prot · G00977 · 1976-12-31 00:00:00 — (m), varihemställts att beslutade att utnyttjande av bränsle från egenfastighet ej skulle räknas som beskattningsbar inkomst, och 1976/77:1246av i Skärstad (c). 1. med bifall till motionerna1976/77:54, 80, 81, 83 och 84 och med anledning av molionen 1976/77:53 anta avutskottet framlagt förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen(1928:370), a. motionen 1976/77:53, b. motionen1976/77:1246, i den mån de intekunde anses tillgodosedda genom vad utskottet under moment I hemställt. Reservation hade avgivits av herrar ,, i , Carislein, i , ochForslund (samtliga s) som ansett att utskottet bort hemställa 1. motionen 1976/77:53, 2. molionen 1976/77:54, 3. motionen 1976/77:80, 4. motionen 1976/77:81, 5. motionen 1976/77:83, 6. molionen 1976/77:84, 7. molionen 1976/77:1246. Hen (): På kammarens bord ligger en fråga som är en myckel gammal bekani.Del gäller del vanliga kravet på undantag från beskattning av naturaförmånerbestående av fritt bränsle från egen fastighet. Trotsatt frågan varit så ofta återkommande vill jag uppta kammarens tid någraminuter med en liten redogörelse för en av de principer som finn.s i vårskattelagstiftning. Det gäller uttag ur den egna rörelsen eller olika slag avnaturaförmåner. Allarörelseidkare inkl. jordbrukare är skattskyldiga för de uttag som görs urrörelsen. Livsmedelshandlaren får skatta för alla varor som las ur rörelsen, och detsammaär förhållandet med hantverkaren och jordbrukaren. Det ligger i sakens naturatt en del av det beskattningsbara värdet på varan beslår av rörelseidkarenseget arbele, då ju detta är en viktig del av näringsfångets resultat. Det äralltså ortens pris på den uttagna varan som är beskattningsunderlag. Handlarenfår inte räkna av sin vinstmarginal en gång när han tar ul en limpa frånaffären, och bonden får uppta exempelvis mjölken till ell betydligt högre prisän han själv får på mejeriet. Föratt nu återgå till dagens aktuella fråga så får lantbrukaren givelvis betalaskatt för den bostadsförmån som han har på jordbruksfastigheten, och för defiesta människor är det givetvis en självklarhet att'denna bostadsförmån skallvara högre om bostaden är uppvärmd eller om bränsle finns hugget och fiirdigt ieller utanför pannrummet. Dettaär dock ingen självklarhet för dagens utskoltsmajorilet. Man vill i ställetskatiebefria den naturaförmån en bostadsförmån.som uppvärmningen utgör, ombränsle las ur egen skog. Motiveringen för delta avsteg från normalaskatteprinciper är att skattelättnaderna rör sig om myckel små belopp, allskogsägaren bara tar värdelös ved, alltså i praktiken utför skogsvård, och bidrar lill all minska oOeimporten. Delär klart all den här beskattningen inte har någon slörre statsfinansiellbetydelse, men jag skulle viOa påpeka att har diskuteratbelopp som är betydligt mindre än vad det rör sig om här. Det är i första handfråga om rättvisan mellan olika skattskyldiga. Påståendetatt skogsägaren bara tar ut toppar, enligt många motioner t. o. m. grenar ochannat avfall, är egentligen obevisat. Det är ett påstående som får stå förmajoritetens egen räkning. Jag kan inte bevisa motsatsen, men om denskattskyldige kan bevisa eller bara göra troligt att han lar ut undermåligtbränsle, får han nedsatt skatteunderlag. Då behöver han inte alls skatta påsamma sätt som när han tar ul normall bränsle. Jag tror dock alt det kandiskuteras om vederbörande tar ul värdefullt bränsle eller plockar ut skräp.Jag har i alla fall inte sett någon bonde gå i skogen och plockagrenar, trots att jag bor ute på det riktiga landet. Jagtror heller inte all utskoltsmajoriteten på allvar vill göra gällande alt någonskulle lämna oOeeldningen och gå över till vedeldning för beskattningensskull, eftersom del här rör sig om utomordentligt små belopp för den enskilde. Somfallet är med de flesta andra naturaförmåner som uttas sker en schabloniseringav värdet. I fråga om bränsle från egen fastighet uppgår .schablonen förexempelvis en lägenhet om fem rum och kök