prot · G009111 · 1976-12-31 00:00:00 — Djuren fördes lill en hell annan del av landelså atl man inle skulle kunna ideniifiera dem vid Del påslås påfullt allvar all många inköpta hundar och katter är stöldgods. I vanliga fallär den som köper stulna föremål halare, och jag lycker alt del är märkligt altslaten, dess myndigheter och skolor skall köpa sådant som man inle rikligt velvarifrån del kommer och som man på goda grunder kan misslänka vara stulet. Manmåste begära all det kontrolleras vem som har fångat ett djur och varifrån delhar kommit Så långl jag kunnal läsa har ulskollel inle med ell ord berört dessafrågor. Slutligenvill jag relatera vad jag med slorl intresse läste'i , den16 april. 1 tidningen säger en känd läkemedelsexpert ångrardjurförsöken." Denna inflytelserika läkemedelsexpert har enligl tidningensagl följande på ett forskarmöte i : "Jag har varit en slordjurdödare i mina dar. ångrar jag lidandel jag tillfogat djuren. Jag trormånga djurförsök kan ersällas av provrörsmeioder när vi testar nyaläkemedel." 1 artikeln sägs också atl seriösa forskare böriar instämma idjurvännernas kritik av djurförsöken. De anses inle längre tillförlitliga. mötet närvarande docent, som är expert på missbildningslära vid , angrep också djurleslen i tidskriften : "Djurensämnesomsättning av läkemedel och andra kemikalier skiljer sig från människans.Resultaten blir därför inte tillförlitliga. Det är hög tid att utvärdera dedjurtest som används för att pröva om ett läkemedel kan skada eltfoster." Expressensäger vidare atl ingen seriös forskare vågar avskaffa djurförsöken. Jag villsätta i fråga om det kan vara sant. Alt människor och djur inte är likadantbeskaffade när del gäller matsmältning och ämnesomsättning borde ju ha varilkänt förut Dessutom visar sig många mediciner som tas fram irols alll varafarliga eller meningslösa i slället för läkande. Vi har också i enalldeles för slor konsumlion av läkemedel. Jag lycker alt det vore bällre allinrikla sig på hälsofrämjande verksamhet, på vidgad informalion om näring ochlivsmedel, om mal-vanor och kost och om risken all bli slav under mediciner ochdroger. Vadaliernaliva meloder beiräffar har försöksdjursuiredningen pekal på möjligheterall använda cell- eller vävnadskulturer. Det innebär att celler isoleras frånell levande organ och hålls vid liv i speciella näringslösningar, där deförökar sig och kan växa ul i sammanhängande förband. Därav bildas cell- ellervävnadskullurer. Dessa kuliurer kan användas för olika ändamål, främsi somunderiag för virusodling. Del finns somliga som tvivlar på att den metoden ärlika bra, men den visar ändå atl alternativ föreligger. Hursom helsl är del ovärdigt människan att plåga djuren för all eventuellt nå enlindring av sina egna plågor. Jag tror också alt vi måsle kräva - och det skallvi återkomma lill - alt får en bällre djurskyddslag. Med della har jag saglmitt i den här frågan. Det är riktigt som i Agnas säger, alt vi har ägnat sloruppmärksamhet åt de här frågorna , Senasi när vi i utskottet log ställning till motioner som förelåg påpekade vi att det var angelägelatt man fick till stånd en närmare översyn av möjligheterna lill ökad kontrollav försöksdjursverksamheten och uttalade oss för användandet av alternativametoder. Jag vill särskilt understryka atl vi fäste stort avseende vid juslden delen av betänkandet, där vi även diskuterade möjligheterna atl användacell- och vävnadskullurer. Viansåg också att det var angelägel atl den förordade kontrollen inriktades påen etisk prövning av djurförsöken, inte minsl på planeringsstadiet; däriinnefattar jag även det sätt på vilket djuren anskaffas. Påförslag av utskottet beslöt att ge regeringen till känna vad somanförts i ärendet, och vi fick den åsyftade översynen till stånd på regeringensuppdrag. Lantbruksstyrelsen har gjort översynen och redovisat resultatet. Bl,a, föreslås atl vi skall få en nämnd med inslag av forskare, försöksdjurspersonaloch lekmän, däribland företrädare för djurskyddsorganisationerna, i