prot · G009103 · 1976-12-31 00:00:00 — FruTheorin frågar om jag anser del väsentligt alt denna utbildning prioriterasföre svenska värnpliktigas utbildning. Svaret är nej. Det rör sig här om enmarginellt ökad belastning pä marinens utbildningsresurser. På Bergaörlogsskolor utbildas ärligen ca 5 500 elever från marinen, vartill kommer ettbetydande antal civila elever. Här rör det sig om redan utbildad marinmalaysisk personal som skall ges en begränsad teknisk utbildning anpassad förviss del av den materiel som Karlskronavarvel levererar. Det handlar om totaltca 150 befäl, tekniker och sjömän som skall genomgå korta kurser. Kariskronavarvetkommer givelvis att få betala vad del kostar på samma sätt som andrautomstående kunder fär göra när de har medgelts all ta marinens tjänster ianspråk. Jag kan nämna alt Bergaskolorna utnyttjas även för andra kunder, t.ex. tullen, , brandväsendel, sjöbefälsskolor och yrkesskolor förutbildning i navigering, maskin- och skyddsijänsl m. m. Delta är etl som jagtycker klokt förfarande alt på bästa sätt utnyttja befintliga resurser, underförutsättning atl vakanslägel medger detta utan oskäligt utnyttjande avinstrukiörspersonalen och ulan att utbildningen av marinens egen personaleftersatts. förutsättningar gällergivetvis även i fråga om utbildning av malaysisk personal. FruTheorin frågar vidare varför inte medbestämmandelagen har till-lämpats i dethär fallet. Principbesluten är fattade innan lagen trädde i kraft. Chefen förmarinen har meddelat mig all sedan Karlskronavarvels första utkast tillutbildningsplan blev färdig har orientering av företagsnämnden vidSydkustens örlogsbas ägt rum . Planen har sänts till Malaysiaoch avses komma atl diskuteras mellan malaysiska och svenskamarina representanter. Jag utgår ifrån att medbestämmandelagens bestämmelserkommer att följas när utbildningspaketets omfattning konkretiseras. Enligtnuvarande- utkast beräknas utbildningen vid fiotlans ulbildningsanstalter börjai . Jaganser inte atl den begränsade utbildning av utländsk militär personal som dethär är fråga om är oförenlig med våra säkerhetspolitiska mål. Sådant utbytetillhör normal rutin i samband med sådana här affärer mellan olika länder. Omutbildning av utländsk marin personal Artigheten kräver att man tackar för svaret pä en interpellation.Tyvärr är svaret såväl luddigt som undanglidande. I min interpellation av den 4mars lill försvarsministern - i egenskap av ansvarig för den svenskaförsvarspolitiken - ingick i princip tre huvudfrågor, som jag förväntat mig atlförsvarsministern skulle ha svarat på. Denförsta gällde hur en utbildning genomförd av svenska officerare kan ingå i eltförsäljningserbjudande av Spicabätar. Vad jag självklart där vill veta är; Näroch av vem har besluten fattats att i åtagandet från Kariskronavarvet ocksåskall ingå utbildning för uppemot 200 man främmande marinpersonal? Denandra frågan gällde hur försvarsministern bedömer au denna utbildning står iöverenstämmelse med våra säkerhetspolitiska mål. Dentredje frågan var vilken prioritering försvarsministern gör i fråga omutbildning av svenska värnpliktiga kontra malaysisk marinpersonal och hur hanhar bevakat alt lagstiftningen om medbestämmande har tillämpats. uppgavs det i tidningsuppgifter all 200marinsoldater vid malaysiska fiotlan skulle utbildas i under två är föratl kunna bemanna de fyra torpedbålar som fått tillstånd altsälja. Men inte förrän godkände den borgerliga regeringen,att marinen fick bistå. Redan föreregeringens beslul utsågs utbildningsledaren i avchefen för marinen. Beslut om försäljning av de fyra Spicabåiarna togs underhösten 1976. Minfråga är rätt självklar: Vilken verklig möjlighet har regeringen haft all säganej lill sådan utbildning, när kontrakten redan har tecknats för de fyraSpicabåiarna, och när tydligen förutsatts att regeringen skulle beviljautbildningsiillsiånd? Vem är det som fattar de verkliga besluten Omutbildning av utländsk marin personal om utbildningen - är detchefen för marinen. eller