prot · G00964 · 1976-12-31 00:00:00 — Ivår motion lägger vi nu fram förslag om ett utbyggnadsprogram förlångtidssjukvården och hemsjukvården med stöd av statsbidrag till landslingen.Jag skall inte i detalj gå in på detta viktiga utbyggnadsprogram, då jag vetall i i sitt anförande närmare kommer au redogöra förden målmedvetna satsning på hälsovården som vi nu anser tillhöra de allraviktigaste insatserna på det sociala området. Låt mig emellertid få göra elttillägg. Den borgerliga regeringen är tyvärr inriktad på att förhala en lösninggenom tillsättandet av en arbetsgrupp för fortsatt utredning av dessa frågor.Enligt min mening behövs inte här något fortsatt utredningsarbete. Det finnsredan etl lillräckligi underlag för ett praktiskt ställningstagande för ökadeangelägna insatser på det här området. Socialdemokratinsansvar för den äldre generationen kommer också till ullryck i vår motion om denframtida socialvårdens mål och riktlinjer. Inför den socialvårdsreform somsocialdemokratin målmedvetet arbetar för, med socialarbetarnas uttalade stöd,kräver vi en socialtjänst som på ett tillfredsställande sätt tillgodoser deäldres växande behov av social service. Del gäller boendet, del gällermeningsfull sysselsättning och aktivitet för att bryta isolering ochpassivitet. Det gäller trafiken, färdtjänsten. Vi utgår ifrån all socialvårdengenom mera differentierade resurser skall kunna få möjlighet att i störreutsträckning än nu förlägga olika stöd- och behandlingsmetoder lill denenskildes nära sociala miljö. Därkommer man också in på en annan huvudlinje i den omdaning av socialvården somsocialdemokratin anser angelägen och nödvändig. Del gäller frihet ochfrivillighet i behandling. Denna uppfattning får stöd av dem som arbetar pådetta viktiga fält, nämligen socialarbetarna och deras ideella och fackligaorganisationer. Jaghar här talat om de äldre och deras trygghet. Låt mig, herr talman, ta upp denandra stora reformfrågan, nämligen familjepoliiiken. 1 enlighet med vårautfästelser under valet kräver vi i en familjepolitisk motion med konkreta ochpreciserade förslag och med en utarbetad lagtext ett snabbt och sammanhålletbeslut om ell ulbyggnadsprogram för föräldraförsäkringen. Förslaget grundas påden av den Fridhska arbetsgruppen framlagda rapporten. Lönlagarnasorganisationer tog aktivt del i utredningsarbetet och har sedan iremissbehandlingen av förslaget givit det sill fulla stöd. Detta förslag helhetslösning har således en stark facklig förankring, och det tillmötesgårde förväntningar som den fackliga rörelsen har rätt atl ställa på en reform avdetta slag. Låtmig, herr talman, slå fast atl för socialdemokratin är familjepolitiken en delav en samlad politik för att åstadkomma social utjämning och skapa ett bättresamhälle för alla människor. Frågor om barn och familj griper in på skildasamhällsområden. Alt förbättra barnens levnadsvillkor måsle ständigt stå icentrum för del politiska reformarbetet. Det är därvid i första hand barnensbehov som skall påverka inriktningen av familjepolitiken - del ärutgångspunkten för det socialdemokratiska reformförslaget. Detinnebär att alla föräldrar skall få lagfäst rätt till ledighet och att hosarbetsgivaren kunna begära den form av ledighet som de vill ha. Den ökadeföräldraledigheten med ersättning från föräldraförsäkringen ger rätt tillersättningsberättigad ledighet som för varje barn motsvarar fem månaders helledighet.Den skall kunna tas ut på det sätt som bäst passar varie familj - genom helledighet, sex limmars arbetsdag eller på annal sätt förkortad arbetstid. Dennya rättigheten skall delas lika mellan föräldrarna och skall kunna tas ul framlill barnels första skolår. Vårtförslag innebär att reformen skall böria genomföras den och altden direkt startar med som motsvarar två månaders hel ledighet. Denförsta utbyggnadselappen kommer därigenom för varje barn som föds under 1978att ge rätt till en ökad föräldraledighet molsvarande två månaders helledighet eller fyra lill åtta