prot · G009142 · 1976-12-31 00:00:00 — Det här är ju en frågasom vi kan diskutera helt vid sidan av grundläggande värderingar i säkerhetsfrågorna.Vad är del som gör alt ni fortfarande anser att vi till varje pris skall bygga13 reaktorer? Hävdar ni fortfarande detta - trots att den fakliska utvecklingenvisat att del inte blir en efterfrågeökning i den ulsträckning som ni trodde?Vad är del för motiv som driver er, trols alt åtgångsialen kommer alt bli såmyckel lägre, lill atl anse alt vi i alla fall skall ha 13 reaktorer? Närjag då pekar pä den här utvecklingen, pekar på vad man därutöver kan göra genomatt ytterligare stimulera sparandel, dä radar och andrasocialdemokrater upp en mängd skäl som skulle göra delta sparande omöjligt. Vadhar ni egentligen för intresse av detta? Jag kan inle förslå det. Nog måste delväl av samhällsekonomiska skäl, från miljösynpunkter, av bytesbalansskäl varanågot som talar emot alt vi gör detta. Vikan diskulera hur mänga TWh vi vinner i ytterligare sänkning, menförutsättningarna är ju helt ändrade. Varför står del socialdemokratiskapartiels ordförande och lalar om alt vi trots del skulle ha detta Han säger: Varskall ni ta pengarna? Jag har redan sagt: Visst kan del komma att innebärakapitalförstöring, om inte möjligheter lill allernativanvändning öppnar sig.Men vi vet alt alternativ studeras i andra länder. Varför skulle vi inte göradet i - kol- eller gaseldning? Svaret är ju all omslällningar på denhär sektorn kommer all kosta pengar liksom omställningar på alla andra sektorer.Vi får naturligtvis la pengarna på samma ställe. De ekonomiska resurserna ärknappa, del vet vi. Däär nästa fråga: Är och andra socialdemokrater så säkra på alt mankan lösa säkerhetsproblemen all ni - även om det inte finns elt behov - villbygga så många reaktorer som ni tyckte atl det fanns behov av 1975? Är niverkligen så säkra på alt säkerhetsfrågorna är lösta? pekade påAka-utredningen - den utredning som skulle klarlägga möjligheterna lillslutlig förvaring av utbränt bränsle - och hänvisade till att man hade kommittill motsvarande uppfattningar som den utredningen i hela världen. harman världen över övergett den tekniken. Nusäger ni all villkorslagen har det felet att vi går för fort fram, att vitvingar fram dåliga lösningar - för kommer man att ha den här fråganlöst Ja, men del var vad man sade hela liden när del gällde den andra tekniken,den som skulle ha plägat och andra socialdemokrater. Man sade imånga år: Visst kommer man atl kunna klara avfallshanteringen. har manövergett den ståndpunkten. Vågar vi vara helt säkra på alt man klarar den härmetoden? Det är återigen fråga om att klara den slutliga förvaringen, attdeponera bränslet, hålla det avskilt osv. Denfråga som jag tycker att del finns alla skäl att svara på är följande: Var detbehovei av elkraft, såsom del framstod för er 1975, som dikterade ert beslut om13 reaktorer, som - såvitt vi vel - inle hade något särskilt stöd i densocialdemokratiska opinionen såsom den kom till uttryck i svaren på frågornasom ställdes till arbetsgrupperna? Om det var det behovet som dikterade ertbeslul, varför hänger ni fast vid beslutet , när behovet bevisligen inleär så stort? Låt mig få veta del! Sedannågra ord om påståendet att den här regeringen inte skulle arbeta konsekventnär det gäller energipolitiken. Jag hänvisar lill vad jag sade i mill svar omden uppläggning vi har gett arbetet, som betyder att vi skall fatta de storabesluten men alt ingenling ytteriigare händer på kärnkraftssidandessförinnan. Ingenling tas i drift förrän man är säker på atl klarasäkerhelsfrågorna. Ingenting lyder på atl del är möjligt Därför är svarelåterigen, , när det gäller : Ingen har pekat på någonting som gör det möjligt att ge tillstånd att ladda . Ingen har tagitfram sådana uppgifter. Mennär del gäller de andra områdena - sparandesidan, möjligheterna all ytterligareutveckla de alternativa energikällorna etc. -villjag påminna om all bidragentill energibesparande åtgärder i bostäder har