lill . i huvuddelen avlandet och något mer i de fem nordligaste länen. För en vedspis tillkommer90-100 kr., beroende på var man bor. Det är alt märka alt detta är vad man fårskatta för när man tar ut normalt bränsle. Tar man ut skräp får man skatta förmindre belopp. Dessa värden har varitdesamma . De fastställdes då andra Slopandeav beskattningen av fritt bränsle från egen fastighet Slopandeav beskattningen av fritt bränsle från egen fastighet uppvärmningskällor varbilliga och de låg bara obetydligt under vad oljeeldning kostade. När delalltså har blivit dyrare att värma upp bostäderna borde, om man skulle varakonsekvent, vedeldningsschablonen ha föOt med. Såhar dock inte skett. Bevillnings- och skatteutskotten har också varitåterhållsamima på den punkten. Utskotten har inte velat föreslå någon höjning.De värden som beskattas motsvaras i stort bara avhem-körningskostnaderna, men genom att vi har den här beskattningsregeln kvarupprätthåller vi ändå principen att naturaförmåner skall beskattas. Utskottsmajoritetenhar också argumenterat med att fritidshuggare gratis får rensa upp hosskogsägare utan all beskattas för detta. Det är riktigt, och om skogsägarenvill använda sin egen arbetskraft till att sänka sina privatalevnadsomkostnader så behöver han heller inte skatta för detta om insatsenligger utanför rörelsen. Fritidshuggarens arbetsinsats kan alltså inte jämförasmed rörelseidkarens arbetsinsats i den egna rörelsen. Vad som gör den härjämförelsen ändå mer tokig är att fritidshuggaren givetvis int; har avdragsrättför några omkostnader, medan skogsägaren i sin rörelse har avdragsrätt för bådeanlitad arbetskraft, hemkörnings-kostnader och övriga kostnader som ärförknippade med veduttaget. Somjag i'edan förut nämnt beskattas förmånen av fritt bränsle så lågt att detknappast motsvaras av avdragsgilla omkostnader, även om man hugger upp vedensjälv. Riktigtmotbjudande blir majoritetens förslag i de fall då markägaren inie själv görnågonting för att hugga eller forsla hem sitt bränsle ulan anlitar lejd arbetskraftför detta. Han får då en förmån obeskattad som troligen koslat 2 000-3 000 kr.I stället för att skatta får han göra avdrag för dessa kostnader från sinaövriga inkomster av rörelsen. Somjag förut nämnt är det ett obevisat påslående all endast avfall används.FöOaktligen är det också obevisat all bränsleuttaget skulle utgöra någotbättre slag av skogsvård än andra avverkningar. Jag måste nog för min del sägaatt om man eftersträvar bättre skogsvård, så bör det ske på annat sätt, ochefter vad jag kan förstå har inte hellerslalsbidrag saknats för detta ändamål.Kan olika sätt kombineras är det naturligtvis inget fel i detta. Ingentror väl att det vi talar om har någon större energipolitisk betydelse.F-ör att en övergäng till inhemska bränslen skall komma lill stånd fordrasåtgärder av helt annat slag. Detta är en fråga som kommer att behandlas i ettannat och slörre sammanhang, som vi får återkomma till. Gissningsvis borde dockinte kommande energipolitik gå ut på att beviOa skattelättnader även till demsom bränner upp vår fiberråvara eller annan råvara som kan användas för meranyttiga ändamål - det är i praktiken det som utskoltsmajoriteten nu föreslår. Omman ville gynna skogsvården och handelsbalansen, skulle i stället bidraggivetvis ges till alla som tar reda på skräpet i skogen - alltså även tillfritidshuggarna - medan skatten skulle höjas avsevärt för alla dem som brännerupp värdefull skog. Jagär medveten om att detta är en omöjlig uppdelning, som det inte går attkontrollera, men vetskapen om detta förhållande borde väl ha avhållitutskottsmajoriteten från att använda sin makt till att skapa en nyskatteorättvisa. Det är nämligen det man gör. Den bonde som ingen skog har kaninte utnyttja den här skattelättnaden, och det kan naturligtvis ingen annangöra heller, för vilken bostaden är en privat levnadsomkostnad; Kanf ö. utskottets talesman lämna en rimlig förklaring till att den som har någrahöns måste skatta för förmånen