månaders förkortad ledighet. Den särskildaföräldrapenningen, som även omfattar hemar-belande och adoptivföräldrar, byggssedan ut etappvis så alt den är fullt genomförd , dvs. m, 1982. Till reformen knyts övergångsregler som innebär att föräldrar medbarn födda eller senare får del av reformen med en ersättningstid somberor på barnets ålder. Enreform som byggs upp på sådana grunder är enligt min mening vida överlägsen detförslag som från borgerligt håll framförs om olika former av vårdnadsbidrag.Låt mig här understryka några av de helt avgörande invändningarna motvårdnadsbidrag. - Vårdnadsbidraget ger inte ersättning förinkomstbortfallet och utesluter därför stora grupper löntagare från defaktiska möjligheterna atl ta ul en ökad föräldraledighet. - Vårdnadsbidraget ger inte heller föräldrarna någravalmöjligheter av det slag som del socialdemokratiska reformförslaget inrymmer. - Förslagen om vårdnadsbidrag gäller som de hittillsförts fram av de borgerliga endast barn och medför bl. a.helt orimliga tröskeleffekler. - Vårdnadsbidragen motverkar slutligen direktsträvandena mot ökad jämlikhet mellan kvinnor och män. Mankan inte i dessa frågor föra en politik "som går på tvärs med debatten omjämlikhet mellan kvinnor och män". Denna formulering citerar jag från enframstående folkpartipolitiker som är medlem i regeringen. Här finns detanledning atl ställa frågan: Kommer att ha kurage atl ställa sigbakom vårt förslag till en samlad helhetslösning som är av så storbetydelse för barnen och familjerna? Eller kommer alt medverka tillatl man nu plottrar sönder en stor familjepolitisk reform, en reform somutarbetats med starkt stöd av LO, TCO och /SR? Svaret lär komma i enproposition . Det vikliga familjepolitiska reformarbetet skalltydligen nu ges en annan inriktning och en s. k. reform skall snickras ihopunder några månader för alt inte säga veckor utan att tydligen ens remitterastill organisationer eller myndigheter. Ensak vill jag tillägga: Ger upp sina tidigare principer i dennafråga och med en bortplottrad reform sedan söker förklara atl det inteföreligger någon skillnad gentemot det sammanhållna socialdemokratiskareformförslaget, så har man gett sig in på en omöjlig uppgift. Även om jag kanföreställa mig att man nu bokstavligen kämpar för att för död och pina hittanågon form av vårdnadsbidrag, som har någon likhet med de vallöften man spredomkring sig, vågar man kanske uttala sig något bestämdare utifrån rentslatsfinansiella grunder då del gäller cenlerns löfte om det beskattadevårdnadsbidraget på . De som det förslagetskulle kosta blir det sannerligen svårt atl med den föreliggande budgeten kunnauppbringa. Trots atl nu har haft några månaders träning på attförklara bort sina tidigare så stolta valparoller, har det tydligen svårt atl idel här fallet förklara varför löftet om . i vårdnadsbidrag saknas idel borgerliga budgetförslaget. Barnensbehov av trygg tillsyn och stimulans för sin utveckling samt den ökadekvinnliga förvärvsverksamheten - av samtliga föräldrar med barn iförskoleåldern är förvärvsarbetande på heltid eller halvtid - hari hög grad ställt barnomsorgen i centrum. Detta var också bakgrunden till detbeslut fattade på grundval av den socialdemokratiska regeringensförslag om en kraftig utbyggnad av samhällets barnomsorg. skall tillkomma 100 000 nya daghemsplatser, 50 000 nya platser ifritidshem samt ell ökat antal platser i familjedaghem. Målet försocialdemokratin är full behovsläckning . Detär av avgörande betydelse alt det nu sker en kontinuerlig uppföljning av detbeslutade utbyggnadsprogrammel och alt den fortsatta planeringen därefter larsikte på att nå fram lill full behovsläckning. Del är också viktigt altriksdagen ges tillfälle all följa den utomordentligt vikliga fråga sombarnomsorgen utgör. Vi föreslår därför att uttalar sig för allregeringen lämnar en allsidig redovisning av del aktuella planeringslägetför barnomsorgen och då också lar hänsyn till målet om full behovstäckning inomden närmaste