prot · G00999 · 1976-12-31 00:00:00 — Jag håller med honom. Detförsöker vi göra när det gäller resurshushållning och den långsiktiga politikenför en rättvisare värid. Vi arbetar med delta mycket intensivt t. ex. i CIEC,vilket jag tyvärr inte hann utveckla som jag hade önskat i mitt förraanförande. Detär inle bara socialdemokraterna som har det långa perspektivet, även om deförsöker yvas över della. Del finns också hos andra partier. Men vi ärnaturligtvis tacksamma om del samarbete kan fortsätta som vi har haft genomåren. Det ger den bästa effekten, när ett litet land som skall görainsatser ute i väriden. Delfinns också anledning alt återkomma till det som tog upp ominvesteringar i . Jag undrar i mitt stilla sinne vad som hände mellanden och den dag dä socialdemokraterna lade fram sin motion.Sowetohändelsen inträffade faktiskt , men skrev alltsåde socialdemokratiska ledamöterna under pä alt de aktioner som skulle fåeffektivitet var aktioner som hade en bred bas och var förankrade isäkerhetsrådet. Därutövertror jag alt lyssnade dåligt pä vad jag sade om det framtidaagerandet. Däremot hade hört vad jag sade. Vad jag ville framhållavar alt när säkerhetsrådet nu har faltal sill beslut vel vi vilken situationenblir för framtiden och vilka möjligheter vi har atl handla. Då skall viöverväga vilka åtgärder vi kan vidta i och i för att fullföljasträvandena alt få bort apartheidregimen i . Närdel gäller stabilitetsfrågorna vill jag säga för del första att del inte ärrikligt att påstå att regeringens förslag till försvarsbudget innebär svenskupprustning. För det andra har satsningarna på etl starkt svenskt försvartidigare inte försvagat vår ställning i det internationella nedrust- Utrikes-,handels-och valutapolitisk debalt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Man kanlugnt säga - bl. a. mol bakgrund av den enighet som rätt om dessa frågor iSverige - all vi har åtnjutit stort förtroende, och del förtroendet har vi ävenfortsättningsvis. Jag vill, precis som gjorde, åberopa de storainsatser som har gjort för den förra regeringen och för dennuvarande i nedrusiningsarbelel. Delfinns inga motsägelser mellan våra egna försvarsansträngningar och försöken attfå till stånd internationella överenskommelser om nedrustning. Att tryggafreden är det viktigaste för all kunna gå vidare med avspänningen och fä tillstånd åtgärder för en effektiv och total nedrustning i världen. Ifråga om IDB må säga vad han vill här. Ett faktum är ändock attunder den socialdemokratiska regeringens tid utarbetades i handelsdepartementeten promemoria där det föreslogs - vad jag kan förstå närmast av en socialdemokratiskstatssekreterare - atl skulle gä med i IDB. Del måste alltså ha förtsnågon typ av resonemang om all man skulle göra della. Detfaktum all regeringen nu har föreslagit förhandlingar om medlemskap i pä handelspolitiska skäl. Det finns också andra skäl. I stort sett helaVästeuropa liksom är medlemmar -är ännu inle medlem. Dessutomhar jag personligen upplevt atl små länder i uttryckt önskemål omalt skulle gå med i IDB, för alt dessa länder i sill utvecklingsarbeteskulle kunna la i tjänst svenska företag i stället för att ständigt varaberoende av amerikanska och andra stora multinationella företag. Iövrigt kommer vi att fortsätta våra anslrängningar alt bekämpa förtryckarregimeröverallt, var de än förekommer - inklusive den i , en avskyvärd regim somvi med all kraft vill motarbeta. Inteminst har vi varit aktiva när det gäller kommissionen för de mänskligaräitigheierna i . Del är vår förhoppning, som jag sade tidigare, att dennya administrationen i skall gå vidare i det arbete den har påböriat ochverkligen sälta kraft bakom orden atl regeringarnas respekt för de mänskligarättigheterna skall vara avgörande för ;s engagemang i olika delar avvärlden. () kortgenmäle; Fördel första beträffande : Anser att PLO ärdel mest representativa uttrycket för palestiniernas intressen? Fördet andra är det självklart att del föreligger en motsättning mellan vad somgällt tidigare