prot · G00994 · 1976-12-31 00:00:00 — Han förstår inte mig, och någotannat vore kanske alt begära det orimliga. Men jag tycker nog atl sig i sin egen demagogi. Slöd till ruttnande kapitalism är alt man, istället för att angripa dem som ställer folk utan arbete, i stället för attangripa dem som diskriminerar kvinnor, i stället för alt angripa dem somutesluter människor ur arbetslivet för all de anses handikappade, i ställetger dessa krafter bidrag - vilkas enda säkra effekt är att de hamnar ikapitalägarnas fickor. Om allt det här kan vi resonera, , när vihar litet bättre om tid. HerrAhlmark fortsätter med den dåliga vanan atl vägra svara påfrågor. Jag ställde en rätt rak fråga i min interpellation, där jag sade altregeringsdeklarationen inle ger besked om hur sysselsättningsfrågorna skalllösas. Det finns bara allmänna formuleringar om atl regeringen skall föra enpolitik för sysselsättning och boende i alla delar av landet, attskattepolitik, näringspolitik och konjunkturpolitik är viktiga instrument föralt trygga arbete ål alla. Allt det här luddiga talet förstärker intrycket avbrist pä konkreta planer för sysselsättningspolitiken. Svaret som givit på interpeliationen understryker verkligen del påslåendet. Låtmig ta upp en konkret fråga som jag har diskuterat här och som herrAhlmark vägrar att svara på. Den handlar om problemen när elt företag somdominerar sysselsättningen pä en ort inskränker driften. Där är ganska fantastiskt. Det förslag som regeringen lagt fram "innebäratt sådana företag kan få elt sysselsättningsbidrag med 75 96 avlönekostnaderna, inkl. sociala avgifter", säger . Är del alltsom ledaren för det parti som sagt sig vilja bekämpa koncentrations- ochmonopoltendenser har att säga från sin regeringstaburett? Mera skattemedeltill företagen! Ärherr verkligen klar över situationen på en rad orter i vårt land, trotsen del resor? Han talade om alt han varit i . var i i går,och hade jag varit i kläder skulle jag inte ha talat om resantill här . Ärherr klar över att ett multinationellt förelag med ledningen utanförSveriges gränser dominerar sysselsättningen i ? Är klaröver alt och LM helt dominerar sysselsättningen i med väldiga vinster och ofta omfattande kapitalexport skall alltså fäsysselsättningsbidrag för alt inte inskränka driften pä orter där de skaffatsig en dominerande ställning! Hurskall arbetsmarknadsministern genom statliga subventioner komma lill rätta meddel förhållandel alt dominerande företag vägrar att ge information om sinaverkliga planer? Det är ju där kärnfrågan ligger: dessa förelag gör sinadispositioner, som betyder arbetslöshet och tillbakagång för orter, ulan alttala om del. Jagskulle kunna ställa en hel rad andra frågor. Hur skall det bli med MotalaVerkstad? De frågar de anslällda där. Från omkring 2 000 anställda har manminskat till hälften, och avvecklingen av vissa verksamheter och uteblivnainvesteringar pekar pä att Johnsonkoncernen avser att skrota ner hela verksamheten. HerrAhlmark, svara på frågan hur ni tänker lösa dessa problem! Tänker ni klara detockså med 25-kronan och med det 75-procenliga bidraget? hänvisar till den socialdemokratiska motionen , därdel föreslås att stödet till arbetsgivarorganisationerna skall upphöra i ochmed det här årets utgång. Närden frågan behandlades i gick samtliga de tre nuvaranderegeringspartierna på linjen att också arbetsgivarna skulle få medel förinformation och utbildning om medbestämmandelagen. Det blev också riksdagensbeslut. Jag anser att det är av stor betydelse alt bäde löntagarnasorganisationer och arbetsgivarnas fär medel lill information och utbildning.Också arbetsgivarsidan har naturligtvis ett fortlöpande behov av informationoch utbildning om medbestämmandelagen. Del måste vara av intresse också förarbetstagarnas organisationer atl arbetsgivarna har kunskaper ommedbestämmandelagens innehåll och tillämpning och om vilka rättigheter lagenger lill de