tioårsperioden. Vidsidan av en angelägen kvantitativ utbyggnad av barnomsorgen är det av storbetydelse atl få lill stånd ökade kvalitativa insatser. Barn har etl stortbehov av gemenskap och samvaro med andra barn och atl få förtroende också förandra vuxna än föräldrarna. Den gemenskapen är viktig för dem i derasutveckling lill fria och självständiga människor. Vidåtskilliga daghem och förskolor möter personalen problem i verksamheten. Detgäller att finna former och metoder att möta dem. De insatserna måsle göras därbehovet är störst. Därigenom kan man få faktiska möjligheter att särskiltbeakta de siora behoven hos de barn som, tillfälligt eller ,kräver speciellt stöd eller stimulans. Föratl åstadkomma detta föreslår vi i del socialdemokraliska reformförslaget eltsärskilt statsbidrag på 65 milj. kr. Det förslaget finansieras genom att ävenegenföretagarna erlägger barnomsorgsavgift på från den 1 januari 1978.Del är inte rimligt alt egenföretagarna, som ju också utnyttjar barnomsorgen,inte skall betala för den i samma utsträckning som löntagarna. Ivår alternativa budget har vi räknat in pengar för vad de föreslagna reformernakostar . Men det är givetvis också från vår sida en självklarförpliktelse atl skaffa pengar lill den fortsatta utbyggnad som ligger i vårtförslag. Meddessa förslag fullföljer vi, herr talman, våra vallöften. Det är en socialfamiljepolilik med barnens välfärd i centrum och med jämställdheten mellankvinnor och män som en grundval för utvecklingen. Jag har medintresse lyssnat lill . Viskall ha klart för oss all socialpolitiken inte bara rör pengar lillbarnbidrag, pensioner osv. Socialpolitiken är något myckel djupare och mycketmer grundläggande; den omfattar hela vår livssituation. Det innebär all vi påett helt annat sätt än tidigare måsle la hänsyn till dessa faktorer. Vi har allanledning atl diskutera frågan vad det är vi vill med vårt samhälle och med vårsocialpolitik. Ganskalänge har det, , funnits en benägenhet atl betona del kvantitativapå bekostnad av del kvalitativa, det tekniska och del ekonomiska på bekostnadav del mänskliga. har dock glädjande nog allt fler människor blivit pådet klara med alt en optimal målsättnings-formulering alltid måsle uttryckas imänskliga termer - inte bara i en hög levnadsstandard utan också i en hög livskvalitet.Några av grundstenarna i del begreppet utgörs av den enskilda människansupplevelser av hälsa och välbefinnande, av självförverkligande och utveckling.Att åstadkomma detta och en hög levnadsnivå är övergripande mål för vårsocialpolitik. Underden starka koncentrationsperioden på 1960-lalel och även in hademan inte dessa väsentliga frågeställningar med i bilden. Då diskuterade ochplanerade man utifrån tekniska och ekonomiska synpunkter. Här har vi atl finnaorsaken till många av de stora sociala problem, som råder i vårt samhälle och som vi tyvärr kommer all få leva med framöver.Det är bara alt konstalera detta. Därför måste vi i hela vår samhällsplaneringpå ell helt annat sätt än tidigare ta med de väsentliga frågorna om den socialagemenskapen och de kulturella frågorna. Närdet gäller familjepolitiken delar jag uppfattning atl detta är enmycket viktig fråga, som vi måsle ägna stor uppmärksamhet. Jag vill erinra omatt vi i var överens om de satsningar för utbyggnad avdaghemsvården som vi då hade att ta ställning lill. Detta gällde såväldriftsbidragen och anordningsbidragen lill kommunerna som målsättningen för deförsta fem åren framöver. Vi var överens om målsättningen atl alla somefterfrågar samhällets barnomsorg också skall ha möjlighet alt få del av den. Viföljer mycket noga hur man nu planerar i kommunerna. Jag har sagt iriksdagen atl vi kommer all la kontakt medrepresentanter för och personalorganisationerna för atldiskutera personalförstärkningar inom och kvaliteten på förskolan. Vi kommeräven myckel noga att följa hur man planerar för alt uppnå målet 100 000daghemsplatser och 50 000 fritidshemsplatser. Den här diskussionen medrepresentanterna