i övrigt i skatteutredningarna all se på hur vi skallkunna bekämpa skatteflykten över hela fältet - om det blir med engeneralklausul eller vilka andra metoder man skall använda. Jag utgår för från att det är en hel mängd olika metoder som vi får använda gemensamt.Men jag tror inte vi behöver befara att skatteflykten på något sätt kommer allöka genom de justeringar som görs för att lösa den faktiska sambeskailningen.Vi skall genom detta beslut ge de lättnader för de enskilda företagen somavsågs när vi gick in för att i princip avskaffa den faktiska sambeskattningenoch i möjligaste mån införa särbeskattning också här. I fråga om fåmansbolagenskall vi ha tillräckliga spärrar för att del missbruk, som tyvärr lidigareförekommit i betydande mått, inte skall kunna fortsätta. Jagber med delta, herr talman, att få yrka bifall lill utskottets hemställan. Hen i (fp): Vi är överens om att det i princip inte skall vara sam-beskaitning avrörelsedrivande makar. Det har varit ett krav från bl. Vad vi inte är överens om är hur de spärregler skall utformas somförhindrar missbruk av möjligheten att dela upp inkomstbeskattningen mellanmakarna. 600-timmarsgränsen och tredjedelsregeln, som ju blev riksdagensbeslut t våras efter lottning, omöjliggör i många fall att önskemålet omindividuell beskattning av makarnas inkomster kan tillgodoses. Låt mig bara taett par exempel beträffande 600-timmarsregeln. Enlantbrukarhustrus medverkan ca vid mor-gonmjölkningenvarje dag, dvs. totalt ca , skulle således inte varatillräcklig för att ge henne rätt all deklarera för egen inkomst.