prot · G00947 · 1976-12-31 00:00:00 — AttSverige som ensam nation har lyckats klara detta beror naturligtvis yfterst påden förda politiken och på all vi på socialdemokratisk håll alltid haft denfulla sysselsättningen som ett absolut mål och utvecklat den ekonomiskapolitiken och arbetsmarknadspolitiken från denna grundsyn. Genom att vi underårtionden kunnat bygga ut de arbetsmarknadspolitiska insatserna har vi fåttallt bättre möjligheter och ett bredare register för all snabbi sälta inåtgärder för alt förebygga arbetslöshet lika väl .som att söka bemästra desvåra situationer som ibland uppstår. Utvecklingenunder har således varit gynnsam när del gäller ökningen avantalet sysselsatta. Men ambitionerna har ökat år , och del har blivitalltmer självklart att ytterligare planerade insatser måste lill för an undanröjaåterstående förvärvshinder och for att skapa en biittre Nr 47 balans mellan landets olika regioner. Torsdaeenden '- '" ''' sedan vi antog den förstaregionalpoliliska proposilionen. '''" konstatera att strävandena att skapa en bättre regional balans har Tillbakagången i skogslänen har i huvudsak hejdats och i Samordnad fleralän vänts lill en ökning. Tillväxten av sysselsättningen i storstadslänen sysselsäiiniiigs- och har dämpats, och som en följd av detta har befolkningsutvecklingen blivit Under 1960-talei lämnade netto mellan 10 000 och 15 000 personer detallmänna stödområdet, medan stödområdet under 1970-ialei har haftnettoinflyitning. Vi har alltså från vårthåll framhållit alt den förda regionalpolitiken har varit framgångsrik, men viär också helt på del klara med alt det behövs en kraftfull fortsättning och ensamordning mellan regional- och sysselsättningspolitiken. Tyvärr försöker nude borgeriiga företrädarna alt spoliera en viktig del av det regionalpoliliskasystemet, nämligen ortsplanen. Tydligen har pressat på och delvis fåttigenom det som man förut varit ensam om. Det är nämligen väl känt att centernunder årens lopp har krävt alt orisplanen skulle bort och ersättas av något somingen riktigt vet vad det är - kanske inte ens själv. Men del är välcenlerdrömmen om eil nät av livskraftiga småorter över hela landet somfortfarande spökar. vet de flesta att vi har begränsade resurser i vårt landoch alt vi måste använda dessa resurser på ett rimligt sätt. Det är ocksådärför som vi från socialdemokratiskt håll motsätter oss all orisplanen luckrasupp. Ortsplanen skall nämligen ses som en konkretisering av den långsikligainriktningen på regionalpolitiken. Principerna för orisplanen och målet fördensamma har vunnit allmänt erkännande från de allra flesta under länsplaneringsarbeiel.Det är allmänt vedertaget alt förutsättningarna för att nå de regionalpolitiskamålen beträffande arbete, service och miljö varierar, inte bara mellan olikadelar av landet utan också mellan olika orter. Olika servicefunktioner behöverolika stort befolkningsunderlag för att kunna ge effektiv service. Att del ivarie län skall finnas etl väl utrustat centrum med väl utvecklad service, bl.a. i form av tillgång till högre ulbildning, en väl differentieradarbetsmarknad, etl väl utvecklat kullurutbud osv., borde vara en självklarhetför de flesta. Det är ju också en förutsättning för en god utveckling i länenöver huvud taget och för all befolkningsramarna skall kunna hållas. Ändåär det just mot primära centra som skjutit in sig. Jaghar haft anledning all i de regionalpoliliska debatterna härhävda all även människorna i primära centra har behov av all känna trygghet isysselsättningen och rätt att kräva arbete. Faktum är att det även i de störreorterna kan uppslå väldiga problem genom större nedläggelser ochstrukturomvandling. Jag kan t. ex. peka på och de svåra problem somuppstod där under l96()-talet. när en stor industri lade ner driften. Frånsamhällets sida gjordes då in.satser som jag betraktar såsom varandenödvändiga. står vi i kommun inför gigantiska problem genom tekokrisen. 