för och personalorganisationerna skall viinom kort hålla. Vikommer atl framlägga etl förslag om familjepolitiken - det har vianmält i proposilionsförteckningen. Vi får då tillfälle atl ytterligarediskutera den frågan. Debrister på detta område som talade om har ändå icke uppkommitefter . Del gäller här eftersläpningar sedan långtid tillbaka. Man har inte tillräckligt planerat utbyggnaden av barnomsorgen,exempelvis i samband med uppförandet av de nya stora förorterna i Stockholmsomgivningar, och man har heller inte sörit för all personalutbildningenär tillräcklig för atl vi skall kunna fylla denna viktiga uppgift inombarnomsorgen. () kortgenmäle: böriade med alt säga atl socialpolitiken inte baragäller pengar. Det är också fråga om mänskliga värden, livsmiljö och mycketannal. Detta hans påpekande skulle kunna ge mig anledning till mångareflexioner. Jagskulle vilja fästa uppmärksamhet på atl något som varitgrundläggande för just mänsklig livsmiljö och värdighet här i vårt land är attvi har kunnat ge fattiga och sjuka människor en ekonomisk trygghet. Förstdärefter har vi kunnat skapa mänskligare och drägligare förhållanden. 1930-,1940-, 1950-, är fyllda av reformer för att skapamänskligare, värdigare och tryggare förhållanden för människor. Men vi harmycket kvar. Vi stod mitt uppe i ell stort planeringsarbete. Jagskulle, , om liden medgav kunna dra listan över de grundläggandereformer som 1960-lalet innebar på arbetslivets område, på sjukvårdens områdeoch på pensionsområdet. Då böriade vi med ATP, den stora reform som herrGustavsson en gång i röstade emot. Jagser atl i uttalanden har sagt atl det nu gäller att täppa tillhål inom socialpolitiken - som om vårt socialpolitiska verk 3 protokoll 1976/77:64-65 skulle vara nära nogfärdigt och det bara gällde all göra det socialpolitiska skyddsnätet"litet finmaskigare" här och var. har uttryckt sigså. I det perspektivet hotar socialpolitiken efter det mer än 40-årigasocialdemokratiska reformbyggandet atl bli en periferisk utkants-politik. Vikommer, , alt följa dessa frågor med stort intresse och storvaksamhet. Del vill jag slå fast. Myckelär ogjort beträffande barnomsorgen. Del var anledningen till all vi startadeförhandlingarna med 1975 för atl skapa en utbyggnadsplan. Detär angelägel, - får jag skicka med den personliga hälsningen -alt den arbetsgrupp som jag tillsatte i för atl följa uppdelta också gör del med stor vaksamhet och effektivitet. Programmet måslenämligen fullföljas. Inom tioårsperioden skall vi ha full täckning. Det är riktigt atl vi under hela 1930-lalet gemensamt har arbetat föroch skapat bättre ekonomisk grundtrygghet. Men, , somdetta hände på 1930-, 1940-, 1950- och 1960-lalen drev socialdemokraterna enmycket stark centralisering i delta samhälle utan att ta hänsyn till vilkakonsekvenser det skulle föra med sig. De konsekvenserna får vi uppleva pådet sättet alt vi har höga kostnader och många sociala problem. Unga människorblir utslagna från arbelsmarknaden praktiskt taget innan de är så gamla att dehar böriat arbeta. Utslagningen böriar redan i deras kollålder. Dennatendens vill vi bryta. Vi har sagt alt vi måste angripa orsakerna och inte nöjaoss med att angripa symtomen. är oerhört viktigt. HerrAspling citerade mig. Jag hade talat om att göra skyddsnätet finmaskigare. Delär sant att jag har uttalat mig på del sättet. Jag sade det i elt anförande somjag höll på . Jag sade då bl. a. följande: "Iett centralisliskt samhälle är del frestande all utgå från alla människors likaförmåga och behov. I en mer decentraliserad modell ökar respekten för allamänniskors lika värde men olika förmåga och behov. Såväl förebyggande somkuraliva insatser måste alltså ägnas högriskgrupper och högrisksilualioner.Därigenom blir del sociala skyddsnätet finmaskigare för dem som bäst behöverdet, och samhällsåtgärderna blir bättre anpassade till de faktiskabehoven." Jag vet inte om har något atl invända mot della. Sedan kom tillbaka tillATP-diskussionen i slutet