och vad regeringen nu skriver om säkerhetspolitiken iförsvarspropositionen. Jag har gått igenom det sida för sida, och del är ganskaskrämmande. Där finns några platoniska meningar kvar om det som för oss ärviktigt. Men viljeinriktningen har försvunnit. Har ni ingensamordningsavdelning, som kunde hålla reda på - del är minvälvilliga tolkning - och inte tillåta en sådan här högervridning? När det gäller IDB måstedet vara pinsamt för atl stå här och äta sina egna ord. Närdet kommit så långt som till att en socialdemokratisk statssekreterare påståsha skrivit en promemoria som ger uttryck för regeringens uppfattning trots attfrågan icke behandlats i regeringen, då har man en skör tråd att hänga uppsitt dåliga samvete på! Vadbeträffar slutligen så måsle ändå förstå att det finnsingen motsättning i vad vi säger. Vi skriver i ell utskottsbetänkande och jagsade i säkerhetsråd , att verkligteffektivt blir trycket utifrån bara genom internationella sanktioner. Men, fruSöder, detla hindrar inte att varje land har sitt ansvar. Jag lyssnade myckelnoga på vad sade om att hon ville vänta pä behandlingen i FN;ssäkerhetsråd. Det tycker jag är klokt, fördel betyderatt man inte har någontotalt avvisande hållning. Vi kan alltså fortsätta resonemanget om vår motion.Så har jag tolkat det. Därför uppfattar jag det sagda positivt. Menkom ihåg detta; apartheidsystemet går mot sitt slut. Problemet är processendit. Jag har varit med om della sä länge och upplevi hur afrikanerna i böriantalade om lika rättigheter och lika utbildningsmöjligheter, sedan blev detrösträtt, därefter majoriletsstyre - och sedan blev det kampen, öch snartkommer man därhän i förtvivlan all de vita skall försvinna frän yta. Dåär det frågan om den tunna tråden av fred och att undvika det fruktansvärda lidandesom ell raskrig och en stormaktsinblandning skulle innebära. Och måsle vi -även om del bara sker nationellt, och även om del bara är vi i de små nordiskaländerna - skärpa vår hållning pä vissa punkter! Det blir en signal till våraafrikanska vänner, ett meddelande all allt icke är fördömelse. Del finns hoppäven bland de rika, vita nationerna. Förnuftetsäger oss att apartheidsystemet är en orimlighet i den moderna väriden, ochkänslan säger oss att det är moraliskt orättfärdigt. Här talar förnuft ochkänsla samma språk. Och med hänsyn till de fruktansvärda lidanden som kanföreslå fär vi icke missa något tillfälle att låla förnuftet och känslan utlösapraktisk handling! Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Hen (vpk) kortgenmäle; Låt mig för min del avsluta denna debalt genom all säga all del finnsmycket i regeringens ulrikesdeklaration som jag kan instämma i, somden innehåller motsägelser, halvheter och outsagda meningar om vad man konkretskall göra. Detsägs i regeringsdeklarationen alt vi skall nå fram lill principer för hur endel av de oerhörda resurser som används för militära rustningar skall frigörasför andra ändamål. Det är en utmärkt upptäckt! Men del talet skorrar litetfalskt, när det kommer från en regering som vill öka militärutgifternaytterligare och binda än mer av våra resurser i produktionen av militäraförintelsemedel. Sverigehar per person räknat den tredje eller fjärde dyraste krigsmakten i världen,och detta utan all det råder någon större oro i denna del av Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Ingen kan hävdaannat än att krigsmakt är oerhört överdimensionerad och all den äralldeles för stor med hänsyn till vårt utrikespolitiska läge. Därför vill jagsäga lill utrikesministern all del gäller inle bara att tala om principer, del gällerinle bara ord, del gäller att föregå med gott exempel. Man kan inte samtidigtsom man ökar rust-ningsutgifterna för del redan alltför dyra svenska försvarettala om att tillgångar som binds i rustningar skall frigöras för nyttigaändamål - och sedan göra anspråk pä all bli trodd. Endastord blir det också om man inte klarl säger ul vad man konkrel kommer alt göranär del gäller all stödja den afrikanska befolknings-majoriteten