90 Jag skall inte gå närmare in på den frågan -jag far väl tillfälle till det i andra sammanhang -men jag måste ändå fråga: Kan del betraktas som orimligt att salsa ordentligtpå sådana orlersom redan haren väl utbyggd service på många områden och som harett stort bostadsbestånd, framför allt av nyproduktion, men där det saknas ettdifferentierat näringsliv? Del skulle vara ett kapiialslöseri av stora mått, omman skulle tvinga boråsarna att flytta i stället för att sälla inregionalpolitiska insatser på ort och ställe. Nuhar ju utskottet enhälligt fastslagit att det behövs fortsatta regionalpolitiskainsatser i , detta som svar på en socialdemokratisk motion som tarupp problemen i . Men intresset för alt vi skall få behållaorisplanen lar sig också uttryck i de många motioner som berör just dettaavsnitt, och de motionerna kommer i stor utsträckning från borgeriigariksdagsmän. Del flnns tydligen också en och annan kall bland hermelinerna,eftersom centerpartisten i Stenkyrka gemensamt med min partivänherr i kräver all skall bli ett primärt centrum. Jag harstor förståelse för dessa båda motionärers krav, eftersom jag inser all detskulle innebära många fördelar, inte bara för ulan för hela , omVisby får tillgång lill högre utbildning, ett rikare kulturutbud och en merdifferentierad arbetsmarknad. Del skulle kunna innebära att fler ungdomarstannar kvar på Golland, alt fler kvinnor får arbete osv. Jag tror del flnnsanledning alt återkomma lill den frågan . Vihar kunnat konstatera att utvecklingen av befolkning och sysselsättning harvarit förhållandevis balanserad för de olika ortslyperna sedan ortsplanen komlill, och den inomregionala balansen har förbättrats - vilketinte heller den borgerliga majoriteten i utskottet kan bestrida. Inte ens centernborde ha skäl att klaga, eftersom befolkningsutvecklingen i kommuncenlra harvarit överraskande positiv och genomgående ligger över länsstyrelsernasprognoser. Ortsplanen får också, som jag nämnde förut, ses som ett instrumentför den långsikliga planeringen och inriktningen av regionalpolitiken. Underårens lopp har vi gäng efter annan fått lyssna lill centerpartister som velatriva upp beslutet om ortsplanen. höll industriministerÅsling ett tal i , i vilket han förklarade all ortsplanen skallavskaffas. säger man i utskottsbelänkandet: "Enligt utskottets meninghar ortsplanen sin största betydelse när det giiller planeringen av skildaservicefunktioner." Detta lyder på alt man iiven i fortsättningen skallha ortsplanen kvar. Menvad blir det av en ortsplan om man inte vill behålla systemet för huren ort skall klassificeras? Det måste enligt min uppfattning leda till altfolkpartiet och moderata samlingspartiet traskar över på sida och villavskaffa ortsplanen. Jag måste fråga om vi inie skall ha någonplanerad utveckling, om det är meningen att allt skall få fiyta litet hur somhelst. Vi har t. ex. slagit fast all del alltjämt finns goda skäl all låta detillgängliga resurserna i huvudsak komma skogsliinen lill del, och då främst deinre delarna. Del är min förhoppning an även den borgerliga majoritetenverkligen ställer sig bakom denna uppfattning. Men hur skall man klara ensådan stvrninc om inte beslutet om åigiirder Nr 47 och finansieringen av åtgärderna fallas på samma nivå? Torsdaeenden ''' luddigt resonemang utskoltsmajoriteten för när det gäller orts- Jag ställer därför den direkta frågan: Är det avsikten att slopa orts- _--- -------- planeneller inte? Vad vill ni från borgerligt håll komma med i stället? Samordnad Ärdet gamla dröm om etl nät av livskraftiga småorter över landet sysselsäiiniiigs- och som skall realiseras? Skall primära och regionala centra sättas i strykklass? regionalpolitik Visserligen tycks dock ha insett deekonomiska realiteterna , när man har kommit i regeringsställning.Av betänkandet framgår i en passus att man "väljer lösningar som är sådecentraliserade som är praktiskt och ekonomiskt möjligt". Även centernhar således sent omsider insett all del finns vissa begränsningar för hur långtman kan gå när det