prot · G00949 · 1976-12-31 00:00:00 — Men detär ju inte fråga om att göra någon ny utredning - det har gång på gångupprepats i denna debatt - utan det är fråga om att komplftera utredningen pådet område där den , kanske på grund av kritik mot att den inte varit rättsammansatt, inte har täckt in allt. I civilutskottets betänkande gör vi på s. 4och 5 en uppräkning av en del av de frågor som bör vara redovisade i enproposition till , så att man kan fatta beslut om detta. Del ärkostnadskonsekvenserna, det är den likviditetsmässiga finansieringen, det äravvägningen mellan kostnader och nytta när en länkbar lösning kan innebära atthyresgäster får avstå från en viss service, en viss bekvämlighet som de har . Del är också fråga om vem som skall betala kostnaderna liksom -som var inne på - om eventuella skadestånd tilllokalhyresgäster. Detta skall arbetsgruppen gå igenom och lägga fram förslagom. Jagvill här notera låt mig säga en begynnande annan praxis i utskottsarbetel. Närman haft uppe frågor i utskottet som varil föremål för utredning har det variträtt vanligt att man avstått från ställningstagande i innanutredningen framlagt sina förslag, i all synnerhet om ärendet avancerat sålångt att det varit föremål för beredning i kanslihuset. Då har det i varjefall från socialdemokraternas sida aldrig varit fråga om att man skulle gå föremed ett beslut här i . Del har vi också accepterat, eftersom det ju ärbättre att få beredningen gjord i kanslihuset. vill socialdemokraterna inteagera på det sättet. Del är ingenting som jag kan kritisera socialdemokraternaför -jag bara konstaterar faktum. Vii civilutskoitet har enhälligt anslutit oss till propositionens förslag när detgäller nybyggnader och ombyggnader. Frän utskottsmajoritetens sida ansluter vioss även helt till propositionens bedömningar i övrigt. Vi har en positivinställning till att de här frågorna skall lösas, och vi har tagit fasta påstatsrådets klara uttalande i propositionen att man skall arbeta snabbi med deåterstående frågorna. Vi räknar med att det skall vara möjligt alt framläggaett definitivt förslag som innebär ikraftträdande den istället för . Jagär angelägen om att understryka att del inte finns någon sådan skillnad iuppfattning när det gäller arbetsmiOöproblemen för sophämtarna som herrLindkvist ville ge sken av i sitt inlägg. Vi noterar också frånutskottsmajoritetens sida att det kan vara riktigt all de här förhållandenaregleras genom bestämmelser i byggnadslagen. Det utesluter naturligtvis inte,eftersom förhållandena tydligen varierar kraftigt i olika delar av landet, attdet ändå kan göras frivilliga insatser för att rätta tillsophanleringen och att det kan vidtas kommunalpolitiska åtgärder som förbättrarförhållandena för dem som arbetar med sophämtningen. Föratt över huvud taget kunna läga fram den här reservationen harsocialdemokraterna måst bygga upp argumentationen på att de inte tror pådepartementschefens uttalande att det skall göras en snabb utredning och på att de inte hellertror på ambitionen. De säger att de inte kan finna sig i all den här fråganskall lösas endast med hjälp av den successiva förnyelsen av bostadsbeståndet.Det är då bara att konstalera den skillnaden. Vid en jämförelse medmajoritetens skrivning kan man notera all socialdemokraterna i sin reservationegentligen inte gör någonting annat än slår in öppna dörrar. Jagtänker inte nämna något namn men skall återge ett uttryck som tillskrivitsmånga, nämligen detta: Verkligheten är socialdemokratins värsta fiende. Ävensocialdemokraterna har när de skrev sin reservation måst inse all det finns enverklighet. Det är inte så enkelt som man velat ge sken av i debatten: alt åena sidan står regeringen och dess majoritet här i som inte vill göranågonting, å andra sidan den socialdemokraliska och kommunistiskaoppositionen, som vill all sophanlering-ens intresse till varje pris skalltillgodoses. Ireservationen skriver socialdemokraterna om höga kostnader, bygg-nadslekniskahinder, kulturhistoriska värden - söm