i Rhodesia.Det är bra att man i deklarationen helhjärtat ullalar atl man stöder ekonomiskasanktioner mol och alt man vill verka för att de stärks. Men jaghoppas att detta skall vara mer än en läpparnas bekännelse. Vi vel alt mångaförelag på smygvägar kringgår de ekonomiska sanktionerna motSmithregeringen. Enligt uppgift använder 1. ex. ett formellt friståendeskotskt företag för investeringar i , och därifrån säljer man sedanVolvobilar till Smiths . Underden långa tiden med sådana här sanktioner har lönnvägar upparbetats som minskareffekterna av sanktionerna. När regeringen nu uttalar atl den vill verka föratt sanktionerna stärks blir min fråga: Kommer regeringen atl låta undersökavilka smygvägar svenska företag använder för atl kringgå sanktionerna motRhodesia? Kommer regeringen atl vidta åtgärder mot de företag som avslöjas i ensådan undersökning? Dellavore, menar jag, del mest effektiva sättet för att bidra till attskärpa sanktionerna mot Smithregimen. Om regeringen sopar undan från sitt egetbord kommer också vårt ord inlernationelll att väga mycket tyngre. Några ordytterligare om IDB. Detär ju ell faktum, , att det var under den gamla regeringens tid manförberedde IDB-anslutningen, oavsett vem som var skyldig till detta och vem somgjorde arbetet. Den nya regeringen har föreslagit att få upptaförhandlingar i ett helt annat läge än när förberedelsearbetet gjordes. En nysituation har faktiskt inträtt som vi kan ha vissa förhoppningar om, när dennya amerikanska administrationen har sagt sig vilja ta större hänsyn till demänskliga rättigheterna än man har gjort tidigare. I övrigt har också mänga avherr Palmes partivänner ute i världen, i t. ex. , , Danmarkoch , ansökt om alt fä bli eller är redan medlemmar i . Närdet gäller försvaret och utvecklingen i väriden mäste man naturiigtvis se tillhela regeringens arbete. Del är uttryckt mycket klart i försvarsproposilionenvad vi menar bör gälla i fråga om relationerna mellan rustningar ochutvecklingsarbete i väriden, och alt en förutsättning för en rättvisare världär att vi får en total nedrustning. i CIEC för en ny ekonomiskvärldsordning visar tydligt vad regeringens strävan är - jag vill upprepadetta. Engagemangetnär det gäller är starkt och vi kommer atl gå vidare i det arbetet.Jag kan instämma i väldigt myckel av det som sade om ett engagemangför den delen av världen. I sitt första anförande åberopade ett brevdär man frågade på vems sida slår. Jag kan försäkra att - jaghoppas hela - i varje fall regeringspartierna, slår på de förtrycktassida i . Och del är del viktigaste - atl vi tillsammans här i värtland står på de förtrycktas sida, oavsett var i väriden förtrycket härskar,oavsett i vilka former det förekommer, och alt vi har en samstämmighet i vårautrikespolitiska strävanden. Därför är del också viktigt att tala medsamstämmiga röster sä att vi inte blir misstrodda ute i världen. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Hen (): utrikespolitik brukar betecknas som alliansfri i fred i syfteatt med stöd av ell starkt försvar bevara vår neutralitet, den traditionella, ikrig. Den är även en solidarilelspolitik vilken kommer lill uttryck genom vårtengagemang i FN och dess organisationer, genom vår aktiva medverkan i detinternationella nedrusiningsarbelel och genom vår biståndspolitik. Vårdelaktighet i gör ett nära nordiskt samarbete självklart, vår plats somen del av föranleder värt deltagande i . Omdessa huvudlinjer i vår utrikespolitik, varom de stora partierna är ense, råderalltså enighet. Dessa huvudlinjer förtjänar ändå atl omnämnas i varieutrikespolitisk debatt, och jag skall tillåta mig alt göra några kommentarertill dem i dagens läge. firar sitt 25-årsjubileum. Tom födelsedagsretorik är inte påsin plats, däremot en erinran om att dagens nordiska samstämmighet bygger pä enlångvarig kulturtradition, på gemensam sagohävd, på likhet i andliga värderingaroch stämningar och pä överensstämmelser i fråga om rättslig grund ochlagbunden ordning och utveckling. Uppfattningen