regeringen'' sägerförsvarsministern all i leveransätagandet från ingick allvarvet skulle utbilda köparen i atl handha materielen. Det är praxis alt såsker vid denna typ av affärer, säger han. Betyder deua, herr försvarsminister,all del är fritt fram för främmande nationer alt få utbildning i de olika vapensom säljs ifrån av svensk militär personal, oavsett hur många som skallutbildas och oavsett våra egna behov? Vidaresäger försvarsministern alt mol ersätlning måsle få biträdemed vissa utbildningstjänster frän marinen. Även detta förhållande anmäldesinnan kontraktet skrevs , säger försvarsministern, och såfortsätler han: "Jag har sedan medverkat lill att formellt tillstånd harlämnats." Det är försvarsministern och den borgerliga regeringen som haransvaret, och det är också den borgerliga regeringen som har lagil del verkligabeslutet, och man skall inle försöka glida undan del. Till vem har dettaförhällande anmälts innan kontraktet skrevs ? I vart fall varkenlill förutvarande försvarsministern eller statssekreteraren iförsvarsdepartementet, och, som sagt, det verkliga, det formella beslutet omtillståndet skall fattas av en regering innan det kan gälla. Delta tillståndgav den borgerliga regeringen , alltså etl halvår efter detatl kontrakten tecknades för de fyra Spicabåiarna. Sätill själva omfattningen av utbildningen. Här försöker försvarsministern altrida på tvä hästar, och del är inle särskilt tillrådligt. Först säger han allomfattningen av utbildningen ännu inte är bestämd och därefter att den blir enmarginell belastning! Vilket är det nu? Försvarsministern har tagit reda på,säger han, atl del i huvudsak kommer alt vara teknisk utbildning i alt handhanavigeringsutrustning, eldledning och luftvärnspjäser, och därtill utbildning iskyddsijänsl. Sä säger han liiei försåtligt att det är fråga om veckokursereller kurser för olika besättningsgrupper vid en eller fiera avmarinens utbildnings-anstalter. Man skulle kunna fä intrycket att helautbildningen aren fråga om en eller etl par dagar för olika besättningsgrupper- och så är inte alls fallet. Får jag för upplysnings skull rekommenderaförsvarsministern alt läsa Marinnyll nr 4 som har en intressantartikel som visar den utbildning som mäste lill för att ell förband Spicabätarskall fungera - oavsett om man har den grundläggande sjökunskapen eller ej.Normalt räknas med atl den teoretiska och praktiska utbildningstiden rör sigmellan för all intrimma etl förband Spicabätar. I pressenhar det uppgivits att utbildningstiden skulle vara tvä år, och det har inteheller förnekats av försvarsministern. Så gör försvarsministern den fantastiskakovändningen att kalla denna utbildning för en marginellt ökad belastning påmarinens utbildningsresurser. Jag skall återkomma till det. Fårjag bara påminna försvarsministern all pä örlogsskolor, somförsvarsministern åberopar, och där en del av utbildningen tydligen skall läggas, är befälsbristehmycket stor. Enligl uppgifi därifrån har man ytterligt svårt alt klara av denutbildning man är ålagd för de värnpliktiga. Försvarsministern försökerge sken av att del inle är några problem alt klara den "marginellt ökadebelastning" som utbildningen av de malaysiska soldaterna skulle innebära.Jag har ställt frågan till försvarsministern, om han mot bakgrund av denredovisade personalsituationen i flottan, som är så markant prekär, ändåprioriterar utbildning av utländsk marin personal. Enligl militära fakta ärvakanssilualionen för kompaniofficerare i genomsnitt i landei 40 96 och förplutonofficerare . Det är de två grupper som i första hand kommer i frågavid en sådan här utbildning. Vidskyddstjänstskolan pä örlogskolor finns det 8 kompaniofficerare - 6 avde tjänsterna är vakanta, 2 av dem är besatta. Del är 75 96 vakans. Påradarskolan finns det 10 kompaniofficersljänsler - 4 av dem är besalta , 6är obesatta. Påmaskinskolan finns det 7 kompaniofficerstjänster - 3 av dem är besatta, 4 ärobesatta. En mer än 50-procentig vakans. Påartilleri- och robotskolan finns del 8 kompaniofficersljänsler - 4 av dem ärbesatta, 4 obesatta. 