av att ha ägg och att den som har någrakvadratmeter potatisland måste skatta för värdet av potatisskörden men att densom eldar med ved frän egen fastighet bara skall få göra avdrag föromkostnaderna? Jag ber att få yrka bifall till den vid betänkandet fogadereservationen. Slopandeav beskattningen av fritt bränsle från egen fastighet Underdetta anförande övertog herr förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Hen i (c): Av jordbrukets samlade uttag av naturaförmåner representerar bränsletmindre än I 96, men den enda del av dessa naturaförmåner där det finns enmycket markerad kritisk inställning är just bränslet. Varför är det då pä dettasätt, när bränslet representerar en så liten del av de samladenaturaförmånerna? Påskogsägar- och jordbrukarhåll är man kritisk mot beskattningen av dettabränsle, eftersom man inte betraktar sådant bränsle som något värde i egentligmening, som skall beskattas, om man gör arbetsinsatser för att förbättraskogsvården och tar vara på det avfall som blir kvar sedan man ur skogen hartagit ut vad som är möjligt att avyttra såsom fiberråvara eller på annat sätttill den industri som är knuten till skogsbruket. Denhelt dominerande delen av uttaget till bränsle är sådant material som inte äranvändbart för något annat ändamål. Det är klart att förhållandena kan skiftanågot från tid till annan - är det ju t. o. m. utomordentligt svårtatt få avsättning för björken som fiberråvara. Hundratusentals kubikmeter finnsliggande som det knappast går att få avsättning för som råvara till industrin.Vi skall väl hoppas att konjunkturerna bättrar sig, men för dagen är situationenytterligt ogynnsam. Och även i de tider då efterfrågan pä olika sortersfiberrävara är som mest markerad är vissa träslag oanvändbara; jag behöver integä närmare in på det utan konstaterar bara faktum. Dominerandenär det gäller vedbränsle är ändå rena avfallet - gallringsvirke av så klenadimensioner att industrin varken nu eller har kunnat ta det sområvara. Det är möjligt att man med ytteriigare forskning och nya metoder kankomma ett steg på vägen mot att utnyttja också en del sådant virke, men vad vianser skall vara fritt från beskattning Slopandeav beskattningen av fritt bränsle från egen fastighet är alltså i princip avfalli skogen. Vimåste naturligtvis konstatera att det inte går all hålla gränsen strikt mellanvad som är avfall och vad som inte är del, men vi utgår ifrån som tämligensäkert att mer än 90 96 av det virke som används lill bränsle är avfall ochinte duger som industriell råvara. Det är knappast rimligt att la upp sådantlill beskattning. Pågoda grunder tror vi också att om skattefrihet erhålls kommer det all bli ellökat intresse bland skogsägarna för alt utnyttja avfallet som bränsle; det blirändå en viss premiering av delta, om man inte tar ut skall. Därmed blir ocksåde skogsägare som använder avfallsved jämställda med fritidshuggare, som iviss utsträckning nyttjar avfallsved och givetvis; slipper att skatta för det. Utskottets;ordförande säger att här finns en skillnad: fritidshuggaren får inget avdragför sina kostnader, medan skogsägaren kan göra avdrag för alla kostnader. Irealiteten är ändå den helt dominerande delen av de skogsbrukare som användereget vedbränsle sådana som gör arbetet själva. De är alltså i praktiken närmastatt jämställa med frilidshuggare, men i skattehänseende har de hittillsbetraktats hell annoriunda. Visom representerar uiskottsmajoriteten kommer med en rad obevisade påståenden,menar utskottets ordförande. Samiidigi kastar han själv ut en massa påståendenutan alt, efter vad jag förslår, kunna prestera några som helst bevis för attde är riktiga. I mycket hög grad är hans påståenden ulan täckning. Jag ber med detta att få yrka bifall till utskottets hemställan. Hen () kortgenmäle; Låt mig börja med det sista! Jag tror inte att jag kastade ur mig någotenda påstående; jag förklarade att också det jag säger är obevisat. i påstår att 90 96 av det vedbränsle som används ärskräp, men då