gäller alt sprida sysselsättning och service. Men hur rimmardetta med den framförda åsikten alt någon form av servicegaranti börinföras? Skall man klara delta blir del inte lätt alt ha några begränsningar. Från socialdemokratiskt håll har vi inte funnit anledning alt göranågon allmän omprövning av det system med ortsplan som fattade beslutom . Principerna och målen förortsplanen bör ligga fast. Det skulle varadjupt otillfredsställande om den fasta förankring som ortsplanen har redan nui planeringssystemet, inte bara för de kommunala, regionala och statligaorganen ulan också för industrin, handeln, organisationerna m. fl.intressenter, slopas eller förfuskas. Meddetta, herr talman, vill jag yrka bifall till samtliga reservationer till dettabelänkande. Underdetta anförande övertog herr tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. har varit pådrivande i regionalpolitiken under mer äntvå decennier. Ofta har vi stått ensamma i våra bedömningar och krav. Efterhand har andra slutit upp på vår sida. Del vittnar dagens debatt om: Centernsriksplan utsattes för mycken hård kritik. Den karakteriserades som orealistisk.När vi nu efteråt ser pä den utveckling som varit visar det sig alt vi angav enmycket mer realistisk målsättning än andra för t. ex. den region som är mestutslagsgivande för den regionala utvecklingen, nämligen . Skillnadernamellan oss och den dåvarande regeringen låg inte bara i all vi hade en annanmålsättning för t. ex. storstadsområdena. De berodde också på alt vi drog andraslutsatser av de rådande utvecklingstendenserna. Vi drog slutsatsen attsiiualionen är 1972 var sådan all vi med de regionalpoliliska medel somföreslogs skulle kunna uppnå en mer decenlralisiisk utveckling än densocialdemokratiska regeringen trodde på. Utvecklingen har gen oss rätt. Niirvi nu slår inför all granska den förra regeringens förslag lill framlidaregionalpolitik måste jag konstatera all historien upprepar sig. Jag tyckersålunda inte all den förra regeringen i proposilionen 1975/76:211 drar de rätta slutsatserna avvissa som jag ser det väsentliga inslag i den nuvarande utvecklingen. Detta göratt del, enligt min mening, återigen finns anledning att genomföra och verkafören mer decenlralisiisk politik utan alt dramatiskt ändra på deregionalpolitiska medlen. Jag skall la några exempel. 1972års socialdemokratiska politik liksom hade som viktig utgångspunktatt det bara är de större arbetsmarknaderna som kan erbjuda den differentieringsom välutbildade ungdomar vill ha. Detta synsätt grundades, såvitt jag kan se,i huvudsak på erfarenheterna från slutet av 1960-lalet när del gällerungdomarnas flyttningsbenägenhet och yrkesval. Vi var starkt kritiska till attha den utgångspunkten , och vi har under de år som gått fått stöd för denuppfattningen. Vi vet att ungdomens yrkesval har ändrats. Materialsom redovisats av arbeismarknadsdepartementet i anslutning till bearbetningenav Länsplanering 1974 visade också på att ungdomarnas flyttningsvanor håller påalt ändras. Man fiyttar nu inte lika långt. Vår slutsals av detta är attungdomarnas krav på arbetsmarknadens differentiering har minskat. Kravenpå arbetsmarknadens differentiering har minskat också av andra skäl. Insatsernanär del gäller all förbäitra arbetsmiljön, öka jämlikheten mellan könen ochminska löneskillnaderna mellan olika yrken gör del möjligt för allt fier att fåsina krav på arbetet tillgodosedda även på mindre och inte lika väldifferentierade arbetsmarknader. Jagvill ange ytteriigare ett skäl till min slutsats all de regionala förskjutningarnade närmaste åren inte blir så omfattande. Den bygger på min erfarenhet av deförsta månaderna som ansvarig för regionalpolitiken i den nya regeringen. Jagtänker på de strukturförändringar som går fram över svenskt näringsliv. Dedrabbar även större förelag, och för den delen också större orter. Om dessaförändringar skulle tillåtas leda lill befolkningsomflyttningar i motsvarandegrad skulle del krävas stora personliga uppoffringar