av 1950-talel. Jag kan bara säga att det vi röstadeför den gången är precis delsamma som kräver,nämligen en grundpension motsvarande 65 96 av medelinkomsten för industriarbetare. () kortgenmäle: Jag har några på mig för att replikera. Det är lockandeatt diskutera med frågan om föränd- ringarna i samhället, vadutslagningarna och allt delta beror på. Densvenska arbetarrörelsen har byggt upp tryggheten i vårl land. När det privatanäringslivet inte har klarat människornas elementära problem har vi fått lovatt rycka ut. Utslagningen är ell exempel. Stora reformer har genomförts föralt ge den enskilda människan irygghel. Vadgäller ATP vill jag be vara litet försiktig när han blickartillbaka för alt försöka rehabilitera sig själv. ATP-striden gällde engrundläggande principfråga. De stora löntagargrupperna - arbetarna och vissagrupper av tjänstemän - stod utan tjänstepension. Det var en stor central frågamed väldiga perspektiv. röstade emot reformen, det är ofrånkomligt. Jagskall inte ge mig in i en debatt om socialpolitikens olika detaljfrågor, menkapitlet är intressant. Socialpolitik är inte en fråga om välgörenhet.Socialpolitik är en grundläggande politisk och ekonomisk fråga som berörpraktiskt taget hela samhället. Vi möter där självklart stora intressemotsättningar,och socialpolitiken har ofta vållat strid därför alt den gällerfördelningsfrågor. Genom socialpolitiken har vi kunnat göra det här samhälleträttvisare och mera jämlikt - glöm inte bort det, . Detär på den basen vi har kunnat gå vidare. Mycket finns au göra, och varie tidskapar sina problem, men jag tror atl del är oerhört viktigt att hålla fast vidde helt avgörande principerna för socialpolitiken. Det är inte fråga om altlappa och atl göra skyddsnätet finmaskigare, utan del är fortfarande fråga omgrundläggande sociala och ekonomiska frågor. Visst handlar socialpolitiken om stora och grundläggande frågor, men vibehöver ändå på vissa områden göra nätet finmaskigare. Som det nu är hamnarmånga människor mellan paragraferna. Delär naturligtvis rikligt när säger atl arbetarrörelsen har kämpatför trygghet i samhället. Men glöm inte bort, , att det parli jagföreträder också var med. kan ju studera skrifterna. En av herrAsplings företrädare, , sade ungefär följande i en intervju som hangav kort före sin död: Vi kunde genomföra vårl program tack vare del stöd vifick genom uppgörelsen med bon-deförbundel. Ensamma kunde vi inte göra det. Sedangäller del här fördelningsfrågor och solidaritetsfrågor. Men väsentlig ärockså frågan om en bättre gemenskap i det svenska samhället, bättre relationermänniskor emellan, och där kommer vi in på samhällsplaneringen.Socialpolitiken är även en fråga om samhällsplanering. FruMARKLUND (vpk): Jag vill böria med att slå fast atl grunden för en socialpolitik iarbetarklassens intresse måste utgöras av en medveten strävan att trygga varsoch ens rätt till ett meningsfullt arbete. Det blir självfallet statens uppgiftalt genom att la på sig en allt större andel av samhällets näringsliv skapadenna trygghet för arbetarklassen. inte klara detta - gång pågång har del bevisats. Norrboltenär ell exempel och har ofta åberopats under den här debatten. Detta län har deprivata storföretagen inte brytt sig om eller övergivit. hargett en kolonial karaktär. När staten sedan engagerat sig i länethar privatkapitalet på allt sätt sökt hålla slatsindustrin tillbaka eller bindaden för sina syften. Därför härden koloniala bindningen vid råvaror ochhalvfabrikat aldrig brutits. Statsföretagen har aldrig blivit den drivkraft isysselsättningsutvecklingen som de annars kunnat bli. Denförra regeringens eftergift för privatkapitalets intressen följs upp ochförstärks av den nya regeringen. Negativa uttalanden om 80 ochKaunisvaara ger väl i och för sig inte någon grund för att säga atl denborgerliga regeringen sviker , för någon Norrbottenspolitik har jude borgerliga partierna aldrig brytt sig om att ha. För dem har alltidNorrbotten vägt lätt gentemot den