höjts från 2 000 lill 3 000 kr.per lägenhet Taket för energisparlänen har tagits bort. Därutöver kan man vidhögre lånebelopp också erhålla räntebidrag. Vi har utvidgat de här bidrags- ochlånemöjlighelerna till atl också omfalla lokaler, och i anslutning härtillvilljag gärna framhålla att såväl regering som riksdag har betonat vikten avall ny teknik snabbt kan bli stöd-Om energipolitiken och låneberättigad. Nyalösningar kan på det viset - genom sådan stimulans - snabbt komma tillpraktisk användning. Maximibeloppet för statsbidrag till energibesparandeåtgärder i kommunala och landstingskommunala byggnader har höjts från 150 000till . 15 milj. kr. ställs lill kommunernas förfogandeför rådgivning lill fastighetsägarna. För den verksamheten är det viktigt atlvi inte slår här och talar emol besparingarna. Pä induslrisidan har anslagettill energibesparande åtgärder lill näringslivet fördubblats. Vi är stramarenär det gäller dispenserna. Vi ställer medel till förfogande för prototyper ochdemonstralionsanläggningar. Solhusgruppen i är ell exempel, möjligheteralt la till vara spillvärme, installera industriellt mottryck ochtidigareläggning av energibesparande åtgärder i näringslivet är andra. Om vill ha en effekt också pä miljösidanskall ställa upp och bejaka åtgärder av den här typen. () kortgenmäle: tycks ha missuppfattat vad interpellaiions-deballerna ärtill för. Syftet är atl regeringen skall besvara frågor från riksdagensledamöter, i detta fall mig. försöker undvika att svara på frågor och ställer en massa frågor själv. Eftersom jag bara har tvä kortarepliker och jag anade detta har jag anmält mig sist på talarlistan, sä herrFälldin kommer inle undan sä lätt Närdet gäller prognoser villjag barasäga au hela länkande tycks gåut på att han hoppas atl efterkrigstidens värsta depression skall fortgåoförminskad i lio är. Närdet gäller sparandet vill jag säga all vi satsade på elt ambitiöst sparprogram.De åtgärder redogjorde för är i stort sell samma åtgärder som viföreslog med små påplussningar. Men del är alt direkl vilseleda allmänheten närherr i sitt svar säger: Javisst, del går alt spara och då kan vibli av med kärnkraften - utan att tala om atl del skulle kosta minst 40miljarder, all del skulle kräva stora ivångsingripanden och atl allamyndigheter säger all det inle är realistiskt Försöker man lura folk skadar mansparandel. Är man realistisk kan man få entusiasm för det. Någonverksamhel i Forsmark får icke äga rum, säger , med stolthet överatt han skall göra en massa byggnadsarbetare arbetslösa. Sanningen är den alldel bara är 30 96 av verksamheten som sker i Forsmark. 70 96 sker i verksläderi , hos Uddcomb i , osv. De arbetena vill väl inte herrFälldin sioppa? Del kan han inte, det vägar han inle. Delta är återigen ettsäll alt maskera verkligheten. Ni stoppar inte alls - ni skapar en eländesmassa fördyringar och osäkerhet, men projektet fortgår. Vadblir del egentligen av energipolitik? Ni lovade alt fem aggregatskulle avvecklas . Sanningen är all avvecklingsplanen bara är elt avalternativen. skulle enligtFälldin icke besrriiltas. Centernslöfte var alt kontrakten för de fyra aggregaten 7-10 skulle brytas ochfärdigställandel skulle stoppas. Del har såvitt jag vet ickegjorts ett enda försök all bryta kontrakten. Byggandet fortgår precis som föruttill en kostnad av . Aggregaten11 och 12 skulle icke lämna ritbordet I själva verket pågår arbelet iverkstäderna, och del kommer all fortsätta, med fördyringar och förseningar. Villherr mol denna bakgrund precisera vad han menar med all han till 98 96 fåtl gehör för sin uppfattning i kärnkraftsfrågan? Sedantill mina frågor. Blir del besked om laddningen av före den 1november? Medger ni alt ni i realiteten tillåter ell fortsättande av , 0 3,del elfte och tolfte aggregatet? Omherr håller sina löften all sioppa kärnkraften med denväldiga kapitalförstöring som därav följer- han påslår att villkorslagen är sähärd alt den inle medger några nya starter - varifrån skall ni då la de pengardetta