av de inblandade, som ärberoende av dessa företag. Dessutom Skulle det leda till all vi gjorde storasamhällsekonomiska förluster, eftersom man i alla de orter som berörs harett stort nedlagt samhällskapital - väl utbyggd samhällsservice, goda bostäderosv. Omsorgenom de enskilda människorna och önskan att även i fortsättningen utnyttjasamhällskapitalet gör att vi måste lösa problemen där de finns. Det är dengrundläggande principen för vår fortsatta regionalpolitik. Vi måste accepterafortsalla strukturomvandlingar, men de måste ske inom ramen för den regionalastruktur vi nu har. Regionalpoliliska, näringspolitiska ocharbelsmarknadspolitiska medel bör göra detta möjligt. Detär mot den bakgrund jag här skisserat som man skall se ulskottsmajoritetensuttalande att regionalpolitiken bör få en mer decenlralisiisk inriktning, attden bör förstärkas så all människorna i olika delar av landet ges allsidigsysselsättning och service och en god miljö. Fråganom den framtida befolkningsfördelningen i landet är för encentral regionalpolitisk fråga. Här får väl de justeringar som ulskollelanvisat vara lill fvllesi t. v. Detstörsta akuta problemet inom regionalpolitiken är emellertid den inomregionalautvecklingen. Här är ortsplanen del planeringsinstrument som den tidigareregeringen stannade vid. Utskottet har förordat all en utvärdering avortsplanens framlida roll i samhällsplaneringen skall göras och föreläggasriksdagen. För att få underiag för en sådan som jag ser det mycket angelägenutvärdering kommer jag all föreslå regeringen all länsstyrelserna får i uppdragan inom ramen för den fortlöpande länsplanering som beslutats analyserakonsekvenserna av ortsplanen för det egna länet. Analysen skall omfatta såvälrelevansen i de mål som är nedlagda i beskrivningen av de olika ortstyperna somortsplanens reella slyrningseffekler. Avsikten är alt länsstyrelserna ocksåskall analysera andra länkbara sätt att prioritera inom regionalpolitiken,grundade t. ex. på befolkningsutveckling, åldersstruktur, förvärvsfrekvenser,näringsstruktur och inkomslstruktur. Deltaär kriterier av det slag som har fört fram i den regionalpoliliskadebatten och som bör göra del möjligt att skapa en bättre balans i deregionalpoliliska instrumenten än den som del nuvarande systemet har kunnaterbjuda. Tanken är all länsstyrelserna efter samråd med kommuner och landstingskall redovisa sina överväganden niista år. Avväsentlig betydelse när del gäller den inomregionala balansen och skildaarbetsmarknaders sätt att fungera är i många delar av landet den fysiskaplaneringens utformning. Det är viktigt t. ex. att del sker en anpassningmellan lokaliseringen av bostäder och arbetsplatser å ena sidan och anordnandetav kommunikationer å andra sidan så all arbetsresorna inte blir onödigi långa.Erfarenheien visar att detta är en förutsättning för all bl. a. de giftakvinnorna skall kunna delta i arbetslivet. Enligtmin mening bör del vara möjligt att åstadkomma en sådan anpassning utan attbostäderna koncentreras till arbelsplalsområdena - en anpassning i motsattriktning måste eftersträvas inte bara i storstadsområdena ulan även i andratätbefolkade områden. Det här är frågor som del primärt är kommunernas sak allbesluta om, men här finns det också ett statligt ansvar. Jag kommer därför attge länsstyrelserna i uppdrag alt som underiag för den kommunala planeringen ochför trafikplaneringen göra en inventering av sysselsättnings- ochresemöjligheler i vissa lokala arbetsmarknader. här .sammanhanget vill jag också lägga några synpunkter på glesbygdsproblematiken. Iutskottsbelänkandet förs glesbygdsfrågorna på nytt fram i blickfältet. Det ärnågot av ett tioårsjubileum. En första glesbygdsgrupp tillsattes nämligen år1966. Den efterträddes av glesbygdsulredningen, som när den slutfört sittarbete följdes av en inlerdepariemenial grupp som vid sin sida hade enreferensgrupp med parlamentariskt inslag. Dettalångvariga arbete, som vi i den dåvarande oppositionen var med om all driva