prot · G009137 · 1976-12-31 00:00:00 — Hade det inle varit på sin plats all också omnämna skiljaktigheten ipropositionen? I den socialdemokratiska reservationen görs gällande att PerSkölds avvikande mening inle hade någon särskild tyngd med hänsyn till att hannågon månad lidigare varit med om atl i tillstyrka projektet.Detta har också framhållit i debatten. Enligt min mening har PerSköld själv lämnat en helt godtagbar förklaring lill sitt handlingssätt. Om hani yrkat bordläggning av ärendet, hade del funnits risk för allStatsförelag fått ännu än på sig för all analyserautredningsmaterialet. Jag vill också någol beröra det samarbete som förekom mellan i om atl skapa ett gemensamt ägt valsverk i Luleå.Såvitt framkommit ansåg man från NJA-ledningens sida atlvalsverksprojektet var nödvändigt för all stålverksplanerna skulle kunnafullföljas. Detta skulle i sin lur medföra en mångdubbel fördyring avprojektet. Trots att detta således var känt finns del ingen antydani budgetproposition om någon ändrad inriktning av planerna.Budgetpropositionen var f ö. på denna punkt mycket kortfattad. Det sades endast"atl projektplanerna enligt vad som inhämtats pågår i enlighet meduppgjord tidsplan, att tekniska specifikationer håller pä all utarbetas ochatt anbud inhämtats för vissa markarbeten". Somutskottsmajorileten funnit borde man frän industridepartementet ha klargjortför atl projektplanerna höll på atl ändras. Detta hade givelvis inlebehövt medföra atl Kruppkoncernens medverkan avslöjades. blev den ändradeinriktningen av projektet känd före riksdagsavgörandet men efler det atl näringsutskotletlagt sitt första betänkande. Detta ledde lill, som alla vet, alt kammarenåterförvisade ärendet till utskottet för ny behandling. Tillsist, herr talman! Utskottsmajoritelen har inle velat påstå all mera allsidigaeller grundliga analyser skulle ha omintetgjort stålverksprojeklet från början.Men det är enligt vår uppfattning ytterst betänkligt atl ärendet beretis på ettså ofullständigt sätt inom industridepartementet. Vi tänker då på de allvarligakonsekvenser projektet medfört för del svenska samhället och särskilt förLuleå kommun och på de förhoppningar om ökad sysselsättning som väckts blandmänniskorna i regionen. Vi är alla i denna kammare, hoppas jag, överens om atlstora satsningar måste göras för atl rädda sysselsättningen, inle minst iNorrbotten, men sådana satsningar måsle självfallet vara noga förberedda ochväl genomarbetade, om den målsättning skall uppnås som alla vill ha infriad, Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Hen i (m): 80 har livligt diskuterats i denna kammareutifrån ekonomiska och lokaliseringspoliiisks aspekter. Avsikten måstevara atl ur en annan synvinkel se på dgti.a projekt. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. ankommer på konslitulionsutskotlelatl i sin granskning anlägga konstitutionella synpunkter på de ärenden som ärföremål för dechargebehand-ling. Jaghar velat göra denna inledande anmärkning, då en debatt av detta slag lättsvävar ul och blir en granskning i sak av 80:s mångskiftande historiaoch problem. Del är knappast meningen med konsii-lulionsulskottets befallningmed ärendet. Projektetsupprinnelse och historia finns noga redovisad i utskottels belänkande, bilaga10. Det står alldeles klart att den dåvarande socialdemokratiska regeringensåg 80 som ett politiskt matnyttigt projekl. I valrörelsen 1973förekom projektet som etl skimrande löfte, vars snara förverkligande skulle bliberoende av etl fortsatt socialdemokratiskt regeringsinnehav. Närvalet var över forcerades arbetet på en proposition. Från NJA-ledningen,enkannerligen chefen disponent , drevs projektet hårt. Kritiska rösterhade svårt atl komma till tals. Projektet skulle drivas fram, och man hade etlstarkt stöd i dåvarande industriministern . Delhar framgått klart alt chefen för , Per , redan från börjanvar skeptiskt inställd till projektet. Han har i en rad sammanhang inom NJA,där han var styrelseordförande, och inom Statsföretag varnat förett fullföljande av projektet på de lösa boliner som var för handen. Men hansmånga varningar störde uppenbarligen såväl disponent somindustriministern och den socialdemokratiska regeringen. DirektörSköld har framträtt inför utskottet. Av hans uttalanden inför utskottet atldöma så har han, trots alt han under den mesl akuta tidsperioden varordförande i , konsekvent motarbetats av sin egen verkställandedirektör, disponent i NJA. Delta har tagit sig sådana uttryck, enligtvad direktör uppgivit inför utskollel, som atl han inte fått tillgångtill relevant material från NJA om 80-projekiei, och att hansmedarbetare likaså konsekvent utestängts från den information som de behövdeför att kunna handlägga ärendet för Statsföretags räkning. Per haralltså, enligt vad som framgått i utskottet, trots åtskilliga försök inle ensfått tillgång till etl tillfredsställande underlag för beredningen av ett avSveriges största industri-projekt, som han ytterst var ansvarig för både somordförande i och som VD i Statsförelag. Orsakenär lätt atl förstå. hade kritiska synpunkter som var grus i såväl NJA:ssom industridepartementets maskineri. Alt dessa kritiska synpunkter var i höggrad välgrundade vet vi, och det är så här efteråt bara all konstatera altSköld fick rätt. Knappast någon torde vilja bestrida detta i dagens läge, dethar framgått av uttalanden också från hans motståndare. Om hans synpunkter hadefått komma fram på lämpligt säll och det tagits vederbörlig hänsyn till dem,så hade stora problem kunnat besparas staten, kommun, liksom också detsocialdemo- kratiska partiet och densocialdemokratiska regeringen. AttSköld inte fick tillgång till den information han önskade kändeindustriministern lill. redovisade sin avvikande mening om Stålverk80-satsningen i för industriministern. Men industriministernunderlät att omnämna detta för . Därigenom blev det inle den allsidigainformalion lill som borde ha förekommit. fördes alltsådelvis bakom ljuset. Industriministernhade god information om Skölds i hög grad kritiska synpunkter. Enligt denordning som dä tillämpades sammanträffade Statsförelags ledning var fjortondedag med industriministern för genomgäng av frågor som berörde koncernen, ochman kan utgå ifrån att vid upprepade tillfällen framförde sina åsikter omprojektet. Manfrågar sig varför industriministern inte ingrep och säg till atl fick deninformation från NJA:s ledning han önskade. Varför redovisades inte hanskritiska synpunkter i samband med industridepartementets och industriministernsförslag för ? Regeringeni övrigt kan inle ha varit ovetande om problemen. har uppgivit förutskottet atl han tagit kontakt med såväl dåvarande statsministern somdåvarande finansministern . Uppenbarligen har hans avsikt varit atlvarna dem för vad som höll på atl hända. Men de ville inte göra något - ellerkunde kanske inte, vad vet jag? Projektet rullade vidare. Man kunde t. ex.annars ha väntat sig att Statsföretags ledning inför den samlade regeringenskulle fått redogöra för sina synpunkter och farhågor inför 80. Detrörde sig dock om en gigantisk industrisatsning. Detta fick man inte. Däremotfick den andra parlen i målet, disponent och hans medarbetare,framträda inför den samlade regeringen och ge sin informalion om projektet - eninformalion som visade sig leda till atl man gjorde denna gigantiskafelsalsning. Ingetfick alltså störa planerna på ett Stålverk 80. Kritiska synpunkter viftadesbort. Kostnaderna rusade i höjden. Ocksånär det gäller kontakterna med den tyska Kruppkoncernen finns del anledning aupeka på den bristande informationen lill . Därvidlag ledde deknapphändiga informationerna lill atl näringsutskottets betänkandeåterremitterades. Ännu etl exempel pä alt inle fick den nödvändigainformationen ulan måste tvinga sig till den! Kontentan av 80-projektet - förutom de kostnader som harförorsakats bl. a. för kommun - är enligt mitt sätt alt se följande: Projektet var ett "politiskt projekl",avsett alt bl. a. skaffa den socialdemokratiska regeringen goodwill. När kritiska röster hördes från Statsföretagsledning stoppades väsentlig information till Statsföretag av NJA-ledningen. Statsföretag sattes därefter på mellanhand, ochprojektet handlades sedan i praktiken av NJA och industridepartementetgemensamt. Trots atl direktör kritiska synpunkter varväl kända av såväl Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. protokoll 1976/77:136-137 Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. dåvarande statsministernsom finansministern och industriministern drev regeringen projektet vidare, ochman lät t. ex. NJA:s ledning framträda inför hela regeringen och ge sin syn påprojektet. Däremot fick inte direktör och hans medarbetare framträdainför regeringen. skedde en våldsam forcering tidsmässigtav projektet, vilket ledde lill all man ständigt tvangs revidera sina kalkylermed ständigt ökande kostnader som följd. Kalkylerna var också i många fallotillfredsställande gjorda. Undan för undan slutade nyckelpersoner iNJA-ledningen då de såg alt projektet rullade vidare ulan den realism som kundekrävas i kalkyler och planering. informalion var bristfällig,och kritiska synpunkter på projektet inom Statsförelags ledning undanhöllsriksdagen. Den självklara slutsatsen från utskoltsmajorileten mot denna bakgrundblir alt den funnit anledning till kritik mot det närmast ansvariga statsrådet.Den kritiken bör indirekt också drabba hela den socialdemokratiska regeringensom ytterst var ansvarig för 80-projekteis handläggning. Och jagtycker, herr talman, atl den karakteristik som gjorde i sittinlägg, nämligen atl ärendet hade berelts tillfredsställande och atl del intefanns någon grund för kritik utan alt del var fråga om småtlighet ochförföljelselusta hos utskotlsmajoriteten, borde falla på sin egen orimlighet,när man har fakta för ögonen och har deltagit i konstiluiionsutskoitetsgranskning av ärendet. i (fp): Jag kan instämma i vad herrar och i har sagt. Debattenom 80, som vi nu för, får ju inte bli en debatt om huruvida det varbra eller dåligt med ett stålverksprojekl som sådant. Vi har, som tidigaresagts, bara atl diskutera: Hur har ärendet handlagts? Och jag måste säga, herrtalman, all jag blev renl förskräckt över vad som kom fram under utskottetsarbete med denna fråga. Manhar som grund för det hela haft en marknadsundersökning, vilkel är ett ovanligtförskönande ord för den lilla opinionsmätning man gjorde genom atl åka runtnere på kontinenten och fråga etl antal stora stålföretag om de varintresserade av alt köpa råämnen. De sade självfallet ja, för del hade ju varitlämpligt för dem atl kunna fylla ut med detta när de själva ihögkonjunktur har lågkapacitel eller åtminstone inte tillräcklig kapacitet. Deskulle då kunna fylla ut toppen med vad de kunde fä någon annanslans och sedankunna tappa det när det blir sämre tider. Då behövde de inte själva ligga utemed kapitalkostnaderna. Det gjordes alltså inga försök till analys av de olikamarknaderna. Man kontrollerade egentligen ingenting utan hade i stort settbara delta att bygga pä när del gällde marknadsförutsättningarna samt det renl statistiskt räknat fram trenderna. Man tog de dåvarandelillväxilrenderna, beräknade tillväxtkurvorna därefter och sade att här finnsdet en marknad. här finns del utrymme. Såfår del inte gå till när man skall handlägga ell invesleringsärende av den härenorma slorieksordningen. Det måste finnas tid och möjlighet att kritisktgranska varenda punkt och se efter om det verkligen håller. Här skulle desvenska skallebelalarnas pengar satsas på någonting som man inte ens gav siglid alt undersöka ordentligt. Manställde den dåvarande ordföranden i NJA åt sidan. Del var ju så illa ställt allhan inle ens fick interna ekonomiska rapporter från det företag i vilkel hansjälv var ordförande. Jag tycker atl det hade varit angelägel atl ägaren-statenoch dess representant i regeringen, enkannerligen industriministern, hadeförsökt lösa de här problemen. Men här skulle del pressas på, här skulle detbyggas 80. Atl försöka reda ut förelagets redan förut stora problemfanns det inte tid för. Etllitet exempel på hur illa det förhöll sig är att ordföranden i NJA Per ,tillika VD i , fick information om NJA:skontakter med den tyska Kruppkoncernen, inte genom NJA, utan vid ettsammanträffande med industriministern . Detta är minst sagthäpnadsväckande och tyder sannerligen inle på all det har fungerat som detskall. Sedanfick alltså NJA lägga fram sitt förslag. Statsföretag fick på sigalt gå igenom delta, innan svar skulle lämnas till regeringen. Ett par veckordärefter var alltså propositionen klar. , herr talman, hinner maninte mer än ytligt granska ett förslag av denna storleksordning. Statsföretagsnuvarande styrelseordförande , han var styrelseordförande ocksådå den här saken var aktuell, sade: Ja, del är egentligen inleföretagsekonomiskt motiverat, men det är etl politiskt projekl.Referensgruppen, som tillsattes av industriministern, sade: Del finns intenågra regionalpoliliska skäl, men om del är företagsekonomiskt motiverat-vilket gruppen inle fått någon möjlighet atl kontrollera-är del tänkbart. Menett regionalpolitiskt beslut skulle ju inte ha betytt att människorna i Norrbottenskulle ha fått bo kvar, utan att de skulle ha blivit tvungna all flytta lillLuleå. Det här projektet. 80, har blivit synnerligen dåligtförberett. Man har forcerat det. Man har inte sett på del från de synpunkterman måste se på det. Delta har lett lill stora kostnader, inle minst för Luleåkommun. Jag har haft den känslan att vi i inte fält deninformation som behövdes och, herr talman, tyvärr anser jag atlkonstilulionsulskollets granskning har bekräftat denna misstanke. HerrNyquisl sade att NJA-ledningen drev frågan med intresse och sakkunskap. Tillåtmig instämma i att den drev frågan med intresse. Sakkunskapen tror jag inlefick så myckel med saken atl göra. Jag yrkarbifall lill utskottets hemställan i denna del. FrökenNILSSON (s): I konstitulionsulskoilets belänkande 1976/77:44 granskas den förraregeringens handläggning av 80-projeklel. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. geriigautskotlsmajoriteten företar därvid en skrivning fylld av motsägelser.Inledningsvis konslaleras all 80 tillstyrktes av en enhällig riksdag.Utskottsmajorileten anför emellertid avslutningsvis alt det föreliggeranledning lill kritik mot det ansvariga statsrådet vad gäller ärendetsberedning. Medden utsagan går man inte bara ifrån sill eget ställningslagande i frågan, ulani själva verket underkänner man det. Enligt praxis avgör nämligen detbeslutande organet självt om del anser alt ärendets behandling varit tillfyllest. I och med alt fattat beslut har man därmed godkäntärendets beredning. Ioch för sig är del därför rätt ointressant atl i efterhand diskutera frågan omärendets beredning. Också ur konstitutionell synpunkt är det irrelevant atl iefterhand efler beslut leverera kritik mot ärendeberedningen. Delmåste alltså föreligga andra skäl till atl man tar upp den här frågan. HerrBjörck i sade att 80 var ett politiskt matnyttigt projekl, anser jag vara ett cyniskt uttalande. Jaggår nu alt beskriva sakernas tillstånd före beslutet , och då blir jagtvungen all använda mig av de ekonomiska termer som då var och alltfort äraktuella. Kungl.Maj:t uppdrog ål i att genomföra enförsöksplanering med lokaliseringspolitisk inriktning. Denna fick namnetLänsplanering -67. Till den fogades en prognosdel kallad BD -80, sompresenterade demografisk utveckling och prognoser, med en framskrivning avbefolkningstalet . År1965 hade en folkmängd på ca 260 000 invånare. En framskrivning avbefolkningstalet visade ell invånarantal 1980, omarbetstillfällen skapades. Utredningen visade all länet hade ellnäringsliv med sådan sammansättning atl befolkningen inle kunde försörjas är1980 om den inneboende växtkraften reproducerades. Länet skulle komma attdrabbas av en ännu högre arbetslöshet än den rådande, som vid undersökningensgenomförande var högre än genomsnittet för landet som helhet.Alternativt skulle mer än 100 000 personer tvingas lämna länet, om intestatsmakterna var beredda alt nyskapa beslående sysselsättning. tillgängligstatistik visar atl under 1950-lalet hade en flyliningsförlust pä12 000 invånare och under 1960-lalet 30 000. Det gäller då människor iyrkesakliv ålder, framför allt unga människor, som tvingats lämna länet ochbosätta sig från ursprungsmiljö och anförvanter.Flyllningsrörelserna visade all ofta fungerade som mellanstation förutflyttande. Samtidigtmed denna export av unga människor har skett en gigantiskutvinning av naturtillgångar: elkraft, skogsråvaror ochmineralfyndigheier. Det har skett en gigantisk export av malmfältens järnmalm ioförädlal skick på i genomsnitt . Motden bakgrunden växer planerna fram på en vidareförädling av den norrbotiniskamalmen. Norrbollen har produklionsfaklorerna arbels- kraft och nalurlillgångar.Ell induslriprojekl för vidareförädling av järnmalm till stål kräver dockstora insatser av realkapital och har hög kapitalintensitet. Av de treproduktionsfaktorerna torde dock kapitalet vara det lätlrörligaste. Sedanmitten av har utredningar och kommittéer sysslat med planer påutbyggnad av stålindustrin. Har del varit kortsiktiga vinstintressen igruvhanieringen som hämmat inhemsk förädling? Utredningaroch prognoser som gjordes i början av 1970-lalet pekade på en fortsattomstrukturering av världens stålindustri mot en metallurgisk sektor förämneslillverkning plus en valsverkssektor för färdig-produkler samtkusllokalisering av stålverk. Miljöproblemenpå den europeiska kontinenten har blivit så svära all utbyggnad av industrimöter motstånd. Tysk stålindustri tvingas investera stora kapital för att lösamiljökrav efter ny miljölag. som mellaneuropeiska verk i allt högregrad måste importera malm ökar brytningskostnaderna för kol i , såatl dessa verk inle längre är konkurrenskraftiga. Energitillgångar i form avelkraft är starkt begränsade i , liksom vattentillgång. Dessutomföreligger svårigheter att anskaffa arbetskraft. Prognosersom gjordes av internationella organ. (IISl),ECE och , talade för en ökning av efterfrågan på stål med 4 ä 5 96 årligen.1973 ökade konsumtionen av stål med 10 96. Under de lidigare decennierna hadeefterfrågan legal på i genomsnitt 6 96. En bristsituation skulle uppslå islutet av 1970-lalel, då investeringstakten varit låg på grund av svårigheteralt finna lämpliga lokaliseringsorter för nyetablering av stålverk. Samtidigllalade siordrifls-fördelar för en salsning pä stålverk, tre fyra gånger störreän vad som ansågs optimalt under förra decenniet. Motden bakgrunden utreds möjligheten alt av sysselsäitningspolitiska,företagsekonomiska och miljöskäl lokalisera ett svenskt ämnesverk till ,med en kapacitet av 4 miljoner lon siålämnen. NJA bedömde all vid normalkonjunkturutveckling skulle investeringarna vara återbetalda pä älta år.Exportintäkterna skulle bli och ge etl tillskott lillhandelsbalansen på ca . Del talade för atl slälinvesleringen iLuleå var väl motiverad. 1andra länder projekteras mångdubbelt större stålverk, i för en produktionav 12 miljoner lon, i för 5-10 miljoner lon, bygger ettstålverk med en kapacitet av . Snettmot , på andra sidan , bygger ut sin metallurgiskakapacitet lill råjärn och råslål för altförädla inhemska naturtillgångar. Planeringenav ett ämnesverk påbörjades inom NJA . har härredogjort för beslutsprocessen. Man kan säga all ingen industriinvestering iSverige har varit föremål för större öppenhet i redovisning - relativt settskulle det möjligen kunna vara stambanan, som byggdes och somtillkom med hjälp av ka-pitalimporl. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Isin skrivning kritiserar utskoltsmajorileten vidare atl industridepartementetinle i propositionen redovisade de synpunkter som inhämtats avnationalekonomisk expertis. Det har här framförts av utskottets ordförandeherr . Därvid åsyftas professor utredning om "vilken inverkanStålverk 80 skulle ha på vårt lands betalningsbalans". Även detta fannsmed i beredningsarbetet och talade på intet sätt mot projektet.Utskottsmajoritelen skriver emellertid atl det hade "för ställningstagandevarit av värde om utlåtandet i fråga redovisats i propositionen". Deltaanförs som etl sakskäl för alt 80-frågan inte varit föremål för dengrundliga beredning som i vårt land anses så betydelsefull för statsmakternashandlande. Låt mig därför, herr talman, någol närmare gå in pä detta ullålande.I sin analys förutsätter Bohm atl och angränsande kommuner underprojektperioden, även om 80-projektel inte förverkligades, skullekännetecknas av full sysselsättning. Därvid utgår Bohms betalningsbalansuilålandefrån helt andra premisser än dem som var avgörande när beslutet fattades omlokalisering av ell ämnesverk till . Den lokaliseringspoliliska aspeklenför projektet avsåg all skapa sysselsättningstillfällen för en hel region, inleenbart för länscentrei, som dock också kännetecknades av undersysselsättning. Antaletarbetstillfällen som skulle skapas direkt av investeringar i 80skulle genom multiplikatoreffekien och spridningseffekten mångdubblas. Bohmfinner dock i sill utlåtande "att någon korrigering av kalkylräntan ellernågon komplettering av den förelagsekonomiska kalkylen inle skulle varapåkallad." Vidare "torde den förelagsekonomiska projekivärderingen iallt väsentligt fånga också projektets samhällsekonomiska konsekvenser sett irelation lill den alternativa användningen av de resurser projektet skulledisponera". F.ö. anser Bohm all NJA betalar alltför höga fraktkostnader för malm ochatt SJ lar in överfrakler på . Kritiken mot projektets högakapitalintensitet och argumentet att alternativa investeringar skulle ge högresysselsättningseffekt bemöter Bohm med följande: "Detta argument, sommöjligen har betydelse på mycket kort sikt och i ell land med en kraftlössysselsättningspolitik, är emellertid knappast relevant i del tidsperspektivdet här gäller. En ekonomi med full sysselsättning och effektiv hushållning medknappa resurser kännetecknas inle av att alla investeringar har samma lågakapitalintensitet." NärBohm kommer in pä betalningsbalansargumeniets relevans skriver han: "1runda tal kan valulaintäklerna netto uppgå till ca . Projektet skulle således ge ell väsentligt bidrag till densvenska valutareserven." 1 fortsättningen diskuterar han om ell sådanlvalulatillskoii har ett självständigt ekonomiskt värde. I etl läge med knappsvensk valutareserv skulle detta bidra lill all öka köpkraft iutlandet och öka tilltron lill den svenska valulan. Ietl annat läge med stor valutareserv skulle ökade valulainiäkier skapaspekulation i svensk appreciering, revalvering. Del saknar, menar han, relevans för de ekonomisk-politiskamål som uppställts i om full sysselsättning. Utskottsmajoritelenhar i del här sammanhanget presterat en dunkel kritik när den skriver:"Detta sakkunnigutlåtande, som går ut på att projektet i förevarandehänseende skulle sakna nämnvärd betydelse, har inte berörts ipropositionen." Menarden borgerliga utskottsmajoritelen all Bohm 1974 ansåg atl 80 inleskulle ge några ökade exportintäkter och inte ha någon positiv inverkan pålandets handelsbalans? Eller menar man att en aktiv bytesbalans skullemotverkas av ökad import eller valutajusieringar som i ett längrelidsperspektiv justerar betalningsbalansen? Vad menar egentligenutskottsmajoritelen i del här stycket? Man frestas all använda det klassiskauttrycket: "Del dunkelt sagda är del dunkelt tänkta." Utskotlsmajoritetenanför vidare atl budgetpropositionen 1975 måste anses ofullständig, dåkontakterna med Kruppkoncernen i inle redovisats. Poneraatl NJA varit ett privat företag! Skulle man då från nuvarande regeringshåll haställt dessa höga krav på insyn? Var och en, i synnerhet från borgerligt håll,kan förstå atl del är ell orimligt krav när det gäller utveckling, innovationereller fusionsbildning inom denna internationellt sett av hård konkurrensbevakade industrisektor. Det är ju inom den här sektorn, stålbranschen bl. a.,som man numera talar om industrispionage.