prot · G00987 · 1976-12-31 00:00:00 — Menherr får väl återkomma i ärendet ett annat år med kanske ännu bättremotiveringar än som framfördes i denna i och för sig myckel omfångsrika ochintressanta motion lill årets . HerrÅkerlind har - på nytt, höll jag på alt säga med hänsyn till den förra debatten- med tjock svart färg skildrat en situation, som faktiskt inte finns iverkligheten, av postverkets service till de många människorna. Det är klartatt postverket inte kan upprätthålla posianstalter överallt, utan att enposlanstalt självfallet måste bygga på ett visst underlag. Finns inte delunderlaget måste man ju försöka finna andra former. En av de mera framträdandeformerna, som också är mycket omtyckt i vår glesbygd, är den service somlanibrevbärarna utövar. Delta är en giv som har slagit kolossall bra och somgör alt människorna i glesbygden nu bättre än får dagligakontakter med omvärlden via postens service. När nu målar uppsituationen så atl det är 41 posianstalter pä 3 kilometers radie, kan väl delvara riktigt i och för sig - det är väl ingenting som hindrar detta - men då ärdet också ett stort antal människor som skall betjänas av dessa olikaposianstalter inom den radie som nämnde någonting om. Ett enigtutskott kan inte se annat än atl postverket verkligen har bemödat sig om atthålla en service som ligger i linje med vad som kan krävas. Motdenna bakgrund, herr talman, ber jag atl beträffande de båda frågor som herrSvansiröm och har berört få yrka bifall till utskottetshemställan. Jag är litet förvånad över alt få höra att jag skulle ha skildrat ensituation som faktiskt inte finns i verkligheten. Jag har skildrat situationensådan den är i verkligheten. Man behöver inle svartmåla ett dugg för att säga detjag har sagt. Jag har talat om precis hur del är för de orter som jag nämnt:Vätö, Syninge, Ljuslerö, , Lövslabruk. Vi skall dra fram den i ljuset. Vi skall inle blunda för den. Jagär förvånad över att en ledamot av trafikutskottet säger att jag talar om ensituation som inle finns i verkligheten. Är man i trafikutskottet så okunnig omverkligheten, då är del ännu mer befogat med ett bifall lill min motion, därdet alltså hemställs "atl hos regeringen anhåller alt postverketinle skall få rätt alt dra in post-station eller postställe, om en majoritet avkunderna inom posisiations-området uttalat sig mot en indragning". Jag hade inte tänkt ta lill orda i den här debatten, efiersomtrafikutskottets ordförande väl har motiverat dess ställningstagande. Men närjag fick höra atl min partivän skulle begära votering i kammareni denna fråga började jag bli litet orolig. läste upp sittyrkande, och jag tänker göra del ytterligare en gång. I motion hemställs"alt hos regeringen anhåller att postverket inte skall få rättatt dra in posistation eller postställe, om en majoritet av kunderna inompoststationsomrädet uttalat sig mot en indragning". Hur skulle det se ut i hela land, där var och engivelvis försöker kämpa för sin del, om vi skulle följa en sådan motion? I ochför sig låter det väldigt demokratiskt att postverket inle skulle få lägga neden station när majoriteten av kunderna säger nej, men det är ju statsmakternasom betalar dessa postslationer. Vad är det för demokrati alt andraskattebetalare skall tvingas bekosta en poststation med väldigt litet underlag- mindre än 200 kunder, kanske bara ett par tiotal - om kunderna säger att denskall vara kvar? Del är ingen logik i det resonemanget. Jaghar stor förståelse för ömmande för glesbygden. Men vi som harupplevt lantbrevbäringens förtjänster vet vad den innebär. Vi är inte andraklassens folk, som säger, utan vi är i allmänhet i allra högstagrad tillfredsställda med den ordning som råder. Med lantbrevbäring får manposten hemburen ända in i kökel. Människor som väntar en penningförsändelse -pensionspengar osv. - har en säkerhet i alt de får pengarna levererade ihemmet. Del ligger till pä köpet en extra säkerhet i atl gamla människor pålandsbygden - pensionärer och andra - får regelbundna besök av enlantbrevbärare, som vet hur de har det och kan vara till hjälp om någontinghänder. Del är alltså en stor fördel med lantbrevbäringen. Det innebären störresäkerhet för allmänheten. Därför får man inte dra dekonsekvenserna på det sätt som 8 protokoll 1976/77:87-88 Jag förslår attherr inle har kunskap om hela denna situation men kännerstarkt, naturiigtvis, för en postservice som han tror är den riktiga och denrimliga. Överläggningenvar härmed slutad. Mom. 1 -2 b Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 834 av herrÅkeriind, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i belänkandet nr 12 punkten 2 mom. 2 cröstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 834. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositiorien. Då herrÅkeriind begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 514 av herrarSvanström och Kindbom, och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. HerrBÖRJESSON i (c); Jag lovar ochförsäkrar att jag inte skall tala alltför länge utan fatta mig myckel kort. Jaghar begärt ordet närmast därför att jag har väckt en motion, nr 43, i vilken jag hemställtatt regeringen ger i uppdrag all utreda de ekonomiskaförutsättningarna för att förse telefonlurarna med ljud-förstärkare. I motionenframhålles att man om möjligt borde förse landets samtligatelefonapparater med förstärkare. Självfallet skulle delta medföra betydandekostnader, och det är naturligtvis inte för dagen realistiskt, men jag tror altdel i en framlid är möjligt. Närvi köper en radioapparat flnner vi del självklart alt den är försedd medvolymförstärkare - att vi kan anpassa ljudet till den volym vi önskar. Det börvara lika naturligt att kunna förstärka ljudet när vi använder vår telefon. Vad jag är myckel konfunderad över är alt utskottet säger alt manräknar med att det skulle betyda en merkostnad på eller med andra ord70 kr. per apparat alt utrusta telefonapparaterna med ljudförstärkare. Jagbetvivlar inte att dessa uppgifier kan vara riktiga, men jag tycker atlkostnaden verkar en aning hög. Nog borde det vid massframställning kunna blinågot billigare än . att installera en ljudförstärkare. Utskottet säger att undersökning pågår inom om möjligheternaatl erbjuda handikappade utrustning av detta slag mot enbart en engångsavgift;man talar om bidragsberältigad sådan. Del primära för mig är alt de som pågrund av grav hörselnedsältning är beroende av ljudförstärkare skall slippa altbet.ala den merkostnad som det innebär att ha en sådan. Del är ett självklarträtlvisekrav att man tar bort den prisskillnad som det här är fråga om. Delgäller relativt blygsamma belopp. En engångsavgift på . kan i och för sigvara en betydande extrakostnad för exempelvis en pensionär. Däremot är enabonnemangsavgift om . per kvartal en blygsam avgift. Jag vill inteanvända ett så kraftigt ord att jag säger att del är diskriminerande, atlhörselskadade skall behöva betala en extra avgift för sin telefon, men jagtycker att borde kunna gå med på att skriva av åtminstone abonnemangsavgiften. Jag skall inte ytterligare förlänga plenitiden. Ett enhälligt utskotthar avstyrkt motionen, och del båtar föga att då yrka bifall lill densamma. Menjag vill starkt understryka atl detta är en angelägen fråga för de människorsom det gäller, de hörselskadade. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan på denna punkt. Överiäggningen var härmedslutad. Regeringen hade (s.238-266) föreslagit atl 1. inom ramen . fickträffa hyresköpsavtal med EUROFIMA, 2. till. Järnvägar m. m. för /78 anvisaett investeringsanslag av . Idetta sammanhang hade behandlats motionerna 1976/77:112av herrar () och Rejdnell (fp), vari hemställts att gavregeringen till känna alt möjligheterna borde tillvaratas för tillverkning -helt eller delvis - inom landet av de motorvägnar avsäg attinköpa, 1976/77:210 av (), 1976/77:804av herrar tredje vice talmannen () och i (s), 1976/77:823av m. fl. (vpk), vari föreslagits att beslutade attanslaget under (Ny- och ombyggnad av järnvägslinjer) höjdesmed 16,5 milj. 1976/77:832 av herrarSörenson (s) och Rosqvist (s), samt 1976/77:1193av i m. fl. (s), vari hemställts atl hosregeringen skulle anhålla 1. att regeringen lät utreda hur statens järnvägarsbeställningar av rullande järnvägsmateriel skulle kunna göras meralångsiktiga, 2. atl regeringen lät undersöka möjligheterna atlföriägga beställningen av rullande järnvägsmateriel inom landet. 1. atlriksdagen medgav att inom en ram om . träffa hyresköpsavtal med EUROFIMA, . 2. atl med bifall till regeringens förslagoch med avslag på motionen 1976/77:823 till Järnvägar m. m. för budgetåret1977/78 anvisade ett investeringsanslag av , 3. att motionen 1976/77:832 inte föranledde någonsärskild åtgärd från sida, 4. alt motionen 1976/77:804 inte föranledde någonsärskild åtgärd från, sida, 5. att motionerna 1976/77:112 och 1976/77:1193 inteföranledde någon särskild åtgärd från sida, 6. att motionen 1976/77:210 inteföranledde någon särskild åtgärd från sida. 1.beträffande beställning av motorvagnar av herrar , i ,, , , och (samtliga s) som ansett altutskottet under 5 bort hemställa attriksdagen som sin mening gav regeringen till känna vad reservanterna medanledning av motionerna 1976/77:112 och 1976/77:1193 anfört beträffande beställningav viss rullande materiel m. m. betänkande nr 12 behandlar under punkten 4 SJ;sanslagsbehov. Närdet gäller anslagets storiek är utskottet enigt. Men från socialdemokratiskthåll har vi reserverat oss angående beställningen av viss rullandejärnvägsmateriel. Del aren socialdemokratisk och en folkpartimotion somföranlett oss att göra en annan bedömning av SJ:s vagnbeställningar änutskottsmajoriteten. Päen stor del av det svenska järnvägsnätet körs del på per-sonirafiksidanmed motorvägnar och rälsbussar som är gamla och inle uppfyller nutida krav påkomfort för resenären. skall det beställas nya motorvägnar. Del är bra altförarbetena, som pågått , har kommit så långt. Behovet är angelägel. Mensåväl i den socialdemokratiska motionen som i folkpartimotionen har man motbakgrund härav också framhållit möjligheten alt förena molorvagnsbesiällningenmed ansträngningar atl skapa ett bättre sysselsättningsläge för svenskverkstadsindustri, speciellt då den järnvägs-materielinrikiade industrin. Detfinns inte så många sådana speciella verkstäder. I utskottet har vi lyssnat påföreträdare för det statliga och AB iÖrnsköldsvik. Företrädarna för båda dessa industrier förklarade sig myckelintresserade av molorvagnsbesiällningen. Båda har djupa svackor i sinaorderbeläggningar . Båda ansåg sig gemensamt besittakompetens, möjlighet och vilja all ta sig an motorvagnslillverkningen. De villefå möjlighet alt medverka i mo-torvagnstillverkningen genom licensavtal med deutländska förelag som SJ anlitat för att få fram lämplig vagnslyp. Men härförkrävs en positiv attityd från beställaren, och del kan behövas visst ekonomisktstöd från statens sida för att fä en moiorvagnsbeställning till . Ändåskulle detta inle behöva innebära någon försening av leveransen. Densocialdemokratiska regeringen har vid tidigare tillfällen genom särskilt beslutfått SJ-beslällningar - det har gällt lokbeslällningar - ullagda vid industrisom behövt objekt för atl klara sysselsättningen. Vi pekar på detta i densocialdemokratiska reservationen och kräver att också den nuvarande regeringengenom särskilt beslut skapar förutsättningar för SJ att göramoiorvagnsbeställning vid svensk industri. Enligtupphandlingskungörelsen ankommer det på regeringen att göra de vidarebedömningar som erfordras för alt statliga verk exempelvis avsysselsättningsskäl skall göra avsteg från en strikt tillämpning av principenom affärsmässighet. Upphandlingsärenden som uppenbart är av väsentlig betydelseför sysselsättningen skall underställas regeringen. Därför menar visocialdemokrater all regeringen skall la ställning till den upphandlingen ochdärmed garantera att s'ysselsättningen vid berörd industri tryggas. Menregeringen anser att kraven pä sysselsättning och krav på affärsmässighet imöjligaste mån bör förenas och atl SJ därför skall fullfölja Det harkommunikationsministern sagt som svar på en fråga härom i . Detlainnebär alt SJ köper vagnar utomlands - de lär vara något billigare där - ochatt regeringen inle tar något initiativ självmant för att med de möjlighetersom finns få beställningen till . Och inle heller utskottsmajoriteten,där även befinner sig, vill ta något initiativ. Man formulerar sigså att del är angeläget att möjligheterna för tillverkning av motorvägnar inomlandet tillvaratas, men sedan blir det inte mer. Motionskraven, säger denborgerliga majoriteten, skall inte föranleda någon åtgärd från . Mankan dä fråga: Vart tog krav vägen? De var väl underbyggda imotionen. Det fanns i den liksom i den socialdemokratiska motionen starkamotiveringar - handelsbalansen, sysselsättningen, arbetsmarknadsläget,regionalpolitiska skäl. Men allt bara försvann. Vad som också fanns ifolkparlimotionen liksom i den socialdemokratiska motionen, nämligenangelägenheten att bevara och utveckla det tekniska kunnandet på detta område,försvann likaledes. och moderata samlingspartiets företrädarefick i utskottet ta över dessa frågor och avstyrkte. Då följde ocksåfolkpartiet med. Det är intressant att notera. Viskall här i landet ha en industri som tillverkar järnvägsmateriel. Men industrinoch dess anställda måste då ges möjlighet att arbeta under rimligaförhållanden. Det krävs en långsiktig planering av SJ;s beställningar.Regeringen bör se lill alt en sådan planering kommer till stånd. Det anser visocialdemokrater i trafikutskottet. Deborgerliga menar att enbart SJ:s planering räcker. Del gör den inte. SJ har enplanering, men för all den skall hålla krävs atl regeringen på sitt sättmedverkar till att man finner vägar för finansiering av beställningar av bl.a. rullande materiel på sådant sätt alt ryckighel i beställningarna intedrabbar den industri som tillverkar materielen. Del statliga företagel KalmarVerkstad är huvudproducent av rullande järnvägsmateriel i . I ett annatsammanhang har det enigt sagts angående verksamheten inom de statligaföretagen att planeringsverksamheten måste byggas ut och att varje bolag börha en strategisk planering som anger de ramar inomvilka verksamheten skall bedrivas. Del är den uppföljningen som socialdemokraternai trafikutskottet gör när vi här vill fä lill stånd en medverkan av regeringeni den långsiktiga planeringen. Men detla vill inte regeringspartiernas företrädarevara med om. Sommotivering för avslag på kraven om del nu aktuella motorvagns-byggandet iSverige anförs från borgerligt håll det anslag som AMS fått förtidigareläggning av vissa beställningar inom industrin. SJ skulle därvid få 82milj. Enligt uppgifter från SJ skall 15 miljoner härav användas förtidigareläggning av en personvagnsbesiällning. Enligt ett svar avkommunikationsministern i skulle detta syssel-sältningsmässigtersätta molorvagnsbesiällningen och KVAB skulle dä komma i fråga.Utskottsmajoriteten citerar kommunikationsministern från och sägeratt del är ett hundratal vagnar del rör sig om. Nuär del så, att delta sade aldrig kommunikationsministern i . Han sadeatt del är av största viki atl upprätthålla principen om affärsmässighet. Sedanskulle man i möjligaste mån förena detta med kraven påsysselsällningsslimulans. "100 nya personvagnar till SJ för uppemot ettpar . Möjlighet att beställningen läggs hos KalmarVerkstad. Del sade kommunikationsministern i ." Det varingressen till ett pressmeddelande som sändes ut som svaret gavs iriksdagen. Men detta sade aldrig kommunikationsministern i svaret på frågan.Herr talman! Utskoltsmajoritetens yttrande bygger på ingressen lill ett i ochför sig skickligt utformat pressmeddelande, undertecknat avinformationssekreleraren . Jag vill fråga: Tillgodoses kravet på långsiktig trygghet för deanställda därigenom? Del gör det inle. Här behövs bättre utgångspunkter. Delbehövs också bättre utgångspunkter för förhoppningar om fortsatt upprustning avjärnvägsnät och vagnmaieriel. Jag yrkar härmed bifall lill reservationen 1 i trafikutskottetsbetänkande nr 12. (vpk); Insikten om att behöver upprustas och att detta är av storbetydelse i en regionalpolitisk satsning är väl förankrad i riksdagen.Del beslut som här logs 1974 om en upprustning av är en viktigåtgärd för alt utveckla inland. Motden bakgrunden är det angeläget att det ingångsatta upprustnings-arbetet kanske i snabbast möjliga takt. Under föregående år fick SJ ett anslag på 11 milj.kr. menar man från SJ:s sida atl upprustningen fordrarinvesteringar både i fasta anläggningar och i rullande materiel och manberäknar ett medelsbehov på 27,5 milj. kr. för fortsättning av den upprustningsom har inletts. Att inle tillmötesgå statens järnvägars begäran måste innebäraatt försvårar genomförandet av det beslut man själv har fattal närdet gäller . Befolkningenlängs har utvecklat en stark aktivitet kring kravet atlinlandsbanan skall bevaras och förbättras. Det har t. ex. växt uppaktionsgrupper som har stöd från stora befolkningsgrupper - i de politiskapartierna, i skolorna, i fackföreningarna, bland kommunalmännen och blandköpmännen. Del finns också en facklig kommitté för banans bevarande, den s. k.Järnvägsmännens samarbets-kommitlé för . I de kommuner som berörsav banan, från i söder lill i norr, har man i olikasammanhang diskuterat vad man kan göra för alt på ett bättre sätt utnyttjabanan. Omman utgår från att bör ha en framtid - och det bör man ju här iriksdagen eftersom del finns ett beslut om upprustning av den - så måste mantillmötesgå de krav som har framkommit under den lokala aktiviteten och sombaseras på en realistisk grund för en utveckling av banan ochtrafiken på denna. Del man kräver är åtgärder som ulan tvivel är heltnödvändiga om banan fortsättningsvis skall kunna spela en roll. Men del rör sigsamtidigt om åtgärder som skulle kunna vidtas inom relativt kort tjd och ävensamhällsekonomiskt försvaras. lokala aktionerna har man också starkt betonat behovet av fierarbetstillfällen i de bygder som berörs. Del är inte obekant för någon i dennakammare hur arbelslöshetslägei är i dessa inlandsdelar. En ökad satsning påupprustning av skulle ge jobb ät banarbelare, entreprenörer osv.När företrädare för landsting för sedan uppvaktadearbetsmarknadsdepartementet och redogjorde för sysselsättningsläget i länet,påpekades också att anslag till upprustning skulle ge behövligsysselsättning. Trafikutskottelsskrivning tar jag i och för sig som ett uttryck för den positiva syn somutvecklats i beträffande . Men hänvisningarna lill SJ:smöjligheter atl disponera medel för del fortsatta arbetet utan atl få ett direktanslag beviljat är inte tillfredsställande. På det sättet kan endastmarginella medel åstadkommas. Det måste vara rikligare att genom atltillmötesgå SJ:s anslagsäskande ge möjlighet lill en effektiv planering förupprustningen och utbyggnaden. En etapplanering är nödvändig för att inteupprustningen skall ske i en oacceptabelt långsam takt. Med endast 11 milj. kr.ärligen skulle det ta alt uppnå den önskade standarden på banan, om manser till de kostnadsberäkningar som SJ har presenterat. Högre ambitioner än såmåste väl ha haft när man beslutade om upprustningen. Förslageti vår motion om en höjning av anslaget i budgetpropositionen under C. Statensjärnvägar med 16,5 milj. kr. är motiverat mot bakgrunden av riksdagenstidigare beslut. Jag ber, herr talman, attfå yrka bifall till detla. Det har länge funnits ett behov av att förnya våra motorvagnar - ellervad vi i dagligt tal kallar rälsbussar - inom SJ. De nuvarande motorvagnarna ärgamla och uppfyller inte på långt när dagens behov av reskomfort ens förkortare avstånd. Många tecken tyder också på alt vagnarna är närmast utslitnaoch borde utrangeras. Tyvärrhar emellertid SJ tidigare inte visat något större intresse av atl successivtförbättra vagnbeståndet. En tänkbar policy från SJ;s sida hade varit att minskaantalet rälsbussar i takt med nedläggning av persontrafiken på ett antaltrafiksvaga bandelar. Därmed skulle man lösa tvä frågor på en gång. Båderälsbussarna och viss olönsam persontrafik skulle försvinna. Isamband med behandlingen av budget beslöt med anledning avolika motioner, där särskilt i en partimotion från kravet på nyamotorvägnar ställdes, att höja SJ:s investeringsanslag med 30 milj. kr.Utskottet fann det angeläget att ökade medel ställdes till SJ:s förfogande förinvesteringar i bl. a. rullande materiel, inte minst med tanke pä desysselsältningsskapande effekter delta skulle fä i landet. Utskottet förutsattealltså atl beställningarna kom svenska företag till godo. Det finns häranledning alt notera - inte minst med hänsyn lill referat - socialdemokratiska regeringen inte gjorde några insatser i den riktningen,åtminstone inle vad motorvagnarna beträffar. Det är först nu som inköp blivitaktuella. Statensjärnvägar avser nu att inköpa 100 motorvagnar av utländsk typ. När dettaäntligen sker, vill jag för de svenska resenärernas skull - även för deutländska som kommer till - uttala den förhoppningen att man väljer enmotorvagnstypsom i fråga om teknisk utrustning och standard i övrigt är avmodernaste s/ag. Jag rörutsiitler också alt vagnarna med hänsyn till de provsom gjorts klarar de mycket skilda klimatförhållandena i vårt land. Ianslutning till denna affär har ett antal motioner väckts vid årets riksdag.Däribland står jag och bakom den motion, vari vi föreslår attregeringen tar till vara möjligheterna alt helt eller delvis tillverkamotorvagnarna i . Del bör kunna ske genom någon form avlicenslillverkning. Från socialdemokratiskt häll har man ullalat en mer modestbegäran att möjligheterna för tillverkning i utreds. Jag är medveten omatl inte har tillräckligt underlag för alt direkt besluta om ensvensk tillverkning. Därtill krävs bl. a. uppgift om eventuellakostnadsfördyringar genom ett sådant förfarande. Motionen112 av mig och skrevs i ett skede då liksom nu den långt utdragnalågkonjunkturen satte kraftiga spår i förelagens orderportföljer. Vi var välmedvetna om att de förelag som kan komma i fråga vid en sådan här produktionskulle ha behov av förstärkning i sin sysselsättning, när den för svenskaförhållanden stora beställningen av motorvagnar skulle kunna komma iproduktion. har redan nämnt dessa förelag, nämligen KalmarVerkstad samt AB i . Sverigehar tradition och yrkeskunnande när det gäller byggande av rullandejärnvägsmateriel. Även om en del materiel som tillverkas här i landet går påexport är vi dock inte så stora att vi kan konkurrera på hela bredden av lok-och vagnmaieriel med de stora företagen i utlandet. Därför är det naturligtatl de aktuella motorvagnarna beställs i utlandet. Men det är känt och vanligtatt man genom avtal främst i samband med köpet lägger ut tillverkningen på ettföretag i köparlandet. Färdigprojekterade och utprovade vagnar i ellerItalien kan alltså med fördel tillverkas i . Därigenom vidmakthåller värdefullt kunnande på området. Delta måste ha sitt värde, inle minst isamband med intrimning av och garantireparationer på de 100 motorvagnarna. Frånupphandlingssynpunkt finns det heller inga formella hinder att handla på dethär sättet. Regeringen kan medge avsteg från riktlinjerna för den statligaupphandlingen när särskilda skäl föreligger. Dagens svåra sysselsättningslägeär ett sådant skäl. Regeringen har - efter mo- tionsavlämnandei -beslutat om omfattande åtgärder i syfte all stimulera sysselsättningen i vårtland. Däri ingår bl. 82 milj. kr. som ram för beställning avjärnvägsmateriel till SJ. Avsikten är all en del av beloppet avsätts förtidigarebeställning av ett stort antal personvagnar.