prot · G009113 · 1976-12-31 00:00:00 — Attvi har fått den här situationen beror ju på att man från myndighetshåll ickehar en sådan kontroll på utfallet alt man kan reglera denna verksamhet hell ochhållet När man tidigare hos regeringen begärde alt få öka anslaget, när dettavar akluelll, fick man avslag, hell enkelt därför att vi har knappa ekonomiskaramar och måste ha en rätt markerad koslnadsdisciplin i alla delar av delmilitära försvaret Det gäller här en av de väsentliga delarna. Närregeringen tog ställning i denna fråga visste i varie fall icke jag alt medlenvar totalt slul, utan jag räknade med atl man fick sänka taket för varieenskilt bidrag. Om del är så alt pengarna är totalt slul - och del harsedermera kommit fram alt det tydligen är så - kan man komma lillbaka, och vikan då se om vi kan göra en viss utfyllnad. Men att göra en satsning just pådet här anslagel tror jag inte är det rätta sättet atl förbättra devärnpliktigas situation. Det gör vi på annal sätt, och vi har ju också lagtfram förslag i den riktningen. Dettaär ell angelägel anslag som vi skall ha, så atl vi kan klara den ekonomiskasituationen för de värnpliktiga när de är i ett brydsamt läge. HerrBRÄNNSTRÖM (s): Jag noterar med tillfredsställelse att försvarsministern fakliskl gervissl uirymme när det gäller att eventuellt komplettera det anslagsbelopp somhar funnits . Viär helt överens om atl denna resurs är till för speciella fall och all dennalurliglvis inle skall gälla ett fierlal av de värnpliktiga. Till detändamålet finns andra sociala förmåner enligt de regler som gäller för devärnplikliga. Menjag tycker att del är viktigt att notera att det belopp man här har altfördela, , i stort sell skall användas till en årskull som kan uppgåtill 45 000 värnplikliga - det är en något så när rimlig siffra. Det är alltsåett belopp som är ganska blygsamt i relation till det antal personer som skallgöra sin värpliklsriänstgöring. Anslaget är också som regel maximerat till 350kr. per individ och skall i första hand användas lill sådana speciella sakersom teleräkningar, försäkringar eller liknande utgifter som den värnpliktigeinte förmår rymma inom ramen för del ganska blygsamma dagsersättningsbelopp somf. n. utgår. Dessutomskulle jag vilja tillägga att detta belopp i förhållande till försvarsramenegentligen är helt försumbart. Jag tycker nog att det är ett ganska svagtargument som försvarsministern i slutskedet drar fram för atl skjula dennafråga åt sidan. Del här är så atl säga ett extraordinärt instrument. Jag är den försteatt vilja understryka all de värnpliktigas sociala förmåner fakliskl inle gernågot liv i lyx. Men vi har ju den ordningen all om man råkar komma iekonomiska svårigheter så finns den sociala sidan. Det är kommunernas egentligauppgift alt hjälpa. Det här anslagel skall användas när del vanliga socialasystemet inte svarar upp mot behoven. Viskall titta på del här anslaget så att del inte uppstår en hell orimligsituation - del är vi inle betjänta av. Utan att föregripa den prövningen villjag säga alt jag är myckel tveksam till att öka anslagsposten ulan någrabeslämmelser för hur den skall användas. Jag skulle kunna tänka mig all manavsäller ell vissl belopp som man får hålla i centralt, så att man verkligenfår en kostnadsuppföljning. Annars är det risk för att man får ett rullandeunderskott. Som jag säger i mitt frågesvar avser jag atl titta på rutinerna föratl få en ordentlig kostnadsuppföljning. Slårman ul summan på antalel värnplikliga blir det mycket blygsamma belopp, mentanken bakom det hela är atl det bara är ett fålal som skall behöva använda dehär pengarna. Del är inte så atl vi under fjärde huvudtiteln skall bedrivasocial verksamhet. De här pengarna är avsedda för alt hjälpa pojkar som kommiti trångmål - det är del som det rör sig om. Omomfattningen av särskild hjälpverksamhet för värnpliktiga och deras familjer Vi är helt överens om vad medlen skall användas till. Vi kanske ändåhar en skiftande syn på hur medlen skall vara tillgängliga och kanske också pådet sociala ansvarel. Jag kan inte hell slälla mig bakom försvarsministerns synpå kommunernas medverkan i detta sammanhang. Jag menar att de värnplikliga somdet är fråga om har försatts i sin belägenhet av den skyldighel somlagsliftningen ålägger dem. Vi som huvudmän och ansvariga förderasriänslgöringsskyldighel bör också vara beredda att gå in i de särskilda fallen.Jag tror all denna syn sammanfaller med inställning i den härfrågan. gläder mig atl försvarsministern är beredd att under noggrann prövningtitta på den här saken. Jag förutsätter all de fakta som finns - så.ser jag del- kommer att leda fram till det som vi har efiersiräval och alt det jag harmenat med atl ställa den här frågan då kan