på,har gett många för glesbygden värdefulla resultat. Jag behöver i del härsammanhanget bara erinra om det statliga stödet lill kommunalasysselsältningsinsatser, bättre social service, dagligvaruförsörjning ochskärgårdsföretag. måste enligt min uppfattning arbetetföras vidare med ökad kraft bl. a. för all la itu med den i utskottsbelänkandetpå nytt aktualiserade frågan om_ "någonform av statlig garanti för alt upprätthålla serviceni vissa orter i de större glesbygdskommunerna".Arbetet bör emellertid inte inskränkas lill service utan också gälla för glesbygderna specifika sysselsättningsproblem. Därfinns alltjämt stora olösta frågoratt ta itu med. För detta arbete behövs en någotannorlunda organisation än den nuvarande. Jag överväger därför all - i stället förde båda grupper som finns - lilldepartementet knyta en särskild delegation, som skulle få lill uppgift all samordna och intensifieraglesbygdsinsatserna. I delegationen vill jag gärna ha med partirepresentanter men också representanter för glesbygdskommuner och landstingsamt för andra organ som har nära kontakt med glesbygdsbefolkningen och dessproblem. Genom en sådan delegation tror jag altregeringen skulle kunna tillföras många värdefullasynpunkter och erfarenheter som grund förden fortsatta glesbygdspoliliken. Utskottet är enigt omatt stödområdesprincipen inte är tillräcklig förall skapa en regionalpolitik för helalandet. Jag vill dock betona att skogslänen,och främst de inre delarna av Norriand,fortfarande har del största behovet av insatser. Menregionalpoliliska insatser behövs också i andra delar av landet. Del möter vi exempel påsnart sagt . Utskottsmajoriielen förutsätter därför att "ett system som bygger på andra kriterier änenbart geografiska avgränsningar kan utformas"'.Sysselsättningsutredningen har i uppdragatt se över den regionalpoliliska stödverksamheten, och det finns därför ingenanledning all gå in på en detaljdiskussion i detta sammanhang. Viljeinriktningen från utskottsmajorilelens och regeringens sida är klar. Det gälleratt finna de tekniska lösningarna. På basis av sys.selsäilningsutred-ningens arbete avser regeringen all lägga fram ett förslaglill i denna fråga senare . Ett viktigt inslag i lokaliseringspolitiken kan det samråd i lokaliseringsfrågor bli, varom överenskommelse mellan och den gamla regeringen träffats. Alternativen för den nya regeringen har varit alt antingen fullfölja eller försöka gå ifrån den överenskommelsen.Jag delar här ut-skoitsmajoriietens uppfattningatt verksamheten är värd alt fullföljas. Jag säger detta ocksåmot bakgrund av den debatt som förts här i kammaren lidigare . Låt oss prövaden här verksamheten och göra en utvärderingefter någon tid. Vi får då ta ställning till hur vi kan gå vidare. Reservanterna menar alt det är en styrka alt representanter försocialdemokraterna och ställtsig bakom en lagstiftning om etableringskoniroll i den utredning som åberopats härlidigare. det kan kanske framståsom önskvärt alt införa etableringskoniroll efter en utvärdering av den pågående verksamheten. Men det kanske inte blir nödvändigt. Del är ju del reella resultatet av den här verksamheten som får bli vägledande för hur vi i fortsättningenskall hantera frågan. Vi kanske kan finna andratyper av insatser som är ännu effektivare. Del är därför onödigi all redan nu låsa sig för hur en eventuell lagstiftning kankomma att se ut. Vad är del som säger att den lagstiftning som skisseras ipropositionen är den Samordnad sysselsättnings- och regionalpolitik Låt i stället verksamheten med lokaliseringspåverkan fåfortgå en lid! De erfarenheter vi då vinner bör ligga lill grund för denfortsatta debatten, och då står vi sannolikt på en stabilare grund och har ettbättre erfarenhetsunderlag att bygga de fortsalla övervägandena på. Förall behovet av sysselsättning i alla slag av orter skall kunna tillgodoses ärdet angeläget att lokaliseringspåverkan kan fullföljas också på den regionalanivån. Genom systemet för information mellan