eventuellt skulle behöva lillspilloges,om man är tvungen göra vissa ingrepp i en fastighet - samt husels livslängd,som också talade orn i sill inlägg. Detta innebär all man räknarmed att en hel del avvägningar måste göras när det gäller de olika intressena. Avslutningsvisnoterar jag att även vpk erkänner all del finns problem, eftersom man varilmycket angelägen om att i sin motion framhålla att det måste utgå etlekonomiskt stöd i form av både lån och bidrag lill fastighetsägarna, så atthyresgästerna - som vpk uttryckt det - inte behöver betala något för attfastigheten skall kunna garantera en god arbelsmiOö ät dem som sköterrenhållningen. HerrLindkvist tillskrev nästan regeringen ansvaret för att folk bär sig illa ätgenom att slänga sopor från sina lägenheter. Men det klarar ju ingenlagstiftning i världen, utan människorna måste pä ett annat sätt lära sig attpaketera soporna, så att de blir lätthanterliga för dem som skall se till attdet är snyggt och rent omkring oss. Samtidigtsom jag yrkar bifall till utskottets hemställan vill jag understryka denpositiva inställning till lösningen av de här frågorna som kommer lill uttrycki utskottsmajoriletens skrivning. Vi räknar med all det endast blir fråga om enkortare tidsförskjutning, jämfört med vad som föreslås i den socialdemokratiskareservationen. Idetta anförande, under vilket herr förste vice talmannen överlog ledningen avkammarens förhandlingar, instämde , i , herrTorwald och (samtliga c). () kortgenmäle; sade alt jag inte tidigare gjort några ansatser iriksdagen för att driva de här frågorna, och det har han alldeles rätt i. Detär nämligen så, som jag sade i mitt anförande, alt det har gjorts fyra utredningar iStockholm, nämligen åren 1968, 1971, 1972 och 1973. Alla har syftat till all nåfrivilliga uppgörelser med de privata fastighetsägarna. Det har de factomisslyckats. kommer fackföreningsrörelsen hit till och säger attden vill alt det i skall aktualiseras en lagstiftning på precis sammasätt som arbetsgrupperna har föreslagit. Det är det förslaget som vi har förtfram till etl avgörande. Sä arbetar vi inom arbetarrörelsen, fackligt ochpolitiskt i samverkan, för att lösa svåra problem för löntagarna, i det härfallet för dem som arbetar med sophämtningen. Sedansäger all det hör till ovanligheterna att man lar upp en frågasom är under utredning. Jag vill då tala om för att vi har väcktden här motionen i anledning av en proposition från den borgerliga regeringen.Det är bostadsministerns proposition nr 31 som har gjort att vi väckt en motionoch avgett en reservation i anslutning till utskottets betänkande. Kanske herrMattsson vill berätta vad det är för slags utredning som är på gång. Vi är nogi allmänhet litet okunniga om vad det är fråga om. Vi vet all en utredningskulle tillsättas men vi vet inte om den har startat. Sedanär mycket nöjd med alt man kan ge ett positivi besked. Ettpositivt besked om vad? Är det ett besked om att en ny lagstiftning skall trädai kraft ? - Men vad skall den lagstiftningen innehålla? Vilka är kraven från den borgerliga regeringens sida? Någonmening måste ändå utredningen ha - och det blir väl då att man skall la slörrehänsyn till de privata fastighetsägarnas intressen. Kom inte och säg att detsaknas material i den här frågan! Jag tror att riksdag och andrabeslutande församlingar skulle ha känt sig mycket lyckliga om det inför andrabeslutsåtgärder funnits ett så stort sakligt material som del finns belräffandesophämtarnas arbelsmiOö. Jag tror all skall fundera över detlitet grand. HerrMATTSSON (c) kort genmäle: kan naturligtvis använda den metoden att han talar omatt man löser frågorna genom facklig och politisk samverkan. Men det befriarinte den tidigare socialdemokratiska regeringen eller den socialdemokratiskariksdagsgruppen från ansvaret att ha hållit sig underrättade om hur det ser uti verkligheten. Han säger själv att man har gjort ett fiertal utredningar.Ingen utredning har lett till önskat resultat, dvs. verkligt praktiska åtgärdersom