kostar? Vilka uppoffringar tänker ni egentligen utsätta Sverigesmedborgare för för alt rädda ert ansikte och skinn? är besvärad av att jag ställer motfrågor i denna debatt Jagtror atl många här i kammaren häller med mig om alt del inle har varit såovanligt i lidigare interpellalionsdebalter med ett meningsutbyte av denna typ. Närjag frågar varför ni ovillkorligen skall ha 13 reaktorer nu fastän behovet inteter sig på samma sätt som tidigare, får jag svaret atl räknar med en depression, som skall fortgå oförminskad underläng tid framåt. Men detta var inte någonting som jag hade gjort några egnakalkyler på. Jag vill påminna och kammaren om all vad jag hänvisadelill var industriverkets prognos. Dessutom räknade andra utredningar, experteroch förståsigpåare på vad prismekanismen skulle resultera i och kom dä ner lillca lill skillnad frän . Detta har alltså ingenting med minbedömning av själva konjunkturutvecklingen all göra. Jagvet inte hur jag belräffande skall behöva upprepa atlkommer med en framställning sä får verket besked. Beskedel är all omman inle kan uppfylla de krav som är resta i villkorspropositionen får maninte tillstånd. Jag tror inte - det är en bedömning, men del är bara fråga ommånader så jag torde stå pä ganska säker mark - au det kommer att vara möjligtatt lämna något sådant, eftersom kraven då inte kan vara uppfyllda. Vilkabesked därutöver vill ha belräffande ? Vad gäller kostnaderna för reaktorerna 7, 8, 9 och 10 är fakta ändå alt alla dessa reaktorer var långt komna i bygghänseende när regeringsskiftet inträffade. Reaktorerna 7 och 8 var nästan klara och 9 och 10 färdiga till tre fjärdedelar. Etl avbrytande vid det tillfället hade inneburit Om energipolitiken kostnader i form av skadestånd,som totalt hade motsvarat ungefär vad elt färdigställande skulle kosta.Beställningarna var redan gjorda. Delta är fakta. Och här finns ändå möjlighettill konvertering, dvs. en alternativ användning. Detfinns en uttalad oro också inom det socialdemokratiska partiet för att partietär pä fel spår i denna fråga. Del framgår t ex. av en artikel i densocialdemokratiska idétidskriften , nr 3 , där det heter att vi måslese lill alt kärnkraften inle blir en central fråga i envalrörelse. Fårjag lill sist säga all del var två saker som skilde oss äl 1975. Den ena varbedömningen av vilkel behov av elenergi vi kommer att ha 1985. Den andra varfrågan om del är rimligt alt salsa på en produktionsutveckling, där vi inle ärsäkra på all skyddet för människor och organiskt liv är så bra som krävs. Närdel gäller den första frågan tyder ju undersökningar som är gjorda på attdet var hell fel av regeringen alt utgå ifrån atl man skulle fördubblaelförbrukningen. Denandra frågan har jag länge funderat över. Den förra regeringen - och vi gav erlovord för della - drev frågan om skydd på arbetsplatser osv., all man skulleha ell skydd för människorna när del gällde farlig produktion. Men när detgällde alt producera elektricitet i kärnkraftverk reste socialdemokralernaaldrig delta krav. När vi nu reser det, går socialdemokralerna emot det. Degår emol säkerhetskravet också när man vel all del råder internationell oro pädella område av flera skäl - både när det gäller verksamheten som sådan i helakärnbränslecykeln och för den enskilda individ som handskas med della. Men det har också blivit en tilltagandeinternationell oro som har alt göra med sambandel kärnkraft-atomvapen. Ochdärvidlag - jag återkommer lill della - har jag öppet medgelt atl jag intelyckades när del gällde ; del blev smittat Men beskyll mig icke föratl ha ändrat min inställning lill kärnkraften! Min inställning har varit atlendasl under förutsättning all säkerhelsfrågorna kan lösas skall kärnkraftentill-låtas. Den lagstiftning som jag, som ledare för del arbetslag som regeringenulgör, har erbjudit all anta, är en lagstiftning som reser dellakrav. Det kravet går socialdemokralerna emot. Jag beklagar detta. Men beskyllmig icke för alt ha ändrat inställning i denna fråga! Säkerheten