var och enav de sex högskoleregioner som avses i de av regeringen framlagdaförslagen rörande reformering av högskoleutbildningen. Delär alltså fel när i Agnas påstår all insynen skall bli sämre.Tväriom arbetar vi för att insynen skall bli bättre på det sätt som harredovisats. Och det är inte så atl inte kan ställa frågor till ossdärför att vi inte skulle vänta oss någonting när delgäller förbättringar av djurskyddet. Tvärtom väntar sig utskottet mycket av detarbete som pågår f. n. på djurskyddels område. Vihar haft lantbruksstyrelsen på föredragningar i jordbruksutskottet, och vikänner oss övertygade om alt den fortlöpande skärpning som sker i allaavseenden skall ge till resullal vad vi alla önskar i del här sammanhanget: eltbällre djurskydd. Delär elt enhälligt utskott som har tagit ställning till i Agnasmotion. Jag konstaterar också all vi är ense i sak med motionären. Yrkandet iherr i Agnas motion är ju atl vi skulle vidla åtgärder i syfte atlbegränsa plågsamma djurförsök. Vi är ense om angelägenheten av alt kunnabegränsa plågsamma djurförsök. Vi menar emellertid atl det vore olämpligt atlsälla lill en speciell ulredning för all hanlera dessa frågor. Det är rikligareall vi redan nu försöker handla på det sätt som faktiskt har sketi ochfortlöpande kommer all ske i delta sammanhang. Jag yrkar alltså bifalllill ulskolieis hemslällan. i Agnas (m): Jag har inte sagl all det skall bli sämre - del är ett fuluralt ullrycksom använde. Jag sade alt insynen var dålig och hade blivitsämre, tycktes det. Om del nu skall bli bättre enligl , så villjag gärna hoppas att han har rätt. Jag vill gärna tala för att det skall blibättre, och jag hoppas att det som utskottet säger, och som jag i sak är ensemed utskottet om, skall vara effektivt Detär dags all handla. Ja, del är jusl del som djurvännerna -djur-skyddsfaniaslerna som somliga kallar dem - hoppas alt del skall bli, inlebara deball ulan handling. Jag förbidar då resultatet av del som ulskollelredovisar här. FruANÉR (fp): Som den andra av moiionärerna i del här ärendet vill jag bara tilläggaett faktum som har kommit fram jusl . Lantbruksslyrelsenhar nu fått papperen från en liten ulredning som skulle se på möjligheten atlersätta försöksdjur med vävnadskulturer och annat sådant. Utredningens fyravetenskapliga experter lägger fram några myckel intressanta resultat - särskiltprofessor gör del -som visar alt del finns en mängd utmärkta sätt påvilka man kan få goda resultat med vävnadskulturer. En hel del av dedjurexperiment som görs kan ersättas genom experiment med vävnadskulturer.Däremot säger de alt man inle kan göra så med alla experiment; en del måstefortfarande utföras med djur. Men del finns väldigt mycket kvar atl göra, ochall del behövs mer pengar lill den forskning som använder vävnadskulturer istället för försöksdjur understryks mycket tydligt. Delföreligger inle någol beslut, men della är vad lantbruksslyrelsen har kommit framtill, och del kommer naturiigtvis atl påverka den vidare utvecklingen. Belräffandede stulna djuren vill jag bara påpeka vad som ju är allmänt känt, att detkommer att bli en sådan ordning atl inga andra djur kommer atl användas än desom är speciellt uppfödda för ändamålet Del där med sriälandet av djur kommer ivarje fall att vara ett förflutet kapitel, och det är jag lika glad för somherr i Agnas. Överläggningenvar härmed slutad. Användningenav DDT-preparat inom skogsbruket §19 Användningen av DDT-preparat inom skogsbruket Föredrogs jordbruksutskottels betänkande 1976/77:19med anledning av motion om användningen av DDT-preparat inom skogsbruket. Idetta betänkande behandlades motionen 1976/77:844 av herrar Leu-chovius (m) ochNisser (m), vari hemslällts all hos regeringen skulle anhålla allregeringen införde dispens för användning av DDT inom skogsbruket. Utskottethemställde atl lämnade moiionen 1976/77:844 utan ålgärd. Användningenav DDT-preparat inom skogsbruket att vilja föriänga deballen i denna arbetslyngda kammare ber jag,herr