prot · G009151 · 1976-12-31 00:00:00 — Ja, det var därför jag tog exemplet. Mitt resonemang förde jufram till att det bör göras en utredning. Det var bara i den meningen jaganförde exemplet. Jag har visat på vissa svårigheter, och harsamma uppfattning. Vi har ju följt linjen om utredning enhälligt i utskottet. HerrSöderqvist talade om ett något nyvaknat intresse hos . Vad har herrSöderqvist för bevis för att det är nyvaknat? Det är helt lösa påståenden utannågon som helst grund. har , praktiskt taget så länge jagkan minnas, arbetat mot varje form av diskriminering. Det är glädjande att herrSöderqvist tar avstånd från en del kommu- nistiska länders handlandei fråga om att förbjuda människor att röra sig fritt inom sitt eget land. Menhur är det, , med rätten att fritt emigrera från vissa ländersom ideologiskt står nära? Får man emigrera från dessa länder,och får man fritt återvända till sitt land utan att bli diskriminerad ochförföljd om man kommer tillbaka? Detär anledning att diskutera hur många länder som bryter grovt mot paragraferna iraskonventionen. Förhindrandeav investeringar i och , m. m. Herrtalmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. i (s): Debattordningen här i kammaren kan ibland fungera litet egendomligt.Här gör förste vice talmannen ett inlägg mot , men herrSöderqvist har ingen möjlighet att svara på detta inlägg förrän i slutet avdebatten. Detär många som har varit involverade i denna debatt om södra . GertrudSigurdsen talade om fackföreningsrörelsen vilken, som vi mycket väl kännertill, har gjort en utomordentlig insats i denna fråga. Jag skall för min deluppehålla mig vid Ekumeniska nämndens agerande. Detväckte naturligtvis mycket stor uppmärksamhet när ärkebiskop, , uppträdde på och frågade vadföretaget egentligen höll på med i Sydafrikanska unionen. blevnaturiigtvis bemött med den högaktning som tillkommer en ärkebiskop, men det ärklart att man var kritisk mot hans inhopp. Vadhade egentligen i att göra? Jo, han talade som ombud förSvenska kyrkans missionsstyrelse och , som båda hadeaktier i . Man hade lärt sig från SSU, Menfullmakten låg också på ett annat plan. Ärkebiskopen agerade som ordförande förSvenska ekumeniska nämnden. Denna hade i sin tur hämtat sitt uppdrag frånKyrkornas världsråd och dess fjärde generalförsamling i , MissionsföreståndareGösta i gjorde motsvarande framträdande vidVolvos bolagsstämma , bemöttes med mindrehögaktning, och en del aktieägare buade åt honom. Jag vill påminna om att sammaaktieägare uppförde sig på liknande sätt när skulle blistyrelseledamot i . Det kanske är en vana man har. Detsom hade uttalat var att rasism - apartheid - var emot kyrkans läraoch måste bekämpas. Den var förbunden med ekonomisk och politisk exploatering,och kyrkorna i världen måste arbeta för.en förändring av de politiska processersom hindrar rasismens offer från att helt och fullt ta del i sina ländersstyrelse och medborgerliga liv. Förhindrandeav investeringar i och , m. m. Kyrkan måste kämpa för enlagstiftning som utesluter rasism. Dehär deklarationerna ledde sedermera till nya överläggningar på detinternationella planet. Man blev naturligtvis snart på det klara med att dettagällde Sydafrikanska unionen. Jag vill här gärna säga att vi kan skala bortalla andra länder i denna diskussion, därför att detta är -som - något alldeles speciellt. Det finns inget annat land som har en sådanlagstiftning som och . Där är rasismen satt i system. Detblev också klart för dem som agerade inom kyrkorna att företag ochländer genom investeringar och handel med och lån till hjälper till attupprätthålla rasismen. har ett internationellt utskott. Det var där somhandlingslinjerna började utstakas . Jag är själv med i detta utskott, ochen tid var nuvarande utbildningsministern dess ordförande. 