privata stålindustrins och storfinansensintressen, och detta drabbar människorna i också på del socialaområdet. Vänsterpartietkommunisterna kräver en ny progressiv inriktning av socialpolitiken. Vi kaninte acceptera en socialpolitik som har som främsta uppgift atl reglerakonsumtionen och därigenom fungera som konjunk-turpoliliskl instrument. Inteheller kan vi acceptera en socialpolitik som i stor utsträckning kännetecknasav brandkårsutryckningar för att dämpa alltför uppenbara skadeverkningar avkapitalismens och marknadskrafternas fria spel. Detta - alt reglerakonsumtionen och göra brandkårsutryckningar - är vad som präglat den svenskasocialpolitiken och förmodligen i ännu högre grad kommer atl göra detnu under den borgerliga regeringen. Menom vi ansett atl socialpolitiken varit så dålig, varför har vi då i allmänhetröstat för de olika reformförslagen här i ? Jo, naturligtvis därföralt vi lika väl som alla andra insett atl dessa reformer har varit bättre äningenting. Även om de alltid tjänat - eller åtminstone inte stått i strid med -kapitalets intressen, så har de svarat mot elt behov blandlönarbetarna. Reformerna har aldrig, annal än tillfälligtvis, uppfyllt detkrav som vi kommunister ställer på en progressiv socialpolitik, nämligen altden skall vara ett uttryck för en medveten strävan alt flytta framlönarbetarnas positioner på kapitalets bekostnad. När jag säger atlsocialpolitiken inte annal än tillfälligtvis har kommit att drabba kapitaletmenar jag att kapitalägarna alllid lyckats la igen del utrymme som deeventuellt förlorat - dels i samband med löneförhandlingarna, dels genomprisbildningen som förelagen numera kan styra tämligen väl. Enligtvår uppfattning är de grundläggande socialpolitiska kraven utbyggnad avbarnomsorgen, genomförande av sexiimmarsdagen och skapande av förutsättningarför att kvinnorna skall kunna genomdriva sin ekonomiska och sociala frigörelse.Del är uppenbart hur dessa tre reformområden hänger samman med och utgörförutsättningar för varandra. Förlitet gjorde den dåvarande regeringen en överenskommelsemed om alt del under den närmast följande femårsperioden skullebyggas 100 000 platser i daghem och 50 000 platser i fritidshem. åtogsig staten att söria för personalutbildningen. När frågan behandlades här iriksdagen ställde sig de borgeriiga partierna bakom överenskommelsen, ochdärför utgår jag ifrån att regeringsskiftet inte har inneburit atl avtalet medKommunförbundet har upphört atl gälla. Hurgår del då med utbyggnaden av barnomsorgen? Ja, inte ser del särskilt ljust ut.För etl år sedan fanns det ungefär 70 000 daghemsplatser. Om man lägger 100 000till del så blir det alltså 170 000 daghemsplalser, som enligt överenskommelsenskall vara klara . har gjort en prognos utifrånkommunernas barnstugeplaner. Men enligt den kommer del alt finnas bara 140 000platser . Det kommer alltså atl fallas 30 000 platser. Och detsamma gällerfritidshemmen. Där kommer del atl fattas 25 000 platser för altöverenskommelsen skall vara uppfylld 1980. Menom kommunerna bryter överenskommelsen så kan de ju alltid skylla på att de harhamnat i dåligt sällskap. Staten har nämligen inte heller fullgjort sinaskyldigheter när det gäller personalutbildningen. Det blir alltmer klart altden överenskommelse om barnomsorgen som gjordes hade somfrämsta syfte att dämpa den allt kraftigare opinion som växte fram kringbarnstugekampen. förhalas frågan genom atl den bollas fram och tillbakamellan stal och kommun. Socialministerns uppgifter om uppföljning ochkontakter med och personalorganisationerna ger inte anledningtill någon annan karakteristik av vad som händer än alt man från regeringenssida uppenbarligen inte av.ser all fullgöra sina skyldigheter mot barnen ochbarnfamiljerna. Vänsterpartietkommunisterna har aldrig godkänt överenskommelsen mellan regeringen ochKommunförbundet eftersom vi anser atl den utbyggnadstakt som där anges äralltför låg. Vi har sagt atl som minimum bör delbyggas genomsnittligt 15 000 platser .