talman, alt endasl med några ord få kommentera jordbruksutskollelsbelänkande nr 19. Det handlar om användning av DDT-preparat inom skogsbruketoch baseras på en motion, nr 844, av och mig. Betänkandetoch moiionen behandlaren högsl allvarligt problem, dels för skogsbruket somsådani, dels rent nationalekonomiskt sett. och regeringens beslutpå sin lid all fr. o. m. 1975 ingen som helsl skyddsbehandling får ske avbarrskogsplanior genom s. k. doppning av plantorna i DDT-lösning innan de sättsul har visat sig vara ett haslverk och därmed också ett lastverk. Genomdelta olycksaliga beslut har i vårl land skogsbruket, skogsindustrin ochstatskassan åsamkats förluster som, kapitaliserade under en skogsgeneration,uppgår till miljardbelopp. Beslutet togs kanhända av bara farten i denmiljövårdsyra som slog ul i full blom. Men efterverkningarna lätsom sagl inte vänta på sig. Genomdelta förbud ökade insektsangreppen,.främsi av den s. k. snyt-baggen, lokaltrent katastrofalt Man har konstaterat alt i flera län, bl. a. i ,, och , skadorna på ny-planterade hyggen uppgårtill ca 70 96 pä mark som ej kunnal markberedas. Snyibaggen har två mycketotrevliga egenskaper: dels alt den inle ett dyft lycks bry sig om vadeventuella statsministrar, funderande jordbruksministrar eller parlamentlycker, kanske förslåeligl och kanske även acceptabelt, dels alt den återkommerår efler år vid omplanteringar, vilket måhända är förståeligt men absolut ejacceptabelt ur skogspolitisk synpunkt har dessutom beslutat atthyggen skall vara antingen besådda eller planterade. Men vadhjälper det, förstörs? Man har till slul varkenråd eller lust atl odla "mal åt ohyran". ges visserligen ekonomiskhjälp lill ny-plameringar, men del är i många fall som alt "kasta pengarnai sjön". Ett dispensförfarande, som föreslås i motionen, skulle onekligenvara både praktiskt och billigt. Arbelarskyddfslyrelsenanser all det finns risker vid behandlingen av plantorna, och del är ellvägande skäl. Men del finns ju skyddsanordningar. Varför inle ulveckla dessa? Jordbruksutskottetpåpekar all en arbetsgrupp eller projektgrupp av tillsatts atlutreda alla dessa problem och atl denna grupp skall avge ell betänkande någongång . Motionärerna hälsar detta med tillfredsställelse, men jagvill påpeka att tiden i det här avseendet verkligen lider och att snabbaåtgärder är av nöden. Ingen part har råd med del sakernas tillstånd som ärrådande, och vad man än kommer fram till för resullal från både ulredningar ochmyndigheter kommer vi motionärer alt hålla denna fråga under lupp och lampa föreventuell framlida ihågkommelse. Förall markera delta ber jag, herr talman, all få yrka bifall lill motionen1976/77:844. HerrLUNDKVIST (s): Ulskollel är nalurliglvis väl medvelel om de problem som i det härsammanhanget har uppstått för skogsbruket Men DDT är ju elt farligt gift som_inle bryts ner i naturen, och vi har av de skäl som är redovisade iutskollsbelänkandel inle funnit anledning atl lill-siyrka bifall till denmotion som och hans medmotionär framlagt När det pågår elt arbeteinom en arbetsgrupp för att se på vilket säll man skall kunna komma förbi dehär problemen lycker vi atl det vore orimligt alt vara så fixerad lill alt lillvarie pris utnyUja DDT all man innan arbelsgruppen är färdig med sill resultatskulle återgå lill en lidigare ordning. Det är viktigt inte minsl urarbelarskyddssynpunkt atl vi är försikliga med den här typen av ämnen. Därförhar ett enhälligt utskott yrkat avslag på motionen. HerrNISSER (m): Vi ville med den här motionen så all säga skynda på behandlingen, fördel är verkligen ute på fältet - eller i skogen kanske man skall säga - oerhörtsvårt atl få upp nyplanleringar. Jag vet själv att del finns mängder avmänniskor som iröllnar på all nyplanlera år på grund av all planteringarnaförstörs. Del koslar stora pengar. Vimotionärer är nalurliglvis väldigt tacksamma om den här projektgruppenverkligen snabbi presenterar resullal och om man kan få fram andrabehandlingsmedel. Men som det är åsamkas svenskt skogsbruk alldeles förslora förlusler på grund av förbudet mot att doppa plantorna i DDT-lösning. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall lill dels ulskotlelshemslällan, dels motionen nr 844 av herrar Leuchovius och Nisser, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Föredrogsjordbruksutskollels belänkande 1976/77:20 med anledning av motion omslybekämpningen. (i): När man läser jordbruksulskoltels belänkande nr 20 angåendeslybekämpningen får man onekligen ett intryck av all meningarna varit delademen atl viljan att komma överens segrat Därför har ulskollel också kostat påsig en positiv skrivning och inle ens avslyrkl vår molion ulan hamnal på hemslällan"alt lämnar motionen 1976/77:840 utan åtgärd." Jaghar ingen uppfattning om vilka utskollsledamöter som varil ne-gativa tillbifall till motionen, men nog kan man väl ulan all la alllför myckel felmisslänka markägarna i ulskollel för alt lill varie pris vilja undvika enutredning om hur slybekämpning skall ske vid två olika fall, som inga nugällande lagar omfallar. Fördel förslå hindrar lagsliflningen människor från all förelä slybekämpning påannans mark. Fördel andra finns inga regler som tvingar markägare lill slybekämpning på egenmark. Samhällethar f. n. alltså inga som helsl möjligheter atl bibehålla en öppenlandskapsbild på mark, där ägaren är ointresserad av landskapsvård. Det hjälperinte ens med de anslag som finns för sådan slybekämpning och som bådemotionärerna och ulskollel klarl och lydligl redovisar. När det inle hjälpermed morolen så måste man la till piskan. Nugör ulskollel elt försök au hänvisa lill nalurvårdslagen 19 i, enligl vilkendel är möjligl all efter förklara område somnalurvårdsområde, när särskilda ålgärder behövs för att skydda eller vårdanaturmiljön, där det inle är lämpligl alt göra naturreservat Förmig, för flera som jag talat med i och förlänsstyrelseriänsiemän på området förefaller del vara en utväg som blir väldrastisk. Om del vittnar väl också atl i mitt eget hemlän, underde som lagen funnits, inle förklarat ett enda område somnalurvårdsområde. Ulskotlels hänvisning till nalurvårdsområde måsle bero på eltstort missförstånd eller bristande vilja alt förstå problemaliken med uppväxandeslydungar vid t. ex. mindre vallendrag. Ingen kan väl ha undgått all se dessaslydungar växa ul rum våra sjöar och åar och hell gömma denvallenspegel som finns bak om. Meningen skulle heller komma på den befängda idén all begära all länssiyrelsenförklarar dessa små ylor på kanske några hundratal eller tusental kvadratmetersom nalurvårdsområde. Avsiklen med lagen måsle ha varil all del skall röra sigom slörre områden om man skall sälla i gång de långa och omsländligaförrällningar som föregår sådana beslut Del bekräftas också av nalurvårdsverketMan uppger där all lagen läcker in en vidgning av del gamlalandskapsbildsbegreppel, där man lidigare enligl den gamlanalurvårdslagstiflningen hade skydd för landskapsbilden, men där lagen nu gerskydd för nalurmiljön. Nalurliglvisär de möjligheier som slår lill buds posiiiva. Alldeles ulmärki är del allfr. o. m. inle kan ulgå i statsbidrag förlandskapsvårdande ålgärder ulan i särskilda fall mer än 50 96. Beredskapsarbetenafyller givelvis en viktig funktion. Tyvärr ökar och minskar intensiteten medkonjunkturens växlingar, vilkel betyder all denna typ av arbele ibland liggernere. Då sker en stark sly-lillväxt Just i samband med de härberedskapsarbetena kan man iakllaga svaghelen i lagsliftningenpå området Om beredskapsarbetet gäller bekämpning av sly runt en mindre sjö såär del inle ovanligt att på ett eller annat ställe blir slytillväxten kvar. Delberor helt enkelt på atl markägarna sagl ifrån att de inte tillåter röjning påsin mark. Efiersom man, som påpekas i motionen, inte får avverka på annans markutan ägarens tillstånd, uppslår ganska underliga landskapsbilder på vissaställen. Även om ulskotlels betänkande vittnar om missförstånd så är detenhälligt, och därför torde del inle vara