främst - delgäller nu liksom del gällde i valrörelsen. i (vpk): Vi kan från vpk:s sida i långa stycken inslämma i av regeringens energipolitik. Regeringen beflnner sig i en omöjligsituation. Antingen måsle någon av de tre stridande parterna i denna fråga underkastasig en annan part och då sprängs regeringen. Eller också undviker man del ochskjuter hela frågan framåt, med påföljd all de ekonomiska utvecklings- ochlillväxlmekanismer som arbetar i marknadsekonomin framtvingar ett ökat beroendeav kärnkraft . Menom man försöker se i ell litet längre perspektiv än bara framöver,måste man konstatera atl detta är en debatt av lätt ironiskt slag. Påden ena sidan står ledaren för storkapitalets regering. Han förordar enenergipolitik som förutsätter ell småborgeriigt samhälle. På den andra sidanslår ledaren för del slörsla arbelarparliet Han driver slorkapilalels filosofii energifrågan. Enborgeriig regeringschef vägrar se den kapitalistiska ekonomins egen inre natur.En arbelariedare har hell slutat reflektera pä varje socialistiskt alternativ. FörOlof tycks energifrågan, liksom för de borgeriiga, ha blivit enbartteknokratisk. Detär, menar jag, ell bekymmer för den progressiva oppositionen att de för ensocialist och för en kämpande samhällsklass grundläggande frågeställningarnasaknas i socialdemokratins säll atl närma sig energiproblemet Vart lederkärnkraft, när dess ohämmade användning blir en del i en ekonomi byggd päprivat profil? Vad blir följden när profiten tilllvingar sig företrädet framförsäkerheten? Tillväxt skall man ha, men vad slags tillväxt, för vem ochorganiserad hur? Välstånd skall man ha, men i vilken form och för hur mångagenerationer? Omman nu har lagt fram det största kärnkraftsprogrammei i väriden relativt setl,i förhällande till befolkningen, vilkel den förra regeringen gjorde 1975, vadser man dä i förlängningen av en så omfattande utbyggnad? När uranbrislensätter in, lar man då med samma teknokratiska aulomaiik ansvarel för denfortsäita marschen in också i bridreakio-rernas och pluloniumålderns samhälle?Gör man som i , vars regering bedriver en hell profitinrikladexport av kärnkraflsiekno-logi? trotsar också president ochhans tvekan inför de säkerhetspolitiska konsekvenserna av alt avanceradkärnteknologi ställs till förfogande för länder som , ellerIran. SkallHelmul polilik vara föredömet för den svenska arbetaroppositionen?Var kärnkraftssamarbelel som på sin lid förbereddes med del fascistiska Spanienetl symptom på de framtida cyniska kon--sekvenserna av all ge sig den politiskteldfängda kärnkraften i våld så länge man lever i ell profilsamhälle? Och ärdel den svenska socialdemokratins avsikt att urantillgångar skallställas lill det stora kapitalistiska kärnkraftselablissemangels förfogande utei världen? Vimåste ha kärnkraft för tillväxtens skull, heter det. Vilken tillväxt?Råderdet någon sorls ljuv harmoni mellan arbetarna och kapitalet jusl på dellaområde, när del uppenbarligen inle gör det på andra? Betyder tillväxt detsammaför folk i inkomstklass som för folk i 40 000-kronorsklassen ochdärunder? För en socialist är del självklart att genast Nr 142 ställa sådana frågor, men den socialdemokraliska oppositionen bortser helt och hållet frän dem -man ställer dem aldrig. Förkapitalismen och därmed för regeringen är privat profil ell iväng. Delleder i sin lur lill en slark och av alll all döma oemolsiåndlig Omenergipolitiken lendens, nämligen att söka öka den loiala profilmassan för allundvika sänkningar av profiten i förhållande till det loiala kapitalet Man kandå öka profilmassan genom atl pressa de arbetande hårdare. Man kan också ökaden genom all föröda nalurlillgängar, genom all kasla in ständigt störremängder materia i produktionsprocessen. Det är ell speciellt säll all bedrivaindustrialisering. Och della sätt - som alltså är en funktion av profitlvånget- leder givelvis lill ell ständigt ökat beroende av energi. Det gör kärnkraftenalll begärligare för profitekonomin. HerrFälldin ser i sin idylliska