måsle ju skogsägaren kunna göra detta troligt åtminstone införtaxeringsmyndigheten, och då blir det en ännu lägre beskattning än det här ärfråga om. Det finns ju faktiskt en undantagsklausul som man borde kunnaanvända sig av, men jag är inte övertygad om att någon kan göra det. Jag vetinte vad som används lill ved, men jag tror inte att det i dagens läge blir såmyckel skräp över att del räcker till en fullgod vedeldning. Jag tror inte altsiffran 90 96, som i nämnde, håller. Det är fortfarandefråga om obevisade påståenden. Vadsom skall beskattas är den värme man har hemma i sin faslighet - fastigheten äruppvärmd, och det är del som skall beskattas. Om man värmer upp fasligheten medegen ved måste det beskattas för vad del är, nämligen en naturaförmån. Skillnadenmellan frilidshuggaren och den som äger skogen är alt fritidshuggaren intebeskattas för sitt arbete men heller inte får göra några som helst avdrag förhemkörningskostnadér o. d., inte ens för upphugg-ningskostnader och sådant. Delfår däremot den som har skogen såsom inkomstkälla, dvs. förvärvskälla i ettlantbruk. Han har avdragsrätl för allt detta. När värdet av sådan ved är sålågt som f. n. motsvarar den beskattade förmånen härav kanske inte mer än justde kostnader för vilka fritidshuggaren inte har räll all göra avdrag. Jag troralltså all även om man antar alt bara 1 96 utgör avfallsved är del en orättvisförmån för just de människor som har denna enda procent, och det aren orättvisasom vi bör eliminera. Vid värderingen av denna förmån har man tagit hänsyn lillatt det i stort sett är undermåligt bränsle som används, men hur stor den delenär vet man inte. Slopandeav beskattningen av fritt bränsle från egen fastighet Hen LEUCHOVIUS (m): Frågan om slopande av beskattningen på fritt bränsle från egenfastighet tillhör som bekant långkörare. Argumenten förmolionskraven om skattebefrielse har väl i och med de kraftigt stigandepriserna på oOa kommii att bli allt starkare. Många säger att det ärtokigt att denna lagändring inte genomförts för länge sedan. Då hade sannoliktmånga av de fastighetsägare som gåll över till eluppvärmning eller oOeeldninginte gjort det. Ettpositivt beslut i frågan från sida kan medföra en återgångtill ved som värmekälla, och därmed skulle vi något kunna bidra till ell bättreutnyttjande av våra inhemska energiresurser. Utskotiethar i sin skrivning hänvisat till en lägesrapport från pågåendeforskningsprojekt, avseende ett bällre utnyttjande av våra skogstillgångar. Därhar man kommit fram lill att betydande kvantiteter importerad oOa kunde sparas,om avfallsprodukier från skogsbruket i större utsträckning än f n. användes föruppvärmningsändamål. Samtidigtsom etl ökat tillvaratagande av skogsavfall för bränsleändamål kan få dessabesparingseffekter är det av myckel stor betydelse för bedrivande av en godskogsvård all dessa skogsrester avlägsnas från skogen. Kvarblivna hyggesrester,nedfallna träd o. d. som inte tillvaratas kan bli och är oftast anledningenlill myckel kostsamma insektsangrepp i våra skogsbestånd. Såvälden socialdemokratiska reservationen, som är fogad till utskollsbetänkandet,som anförande är i stort sett uppbyggda kring tesen omlikformig beskattning av naturaförmåner. Jag kan väl i stort sett dela denuppfattningen, om det nu vore någon likformighet. Men just på del område som vii dag diskuterar finns ingen likformighet, ingen rättvis beskattning. Densmåbrukare, ensambrukare eller mindre skogsägare - del är ju dessaägarkategorier det i stort sett rör sig om - som går ul i skogen för att huggasin ved bestraffas för att han utför detta arbetskrävande och tunga jobb med enbeskattning av just naturaförmånen. Frilidshuggaren, , som haralla möjligheter att få tillstånd att använda hyggesresier och gallringsvirkefrån andras mark för sitt vedbehov har Slopandeav beskattningen av fritt bränsle från egen fastighet möjlighet att göra detta -men behöver inte betala någon skall. Man kan fråga sig vari logiken ligger attsamma skogspinne i det ena