företag och samhälle fårlänsstyrelserna den information som de behöver för alt på den regionala nivånbedriva förhandlingar likartade dem som eiableringsdelegaiionen iindustridepartementet skall bedriva på den centrala nivån. Reservanternahar under en särskild punkt tagit upp den induslripolitiska planeringen. Jagvill i del här sammanhanget understryka behovet av ett väl fungerande samspelmellan industri- och regionalpolitik. Vad som händer i vårt svenskanäringsliv inskärper ju angelägenheten av detta samspel. Den nya regeringenkommer som ett konkret uttryck för delta att samla industri- ochregionalpolitiska frågor inom samma departement. De praktiska förutsättningarnaför ett samspel mellan dessa områden ökar därmed. Länsplaneringenkommer alt byggas ut, och industrin är naturligtvis en väsentlig part i deltaarbete. Inom sysselsättningsutredningen övervägs hur del näringspolitiskainslaget i länsplaneringen kan förslärkas. Branschråden står inför vikligauppgifter, och verksamheten kommer all intensifieras. Avsikten är all undermandatperioden lägga fram näringspolitiska program för fiera sektorer avnäringslivet i samråd med branschråden, som här är myckel väsentliga organ förkontakt mellan näringsliv, fackliga organisationer och samhälle. Jaghar i del föregående nämnt att regeringen avser alt ge uppdrag lilllänsstyrelserna på en rad punkter. Genom att landstingen nu får utse ledamöteri länsstyrelserna kan dessa uppdrag genomföras med än bättre politiskförankring i länen . Jag tror alt det är en mycket viktigutveckling. Man skapar nämligen därmed större förutsättningar för all deåtgärder av skilda slag som en utökad planeringsverksamhet t. ex. ger upphovlill också får en bättre regional och lokal förankring, och det måste varaavgörande för effektiviteten i regionalpolitiken. Utskottethar för sin del godkänt principerna för länsplaneringens framtida utformning.Jag har på denna punkt självfallet ingen annan uppfattning än utskottet.Emellertid hoppas jag all utredningsarbetet kring en vidgad länsdemokrali kanske i en sådan takt all nästa fullständiga länsplaneringsgenomgång kangenomföras med etl breddal politiskt ansvar för landstingen. Sammanfattningsvis vill jag betona att vi med dagens debatt och besluttar etl väsentligt steg mot en samordnad sysselsättnings- och regionalpolitik,som med ökad effektivitet skall användas för alt skapa en bättre regionalbalans och förbäitra möjligheterna för människorna att känna en reell tryggheti arbetet. Principiellt är del också ett betydelsefullt steg vi tar i dag.eftersom vi med detta beslut .skapar förutsättningar för en vidare utveckling avregionalpolitikens instrumentarsenal och - vilket också är viktigt - en bättreanpassning till utvecklingen i skilda regioner av vårt land. Målet måste nuvara en effektivare regionalpolitik och sysselsättningspolitik i nära kontaktoch intimt samspel med en aktiv näringspolitik. Herr tredje vice talmannen tillkännagav att anslagutfärdats om sammanträdels fortsättande . Hen iVarberg (s) kort genmäle; Jag kan instämma i vad herr industriministern sade i slutet av sittanförande, all syftet med det regeringsförslag och det utskottsbetänkande vibehandlar är alt bygga vidare och effektivisera lokaliserings-ochregionalpolitiken. Mycket i de länsstyrelseutredningar sorn industriministernhär aviserade har jag ingenting att erinra mot, eftersom det också var tanken iregeringsförslaget som innehåller riktlinjer och mål som måste följas avpraktisk handling. Jaghar emellertid etl par invändningar mot industriministerns ,'nförande. Detgäller talet om de lokaliseringssamråd varom frivillig överensk 'mmelse harträffats. Den uppgift som industriministern lämnade var ju mycket allvarlig,att man övervägde att antingen fullföOa eller gå ifrån den överenskommelsen.Jag vill fästa uppmärksamheten på att i detta hus har ju varitdet som tillsammans med socialdemokraterna länge ivrat för alt få något bättreinstrument, bättre möjligheter att påverka lokaliseringen.