1stort sett hade man tre linjer att välja på. Den första var tron på att ettökat ekonomiskt engagemang från t. ex. skulle förbättra situationen förde svarta i . Den andra varreformlinjen. Företagen kan utöva press på . Den tredje linjen varinvesteringsavvecklingen. Ävenom många av oss var tveksamma inför reformlinjen stannade vi i utskottet förden. Själv var jag ytterst tveksam, men jag tyckte att vi behövde - och detvar ändå kanske fair play att ge företagen en chans att plädera för sittengagemang i . Företagen har ställt upp med svar på enkäter. Man harvarit "on speaking terms" med företagen. fattade sitt beslut om att vädja omlagstiftning mot svensk kapitalexport till var detta väl förberettoch jag skulle vilja säga väl förankrat. Jag utesluter naturligtvis inte attnämndens ställningstagande också inverkat på utrikesutskottets behandling ochmedverkat till att vi formellt fått ett enhälligt betänkande. Liksom OlofPalme gjorde i debatten , vill jag uttala mintillfredsställelse över detta och notera att det funnits utrymme för ettresonemang utifrån den socialdemokratiska partimotionen. Det tål att sägas attdet också finns en enskild folkpartistisk motion med som förstanamn. Den socialdemokratiska motionen ingår ju som ett led i ett långt ochmedvetet arbete, både tidigare på regeringsplanet, i fackföreningsrörelsen ochi socialdemokratiska partier i den socialistiska internationalen. Närvi talade med de svenska företagen - jag var med i några av de resonemangen -så framhöll de mycket starkt för oss i att de inte kundeföra sin egen utrikespolitik. Det kan man förstå, även om ett enskilt företaggivetvis kan göra egna värderingar. Man behöver ju inte göra allt som ärtillåtet i lag. Meddet resonemanget i botten, att det är landet självt - dess riksdag och regering- som bestämmer utrikespolitiken, kan man enligt min me- ning utgå ifrån attriksdagens initiativ är tillfredsställande för de svenska företagen. Jag vill idetta sammanhang hänvisa till vad den biståndspolitiska utredningen slagitfast i sin sammanfattning på s. 36, där det i anledning av svenska företagsetablering i och heter: "Isammanvägningen av mål för den svenska politiken anser vi att deutrikespolitiska målen bör väga tyngst i denna fråga. Även om ett svenskt förbudmot nyinvesteringar i och endast får marginella effekter påden sydafrikanska ekonomin anser vi den psykologiska effekten varaviktig." 1 den frågan fanns en reservation från moderathåll, men i övrigtrådde enighet. Vimåste förbehålla oss rätten att påverka politik i andra länder när dennakränker de mänskliga rättigheterna. Så långt det är möjligt bör vi ställa upppå de förtrycktas sida och åtminstone ge dem vårt moraliska stöd. Där det ärmöjligt bör vi gå längre än så, exempelvis genom att stödja befrielserörelser. flesta fall är ökade förbindelser med dessa länder en riktig väg. I andrafall, som och , måste det bli fråga om en isolering.Avgörande för vårt handlande bör då vara vad de förtryckta själva Säger. ISydafrika och är saken fullständigt klar. De önskar att vi avbryter deekonomiska förbindelserna så långt det över huvud taget är möjligt. De haralltså gjort sitt val, som så riktigt påpekade.Företagsinvesteringarna förstärker apartheidsystemet, och de utländskaföretagen har att spela på den sydafrikanska politikens villkor. Det är dettafaktum som man har att ta ställning till. Företagen exploaterar de svarta ochtjänar pä apartheid. Viär alla medvetna om att vi har gett oss in på en svår fråga med mångaförgreningar. I längden är det väl bara, som det har framhållits här,internationella sanktioner som kan ge resultat. Valeti dag står mellan att vidta dessa åtgärder, jag tänker på värids-samfundet -eller att låta befrielsen komma genom ett avgörande på slagfältet. Kanske, herrtalman och ärade kammarledamöter, det redan är . Befrielsekampen harenligt somliga redan börjat. Fredspristagaren sade i början av1960-talet att de svarta klappat på den vite mannens dörr utan att hanhar öppnat. Detråder en blindhet bland den vita minoriteten, som kommer att kostaden allt den nu bygger upp sitt försvar och sin polismakt för. Frihetens vindkan de aldrig hejda. Förhindrandeav investeringar i och , m. m. Man brukar säga att enighet ger styrka. Jag upplever det verkligen somen styrka när vi i utrikesutskottet kan gå fram med en gemensam hemställan iSydafrika- och Namibiafrågan. Utifrån gemensamma uppfattningar kan vi ageramed större säkerhet och beslutsamhet, och vår röst kan höras kraftigare när vivill medverka till att öka pressen på den sydafrikanska regimen. Det finnsvisseriigen ett särskilt yttrande, men vår hemställan är enhällig. Förhindrandeav investeringar i och , m. m. Detvar vi från som föreslog detta försök till en gemensam skrivning, ochjag vill uttala min glädje över att socialdemokraterna så beredvilligt ställdeupp. Det blev ett forcerat arbete med extra sammanträden och extra arbete förutskottskansliet. Men kan vi konstatera att det var lönt mödan. Apartheidpolitikenär bland det mest avskyvärda som finns. Den strider mot alla kristna ochhumanitära värderingar, den är ett brott mot mänskligheten. Mittförsta möte med apartheid inträffade genom bok. En episod brändes för alltid in i mittmedvetande. Efter en trafikolycka skyndade en vit man fram för att hjälpa denskadade och blödande kvinnan på gatan. Men när han såg att hon var svart så läthan henne ligga. Detär en allvarlig anklagelse mot alla civiliserade folk att vi under alla dessaår inte förmått medverka till en förändring. Kanske är det i själva verketviljan som har saknats - det är stora ekonomiska intressen som står på spel. Situationenär statiskt allvarlig i . Det finns grupper som förordar reformer,men inga reformer sker. Det finns ingen väg tillbaka,bara vägen framåt mot frigörelse. Frågan är om den måste gå över raskrig medallt vad det innebär av lidande och förstörelse. Här kommer vårt ansvar in. Vihar verkat aktivt i FN och vi har tagit initiativ till en resolution omåtgärder för att hejda utländska nyinvesteringar i . Men vi har allablivit mer och mer övertygade om att detta inte räcker.I Folk och länder måstegå in med nationella åtgärder, och organisationer och folkrörelser måsle sesitt ansvar. Att inte se värt ansvar och alt inte handla innebär att vi gör ossmedskyldiga, att vi stöder de vitas apart-heidpolilik i . Solidaritetenkräver att vi svarar upp mot de fortsatta krav som kan ställas pä oss. Förutomi de politiska organisationerna har man i vårt land från fackligt och kyrkligthåll insett sitt ansvar. På initiativ av kyrkornas världsråd har gjort en undersökning av de svenska företagens verksamhet iSydafrika och utarbetat ett handlingsprogram för svenskt engagemang där. LO ochTCO har rapporterat om och intresserat sig för svart arbetskraft och svensktkapital i . Närdärför hos regeringen begär snabba åtgärder för att öka trycketpå , är det en massiv folkopinion bakom. Betänkandet bygger påmotioner från , socialdemokraterna och vpk. Beträffande centernsaktivitet i frågan vill jag framhålla något från utrikesminister i utrikesdebatten, där hon angav vägen för det fortsatta handlandet: Honsade: "När vi har kunnat utvärdera det beslut som fattas i säkerhetsrådetkan vi ta tillfället i akt här hemma - utrikesutskottet får det tillfälletganska snart - att närmare furidera över hur vi skall utreda de juridiska,folkrättsliga och utrikespolitiska aspekterna på ett ensidigt åtagande.Kanhända kan vi också få ett nordiskt agerande på den här punkten." Beträffandeinnebörden av dagens beslut vill jag, som gjorts tidigare här, hänvisa tillutskottets skrivning som enligt min mening är mycket klar. Där står att vihemställer att regeringen skall tillsätta en utredning om förbudsåtgärder frånsvensk sida med avseende på kapitalexport. Det står också att utredningen skallutarbeta lagförslag avseende förbud mot kapitalexport. Kanskebetyder ett enskilt lands agerande inte så mycket, men det är nödvändigt medaktivitet ur opinionssynpunkt och för att öka trycket på regimen och moralisktstödja de svartas frihetssträvanden. Att handla är för oss den enda vägen attprotestera mot det mänskliga lidande och den grymhet som apartheid utgör, ochdet är den enda vägen att påskynda frigörelsen och mänskligt upprätta de svartai . Jag ber att få yrka bifall till vad utrikesutskottet hemställt i sittenhälliga betänkande. Tilldiskussionen om det särskilda yttrandet i vad gäller eventuella prejudikat villjag bara foga en hänvisning till en broschyr som heter och vi, somutgavs av den socialdemokratiska partistyrelsen . Den finns påriksdagsbiblioteket, dit den som gåva är överlämnad. I broschyren diskuterasdet sydafrikanska problemet ganska ingående. Där tecknas allvaret i frågan,men där finns också synpunkter på konsekvenserna av aktioner inom eller utomFN:s ram, synpunkter som i stort sett är likartade med dem som står i detsärskilda yttrandet i den delen. På den punkten har väl inte mycket ändrat sig. Sedanhar jag behov av att göra ett påpekande till. Några talare har framhållit attden utredning som utskottet enhälligt begär skall vara teknisk. Den uppgiftenhar det felet att den inle har stöd i texten. 1en av de motioner som utskottet haft att behandla - det var en folkpartimotion- begärs en utredning om hur svenska ekonomiska sanktioner mot skallkunna genomföras, och i en annan motion - socialdemokratisk - yrkas attregeringen skall lägga fram förslag om de ändringar ivalutalagstiftningen som behövs för alt kapitalexport till skallkunna förbjudas. I sin kläm hänvisar utskottet till vad det anfört, och jaghåller med om att del finns en viljeinriktning så till vida att syfiet med denutredning som utskottet föreslår är att öka trycket på . Det är likasåklart alt en viljeyttring framkommer i uttalandet att utredningen bör utarbetalagförslag avseende förbud mot export. Men det heter också att utredningen skallomfatta de juridiska, folkrättsliga och utrikespolitiska aspekterna på ettsådant ensidigt åtagande samt en bedömning av de politiska, ekonomiska ochpsykologiska effekterna av en sådan åtgärd. Det är inte en teknisk utredning,herr talman. HerrLIDBOM (s) kort genmäle: Jag skall fatta mig kort. Det står naturligtvis frittatt skilja ut från detta beslut genom att ytteriigare Förhindrandeav investeringar i och , m.m. Förhindrandeav investeringar i och , m. m. markera det särskildayttrandet. Men vet ju väl vad diskussionerna i utrikesutskottetgällde. Från borgerligt håll - kanske på initiativ av - höll manväldigt hårt på att vi skulle begära en utredning som skulle prövaförutsättningarna för förbud mot kapitalexport. Från vårt håll sade vi altdetta är oantagligt. Vi måsle ha viljeyttringen här och - principbeslutetskall ligga i detta riksdagsbeslut. Var och en kan se av betänkandet att detingenting står om att pröva förutsättningarna. Omdet utredningsarbete som sedan återstår skall kallas för tekniskt eller intekan ju bli en diskussion om ord. Men här är del alltså fråga om enutredning vars resultat är beställt på förhand. Man vet vad den skall utmynnai. De komplikationer som kan finnas av politisk natur måsle man naturligtvis halöst innan man ger en sådan beställning. Del har vi gjort i utskottet, och delgör kammaren med beslutet här . HerrHERNELIUS (m) kort genmäle: På detta stadium saknar jag anledning att ingå på hur bollarna gick idet kommittéarbete som föregick utskoitsbeslutet. Jag vill bara säga att detinte går alt komma ifrån att utredningen här har uppgifter som inte äroväsentliga. Utredningen skall alltså utreda de juridiska, folkrättsliga ochutrikespolitiska aspekterna - del är inte någon teknik. Attdet skulle vara en strid om ord kan jag inte gärna gå med på, och jag uppreparatt synpunkter icke har stöd i den text som utskottet antagit ochsom kammaren kommer att anta om . När jag harlyssnat till den här debatten har jag kommit fram till några funderingar somjag gärna vill delge kammarens ledamöter. Härhar nu riksdag ägnat nära åt en debatt om södra , Närdet gäller missförhållanden i andra länder är vi snara att fördöma och kanprata om det , om så behövs. Helst skall också de här ländernaligga på säkert avstånd från oss. Del sker som unga människor gårunder på grund av alkohol, narkotika och brottslighet utanfördetta riksdagshus. Del är bra om vi har ett starkt engagemang för demsom har det svårt i andra länder. Det är väldigt bra, men om samma starka engagemangvisas när det gäller problem som vi kan se med våra egna ögon utanför det härhuset eller när del gäller den på olika sätt nedbrytande och vänstervridnaprogramverksamhet som bedrivs av : "Till Vänster", såskulle något vara vunnet. Övedäggningen var härmedslutad. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 56 av herrWerner m, fl, i motsvarande del, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästesoch godkändes följande voieringsproposilion: Bidragtill Internationella utvecklingsfonden () Densom vill att kammaren bifaller utrikesutskottets hemställan i betänkandet nr22 mom, 2 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 56 i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrSöderqvist begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: §3 Bidrag till Internationella utvecklingsfonden GDA) Föredrogs utrikesutskottets betänkande 1976/77:23med anledning av propositionen 1976/77:147 om bidrag till den femtepåfyllnaden av Internationella utvecklingsfondens () resurser jämtemotioner, Ipropositionen 1976/77:147 hade regeringen föreslagit att 1, godkänna utfästelsen att skulle bidra tillden femte påfyllnaden av Internationella utvecklingsfondens () resurser medtotalt 1 , för budgetåren 1977/78-1979/80, motsvarande , för vart och ett av budgetåren, 2, godkänna utfästelsen alt Sverigeskulle bidra till övergångsarrange-mangel motsvarande den första inbetalningenav bidrag till den femte påfyllnaden av IDA:s resurser. I detta sammanhang hadebehandlats motionerna 1976/77:1661av m, fl, (s), vari hemställts alt beslutade attSveriges bidrag till den femte påfyllnaden av Internationellautvecklingsfondens () resurser skulle vara totalt 960 milj, kr, förbudgetåren 1977/78-1979/80, motsvarande 320 milj, kr, för vart och ett avbudgetåren, och 1976/77:1670av m, fl, (vpk), vari föreslagits att beslutade Bidragtill Internationella utvecklingsfonden () 1, all avslå propositionen 1976/77:147, 2, att uttala att borde utträda urväridsbanksgruppen. 1, avslå motionen 1976/77:1670, yrkandet 2, om Sverigesutträde ur världsbanksgruppen, 2, med bifall till propositionen 1976/77:147 och medavslag på motionerna 1976/77:1661 och 1976/77:1670, yrkandet 1, a) godkänna utfästelsen att skulle bidra tillden femte påfyllnaden av Internationella utvecklingsfondens () resurser medtotalt 1 . för budgetåren 1977/78-1979/80, motsvarande , för vart och ett av budgetåren, b) godkänna utfästelsen att skulle bidra till övergångsarrangemangetmotsvarande den första inbetalningen av bidrag till den femtepåfyllnaden av ;s resurser. Reservation hade avgivits av herrar , , , , och iGävle (samtliga s) som ansett alt utskottet under 2 bort hemställa attriksdagen skulle med ändring av förslagen i propositionen 1976/77:147 samt medbifall till motionen 1976/77:1661 och med avslag på motionen 1976/77:1670,yrkandet 1, besluta alt bidrag till den femte påfyllnaden avInternationella utvecklingsfondens () resurser skulle vara totalt 960 milj.kr. för budgetåren 1977/78-1979/80, motsvarande 320 milj. kr. för vart och ettav budgetåren. i (s): För en månad sedan, , debatterade vi länge och grundligt detsvenska engagemanget i Internationella utvecklingsfonden (). Det är bara avrent formella skäl som nu på nytt står på föredragningslistan. Alla defakta som finns i utrikesutskottets betänkande nr 23 behandlades utföriigt den4 maj. Några nya fakta eller synpunkter har inte framkommit under den senastemånaden. Det är därför med en viss förvåning som jag ser att representanter förvpk och tänker ägna åt att upprepa vad de sade för enmånad sedan. Jag nöjer mig med att hänvisa till deinlägg som från socialdemokratiskt håll gjordes i debatten och yrkarbifall till den socialdemokratiska reservation som är fogad vid utskottets betänkande. (vpk): Jag kunde försöka göra mig lika populär som i , menjag tycker det finns så väsentliga saker all anföra i detta ärende att det äranledning att la upp dem, även om det skulle medföra en viss upprepning av entidigare debatt. Denfråga som behandlas är ingen ny fråga, inte heller för vänsterpartietkommunisterna. Vi har krävt att skall lämnaVärldsbanksgruppen, Den tidigare regeringen under socialdemokratins ledninghar vidhållit att skall vara kvar i den imperialistiska institutionsom Världsbanksgruppen ändå är. Motiveringen har varit och är attdet då finns möjligheter för vårt land att påverka och förändra bankens policy.Detta socialdemokratiska argument har visat sig vara helt meningslöst, Sverigehar inte på något sätt lyckats få till stånd en förändring av bankens politikoch stadgar. har vidare i förhållande till befolkningsmängden varit denstörsta bidragsgivaren till Världsbanksgruppen. Deborgerliga partierna fullföljer nu den socialdemokratiska regeringensgenerositet och ökar markant bidragen till Världsbanksgruppen, då i första handbidragen till . Det är i och för sig inte något uppseendeväckande att deborgerliga är välvilligt inställda till imperialistiska organ. Inte minst kanvi konstatera detta efter den debatt som ägde rum här angåendemedlemskap i . Deborgerliga partierna och socialdemokraterna har som debattenom Världsbanksgruppen pågått inte förmått redovisa några som helst hållbaraargument för medlemskapet. Däremot finns det en rad skäl mot. Vi har anförtdessa skäl , och jag skall än en gång upprepa vissa av dem; de ärlika aktuella som första gången vi anförde dem. Fördet första är beslutsprocessen odemokratisk, eftersom antalet röster bestäms avhur stora bidrag ett land förmår ge. Detta faktum kommer inte all ändras genomden översyn av reglerna som är på gång. Fördet andra är det inte ovanligt att gruppen utsätter ett visst land förekonomiska påtryckningar - politiska påtryckningar - för att det skall få lån.Låt mig nämna ett exempel. ställdes inför inte mindre än elva krav påförändringar av den nationella utvecklingspolitiken när landet förhandlade omVärldsbankslån . Bland de krav som uppställdes var att manskulle förändra den socialistiska bypolitiken, dvs. skapandet av Ujamaa-byar,så att denna skulle bli mera produktiv, som det helte, man skulle höjamatpriserna, frysa lönerna och bromsa de offentliga utgifterna. Denna politikkänns igen som ett Friedmanskt recept för att försvåra social utjämning och enprogressiv utveckling men underlätta de multinationella storföretagensexpansion i tredje världen. Ytterligare exempel skulle kunna anföras ur TeresazHayters bok med . Dettredje skälet mot fortsatt medlemskap är att multilaterala bidrag till FN:sutvecklingsprogram eller bilaterala svenska insatser framstår som bättrealternativ och mera i överensstämmelse med de svenska målen förbiståndssamarbete. Detfiärde skälet är att det är helt uppenbart att Väridsbanken/IDA:s verksamhetingår i ett större politiskt mönster som i mycket hög grad Bidragtill Internationella utvecklingsfonden () 4 protokoll 1976/77: 151-153 Bidragtill Internationella utvecklingsfonden () är identiskt medUSA-imperialismens makt- och säkerhetspolitiska intressen. Jagskall inte närmare gå in på bankgruppens imperialistiska karaktär. Jag vill istället hänvisa till det anförande som hölls av en vpk-repre-sentant den 4 maji år om medlemskapet i Världsbanksgruppen, Vi har dessutom i denhär kammaren redovisat våra ståndpunkter och också utförligt analyseratbankgruppens uppgifter i det imperialistiska systemet. Låtmig i stället helt kort beröra ett argument som används av anhängarna tillmedlemskap. De säger att önskar alt vi skall vara kvar ibankgruppen. Först måste man då fråga sig: Vilka ? Är det ,, , osv,? Ja, det är naturligtvis bl.