fallet skall beskattas, i det andra inte. Jag förmin del kan inte förstå att det kan anses föreligga likformighet ibeskattningen. Det är etl tungt jobb alt använda detta bränsle. Det är intebara huggningen i skogen och framforslingen som är tungt, utan det är ocksåmerarbete vid själva eldningen, som är annorlunda än eluppvärmning ochoOeeldning. Skall man därtill betala skatt är det nog många människor som drarsig för att använda sådant bränsle. Meden stimulans på delta område skulle man komma fram lill ökat utnylljande av detskogsavfall som egentligen ändå borde komma bort från skogen. Och jag hoppasall skall godkänna motionerna på den här punkten. Jag ber, herr talman, attfå yrka bifall till utskottets hemställan. I detta anförande instämdeherr i (m). HerrWÄRNBERG (s) kort genmäle; Om jag kan skingra bristande kunskaper när det gällerlogiken i detta sammanhang skall jag försöka göra det. Det är nämligen så inomalla områden där det är fråga om naturaförmåner, att jag är skallskyldig förnaturaförmåner som hör till min egen rörelse, men jag är inte skattskyldig omjag skaffar mig samma förmän genom hobbyverksamhet. Om jag alltså har någrakvadratmeter potatis som bonde får jag skatta för den potatisen. Men om jagsom exempelvis frilidshuggare har potatisland behöver jaginte skatta. I hela den svenska skattelagstiftningen är detta ett genomgåendedrag. Det jag får ut genom alt bedriva hobbyverksamhet är inte beskattningsbart.Det jag får ut genom att driva rörelse är beskattningsbart. - Vill man inteförslå logiken i detta kan man inte göra det! HerrLEUCHOVIUS (m) kort genmäle: Jag vet inte om den som har etl potatisland upplåter det lill någonannan, som får gä där och plocka hur han vill. Det är en viss skillnad mellanpotatislandet och det som vi diskuterar , skogsavfall. Dessutomhar vi vissa möjligheter att klara oss från denna beskattning utan enlagändring. Vi kan gä till varandra för att hugga skog - men det är sådant maninte vill göra, och det löser inte problemen. Den stimulans som vi har begärt- skattebefrielse - är väl värd att pröva. HenWÄRNBERG (s) kort genmäle: Jag försäkrar att om går till en granne och tar bortskräpveden, så får han inte avdragsrätt för hemkörningen. i och har klargjortutskottsmajoritetens förslag och situation, och de har yrkat bifall tillmotionerna. Som motionär vill jag ändå här summera någrasynpunkter. Jag skall fatta mig kort. Fråganom skattefritt bränsle ur egen skog är en mycket gammal fråga. Det har väcktskolossalt rriånga motioner . Sedan jag kom till hardet väckts 49 motioner, om jag har räknat rätt. Det här är naturligtvis ingenstor fråga och den berör ganska få personer. Skattebortfallet för stat ochkommun är ytterst marginellt och saknar i stort sett betydelse. Det har ocksåherr medgivit. Men det här är en renlighetsfråga, och det är justkonsekvenserna av slopandet av den här skatten som kan bli positiva. Det måstevara riktigt att genom skattefrihet främja tillvaratagandet av skräpskog. Detger en förbättrad skogsvård och en bättre miOö. Tillvaratagandet av skräpvirkemedverkar i kampen mot granbarkborrar och andra skadeinsekter, som åstadkommitförödande skador på många håll. På den punkten skulle skattefriheten få enmycket positiv effekt. Omvi genom att låta bli att beskatta vedbränslet kan minska inköpen av oOa bidrarvi också till en minskad oOeförbrukning. Vi får då bättre luft. Det kandessutom i någon mån påverka vår handelsbalans. Detär från dessa synpunkter svårt att förslå de socialistiska partiernas motståndnär de tidigare gått emol detta motionskrav. Jag har, som jag sade, motioneratom detta . har skatteutskottets majoritet tillstyrkt motionen, ochdet är ingalunda för . Därest riksdagsmajorileten biträdermotionsyrkandet har utvecklingen förnuftsmässigt gått åt rätt håll enligt minmening. Tillherr vill jag säga alt vi har en praxis i skattelagstiftningen somsäger att vi inte skall beskatta förmåner av ringa värde. Till den gruppenborde enligt min mening förmånen av fritt bränsle