mödan lönt att yrka bifall tillmoiionen. Men vi kommer igen , om inga förändringar skett, eftersom detär nödvändigl att samhället skaffar sig styrmedel även mot markägare somtredskas eller - för all uttrycka sig mildare - är mindre intresserade avlandskapsvård. HerrLUNDKVIST (s): Förhållandel är nog inle att utskottet har missförslåit moiionen.Tvärtom - det är självfallel angelägel alt man på ett lillfredsslällande sällkan klara den typ av landskapsvård som här avses, alltså slybekämpning. De sakliga grunderna förutskottets ställningstagande är följande. Vihar fått institutet naturvårdsområde. Det är tämligen nytt Del är rikligl attdel har ulnytrials i mycket liten omfattning. Vi säger i utskottets betänkandeatt det finns all anledning att man i slörre omfattning prövar del. Vi tror alldel skulle kunna vara ett verksamt medel i många av de fall där del gäller atlexempelvis hålla stränder öppna. Institutet naturvårdsområde gör del ocksåmöjligl all röja undan sly på en markägares område. Ettannal skäl som vi vill åberopa är atl nalurvårdsverket kommer att tillsätta enarbetsgrupp som skall kartlägga de erfarenheter som gjorts när detgäller bekämpning av busk- och trädvegetation. Den här arbelsgruppen skalluppenbarligen arbeta snabbi - man skall framlägga resultalel av sill arbeleunder näsla år. Jag medger atl del här kan bli fråga om fall när inslituieinalurvårdsområde inte alls är lämpligl. Men del finns all anledning all förmodaall jusl den här typen av svårigheler kommer alt diskuteras i arbetsgruppen. Detskulle vara alt ta i atl tillsätta en speciell ulredning för att lösa det härdetaljproblemet. Vi är övertygade om all arbetsgrupp i sinöversyn också kommer atl la upp della problem och föreslå lämpliga ålgärder föratt komma till rätta med del. Medhänvisning alltså lill vad som redan är på gång har utskottet enhälligt ansettatl motionen inle bör föranleda någon ålgärd. Jagber all få yrka bifall lill ulskolieis hemställan. Jag noterar all medger att del finns fall därnaturvårdsområdesinslilutet inle kan tillämpas. Det har jag försökt visa; detvore litet grand all "skjula mygg med kanon". skriver ulskollel längslned på s. 2 i belänkandel: "I slorl torde emellertid som ulskollelframhållil starka skäl finnas för forlsälla effekliva ålgärder från såvälsamhällels som enskildas sida för all hålla slyväxien under erforderligkontroll." Då frågar man sig varför man inte fullföljer den tankegångenulan hänvisar lill omsiändigheler som f ö. också vi motionärer hänvisar till.Hela utskottets betänkande är i stort sett bara ell upprepande av moiionen. Jagvill undersiryka vad sade belräffande informalion omnalurvårdsområde. har så sent som sagt rent ut atlinformalionen om 19>; i naturvårdslagen varil mycket dålig. Det beror på allandra problem sysselsatt den arbetskraft som man har tillgänglig. Därför hardel inle varil möjligt atl informera på räll säll. Då tycker jag man skallkomma ihåg all del här är en lag som vi haft och tre, snarl fyramånader. Så lång lid får del inle la för en lag alt slå igenom. Då måsle andraålgärder vidtas. Menman kommer ändå inte åt de fall jag har tänkt på och som jag har exemplifieratnär det gäller beredskapsarbeten - fall alltså med treds-kande markägare. Delmåsle andra ålgärder lill, såvida man inle vill böria göra de omsländligaulredningar som behövs för kanske mycket små naiurvårdsområden. Jagvidhåller all ulskollel borde ha lillstyrki förslagei all göra en översyn avfrågan. Jag hoppas då all i stället den naturvårdskommilté som finns lar sigen funderare på problemet Att det är elt problem, speciellt i och iDalarna, råder det inget ivivel om. Jag vel inte om det finns någrarepresentanter i utskottet för den delen av landel, men förmodligen finns detdel. De borde då känna lill de här små slyområdena. HerrLUNDKVIST (s): Del är alldeles rikligt all vi vill all det skall göras en översyn avdessa problem, men vi har konstaterat alt den översynen kommer. Vad som skiljeross ål är alltså all motionärerna