50 96 vakans. PäBerga är alltså vakansen ännu myckel siörre än vad den genomsnittligt är förmarinen. Villförsvarsministern fortfarande hävda atl "den marginella belastning"som utbildningen av de malaysiska marinsoldaterna skulle innebära i en sådanhär vakanssituaiion skall av marinens egen personal ulan altvärnpliktsulbildningen skall eftersättas ännu mer än vad den gör ? Såtill frågan om medbestämmandelagen. Enligl 19 lagen om medbestämmande hararbetsgivaren informationsskyldigheter lill de fackliga organisationerna, ochenligl samma lags 11 S skall förhandlingar inledas med de fackligaorganisationerna vid förändringar i personalläget innan besluten fattas. Jagciterar medbestämmandelagen, 11 -j: "Innanarbetsgivare beslutar om viktigare förändring av sin verksamhet, skall han päeget initiativ förhandla med arbetstagarorganisation i förhållande lill vilkenhan är bunden av kollektivavtal. Detsamma skall iakttagas innan arbetsgivarebeslutar om viktigare förändring av arbets-eller anställningsförhållandena förarbetstagare som tillhör organisationen." Båda dessa paragrafer ärtillämpliga på det nu gällande beslutet. Nuförsöker försvarsministern gä undan ansvaret för alt medbestämmandelagen intehar tillämpats med att säga all principbesluten har fattats innan lagen träddei kraft. Nej, herr försvarsminister, här gäller inga principbeslut ellerutfästelser eller anmälan av förhållanden till tjänstemännen iförsvarsdepartementet. Här gäller enbart och allenast de beslut som fattats avden borgerliga regeringen. De besluten fattades , mer änen och halv månad efter del all med- Omutbildning av utländsk marin personal Omutbildning av utländsk marin personal bestämmandelagen trädde ikraft. Därtill gäller, vilket försvarsministern mäste vara kunnig om, altbeslut som fattades 1976 och som återverkar självfallet kräver attmedbestämmandelagen tillämpas. Självfalleiskulle medbestämmandelagen ha tillämpats, och information och förhandlingarmed berörda fackliga organisationer ha inletts innan besluten fattades islutet av februari månad i är. Att i efterhand, som har skett, komma tillpersonalorganisationerna för en förhandling om utbildningsplan m. m. ärverkligen att åsidosätta medbestämmandelagen. Utbildningen,som uppges omfatta 150 marinsoldater i etapper , måsteförutsättas inrymma inte bara en grundläggande utbildning med kunskap omfartygen och i att köra båtarna. Teknisk utbildning i navigering, eldledningoch luftvärnspjäser uppger försvarsministern också skall ske. Detfår vidare förutsällas alt förbandsulbildning i taktiskt uppträdande ochsjöstrid måste ingå i de grundläggande kunskaper som köparna anser sig behövaha för att kunna handskas med den materiel de köpt. Härtill skall utbildningske i skyddsijänsl. Jagantar atl man fär räkna med alt utbildningen av dessa 150 sjömän, befäl ochtekniker skall ske pä engelska, och det kan i och för sig vara nog så jobbigt.Att kalla detla för en begränsad utbildning av utländsk militär personal ärminst sagt förunderligt. Försvarsministernsäger slutligen atl denna s. k. begränsade utbildning inte är oförenlig medvåra säkerhetspolitiska mål. Var går då gränsen för den utbildning vi kantillåta oss för alt inte komma över gränsen för våra säkerhetspolitiska mål?Kan vi grund- och krigsutbilda främmande marin personal i svenska farvatten?Kan man inle på allvar ifrågasätta om det verkligen står i överensstämmelsemed vad vi själva har angett som den svenska säkerhetspolitikens mål? Nej, herrförsvarsminister, ett sådant utbyte tillhör inte en normal rutin i samband medvapenaffärer mellan olika länder. Ja, möjligen mellan de storavapenex-porterande länderna , , och , men inte försvensk del. Försvarsministern anför att jämförande prov mellan de franska ochsvenska torpedbåtarna inte har ägt rum, utan den malaysiska marinensställningstagande torde grundats pä jämförande studier av föreliggandefaktaunderlag. Del här verkar om möjligl ännu underligare. Vilket faktaunderlagmenar försvarsministern? Det som slår i officiella militäraförsäljningsskrifter eller sådani faktaunderlag som normall är sekretessbelagi?På något sätt mäste ändå den malaysiska marinen ha kunnat ta ställning tillkapaciteten hos de svenska Spicabåiarna, och att den knappast kunnat göra detgenom att läsa broschyrer är vi väl ändå överens om. Jagtar för gott försvarsministerns ord att malaysiska officerare inte hartjänstgjort pä svenska örlogsfartyg. Om jag därmed har formulerat frågan så,att försvarsministern kan glida ur del svar jag ville ha, lät mig då formuleraom den Harmalaysiska officerare deltagit i övningar eller ombord pä Spicabätar och därmedkunnat skaffa sig kunskaper om de svenska torpedbåtarna? Detär försvarsministerns sak alt i sista hand bevaka atl utbildningen av svenskavärnpliktiga kan ske enligt de beslut som är fattade. Uppenbarligenprioriterar inte försvarsministern en utbildning av svenska värnpliktiga föreutbildningav malaysisk marin personal. Om vakanssällningen är sä hög som 40 96för kompaniofficerare och 25 96 för plutonofficerare i genomsnitt inom marinenoch väsentligt myckel högre på och om man ändå anser sigkunna klara av s. k. ökad marginell belastning på marinensutbildningsresurser, dä är min naturliga fråga: Behövsöver huvud taget det antal kompani- och plutonofficerare ochregementsofficerare som är angivet? Eller skulle vi kunna skära ned antalet imotsvarande grad som vakanserna visar? Försvarsministern får välja sida.Antingen är vi underbemannade med officerare vid tillsättning av tjänster ellerockså är vi det inte. Medbestämmandelagenär ny, men både försvarsdepartementet och försvarsstaben känner till hur denlagen skall tillämpas. Ändå har försvarsministern uppenbarligen gjort fel.Beslut om utbildning skulle inte ha fattats av regeringen förrän förhandlingarhade upptagits med personalorganisationerna enligt medbestämmandelagen.Regeringen skulle via ha tagit upp förhandlingar medberörda personalorganisationer när chefens för marinen ansökan inkom den 7 februari.Detta gäller även för beslul från föregående år som skall gälla . Minkritik gentemot försvarsministern när del gäller såväl prioriteringen avutbildningsresurserna som tillämpningen av medbestämmandelagen kvarstår. Vemsintressen företräder försvarsministern - de svenska värnpliktigas, anställtsvenskt befäls eller utländsk marins? Hurskall lagar kunna vinna respekt om inle statsråden följer dem? Har del blivitkutym i den borgerliga regeringen atl frångå medbestämmandelagen? Jagupprepar mina frågor; Har malaysiska militärer deltagit i övningar eller ombordpå Spicabätar och därmed kunnat skaffa sig kunskaper om de svenskatorpedbåtarna? Vemsintressen företräder försvarsministern - svenska värnpliktigas, anställtsvenskt befäls eller utländsk marins? Behövsöver huvud laget det antal kompani- och plutonofficerare som hävdas för svensktutbildningsändamål eller kan vi nöja oss med de tjänster som finnsbesatta? När tänker denborgerliga regeringen ta ansvar för sina egna beslut? Närtänker den borgerliga regeringen böria tillämpa medbestämmandelagen? Omutbildning av utländsk marin personal Jag skall försöka att på samma försynta säit som reda ulvissa begrepp i den här affären. Omutbildning av utländsk marin personal Tillatt börja med vill jag ta upp den sista frågan som ställde,nämligen frågan om vilka intressen jag företräder. Jag trodde inle att jag skullebehöva upplysa en riksdagsledamot om detla, men mitt svar är: Jag företräderfaktiskt svenska intressen. Som försvarsminister måste jag i delta fallprioritera marinens intresse. Men, som vi brukar framhålla i debatten, detsvenska försvaret är ingen isolerad sektor i värt samhälle. Försvaret har ocksåmånga kontakter i det civila samhället, och i samband med den nu aktuellafrågan gäller det bl. a. all säkerställa sysselsällningen vid Karlskronavarvel.Där kommer man att få en sysselsältningssvacka när de sista svenskaSpicabåiarna är levererade, men man försöker undvika atl göra friställningarav varvsarbetare fram lill det alt man kan påbörja byggandet av det planeradesvenska minfartygel. Allmarinen åtar sig utbildningsuppdraget är faktiskt etl bevis pä alt vi inomförsvaret känner lojalitet mot den civila sektorn, och vi är beredda att i dethär sammanhanget dra värt strå till stacken för atl trygga sysselsättningen.Jag skulle vilja fråga : Är del hell ointressant för om varvsarbetarnavid Karlskronavarvel har sysselsättning eller ej? Har något annatförslag om hur vi skall lösa detta? Detär inte alls så atl vi kryper undan vårt ansvar. Jag har själv varitföredragande i regeringen och tagit det här beslutet, även om själva vapenaffärenligger inom område. Jag vill bara upplysa om hur sådanahär frågor handläggs. Del sker i fiera olika stadier varvid regeringen förstgör informella sonderingar och sedan, som i delta fall, lämnar preliminäramedgivanden lill svensk vapenexporlör alt ta upp förhandlingar med viss stal. Närdel gäller de jämförande prov som har genomförts vet jag ingenting medsäkerhet, utan jag förmodar att man frän malaysisk sida har bedömt de svenskabåtarna kontra de franska pä basis av del faktaunderlag som hösten 1975lämnades av Karlskronavarvel efter klarsignal från den svenskekrigsmaterielinspektören, och jag lar för givet alt delta skedde eftermedgivande av den dåvarande . Den svenske krigsmaterielinspektörengav alltså tillåtelse att lämna ut det tekniska underlaget och beskrivningenför de svenska Spicabåiarna. Därefier har regeringen - vilket är praxis isådana här sammanhang - haft flera kontakter på informell väg, och jag bäringenanledning atl forska i närdetia skedde. En regering måsle hamöjlighet atl stoppa en affär av det här slaget, om man bedömer förhållandena iköparlandet vara sådana att vi inte bör leverera. Avde handlingar jag har tagit del av kan jag bara konstatera alt den lidigareregeringen så alt säga givit klarsignal till atl man fick lämna en offert.Efter regeringsskiftet blev del den nuvarande regeringen som hade att fullföljadenna affär, och det är, , alldeles rikligt att den nuvaranderegeringen har haft möjlighet alt säga nej till affären. Det är vi som har detfulla ansvaret. F. ö. förmodar jag atl även om vi hade haft en annanregering - en regering som liksom den nuvarande hade haft intresse av atlskapa full sysselsättning och som velat upprätthålla anställningstryggheten vidKarlskronavarvel - hade den med största sannolikhet fatlat exakt samma beslutsom vi. Här handlar det emellertid om den del av frågan som handlagts inomhandelsdepartementet, och jag finner därför ingen anledning att gå vidare pådenna punkt. Vidförsäljning av del här slaget - dvs. av båtar - är det faktiskt så, fruTheorin, atl man inle bara säljer materielen ulan också teknisk kunskap. Detär ju precis på samma sätt när vi i köper materiel utomlands. Ellaktuellt exempel är alt vi nu införskaffar kanonbåtar från , och dåutnyttjar också vi möjligheten atl få utbildning frän säljarsidan. Jag vågarpåstå att del tillhör de absoluta undantagen alt så inte sker. Enligt dehandlingar jag har tillgäng till har det också varit en förutsättning underhela förberedelsearbetet i denna affär alt skulle svara förall malaysisk personal skulle fä utbildning så atl deh kunde handha dessa bålarpå etl vettigt sätt. Den enda kompetens man kan utnyttja i detta fall är densvenska marinen. Precisså har skett lidigare. Så skedde när vi sålde till Chile.Dä var marin personal frän i för viss utbildning. På samma sätthar också skett vid jagarförsäljning till - dä var colombianskmarinpersonal här i för utbildning. Del var inte en borgerlig regeringsom lämnade delta tillstånd. Detla är helt och hållet en vedertagen praxis, ochden måste man räkna med även fortsättningsvis när del gäller affärer av den härarten. Ärdelta förenligt med våra säkerhetspolitiska mål? Ja, jag hävdar att det är sä.Hade det i stället gällt att sälja elt unikt svenskt vapensystem, dä hade mittsvar varil nej. Då hade den här affären inle heller kommit till stånd, ochutbildningen hade inte ägt rum. Men patrullbätar av detta slag är faktisktkonventionell utrustning i etl stort anlal mariner i världen. Det finns alltsåegentligen inga säkerhetspolitiska risker i atl vi utbildar utländsk marinpersonal på svensktillverkade båtar av liknande typ som vi har i . Entorpedbål, tillverkad i eller eller var som helst, harungefär samma prestanda. Det finns alltså inga säkerhetspolitiska risker. Dådet gäller vår alliansfrihet vågar jag också hävda att om man kan bedrivautbildning av delta slag pä ett sådant sätt att sekretessfrågorna klarasabsolut tillfredsställande, så behöver man enligt min bedömning icke på någotsätt komma i konfiikt med våra säkerhetspolitiska mål. Utbildningenomfattar som sagt ca 150 personer av olika kategorier. Det är inte så, att 150personer skall utbildas , ulan som jag sagt i interpellationssvaretsker utbildningen för vissa speciella tjänster, ochdärtill sker viss träning i manövrering och tekniskt handhavande. Men innanpersonalen kommer hit har den en marin grundutbildning. Personalen kommer atl varahär under kortare Omutbildning av utländsk marin personal Omutbildning av utländsk marin personal perioder, men helautbildningspaketet kommer atl vara avslutat efter det att utbildningenhar börjat. Utbildningenhar alltså inte de gigantiska proportioner som man kan få intryck av när manlyssnar till . Jagär fullt överens med om att vakansläget när det gäller befäl ärbekymmersamt. Vi vel alt det är besvärligast på den sidan. Jag vill inleförneka alt delta ger oss vissa problem. Men man säger ju från marint håll atlman skall kunna klara det, och jag vill hävda att det går. Vi har en reguljärutbildning av 5 500 svenska värnpliktiga. Utbildningen är tvåårig ochdet gäller således 11 000 personer. Att dä under en viss lid av enivåårsperiod utbilda ytterligare 150 människor är faktiskt med vederlagetsvenskt språkbruk - jag är ledsen atl behöva upprepa det - ganska marginellt.Jag skall medge alt inom vissa specialseklorer, där vakansläget kan vara ännumera markerat, kan det bli vissa svårigheter. Men jag konstaterar också attingen personalorganisation pä försvarssidan har protesterat. Det har t. o. m.förekommit alt ordföranden i förklarat att han tyckerdet .ar rimligt alt man gör på detta sätt. Jag har velat säga det som ettuttryck för alt det hos dem som är anställda inom försvarsmakten finns ensolidaritet mot de anslällda på den civila sidan. Man är beredd att ta på sigett visst merarbeie för atl kunna garantera atl varvsarbetarna i färsin sysselsättning tryggad. Nej, försvarsministern skall inte komma undan så lätt genom att krypa bakom sysselsättningssitualionenoch ställa frågor till den ledamot som ställt en fråga till honom. I detinstrument med interpellationer och frågor som vi här använder är del viriksdagsledamöter som ställer frågor och statsråden som svarar. Jag har såledesinte för avsikt atl svara på statsrådets fråga vad jag anser omsysselsättningsläget i . Sedankan det rimligen inte heller vara en försvarsministers uppgift atl i förstahand bevaka om Karlskronavarvel har tillräckligt med inneliggande order ellerinte. Hans uppgift måsle i stället vara atl bevaka sitt område. Och fick vibekräftat av försvarsministern alt det var ett mycket markant vakansläge inomframför allt marinen. Jag har också med siffror redovisat hur det är i detfallet ute pä , där situationen är mycket värre än när del gäller marineni genomsnitt. Vidaresade försvarsministern att utbildningen av 150 man ärganska marginell, och åberopade han att en plutonsofficer hade ställtsig solidarisk i ell uttalande för en tidning i . Ja, men devärnpliktiga anser inte att den utbildningen är marginell. De har protesteratkraftigt. Och personalgrupperna i övrigt, såväl kompani- som plulonsofficerare,är märkbart irriterade över den prioritering som försvarsministern anser althan här borde göra - i en situation där man inte klarar av den utbildningsom man är ålagd!