höra. Den förmån som deanställda har genom alt de av företagel bjuds på vissa förfriskningar påarblsplatsen beskattas inte. Det är en förmån av ringa värde. Men eftersom denförekommer kanske den förmånen blir större än förmånen avdet fria bränslet. Ellannat argument för motionen är den skillnad som framhållits tidigare idebatten. Om en person som inte har någon skog går och hugger på någon annansmark behöver han inte skatta för detta bränsle. Det är då en rättvisefråga altden som äger skogen inte heller skall behöva skatta för det. Deprinciper som talar om kan väl ändå inte få vara så heliga att dehindrar förnuftiga lösningar av dessa frågor. Det är till det det här förslagetom skattefrihet syftar. Med delta, herr talman,yrkar jag bifall till utskottets hemställan. Slopandeav beskattningen av filt bränsle från egen fastighet Slopandeav beskattningen av Jhtt bränsle Ji-ån egen fastighet () kortgenmäle; ansåg alt del här skulle betraktas som en förmån av ringavärde och likställas med de förmåner upp till ett värde av . som deanställda kan fä av en arbetsgivare utan att behöva skaUa för dem. Men denförmånen har inte företagare, ! Företagare får inte la ut 600 kr.ur sin egen rörelse och betrakta det som en förmån av ringa värde. Kvar står alltsåatt det här medför en skatteorätlvisa mellan olika slag av företagare. Hurskulle det gå om diversehandlaren skulle börja plocka varor för . ur sinaffär utan att behöva skatta för del? Del är den jämförelsen, jämförelsenmellan lantbrukare med egen skog och andra företagare, som skallgöra! Sedantog upp frågan, om anställda är lindrigare beskattade änföretagare på grund av skaltefriheten för förmåner av ringa värde. Det är enhelt annan sak, och den får vi ta upp i ett annat sammanhang. Förförmånen av fritt bränsle - och det behöver inte vara skräpbränsle, herrJonasson - för uppvärmning av fem. rum och kök får man skatta . Denlantbrukare som inte har någon skog får köpa oOa för kanske . för alt värmaupp ett hus av motsvarande storlek. Har då inte den lantbrukare som har frittbränsle ändå fåll en förmån? säger alt man gör en samhällsnyllig uppgift när man rensar skogen. Ja,om kunde lokalisera skattefriheten till den som gör det ochsamtidigt ge bidrag lill alla andra, fritidshuggare och andra, som också rensarskogen med samma effekt, skulle skattefriheten fä en skogsvårdande effekt. Mendet är inte det det är frågan om. vill ge skattelättnad lill allamed fritt bränsle, även lill dem sorn tar den bästa råvara som finns för vårasågverk och våra pappersbruk. Delär orättvisan, att vissa kan få skattelättnader för denna insats medan andrainte kan få det, som vi måste undvika. Annars är saken stats-finansiellt avmycket liten betydelse, även om av naturaförmånerna sammantaget ändå blirmiOonbelopp och alltså representerar ett större värde än många andra frågor somvi diskuterar här i med utgångspunkt i olika rättviseprinciper. () kortgenmäle: Jag tror att både och jag känner till förhållandena utei bygderna så väl att vi vet att det inte finns några skogsägare som eldar uppmassaved. talar här mot bättre velande. Närdel gäller att bedöma förmånerna drar till med fem rum och kök.De fiesta som jag känner och som får skatta för eget bränsle har tre rum ochkök, och i milt hemlän beräknas förmånen a\' fritt bränsle då lill 325kr. - med momsen inräknad . Det är en ringa förmån, herrWärnberg. Dessutom är det. som redan har framhållitshär, väldigt många som erbjuds alt hugga på andras marker. Delhär är väl ändå etl syslem som har överlevt sig självt om. Jagförstår inte varför man fortfarande motsätter sig att avskaffa del. HerrWÄRNBERG (s) kort genmäle: Jag tog som jämförelse fem rum och kök. Om man lar tre rum och kök blirdel en ännu mindre förmån att skatta för och ännu mindre att bråka om, herrJonasson. Procentuellt är skatteorättvisan lika stor antingen man har en storeller en liten lägenhet, eftersom del är antalet rum man får skatta för. Så nogär förmånerna av ringa värde, det håller jag med om.