uppnås. Överläggningenvar härmed slulad. §18 Anmälan av interpellation Anmäldes och bordlades följande interpellation somingivils lill kammarkansliet 1976/77:137 av () till herr utbildningsministern om ökal stöd åt specialundervisning avhandikappade i : Beräkningar visar all i runt tal 400 miljonermänniskor kan anses handikappade. Av dessa beräknas 300 miljoner finnas iu-länderna. bedriver en omfattande utbildningsverksamhet för alt överhuvud taget ge befolkning en bällre utbildning. En stor del avresurserna går alltså till allmänna insatser på undervisningens område. Delfinns sålunda risk för att de handikappade kommer i andra hand. Glädjande nogsynes tecken tyda på att åtminstone vissa ger sin utbildningparallellt lill både handikappade och icke handikappade. Tyvärr synes möjligheter atl biträda inom specialundervisningen vara hellotillfredsställande, vilkel får till omedelbar följd atl handikappade människori hamnar i en situation som i-ländernas folk inle ens kanföreställa sig. UNESCOhann verka ända fram lill 1966 innan specialundervisningen för första gångenfick ett självständigt program. Under de gångna elva åren har organisationengjort en del goda insatser - speciellt om man ser dem mot den försvinnandelilla del av sekretariatets personal som handlägger dessa frågor. Fortfarandeär det av denna personal på ca 2 500 människor bara en (1) enda som handläggerspecialundervisningsfrågor. Även om denne är svenskoch har en god specialundervisningslradition från vårt land, så kan rimligtvisingen begära underverk av en enda man på elt synneriigen svårbemästrat områdeöver hela väriden. Sverigevar initiativtagare lill denna riänsl och har senare också bidragit med 50 000kr. till specialundervisningsprogrammet (1968). Tyvärr blev della enengångsföreteelse, och är det bara som ger åriiga anslag. Denhär ohållbara silualionen uppmärksammades i moiionen 1975:458 med eu 20-ialmolionärer. Ulrikesuiskollei anförde (UU 1975:4): "Utskottethar erfarit alt intresset för insatser på specialundervisningens område harökal i många . Mol denna bakgrund finner ulskollel del befogat altSverige inom återigen framhåller viklen av att det ges prioritet åldessa insatser för en av de mest eftersatta befolkningsgrupperna i u-ländernasaml att tillräckliga medel anvisas ur den reguljära budgeten." 1motionen föreslogs också elt årligt bidrag från lill den frivilliga fonden. Trots all så senl som 1968 bidrog med . till den särskilda fonden hänvisade utskottet lill "den svenska principin- siällningen att de mellansialliga biståndsprogrammens verksamhet i regel bör finansieras med allmänna bidrag. Av principiella och admi nistrativa skäl bör stor återhållsamhet iakttas när del gäller bidrag lill särfonder för olika ändamål." Underhösten har haft sin 19:e generalkonferens. I den svenska delegationensrapport från denna kan man läsa på s. 28: "Fråganom specialutbildning för handikappade berördes av bl. a. ochSverige. Från svensk sida efterlystes större sekretariatsresurser för dellaändamål och påpekades atl även om tillfredsställande insatser gjorts på områdetmyckel högre prioritering måsle komma lill stånd." Vadden svenska "efterlysningen" fåll för effekt framgår icke av rapporten. Detfinns naturligtvis också andra sätt alt bistå inom specialundervisningen.Elt är alt stå som arrangör och ekonomisk garant för utbildningsseminarier. Ettannal är atl erbjuda handikappundervisningens förelrädare stipendier förstudier i . Del första sättet har på ett myckel positivt sätt prövats avDanmark både 1968 (för lärare och administratörer inom specialundervisningenfrån ) och 1969 (för lärare för synskadade frånarabstaterna). Motdenna bakgrund önskar jag till herr utbildningsministern slälla följandefrågor: Hur har uttalande omprioritet åt kravet på ökade sekretariatsresurser för specialundervisningeninom behandlals vid generalkonferensen, och vilket beslut har fattats? Vill regeringen medverka tillalt ger ett ekonomiskl bidrag till ifrågavarande ändamål? Är regeringen beredd attekonomiskt garantera en utbildningskonferens i vårl land med företrädare förhandikappundervisningen i ? § 19 Meddelande omfråga Meddelades all följandefråga framställts 1976/77:396av () lill herr arbetsmarknadsministern om vidgadbristyrkesulbildning inom vårdsektorn: Del råder en belydande brist på yrkesutbildadpersonal inom vårdsektorn. Brisiyrkesulbildningen på della område har utökatsoch omfattar nu elva olika yrken. Förall klara sjukvårdens kris är del nödvändigl all ulbilda och vida-reulbilda allpersonal. Vidareutbildning skapar dessutom en cirkulation som ökarmöjligheterna lill fler sysselsällningsiilirällen. beredd atl vidga bristyrkesutbildningen till att omfatta fleryrkeskategorier inom vårdsektorn?