förbättrade sophämtningspersonalens arbelsmiOö. Det är därför jag gjortkommentaren all det har varit socialdemokrater i regeringenoch att under denna lid sopåkarnas arbetsförhållanden inte har förbättrats. Dethar väl blivit litet bättre i nybyggnation och i samband med ombyggnader, har ändå funnits kvar mycket att kritisera. Förstnär det blir en ny regering, som verkligen griper sig an frågan, anmärker ni påett kortare uppskov med ikraftträdandet av lagstiftningen - som görs för all manskall få ett bättre underlag för riksdagsbeslutet. Jag sade själv att det intebehövs någon ny utredning om de verkliga förhållandena, utan vad utredningenbehöver kompletteras med är det jag läste upp ur civilutskottets betänkande.Det är det man vill ha fram. Sedan kan man diskutera ambitionsnivån. Ipropositionen sägs att denna fråga skall ytterligare beredas för att det skallkunna läggas fram ett nytt förslag. HerrLindkvist måste väl ändå förstå att om man inte tänker vidta några åtgärderbehöver man över huvud taget inte lägga fram förslag till - då skulleju läget vara oförändrat. finns en signal till åtgärder i det som regeringenredan föreslagit när det gäller nybyggnader och ombyggnad. HenLINDKVIST (s) kort genmäle: envisas med alt säga att det som har inträffatbeträffande dessa fyra utredningar inte befriar vare sig den socialdemokratiskaregeringen eller den socialdemokratiska riksdagsgruppen från deras ansvar försophämtarnas arbelsmiOö. Jag kan trösta med att om man från fackligthåll tidigare hade beggärl en lagstiftning hade den socialdemokratiskariksdagsgruppen ställt upp till sista man. Det är helt klart. Jagkan tillägga att om vi efter valet hade haft en socialdemokratisk regeringskulle vi haft ett förslag att behandla i om en retroaktivlagstiftning - i enlighet med den motion som socialdemokraterna har väckt. Nupratar om etl koriare uppskov, men kom ihåg att arbetsgruppernaföreslog en lagstiftning med giltighet från den . På grund av atttiden är långt framskriden har vi emellertid föreslagit att den skall gälla fr.o. Alla lagstiftare vet att ett beslut i om en lagböar få verkningar redan innan lagen formellt har trätt i kraft. Ett beslut nuskulle innebära stora fördelar när det gäller att komma till rätta med dearbetsmiOöproblem som vi här diskuterar. säger vidare att de åtgärder som är aktuella nu skall komma tillbaka iproposition till , och han vill att vi skall tro på vadutskoltsmajoriteten här uttalar. Vad är det vi skall tro på? Att det kommer enproposition förefaller ganska klart, men var kommer ni att lägga er iambitionsnivån? Säg någonting här inför kammarens ledamöter om detta! Jag tror att ni kommer att lägga er på en lägreambitionsnivå än vad socialdemokraterna önskar. Men övertyga mig gärna om attni kommer all lägga fram samma förslag senare! Om det är det herrMattsson menar, säg det då, så att vi vet vad vi diskuterar! Hen () kortgenmäle: Övertyga kan jag inte, eftersom intevill bli övertygad. Han har tillsammans med de andra so- cialdemokraterna iutskottet byggt upp reservationen på misstro mot majoriteten. Om man hartilltro lill en så klar skrivning som den civilutskoitet presterat, förstårman att reservationens krav egentligen inte innebär något annat än att man slårin öppna dörrar. Jagnoterar på nytt all inte heller den socialdemokratiska reservationen löser allaproblemen. Man förordar därför anvisningsarbete i detta sammanhang.Uiskottsmajoriteten väOeratt invänta den ytterligare beredning och detklarläggande av en del av dessa frågor som kommer i samband med en proposition,i stället för att överlämna det till anvisningsarbetet. Jagklarar dock, som sagt, inte uppgiften att övertyga , eftersomherr inte vill bli övertygad. Herrförste vice lalmannen anmälde all anhållit att til protokolletfå antecknat alt han inte ägde rätt till ytterligare replik. iStockholm (s); I civilutskotlets belänkande nr 6 behandlas vår lids mesl eftersattaarbetsmiOöproblem. Att regeringen och uiskoilsmajoriieien nu motsätter sig tar ett steg för