om människovärdet ochindividens rättigheter och skyldigheter har under århundraden varit likartad,och folkens gemenskap har skapats genom kontakter över gränserna, iblandtidigare under ofredens dagar men numera under en samförståndels lid. Dessakontakter har stimulerats och vidgats till något tidigare oförutsettgenom kommunikationernas underlättande och en TV och en radio som ej gör haltvid gränserna. Mensäkerhetspolitiskt har de nordiska länderna gått olika vägar i vår historia. lid utgör en av de få perioderna avpolitisk enighet i . Gisselslagen under andra väridskriget skapade ickepolitisk samhörighet. Säkerhetspolitiska lösningar söktes på olika vägar.Resultatet torde som helhet, vilket i de dagarna inle kunde förutses, ha gagnatstabiliteten och freden i norra . Men är inte ett skyddat område,och trakterna vid Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt hör till de mestkärnvapenspäckade i väriden. är inle ett fredens hav. Då och dåerinras vi om vår närhet till brännpunkter i den globala strategin, antingendet sker genom närgångna besök vid gränserna eller genom irriterade inslag igrannars meningsutbyte. Paradoxalt nog ledde nederlagen - försvarsförbundet,tullunionen och Nordek, slupande på mållinjen - till jordnära framgångar, menockså lill betydande större vinningar i kultur, i arbetsliv och framför allt ifråga om handeln. Nederlagen byltes i framgångar. har den nordiskasamhandeln främst genom EFTA nått en utveckling som aldrig förut. Imorgonens radioeko betygade utrikesminister vår föresats alt ytterligaresöka bygga ul det nordiska samarbetet. Del är bra och det är riktigt. Förframtiden: Man vill gärna instämma i utrikesministers uttalandehäromdagen, atl bör akta sig för alt hamna i en institutionelldjungel. Man beräknar atl det finns 120 olika officiella nordiskasamarbetsorgan! I än vidare mån bör rådets arbete bli bekant för medborgarna,och en av vägarna härtill går via parlamenten. Del svenska parlamentet hardärvid ett särskilt ansvar; nordiska frågor diskuteras här mindre än hosgrannarna. Kan det, herr lalman, vara en uppgifi för det svenskautrikesutskottet? Ävendet nordiska samarbetet intensifieras. För del är de västeuropeiskaländerna dominerande i handeln och betydelsefullast för sysselsällningen.Särskilt framträder dock vår traditionella kulturella samhörighet. Vid Uppsalauniversitets pågående jubileum fär universitetens roll i denna kulturgemenskapen alldeles särskild belysning. har händer sträckts ut gentemot öster. Gensvaret finnsdär måhända; i så fall kommer det väl när tidpunkten är den rätta. Ifråga om solidaritetspolitiken träder skyddet för medborgerliga rättigheter i förgrunden, icke minst genom den nyvalde amerikanske presidentens friskaoch diplomatiskt okonventionella aktivitet. närmast Slår i vår närhetBelgradkonferensen i förgrunden, den som skall fastställa om ESK har tillämpatsav de olika undertecknarna. Slutdokumentet från klarläggeruppgifterna för konferensen, och var och en av de tre korgarna är lika viktiga,lika angelägna atl iaktta. Den bristande viljan är på sina håll uppenbar, ochdetta måste konstateras. Däremot bör det icke fä bli en process för processensegen skull. Väsentligt är att, där så behövs, möjligheter ges lill omprövningoch revision av doktrinärt och förlegal ställningstagande. Här instämmer jagmed utrikesministern. Menproblemet finns som bekant utanför . I den svenska debatten nämns medall rätt ofta vissa länder - några latinamerikanska stater, , Rhodesiaoch . Men det finns många andra länder. Tyvärr är det nära nog enklareatt räkna upp stater där medborgerliga rättigheter något så när iakitages änstater där de kränks. I den internationella debatten, knappast i den svenska,har förhållandena i och Cambodja fått stort utrymme. socialistledarenMitterrand ställde för någon tid sedan i en tidskriftsartikel oroande frågor omterrordåd, fiyktingmord och koncentrationsläger i . Han fruktade,tillade han, alt en socialistisk dogm träder i stället för statsskäl, en dogmlika avskyvärd