och idealistiska filosofi inte alls del problemet.Herr ser det givetvis, men han tänker inle i politiska alternativ. Hanaccepterar den tvångsvisa följden av profilekonomin, och hans slutsats ar: Drivpå kärnkraftsutbyggnaden! Ärkärnkraften nödvändig, sell i det långa perspektivet, för tillväxten? Nej, baraför en viss typ av lillväxl, den typ av tillväxt som inle frågar efter om denbeslår av ökad bilism eller av barndaghemsplalser, av motorvägar eller avhållbarare barnkläder, av guldinlagda grogglas eller av litteratur, den typ avlillväxl som inte skiljer på slöseri och social nytta. Frändel andra, lilla arbelarparliet ser vi med beklagande atl man isocialdemokratins ledning inle tycks inse att denna frågeställning över huvudtagel existerar. För de socialdemokratiska ledarna finns del bara en sortstillväxt, som försiggår i den av storfinansen dominerade produktionen, ochdetta storfinansens lillväxtiniresse identifieras automatiskt medfolkflertalets. Ochfrån sådana utgångspunkter existerar då inte heller den andra frågan, nämligenom industrialiseringen i framliden kan la olika vägar. Kan man välja väg? Somvi ser del kan det högt industrialiserade samhället fortsätta efler tvähell olika linjer. Den ena är en förlängning av det senasle århundradetsulveckling. Den kommer all innebära starkt ökade mängder råvaror och material,tung roll för processindustrin, ökad rovdrift på naturresurser och över huvudtagel en inriklning av tekniken på rent kvantitativa mål. Profithushållningengynnaren sådan utveckling. Denandra linjen innebär en slark återhållsamhet med uttag av råvaror och materia.Den innebär ell uppdrivande av tekniken och del mänskliga kunnandet till länglhögre nivå än i det första fallel. Den har sin tyngdpunkt på del kvalitativaplanet, i förfiningen, kvaliteten, den sociala nyttan av varor och tjänster.Den förutsätter atl profilmomenlel avskaffas. Och den förutsätter en form avplanekonomi inom vars ram man kan välja politiskt vilken utvecklingsväg manskall gä. Den förstautvecklingslinjen, den kvantitativa tillväxten, betyder stora och ständigt ökandemängder energi per arbetande. betyder en dämpning ellerpå sikt renl av en minskning av mängden 124 energi och råvara per sysselsatt, lill förmån för en stark höjning avvarans och tjänstens kvalitativainnehåll och användbarhet för väsentliga mänskliga behov. Dessa båda linjerger till resultat hell olika typer av energihushållning. Förde borgeriiga är della naturiiglvis inte någol problem, eftersom de över huvudtaget inle kan tänka sig en planekonomi. Men hos socialdemokratin leder denhär begränsningen lill all de ser den första linjen som den enda ochödesbestämda. De är fastlåsta vid den svenska ekonomin som den ser ut meden oproportionerlig mängd tung industri producerande halvfabrikat och råvaror,en industri som kräver kalhyggen och överexploatering av landels naturresurseroch som för denna kortsiktiga drift kräver enorma mängder energi. Därför måsteen sådan typ av lillväxl alllid sälla sin lit till kärnkraften. Fångadi en romantisk föreställning om den svenska malmen och skogen tycks socialdemokratinsledning tro alt däri ligger framliden för landels ekonomi. Och det leder demsedan in i kärnkraftsiänkandet Men i verkligheten är del tvärtom. För en sådantung produktion, om den drivs längre och längre, leder inte bara tillöverexploatering. Den leder lill bundenhet vid produkter som ger mindre ulrymmepå sikt, den expanderar långsammare och drabbas av slruklurkriser än dehögt förädlade och avancerade produkterna. Det finns av detta skäl en kopplingmellan denna tunga produktion och del oundvikliga behovet av kärnkraft, om manfortsätter pä den vägen. Kärnkraften låser alltså på säll och vis ekonomin i enfålla där den verkliga tillväxten faktiskt blir svagare än den behöver bli. Genomalt aldrig analysera frågan om produktionens inriklning lappar ochde andra socialdemokratiska ledarna bort också den andra frågan, nämligenkärnkraften och sysselsättningen. Vi måste ha kärnkraft