att rätta lill sophämtarnas arbelsmiOö upplevs avmånga som direkt skandalartat. Uppenbarligen lägger sig borgarna nära deönskemål som framställts från fastighetsägarna och kapitalägarna. Detuppskov med lagstiftningen som utskottsmajoriteten begär är onödigt och måstebetecknas som ett upprörande bevis på bristande förståelse för de fruktansvärdaarbetsmiOöproblem som det i själva verket handlar om. Anmärkningsvärt är ocksåatt omsorgen om fastighetsägarnas intressen fått slå framför löntagarintresseli så hög grad i det här ärendet. Här har alltså de borgerliga partierna än engång ställt sig bakom de starka kapitalintressena på den egna sidan i ställetför att medverka till förbättringar för svårt utsatta löntagargrupper. Nuär det på det viset att krav på radikala förändringar i arbetsmiOön kostarpengar. måste det dock slås fast att arbetsmiOöinvesleringar alltidblir lönsamma. Vaddet i själva verket är fråga om är en avvägning. Denna får ske mellan delsbehovet av en lagstiftning som täcker alla befintliga hus, delsfastighetsägarintresset. Regeringens avvägning är här riktad mot sophämtarna.All lagen bör täcka hela området av fastigheter - alltså även befintliga hus -tror jag inte någon sätter i fråga. Härhar också under debatten anförts ett otal exempel på fullständigt vidrigaarbetsförhållanden som finns ute på fältet. Kostnadsaspektenanförs nu från borgerligheten som ett huvudskäl till att det inte skall blinågon generell lagstiftning. Detta måste vi kraftfullt tillbakavisa helt i denanda som har gjort här i kammaren. DearbetsmiOöer det här gäller är av det slaget att det knappast kan bli fråga omen avvägning mellan nytta och kostnader, som utskotts- majoriteten så utmanandeuttrycker sig. I själva verket rör det sig här om vilken syn man har påmänniskan i arbetet, hennes roll och hennes funktion där, och om människansberoende av förhållandena på arbetsplatsen. SophanteringensarbetsmiOöer tillhör de värsta. Därför måsle kraftfulla åtgärder sättasin för att förbättra förhållandena. Utvecklingen i samhället i övrigt innebäratt vi ständigt kan notera förbättringar på skilda områden för människorna. Detkan man inte säga om dem som arbetar med sophämtningen i äldre fasligheter. Härgäller del alt angripa själva problemet, och det kan göras om röstarför de socialdemokratiska reservationerna. Jagkan inte underlåta att också påpeka att det under senare lid har gjorts angrepppå sjukförsäkringssystemets roll när det gäller frånvaron i arbetet. Vi harockså här under debatten fått vittnesmål om vilken kraftig ulslagningsprocessden här typen av arbele innehåller. Jag vill påminna dem som deltar i debattenkring den höga sjukfrånvaron i företagen om den debatt vi för och berdem koppla den lill frånvaroproblematiken. Detär tyvärr på många områden fortfarande den höga personalomsättningen ochsjukfrånvaron som minskar risken för människorna i arbetslivet att utsättasför skador. Detfinns enligt min mening inga bärande skäl att fördröja en sanering av en arbelsmiOöav det slag som sophämtningsarbetet omfattar. Men i stället har borgeriighetenvalt att gå på en förhalningstaktik. Man skyggar inför kostnadsaspekten ochaccepterar därmed t. v. att denna utsatta arbetsgrupp skall hotas till hälsani sitt arbete. Dennya regeringen har lagt ett förslag som behandlar avfallsproblem i andrasammanhang, en verksamhet där ingen människa veleriigt har kommit tillskada._ När det nu gäller en aktuell fråga om avfall där det finns fiera klarabevis för att människor verkligen riskerar att skadas och också kommerlill skada, så skall man avvakta ytteriigare utredning, trots alt det redanfinns ett så utomordentligt rikhaltigt bakgrundsmaterial! Jagyrkar bifall till de av socialdemokraterna vid civilutskotlets betänkande nr 6fogade reservationerna. Hen (vpk): Riksdagsmajoriteten har ju ställt kommunisterna utanförutskotten, och därför har vi inte haft möjlighet att i det här sammanhangetavge någon reservation. Däremot har vi motionerat och ställt oss helt bakom dekrav som sophämtarna framfört. Vi har också här gått längre än de reservationergör som socialdemokraterna i utredningen har avgivit. FruNordlander har för vpk:s räkning berört själva arbetsmiOön för den yrkesgruppsom har ell av de tyngsta och mest påfrestande jobben i det här landet. Jagskall i mitt inlägg beröra finansieringen, men kan inte låta bli att ävengöra några kommentarer lill arbetsmiOön. Denreaktionära syn som departementet och utskottsmajoriieten har gett till kännagentemot den yrkesgruppen står i bjärt konkrast till de åtgärder som föreslåsav sophämtarna själva. Sophämtarna hade väl heller inte räknat med annat, dåfrågan om bättre arbelsmiOö över huvud taget görs lill en samarbetsfråga mellandem som för sill yrkesutövande behöver förbättringar och dem som tjänar på attinte behöva bekosta mer än vad som är absolut nödvändigt - allt för attprofiten skall bli så hög som möjligt. Att andra människor bryter ryggar ellersliter ut leder i ben och armar vilket medför en utslagning i förlid bekymrarinte dessa profitörer mer än att det till slut blir svårt att få tag på någonsom vill fortsätta att utföra jobbet när de som gör det har tagit slut. Attsophämtarna är en oerhört viktig yrkesgrupp visades vid den sopstrejk som ägtrum, en strejk som var nödvändig för att de skulle få gehör för kraven påarbetsmiOöförbättringar. Den socialdemokratiska regeringens oförmögenhet elleroviOa att ge skyddsombuden sådan makt att förbättringar kunnat komma till ståndlångt tidigare och ulan att strejk behövt vidtas är bara att beklaga. Dennya regeringen vill inte tillmötesgå kravet på att förbättra soprummen ibefintliga hus med motivering att det behövs en ny utredning, då kostnadernainte kan överblickas. Man måste här ställa frågan: Vad skall utredningen syftatill? Att arbetsmiOön är direkt undermålig är helt klart och fastlagt både idebatten och i tidigare utredningar. Det enda utredningen kan komma att ledafram till är hur fastighetsägarna skall kunna slippa ifrån att betala det deskall betala, hur de skall undgå att bekosta de arbetsmiOöförbättringar försophämtarna som är ett helt oundvikligt krav. anger i sitt remissyttrande också kostnadsaspekten somskäl till att inte behöva vidta förändringar av det slag som erfordras för attge sophämtarna drägliga arbelsmiOöförhållanden. Det är ingen överraskning anför kostnadsskäl för att motsätta sig förbättringar för arbetare så längedel finns nya arbetare att tillgå, och en ekonomiminister som också vill ha enarbelslöshetsarmé, klar att hoppa in - f ö. samma inställning som den ger uttryck för. Då är det inte nödvändigt med såbetydande förändringar; det är ju bara att stoppa in en ny kugge i maskinerietnär någon av de gamla kuggarna har tagit slut! Föratt väcka opinion mot förändringar som syftar till att förbättraarbetssituationen för soparbetarna försöker fastighetsägarna mana frammotsättningar mellan å ena sidan sophämtarna och å andra sidan hyresgästerna.Det är inte på det viset att det finns ett motsatsförhållande mellan dessa bådagrupper. Tvärtom är det på del viset att del råder gemensamma intressen mellansophämtarna och hyresgästerna. Etl bätire förhållande i befintliga hus innebärju exempelvis att varken sophämtarna eller hyresgästerna behöver krypa ned ikällaren i sopangelägenheter. Soprummet blir förlagt till bottenplanet, och ivissa fall kommer också sopnedkast lill stånd -förbättringar som kommer både hyresgäster och soparbetare till godo. Föratt klara finansieringen har kommunisterna föreslagit Slalligalån till ombyggnationen. Vi har gjort detta - inte av omtanke omfastighetskapitalet, utan för att man inte skall kunna skylla på penningbristför att slippa verkställa förbättringarna. Det är alltså i sophämtarnas ochhyresgästernas intresse som vi föreslagit lånemöjligheterna. Vi ansluter ossdärför till den socialdemokratiska reservationen 3 i betänkandet. Dentillgodoser helt vårt motionsyrkande. Tillherr skulle jag viOa säga att bidrag till förbättringar av befintligabostadsmiOöer f n. utgår, och det har alla partier varit överens om. Jag tyckerdärför inte att det borde vara förvånande för att vänsterpartietkommunisterna också vill anvisa bidrag och lån till förbättringar av framförallt sådana här miOöer. Närdet gäller frågan om att kostnaderna inte skall belasta hyresgästerna anser videt av flera skäl nödvändigt med ett uttalande av . För det första föratt slå fast att det under inga omständigheter är hyresgästerna som skall ståför kalaset. För del andra för att slå bort de krav från fastighetsägarna somdessa säkerligen kommer att ställa i olika sammanhang i syfte att kompenserasig själva för kostnaderna. För del tredje för att socialdemokraternasreservation nr 2 inte innebär några garantier i den vägen för hyresgästerna.Det kan anses osannolikt att en hyreshöjning, enligt bruksvärdesprincipen, inormalfallen skall kunna komma lill stånd. Bruksvärdesprincipen gäller bara delägenheter som uthyrs till bostadslägenheter. Alla övriga lägenheter som uthyrstill småaffärer, hantverkare och liknande ställs med socialdemokraternas reservationinför risken av nya hyreshöjningar som motiveras med kostnaderna förombyggnation av soprum och liknande. Reservationen innebär inte några garantiermot hyreshöjningar. Det kan också - även om det är osannolikt i normalfallet -bli så att hyreshöjning kan komma till stånd även för bostadslägenheter. Detär för all slå vakt om alla hyresgästers intressen som vi vill att uttalandetskall komma till stånd. Fördet fjärde kommer ett uttalande av det slag som föreslås i vpk-motionen attklargöra för opinionen på etl bätire sätt vad det hela rör sig om.Fastighetsägarna kommer, som jag tidigare sade, att försöka ta alla chansertill kompensation. Det kan de göra genom att skicka ut meddelanden med krav omhyreshöjningar med anledning av ökade kostnader. Det finns utan tvivel mångamänniskor i detta land, som av okunnighet om hyreslagstiftningen eller för attslippa bråka tyvärr kommer att finna sig i kraven, därför att de är rädda attbli ställda på gatan. Ett uttalande från om att kostnaderna förförbättringar av soprummen eller andra åtgärder som vidtas för att görasophämtarnas situation någorlunda dräglig inte får belasta hyresgästernaskulle ulan tvivel försvåra för fastighetsägarna att kompensera sig. Vänsterpartietkommunisterna ställer hell upp på sophämtarnas sida i deras krav på en vettigoch dräglig arbelsmiOö. Men vi vill inte ställa delta krav som en motsättningmot hyresgästerna. Vi ställer också upp på hyresgästernas sida, då vi anser attdet endast är fastighetsägarna som skall bekosta den förbättrade arbetsmiOön.Vpk står hell på sophämtarnas och hyresgästernas sida emot de reaktionära krafterna,som representeras av regering och fastighetskapital. Jag vill med detta yrka bifall till vpk-motionen 33, p. 3 och tillreservationerna 1 och 3. När jag suttit och lyssnat på debatten har jag förundrat mig över attherr talar med så högt röstläge. Jag skulle tro att förklaringen ärungefär den som lidigare angav, nämligen att socialdemokraternaefter sitt långa regeringsinnehav har litet dåligt samvete för att deunderlåtit att framlägga förslag som hade gjort del möjligt för sophämtarna attfå en bättre arbetsmiljö. Jag är den första att säga att de har en katastrofaltdålig arbelsmiOö f n. Jagskall citera den socialdemokratiska motionen, vars första namn är OskarLindkvist: "Sophämtarna lämnas att fortfarande arbeta under förhållandensom inte skulle godtas på andra områden - i en arbelsmiOö som i mångafastigheter är rent 1800-lalsmässig och en skamfiäck för samhällel." Jag skriver under på del. Delförvånande är alt det inte under alla år har kommit några förslag lillförbättringar. Vad ärvde jag när jag kom till departementet ? Enutredning, vars ledamöter jag utgår ifrån hade goda ambitioner att åstadkommanågonting, men som under remissomgången visade sig ha luckor. Jag kan omtalaatt de sista remissyttrandena kom in till departementet omkring den 15 oktobereller kanske något . Då upptäcktes de här luckorna.