och lika tvivelaktig, och som inte kan accepteras. Och nyligenhar dokumentation framlagts om händelserna i Cambodja, där minst en fiärdedelav befolkningen på 6 miljoner - en och halv till 2 miljoner - sägs ha utplånatsav de röda khmererna. Cambodja betecknas som det mest tillslutna landei ivärlden, där den blodigaste revolutionen i historien äger rum just . Denfranske Indokinaexperten och socialisten skriver atl vi efterAuschwitz och Gulagen trodde att århundradet redan frambringat det yttersta avskräck. "Men ser vi ett folk begå självmord i revolutionens namn;värre-i socialismens namn." I har händelserna i tidigaremed skäl uppmärksammats av en bred opinion. Men var finns våra trubadureroch protestsånger, varför står de tysta inför folksjälvmordet i Cambodja? Varindignationen inle mera värd? Inte ett ord har hörts från . Fränen annan kontinent måsle med häpenhet noteras alt indignationen över massmordeni och diktatorns framfart där tycks vara förbehållen andra stater än deafrikanska. behandling av Ugandaärendei t. o. m.hemligstämplades, enligt uppgift pä begäran av . Sänågra ord om . Till en början var hans huvudanförande sådant alt mani slora delar kunde instämma. Del var präglat av lugn analys, som så oftabrukar vara fallet med oppositionsledares inlägg i den svenska utrikesdebatten.Men när han talat kom en annan - den insinuante. Jag skall tatre exempel. HerrPalme citerade någon källa frän och den tjeckiske vice utrikesministernsom påstods ha prisat den nya . Med indignation tog herrPalme avstånd från delta. Det var helt felaktigt, det var ovärdigt; medlemmarnai den nya är goda demokrater, bäde vår utrikesminister ochandra. Men del hindrade inle frän att koppla sitt citatmed inlägg frän herrar , och under den svenskavalkampanjen, dä dessa hade påpekat alt ett och samma parti vid makten medför risker för demokratin, eller när de hade påpekat att det intei någon totalitär socialistisk stat i världen veieriigen finns utrymme förnågon frihet. Den kopplingen var inle särskilt elegant. Den påminner om smaklöshetenatt efter valet i en påstå atl de enda somgladde sig åt regeringsskiftet var juntan i . Detandra exemplet gäller nedrustningen och den svenska försvarsfrågan. delvis redan tagit upp detla, och jag har inte myckel att tillägga utövervad hon har sagt annat än att väl vet vilken enighet omnedrusiningsarbelel som , ja, jag vägar t. o. m. säga sedan1920-talel och den tidens nedrustningskonferens, föreligger i den svenskariksdagen och mellan de svenska partierna. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valulapolilisk debatt nedruslningsdelegation sommed inslag från samtliga demokratiska partier verkar i har det, såvittjag vet, knappast någonsin förekommit minsta meningsskiljaktighet. Del harvarit fullständig enighet. Varför insinuerar då , med föregivet slödav uteblivna satser i försvarspropositionen, all nedrustningsfrågan inte ärlevande för regeringen, alt regeringen genom sin försvarsproposilion harådagalagt etl ointresse för dessa frågor? Tvärtom har i regeringsförklaringenoch i dagens deklaration regeringens intresse för de internationellanedruslningsförhandlingarna understrukits. Det är väl bekant all regeringens ståndpunkt med förslaget om provstopp och icke någonenbart socialdemokratisk ståndpunkt. Del inslaget, som också återfinns i densocialdemokratiska motionen i försvarsfrågan, var väl ändå skäligen onödigt.Del tyder på en strävan alt finna fel där sädana inte finns. Deltredje exemplet var praktblomman. insinuerade allmoderaternas intresse för och var baserat på en strävan atl labort uppmärksamheten från de fatliga folken, att minska på anslagen lill dessalidande i världen. vet atl besluten i riksdag om de storabisiåndsanslagen, bland dem anslagen till Vietnamn och , fattadesunder total enighet och utan motstånd. Diskussionen om har rört dethuvudlösa avtal som regeringen träffade och som ville ha ändring i,del avtal som har föranlett de betydande kostnader som rullar vidare. Detfinns även en annan aspekt. har