vid sidan av den arbetsgrupp som tillsätts avnaturvårdsverket vill ha en särskild utredning. Del tyckte ulskollel varöverflödigt, och det är därför som vi inle ansett oss kunna biträda motionen. HerrGILLSTRÖM (s): En utredning kan givelvis göras på olikasätt Om man från utskottets sida varil så positiv lill förslaget som herrLundkvist vill göra gällande tycker jag all utskottet skulle ha begärl altdirektiven för någon av de utredningar som utskottet har pekal på utvidgadeslill atl omfatta också det här problemet (m): Jag hade inle tänkt lägga mig i den här deballen, men eftersom jagtillhör de markägare i utskottet som betecknade som iredskandeoch som har motarbetat hans molion kanske jag i allafall får säga några ord. Jagundrar om har rikligt klarl för sig vad slyskogen är förnågonting. Den är ell utvecklingsled i landskapets förändring från det öppnaodlingslandskapet till ell slulnare landskap. Det öppna landskapet hängde ihopmed all jorden brukades dels för rena jordbruksändamål, dels för bete. Del äralltså inte någon naturprodukt utan del är en utpräglad kulturprodukt som haruppkommit genom våra förfäders vidtagna eller underiåtna åtgärder århundradeefler århundrade. När nu krealursdriften har minskal har dessa öppna markerspelat ul sin roll och kommer i enlighet med naturens ordning alt övergå lillett slutet landskap. Omman då menar all vissa områden - och det är dem tänker på - ärav sådant värde för landskapsbilden och för allmänhetens friluftsliv all deskall hållas öppna även i framliden, är det del allmännas sak all slå föruigifterna för ålgärder som åläggs markägaren och medför all han inte kanförvalta sin jord på del ekonomiskl bäsla saltet Det ekonomiskt bäsla sättetför honom kanske är just alt låta slyskogen, som ju är ell begynnelsesladium,övergå i ell fullsluiet bestånd. Om en markägare inte vill vara med om röjningav utomstående som är komplett osakkunniga när del gäller jusl del florisliskaeller del fau-nisiiska på ell vissi område, lycker jag del är lilel hårt allkalla honom en iredskande markägare. Om jag vet att precis där har jag ettområde med en sällsynt blomma, där håller en ovanlig fågel hus, då vill jaginle ha röjt där. Jag kan peka på många exempel där man i sin iver atl hållalandskapet öppet utmed våra sjöar och vallendrag har begått slora misstag somsedan inte går att bota. Detfinns ell säll att klara dessa problem. Det är det som kommer fram i enutredning som har lagt fram och som kallas "Landskapsvårdi odlingsbygd" eller något sådant. Enligt den ulredningen finns del baraett sätt all på sikl klara denna fråga: ail hävda landskapei med precis sammamedel som har skapat del. Men det är ett irrationellt jordbruksom gör all markägaren förtjänar mindre än han annars skulle ha gjort. Manskulle kunna klara det problemet så all samhället betalar marginalen mellan vadhan får ul om han driver jordbrukel på del säll som och ocksåjag menar vore del lyckligaste - all han driver det irralionelll på del gamlasaltet - och vad han skulle ha fåll ui om han hade drivit del på det för honomekonomiskl bäsla säiiet Atl betala den marginalen blir mycket billigare för delallmänna än att så all säga göra del hela från börian och gå ut medAMS-röjarlagen. Jagär angelägen om all belöna all dessa AMS-röjarlag gjorl kolossala riänster. Vifår la nackdelarna med fördelarna. Nackdelarna är ju detta alt de är lokaltosakkunniga, att de är zoologiskt och botaniskt osakkunniga och all del därförhänder en hel del olyckor. Men om då någon markägare på förhand vill trygga sigoch landskapei mol dessa misslag genom au säga atl han inle vill ha någonröjning ulan au han sköler det hela själv, tycker jaginle au man skall siämpla honom som Iredskande. Jagdelar i princip åsikler- och del har jag också framfört iulskollel. Men jag Iror atl vi skall vara myckel försikliga med atl släppa inutomstående, som inte alllid är så angelägna om samarbete med markägare ulansom bara säger: skall här röjas - flytta på dig! HerrGILLSTRÖM (s):