för all räddasysselsättningen, heter del. Ja, men om kärnkraften går lill den mest energikrävandedelen av produktionen, så går den ju faktiskt lill produktionsgrenar därsysselsättningen minskar i stället för ökar. För i spåren på del ökaderåvaruuttaget och det ökade intaget av energi i rävaruulvinning ochprocessindustri följer obönhörligen nedläggningar och koncentration, skärptutslagning och minskad sysselsällningsbas. Den lätta förädlingsindustrin ochtjänstesektorn däremot, där sysselsättningen kan tillväxa, kräverlångt mindre energi per sysselsatt Som ett illustrerande exempel kan jag nämnaatt åtgången elkraft per arbelare i den elektrotekniska industrin bara äromkring en tjugondel, grovt räknat, av vad den är i massa- och pappersindustri. Socialdemokratinharenligivpk:s mening aldrig haft någon självständig strukturpolitik. Medstrukturpolitik menar socialdemokratins ledare all man skall följa med denkapilalisiiska slrukturomvandlingen, som de uppfattar som mer eller mindreödesbestämd. Därför har man i dessa strukturfrågor inget som helstsjälvständigt politiskt länkande. Med en sådan syn blir givetvis ävenkärnkraftssamhället en sorls ödesbesiämdhet Genomatt missa sambandet struktur-energi-sysselsättning, genom all tro alt del barahandlar om all mer av del ena ger mer av del andra. mer energi ger mersysselsättning och tvärtom, lappar man också bort sambandel mellan olja ochkärnkraft I sin tionde fråga lill avslöjar delta. Hanfrågar hur stora mängder olja som skall ersätta kärnkraften. Del menar vi är enfelaktig frågeställning. Kärnkraften ersätter inte oljan, i varje fall inie ien ekonomi med den svenska strukturen, ty om man ger mer kärnkraft ål den tungaenergikrävande produktionen måsle man ge den mer olja. Möjliggör manmer av starkt energikrävande produktion genom atl tillföra el från kärnkraftverk,då måste man ge samma produktion ännu större mängder förbränningsenergi. Oljaoch kärnkraft följs ät med den kopplingen. Produktion som kräver mer av delena kräver också mer av det andra. Därför är del oegenlligl all ställa fråganpä del sättet, atl kärnkraften skulle ersätta oljan. Delsom vi inom vpk menar är del mesl ödesdigra med socialdemokratins synsätt iden här frågan och som vi också menar allvarligt hämmar arbetarrörelsensmöjligheter att i del långa perspektivet träda in för en alternativenergipolitik av progressivt slag är all man sprider en ofta grov och vulgärpropaganda i saken bland arbetarrörelsens folk. Man säger ungefär som så:Acceptera rovdriften - annars blir del arbetslöshet. Ta ut mer på kort sikt avnaturresurserna - annars hotas jobben. Kalhugg mer, vräk ner mer energi iprocessindustrin - annars vacklar sysselsättningen. Med den typen avskrämselpropaganda uppmuntrar man kortsiktigheten. Man främjar prylsamhälletMan vänjer de arbetande vid tanken att kapitalismens slöseri är enförutsättning för sysselsättning och välstånd för arbetarklassen. Maninfekterar ideologiskt deras själar med en amerikansk form av ekonomism. Jaghar ofta sagt mig: Man kan naturligtvis valpolitiskl vinna tillfälligaframgångar bland de arbetande genom all mol orealistiska grönaidyller sälla upp del amerikaniserade lillväxllänkandel. Men vilken blir domenöver denna typ av filosofi i nästa generation, som ju kommer atl ställas införre-surshushällningsproblemel i hela dess vidd - den generation som skall kämpamed de då alltmer åldrade och förfallande kärnkraftsreaklorerna, som skall stådär med anläggningar inpyrda av radioaktivitet, som skall betrakta de sinandeschakten i gruvdistrikten, som skall slå pä de ero-derade månlandskap som engäng var skog, som skall söka sig tillbaka till arbetarrörelsens ideologiskarötter och mödosamt söka göra klart för sig att det inte längre går alt leva pådet amerikanska sättet? Delfinns, herr lalman, etl kärnkraftsfritt alternativ, ell alternativ sommöjliggör en annan, modernare och mer avancerad form av industrialisering, etlalternativ som kan förena hög sysselsättning med måttlig energiåtgång.