krävt att de faltiga folken skallges ökat slöd på bekostnad av anslag lill rikare länder, i varie fall lill Cubasom förutom sina naturliga rikedomar också visat sig ha resurser nog att fäpengar från annat håll lill slora och dyra företag världen runt. Varför görherr dä sädana här påståenden? Ja, vi vet all somoppositionspolitiker är en insinuationens mästare. Tillsist en kuriositet. Enigheten om den svenska alliansfria politiken markerades iriksdagen bl. a. , dä utrikesutskottet i koncisa ordalag, dikterade avutskottets dåvarande ordförande , formulerade grundsatser förSveriges utrikespolitik "som regering och riksdag med stark förankringinom svensk folkmening anslutit sig lill och som de ulan vacklan börafullfölja". Anledningen var en kommunisimotion, ingiven av , som bl. a. begärde siormakisgaranlier för den svenska neutraliteten. Idagarna, senare, har efterföljare i den nuvarandesvenska , de nya partibildarna herrar Hagel och Lövenborg, i en motionbegärt liknande garantier för från NATO och . Ringen ärsluten - från 1950-laleis till Hagel och Lövenborg. Hen iStockholm (s): Den regeringsdeklaration om utrikespolitiken som vi har hört i dagvisar alt del inom ulrikespoliiiken finns en siörre överensstämmelse i uppfattningenmellan partierna än inom politiken i övrigt. Vi är kanske inte eniga om alltmen om del mesta. Ensak som vi inte är eniga om diskuterades mellan fruutrikesministern och . Det gällde om skall tillhöraInteramerikanska eller inte. Jag kan upplysa om att den förraregeringen aldrig behandlade den frågan. Del fanns inte något arbetspapperutdelat lill regeringens ledamöter eller lill departementen. Däremot fanns detetl arbetspapper inom . Om del hade resulterat i ellförslag från sida om svensk anslutning, skulle della hablivit avslaget av regeringen. HerrHernelius reagerade mot att i sin tur hade reagerat mol debeskyllningar som under valrörelsen framfördes av och socialdemokratisk opålitlighet i fråga om demokratin. Om ord härvar hårda så har det sin förklaring - del skall förstå. Om ettparti som det socialdemokratiska, den svenska arbetarrörelsen, efter alla deär som det har verkat för att stärka demokratin och klara demokratin ur mängakriser beskylls för atl vara demokratiskt opålitligt, sä blir vi kränkta in ihjärteroten. Det gäller det vi har skapat, det vi har varit med om all skapaoch det vi har omhuldat. Framför allt när beskyllningen kommer frånrepresentanter för elt parti som vi har måst kämpa emot när de demokratiskafri- och rättigheterna infördes här i landei, från eller herrHernelius, så reagerar vi. Luften måste rensas, och det var vad med sitt anförande. Jag skall i första handtala om den europeiska säkerhetskonferensen. Detspekuleras i västeuropeisk press mycket om vad som skall hända päBelgradkonferensen . Fru utrikesministern gav sig inte in pä dessaspekulationer, och del var bra. De tjänar inget konstruktivt syfte. Bakgrundentill det alleuropeiska samarbetet, som skall följas upp , är alltförväl känd. Efter det delades i två , enverklighet som vi alltjämt lever med. säkerhet - frågan om krig ellerfred - är beroende av förhållandet mellan de båda supermaktsblocken, mellanvilka det fortfarande råder djupa motsättningar. Deär , på grund av den militära styrkejämvikten, ställda inför tvånget altsamarbeta, för att undvika ett förödande förintelsekrig. Förhandlingarna omtruppredukiioner och begränsning av strategiska vapen tjänar detta syfte. Deneuropeiska säkerhets- och samarbelskonferensen kan ses som ytteriigare enbekräftelse på att de båda sidorna föredrar förhandling framför konfrontation. Sverigehar av europeisk splittring ställ utanför de militärablocken och hävdat en självständig alliansfri politik. Vi har undvikit aktivmedverkan i den ekonomiska blockbildningen. Däremot har vi inom ,och deltagit i samarbetet med västeuropeiska länder. Vår samhörighet med devästeuropeiska demokratierna och vår kritiska Utrikes-,handels-och valutapolitisk debalt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt