prot · G009131 · 1976-12-31 00:00:00 — Det är inteadministratörernas oöverskådliga dalasjok ulan erfarna läkares tolkning avsiffrorna som i första hand borde vara vägledande för sjukvårdens faktiskauppbyggnad. Jag villsluta med att uttala mitt förtroende för herr Utbyggnadav hälso- och sjukyård Utbyggnadav hälso- och sjukvård , som ärordförande i och som jag lärt känna som enförnuftig och för sakskäl öppen sjukvårdspolitiker. Det är i förvissningen atthan skall ta med sig vad som står i socialutskottets betänkande nr 29 lillhälso- och sjukvårdsutredningen som jag nu yrkar bifall lill utskottetshemställan. FrökenHJELMSTRÖM (vpk): Vår principiella syn på sjukvårdens organisation, arbetssätt ochfunktioner har tagits upp tidigare i kammaren - senast av den13 april - men efter atl ha läst utskottets betänkande finner jag att det förvissokrävs en upprepning. Utskollelhar inte på något sätt tagit upp den fråga vi anser väsentlig i sammanhanget,nämligen vårdapparatens roll i dagens . Utskottets skrivning präglats istället av den utvecklingsoptimism som annars är så utmärkande för densocialdemokratiska motionen 270. Det gäller bara all plussa på med resurser ochvidareutveckla den nuvarande organisationen, så ordnar sig allt till delbästa. Vihar i vår motion i stället försökt diskutera frågan om vårdapparatens roll; varförden är så passiv inför vikliga orsaker lill sjukdom och död; varför man intetar upp frågan om dess auktoritära maktstruktur, frågan om de skador somuppkommer genom passivisering på vårdinrättningar, övermedicinering och genomatt människor förs in i en sjukroll. Om ambitionen är all förbättra sjukvården,måste en diskussion föras om dessa företeelser, därför atl del är först när deblir föremål för en allmän diskussion och konkreta åtgärder som grunden kanläggas för en vård där också de anställda får möjlighet alt engagera sig ipatienternas sociala situation, i deras arbetsmiljö och boendeförhållanden. Sjukvårdenskall förmedla kunskaper om utslagningsmekanismerna i samhället och om derasorsaker; i annat fall riskerar sjukvården att i än högre utsträckningkonservera och förvärra sjukdom. Vi kan inte acceptera att samhällsproblemförvandlas till individuella problem genom atl en allt större del avarbetslösheten döljs under medicinska diagnoser. Strukturrationaliseringar,induslriutflyllningar, hårdare arbetstempo, försämrade arbetsmiljöer och ökatskiftarbete - det omvandlas i många fall till långtidssjukskrivningar ochförtidspensioneringar. Men,herr talman, strukturrationaliseringar och försämrade arbetsmiljöer kan intevårdas bort - de måste angripas genom kamp ute på arbetsplatserna. Sjukvårdenkan slå larm - den kan initiera debatt om hälsorisker i samhället. Sjukvårdenssätt att fungera har dock på intet sätt den inriktningen. Sjukvården hari stället en utpräglat teknisk medicinsk inriktning. Letandet efler fel påolika organsystem och önskan alt ställa en diagnos inriktas ofta på etl sättsom tränger bort helhetssynen på människan som samhällsvarelse. Livsmiljön ocharbetsmiljön försummas, lill en del beroende på bristande lid men också på altdel medicinska språkbruket medför att de sociala orsakerna till sjukdomundanskyms. I samma riktning verkar atl de flesta patienter undersöks påsjukhus. långt borta från den miljösom de brukar befinna sig i. Isamma riktning verkar den auktoritära struktur som fortfarande kännetecknarsjukvården, där de avgörande besluten fattas av läkare - som är en minoritet avde sjukvårdsanslällda och ofta är den yrkesgrupp som har den minsta direktapatienlkontaklen. Utbildningen bidrar till delta. Lägger man därtill bristandelid, blir läkemedelsrecepl ofta en lättvindig lösning på en problemsituationsom egentligen kräver avsevärd tid och möda att utreda. Svårigheten atl hittaen lättbegriplig orsak lill patienternas symtom leder också till all deremitteras mellan olika specialiteter, dit väntetiderna kan vara årslånga. Utskottetförbigår alla dessa frågor i sin skrivning och hänvisar till en förskräckligmassa utredningar som behandlar hälso- och sjukvården och där det senastelillskoliel är husläkarulredningen. Inriktningen på dessa utredningar geremellertid föga hopp om en snar förbättring av hälsotillståndet i landet. Delar inte upp de grundläggande frågorna. Och socialdemokraterna säger i sinmotion, efter en mängd vackra ord om hälso- och sjukvårdens aktiva inriktning,att man skall salsa på friskvård och vardaglig motion. Javisst, men hur voredel atl också kräva hårdare lagstiftning på arbelsmiljöområdel och merforskning omkring arbetsmiljön på lönarbetarnas villkor? Detålgärdsprogram vi lagt fram i vår motion i punkterna 1-3 omfattar först ochfrämst en väl utbyggd öppenvård. Alla tycks vara ense om delta, inkl.socialstyrelsens övergripande principprogram HS 80. Men del räcker inte med enallmänt välvillig inställning lill en utbyggnad av den öppna vården. Vi måsteha ett program för delta, och vi måste konkret genomföra vissa åtgärder redannu. Här blir jag inte på det klara med vare sig vad socialdemokraternaegentligen avser i sin motion eller vad utskottet menar. Socialdemokraternasäger i sin motion att för all kunna göra vårdcentralerna till kraftfältet ihälsoarbetet måste en stor del av alla nya läkare tillföras distriklsvården. Påett annat ställe i sin motion förklarar de all samhället genom landstingenskall ansvara för hälso-och sjukvården. Innebär detta rent konkret alt denprivata sjukvården skall avskaffas? Innebär det vidare rent konkret atl manställer sig bakom vpk:s andra krav om att sjukvården inte skall få vara enverksamhet där privata vinstintressen kan göra sig gällande? Privatläkemedelsindustri, sjukvårdsmaterialinduslri och andra ekonomiska intressenmed anknytning lill sjukvården har självfallet en väldig styrande effekt ocksåpå vårdens utformning. Villsocialdemokraterna detta, så välkomnar vi självfallet del stödet för vårt gamlakrav. Om inte, så är den socialdemokratiska motionen inte annat än ettytterligare uttryck för den frasradikalism man nu hänger sig åt i opposition,fastän man tidigare varit ense med borgarna om all avslå våra förslag. Debattenom den öppna vården har ju annars kommit alt präglas av den nostalgiska drömmenom att vårt klassamhälles husläkarsysiem skall kunna utsträckas till atlomfatta alla. Jag tänker inte gå närmare in på Utbyggnadav hälso- och sjukyård Nr 131 den saken - liden medger inte det - men jag vill ha sagt att den här den debattenär farlig, eftersom den kan försena den öppna vårdens uibygg- 13 mai 1977 ""Forfarande har ju de privilegierade grupperna i samhället en hus- läkare,medan den stora majoriteten hänvisas till överfyllda polikliniker Utbyggnad av ellerprovinsialläkarmoltagningar. Ser man realistiskt på frågan om hus- hälso- och sjukvård läkare, så finner man snabbiatl med rimliga krav på vidareutbildning, kompensation för jourtjänstgöring,kortare arbetstid m. m. är det orimligt alt tänka sig en beståendepatient-läkare-konlinuitet. Och det är ju inte heller det som är del avgörande.I stället bör vårdcentralerna organiseras så all del är möjligt alt härupprätthålla kontinuiteten genom alt de placeras i anslutning lillbostadsområdena och genom atl personalen på vårdcentralerna får en mersjälvständig roll i del direkta patientarbeiet. Vi anser all vårdcentralernabör byggas ut snabbt, och målsättningen bör vara alt vid mitten av 1980-talelskall alla patienter kunna las emot i brådskande fall och inom envecka i mindre akuta fall. Vi har tagit upp en mängd övrigafrågor, bl. a. avgiftssystemet, som lär behandlas . Jag tänkeremellertid inte gå in på dem , utan ber att få yrka bifall till vår motionnr 958. HerrROMANUS (fp): I de socialdemokratiska reservationerna begärs alt vissa delar av densocialdemokratiska partimotionen nr 270 skall överlämnas till hälso- ochsjukvårdsutredningen. Direktiven till den utredningen skrevs av dåvarandesocialministern . Uppenbarligen anser och de andramotionärerna atl det är något fel på direktiven, eftersom de tycker atl det ärnödvändigt med ytterligare påpekanden om vad utredningen skall syssla med. Inomutskottsmajoritelen har vi menat atl direktiven duger som underlag förutredningens arbete och att motionen därför inte behöver leda till någonåtgärd. Motionen avstyrks alltså, men del betyder inte alt utskottet skulle haen negativ inställning till de mål för sjukvården som anges i motionen. De ärju inte särskilt omstridda. Utskottetsställningstagande hindrar inte heller alt vi är positiva till en utveckling motmera gruppvård, som föreslås både i den socialdemokratiska motionen och i enmotion från med som huvudmotionär. Tvärtom tycker vi alldet är en positiv utveckling, och den befrämjas också av den utredning somnuvarande sjukvårds-ministern har satt till om sjukvårdens inreorganisation. Den skall syssla med bl. a. just gruppvård. Inte heller demotionsyrkandena behöver därför leda lill någon åtgärd av . kommunistiska motionen förs etl allmänt resonemang om vård apparatens roll i samhället, men de konkreta förslagen till förbättringar lyser med sin frånvaro. klagade över alt del är för många utredningar. Hon slutade sedan, något förvånande, med all föreslå atl det skall tillsättas ytterligare en utredning. 88 Det resonemang som förs i motionen är en smulayrvaket. a. på att frågan, varför man inte skulle ha en härdare lag och mera forskning omarbetsmiljön. Av propositionsförteckningen framgår nämligen all del kommer ettförslag om ny arbetsmiljölag från . All den fråganinte behandlas i del här betänkandet betyder inte all den är bortglömd - i daghandlar del ju om sjukvården. Slutligenfick vi en viktig upplysning om den kommunistiska sjukvårdspolitiken. Vi fickhöra att den debatt som förs om programförslag om husläkare åtalla är en farlig debatt och all det är fråga om en nostalgisk dröm när vianser atl varje människa skall få rätt alt höra till en läkare. Del är tydligennågonting som inte går all förverkliga med en kommunistisk sjukvårdspolitik ivarje fall. Jagvill bara säga, herr talman, att vi anser inte atl det är något orealistisktmål. Vi tycker inte heller atl del är oväsentligt att varje människa får rättalt höra lill den allmänläkare som hon i första hand besöker och all vårdenorganiseras så atl man underlättar kontinuitet och personlig omvårdnad, intebara mellan patienterna och läkarna utan över huvud taget mellan patienternaoch all sjukvårdspersonal. Vitror att det är möjligt att inom ganska få en sjukvårdsorganisationdär varje människa vet vilken läkare hon hör till och normalt - om del är frågaom - kan få tillfälle att träffa sin läkare antingen den dag dåkontakten med sjukvården las, om det gäller någonting brådskande, eller ivarje fall inom etl par dagar. Detta bör vara möjligt med den läkarutbildningsom nu bedrivs, om vården organiseras på rätt sätt. Detär möjligt atl vpk anser all del här är några nostalgiska över-klassynpunkter.Men del har gjorts många undersökningar där man frågat patienter och människoröver huvud taget - vare sig de är sjuka eller friska - vad de begär avsjukvården. En har gjorts bland de människor som bor omkring vårdcentralen iDalby. De fick välja två av fem alternativ för vad de ansåg vara viktigast allbegära av sjukvården. Överlägset viktigast ansåg dessa människor det vara attfå träffa samma läkare när man blir sjuk, alt ha en läkare som känner en väloch som man får komma tillbaka till. Dettaär alltså inte något som vi har hittat på, ulan vi har gått ut och frågatmänniskor. Och vi har byggt på de undersökningar som gjorts. Vad är del manbegär av sjukvården och upplever som viktigt? Jo, just det som vi har kallatför etl husläkarsysiem. Atlvänsterpartiet kommunisterna inte ställer sig bakom detta visar bara atl de idet här fallet är mer intresserade av alt föra något slags allmän teoretiskdebatt om vårdapparaten än atl utgå från vad människor önskar sig avsjukvården. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. HerrJOHNSSON i (s) kort genmäle: Herr talman! Jag vill till alt det var inget fel på de socialdemokratiska direktiv som utlämnades.Men som bekant har Utbyggnadav hälso- och sjukyård Utbyggnadav hälso- och sjukvård vi fåll en ny regering, enborgerlig regering, och med hänsyn lill del har vi velat understryka de kravsom vi framfört i motionen 270. Och eftersom uttryckte sigpositivt om de yrkanden som finns i den delen så borde man ju ifrån regeringensoch borgerlighetens sida ansluta sig lill reservationerna, så atl vi blevöverens på alla punkter. FrökenHJELMSTRÖM (vpk) kort genmäle: Först en kort kommentar till delta med arbelsmiljölagen. Det förslagsom nu ligger innebär i stort sett ingen förändring. Förslaget byggerfortfarande på ett samarbete mellan arbetsköparna och löntagarna, och det gerinte löntagarna makten över arbetsmiljön. Sedantill varför vi betraktar del här med husläkarsyslemel som så farligt: av denenkla anledningen att det bygger på en helt orealistisk dröm, som folkpartiethar fört fram i bl. a. valrörelsen. Denna orealism förhindrar en utbyggnad avvårdcentralerna, där vi anser att den stora satsningen skall ske och där läkaresjälvfallet ingår i teamet. Varförär då husläkarsyslemel så orealistiskt? Jo, kan ju gå ut och tittapå hur det ser ut t. ex. i , där vi har 150allmänläkare i offentlig tjänst. Det innebär ungefär en läkare på 15 000personer - det är fakta. säger att man skall ha en husläkare på2 500 personer. Man kan spekulera i hur mänga år det kommer att ta innan vi nårdärhän att vi kan få en sådan läkartäthet. Det är alltså helt orealistiskt. Vimåste i stället salsa på atl patienterna får en närmare kontakt med den öppnavården genom vårdcentralerna och atl personalen på dessa vårdcentraler får enmer ansvarsfylld uppgifi än den har . Del är alltså inte bara läkare somkrävs ulan också annan personal för atl tillgodose vårdbehovet. () kortgenmäle: Det är visserligen sant att vi har fått en ny regering, men hälso- ochsjukvårdsutredningen har inte fått några nya direktiv. Den skall arbeta eflerde direktiv som gav den, och vi tycker att de direktiven duger.Del tycker uppenbarligen inte socialdemokraterna i utskottet, eftersom manvill göra ytterligare påpekanden lill utredningen. Vihoppas alt utredningens ledamöter också läser det som utskollel har sagt ibetänkandet. Del underlättas av att den nye ordföranden, liksom ett par avledamöterna i utredningen, tillhör socialutskottet. Jag tror därför inte behöver vara orolig för att de här synpunkterna inte når fram, även omriksdagen inte fattar något beslut i frågan. Förmänniskor som är intresserade av sjukvårdsfrågor är det en viktig upplysningatl kommunisterna anser alt del är en orealistisk dröm allvarje människa skall få besked om vilken läkare man hör lill. Den som tyckeratl det är viktigt atl man får höra lill en viss läkare och att man undernormala förhållanden får komma lill den läkaren - del gäller naturiiglvisinte akutfall - har ingenting alt hämta hos kommunisterna, den saken är i allafall klar, och del har vi fått besked om här. Kommunisterna anser all detta ären orealistisk dröm och en farlig tanke. Vivill inte acceptera det. Vi menar all om människorna anser alt detta ärviktigt, då skall del också vara ett mål för sjukvårdspolitiken. Den är ju tillför att tillgodose människornas önskemål, och inte för all tillgodose någramarxistiska teorier. Vadsedan gäller läkartätheten har jag svårt alt förstå att del skulle gå åt fleraläkare bara för att man kommer tillbaka lill samma läkare. Då borde det snararegå åt färre läkare. Om man får komma tillbaka lill samma läkare, kan ju denläkaren arbeta mer effektivt - han känner till patienten, vet vilken sjukdompatienten haft tidigare, vilken behandling som satts in och resultatet av den.Jag skulle därför vilja påstå att ju svårare läkarbrisl man har, destoviktigare är det att man kan tillgodose önskemålet att få komma tillbaka lillsamma läkare. Nuförsöker konstruera något slags motsättning mellan vårt krav påhusläkare åt alla och vårdcentraler. Det tyder på att hon inte satt sig in ivad vårt förslag innebär. Del bygger nämligen just på vårdcentralerna, på allallmänläkarna skall arbeta i grupp inom sådana centraler och på del sättethjälpa varandra med l. ex. jourverksamhelen och när någon är borta förutbildning och annat sådant. Del är alltså vårdcentralen som skall vara basenför ett husläkarsysiem. Så är det också i t. ex. , där man har byggt uppett sådant system och funnit att man på del sättet kan tillgodose patienternaskrav på att få komma tillbaka till samma läkare. Alldel är brist på allmänläkare är visserligen sant, men vi utbildar ungefär1 000 nya läkare . Med en vettig organisation kan dessa läkaresysselsättas just inom distriktsläkarvården och på så sätt föra oss närmaremålet husläkare åt alla, som liksom de berörda människorna anserviktigt. Utbyggnad av hälso- och sjukyård Fröken (vpk)kort genmäle: Jag noterade alt del finns en glidning i resonemang här.Han säger nämligen att patienterna skall få besked om lill vilken läkare dehör. Men jag tror inte all någon som är akut sjuk är särskilt betjiinl av altvela lill vilken husläkare han hör. Vad han är betjänt av, del är all verkligenfå möjlighet lill vård på en vårdcentral. Delföreligger ytterligare en motsättning i vad tar upp. Jag harkonstaterat att med den läkartäthet vi har inom och medden ulbildningslaki vi har kommer del inte att ens finnas möjlighet allförverkliga vallöfte. Än mindre finns det någon möjlighet lill detom man, som , vill ha kvar privatsjukvården. Då omöjliggörs totaltdel här vallöftet, som redan från början var en politisk såpbubbla. Utbyggnadav hälso- och sjukvård () kortgenmäle: Del är inte någon glidning i mitt resonemang. Jag gjorde fullt klartnyss, all den som är akut sjuk givelvis inte kan räkna med att hans ellerhennes ordinarie läkare skall stå till förfogande dygnet runt. Blir man akutsjuk får man acceptera den som är jour. Men även i det fallet kan del helaorganiseras så, atl del finns en chans atl man får träffa sin vanliga läkare, elleri varje fall får komma lill samma vårdcentral. Däremotär det, när det gäller en väldigt stor del av sjukvården, inte fråga om ettakut insjuknande utan om ett planerat besök. Då kan man lilldogose det sommänniskor tycker är viktigt, nämligen all de får komma lill samma läkare.Människor får inte bara kallas in , för att las om hand av någon somde inte mött förut, vilkel fortfarande förekommer även på vårdcentraler. Delär alltså etl viktigt organisatoriskt krav, atl man så långt det är möjligt germänniskor tillfälle att komma till en läkare som de känner och som de hör lill.Det går myckel väl att förena med kravet att människor själva skall få vara medoch välja vilken läkare de skall gå till. Del visar erfarenheten. Del här ärinte någon dröm. Del finns redan vårdcentraler i , t. ex. som jagnämnde förut, där man har kommit ganska nära del här målet. Om man bara villanvända resurserna på ett vettigt sätt går det. Detsom är typiskt för kommunisternas sjukvårdspolitik är, all deinte ens känner till de här förhållandena, eller över huvud taget intresserarsig för dem. De för bara allmänna teoretiska diskussioner om vårdapparatensroll osv., som inte leder lill några konkreta förslag. Men gå ut och frågamänniskorna om de tycker all det är viktigt atl få komma tillbaka lill sammaläkare, eller om de är nöjda med den typ av sjukvårdsdebatt som ni för i ermotion! Detfinns ingen som har lovat all del system vi föreslår skall förverkligas lill1980. Vi har fortfarande läkarbrisl. Men vi kan komma myckel närmare måletredan 1980, och in på 1980-lalel har vi så många läkare, att del intelängre är en fråga om tillgången på läkare om vi kan förverkliga målet atlvarje allmänläkare skall svara för 2 500 patienter. Del kommer vi myckel välalt kunna göra med den läkarutbildning som f n. är beslutad och pågår. Fråganär om vi har den politiska viljan, eller om vi bara skall ägna oss ål allmäntluggande av teser. Mentycker man att det är en dröm, något orealistiskt och oväsentligt, en farligdebatt när vi kräver att människor skall få välja en läkare och höra till denläkaren - då finns det naturligtvis ingen förutsättning all komma närmare dethär målet. Denprivata läkarvården har inte så stor betydelse rent kvantitativt sett. Vi slårfast att den offentliga sjukvården skall vara ryggraden i sjukvårdssystemet.Men vi kan åtminstone göra så myckel, att vi försöker lära oss av det positivasom finns i den privata vården - varför människor tycker att den privata sjukvårdenär bra - och föra över del lill den Det ärnäinligen just detta att den privata sjukvården Nr 131 kan ge en fast anknytningmellan patient och läkare, att den kan ge den möjlighet lill enpersonlig omvårdnad. [3 jiaj 1977 FruHÅKANSSON (fp): Utbyggnad av Jag är medveten om atl jag är sista talare en fredags- hälso- ochsjukvård eftermiddag, och jag skall inte la kammarens tid i anspråk alltför länge.Men med anledning av motionen 1976/77:189 vill jag säga några ord om detangelägna i mitt motionsyrkande, vilkel innebär att man skall påskyndavårdarbetsorganisalionen så att personalen skall få arbeta i gruppvård, dvs.vårdlag, inom hela hälso- och sjukvårdssektorn. Detär myckel vanligt och omvittnat i dagens läge alt patienter och anhörigaupplever stora brister i vår sjukvård. Del kommer också ut många debaltböcker,skrivna av människor som på nära håll och på ett skrämmande sätt ställs inför -som de upplever del - en brist på engagemang och förståelse och för litet avmänsklig kontakt. Också de som arbetar inom vården har mycket all säga om sinarbetssituation och om de problem som de ser alt patienterna drabbas av. Delär också därför frågan om en mänskligare vård har blivit så stor ochgenomgripande . Del är det viktigaste problemet för oss all lösa. Mångagånger är del mer angeläget än atl bygga ut nya medicinska områden. Kannu något av detta nås genom införande av gruppvård, frågar man sig kanske. Pådet vill jag svara ett odelat ja. Del är huvudvägen för oss atl uppnå enmänsklig kontakt och vårdlrygghet för patienten. bok som kommit ut. Öppet brev om långvården av BirgittaMandorf-Grevaeus, har många patienter, anhöriga och personal kommit till tals.Bl. a. anförs del från personalhåll alt man inte orkar engagera sig på det sättman skulle behöva i 40-50 patienter på en stor avdelning. Om man hade fem ellertio patienter alt ansvara för med en liten grupp personal skulle del gålättare. Författarensäger: "Vi mötte gråtande, gamla, ynkliga, rädda patienter vars rädslabottnade i atl kanske inte vara till lags." Gruppvårdeneller vårdlaget är en möjlig form alt göra vårdmiljön mera demokratisk. Denstimulerar också till personlighelsutveckling och självförverkligande för bådepatienter och personal, och detta får lill följd alt vårdarbetet utvecklas. Gruppvårdeninnebär atl personalen arbetar i grupper. Del är förvisso inget nytt.Sjukvården bedrevs i stort sett på del sättet när jag började arbeta isjukvård. Man hade sin sal och sina patienter att ansvara för. Sedan har vifått ett annat system, nämligen rondsystemet, som innebär atl en massamänniskor springer in och ut och har samma uppgifter all utföra på helaavdelningen. Det göra att patienterna får träffa alldeles för många människor ivårdarbetet. Medgruppvård menar man alt varje grupp har ansvaret för ett begränsat antal patienter. Arbetssättet bygger på principen all samma personal utför 93 samtliga uppgifter kring patienten. En större personaltäthet krävs skenbart. Men man kan begränsa den växande medicinska teknologin och undvika att det vidtas onödiga, kostsamma och ofta smärtsamma undersökningar och behandlingar som ibland utförs utan all patienten har behov av dem eller har efterfrågat dem. hälso- och sjukvård kunna friställas för atltillfredsställa patienternas sociala och psykologiska behov. Medsäkerhet kan också besparingar göras i form av bättre patientvärd, kortarevårdtider, lägre personalomsättning och mindre sjukfrånvaro.