anställda. Detta gäller inte minst småföretagarna, som ibland kanvara svårare att nå -del vet man inom den fackliga rörelsen. Genom atlarbetsgivarorganisationerna får medel ökar ju möjligheterna alt spridakunskaper om medbestämmandelagen också till dessa förelag. Låtmig därför än en gång slå fast atl vi kan diskutera om vilken teknik vi skallha när vi får fram pengarna lill medbestämmandelagen - genomarbetsgivaravgifter eller direkt över budgeten. Men vi är överens om behovel avall ge medel lill information och utbildning. Jag har understrukit detta ibudgetpropositionen. Jag har understrukit det också i handling genom de medelsom ställs till förfogande. Och jag har gjort det i inlerpellalionssvarel i dagtill . Detär väldigt svårt atl debattera med . En rad talare har hållit pähela eftermiddagen och diskuterat mängder av konkreta åtgärder förarbetsmarknadspolitiken - åtgärder för kvinnor, ungdomar, dem som riskerarpermittering och många andra. Pä fiera punkter har det varit en delvis tekniskdebatt. Nusäger atl jag bara uttalat mig i allmänna fraser, när jag justtalat om konkreta fall som kan hjälpa lill atl hålla sysselsättningen uppe. HerrWerner tar vidare upp problemen med de förelag som dominerar på en ort ochundrar om det enda sättet alt lösa dessa problem är att ge företagen avlönekostnaden. Men om det är sä, alt ell företag dominerarpå en ort och man inom den fackliga organisationen är överens medlänsarbetsnämnden och företagsledningen om atl företaget måsle skäras ner -observera att den fackliga organisationen måste vara överens medförelagsledningen om detla - skall man kunna gå in och ge etlbidrag lill lönekostnaden för att undvika avskedanden och för atl underlättaarbetsmarknadsmyndigheternas ålgärder. Vi diskuterar ju nu en åtgärd som ärdirekt riktad för att klara sysselsättningen. Det handlar inle, som , om "gävopolitik" lill kapitalet. Mendet är klart atl en sådan åtgärd inle löser problemen långsiktigt. Det är vihelt överens om. Jag har ju därför talat om vikten av elt differentieratnäringsliv och om hur farligt del är med orter som i stor utsträckning byggerpå elt enda stort företag. Etl sådant företag kan ju komma i en kris av elleller annal skäl. Därför är del viktigt all vi har både stora och mindreförelag. Problemetför en hel rad orter i landet är ju atl man kring de större förelagen inte haretl antal mindre företag som kan ge sysselsättning åt människorna. idebatten har vi från en annan företrädare för vpk fått höra alt del är renalarvel alt satsa på småföretagen. Det är ju en vpk-linje i andra sammanhang.Jag menar atl jusl ett differentierat näringsliv där småföretagen får ett ökatstöd är en förutsättning för en ökad trygghet för lönlagarna pä orter som i dagdomineras av en enda industri. Päen fråga har jag inle fält något svar från vpk - och vi vet atl vi inte kommeratt fä det, varken i den här debatten eller nästa gång vi möts och inte hellerom elt par år - nämligen frågan om vad det är i den arbetsmarknadspolitik somde fyra stora partierna är överens om som vill beteckna som försökatl hjälpa "den ruttnande kapitalismen". Är det beredskapsarbetena,eleverna vid AMU-cenlrerna, företagsutbildningen eller den skyddade ochhalvskyddade verksamheten? Detta anförs ju dä och då som exempel på saker somskulle vara onödiga. Enligt regeringens mening är de exempel på en aktiv arbetsmarknadspolitiksom avser atl skydda enskilda människor och hålla sysselsättningen uppe. 7 protokoll 1976/77:94-95 () kortgenmäle: säger att samtliga tre borgerliga partier var överens omatl även arbetsgivarna skulle fä del av pengarna för slöd till studier ommedbestämmandelagen. Men även de socialdemokratiska representanterna iinrikesutskoltet stödde förslaget om alt man skulle gearbetsgivarna slantar, så att de kunde vara med på del här. Detta förhållandesäger ju inle att man skulle fortsätta med detla, och anledningen till del äralt anlalel arbetsgivare inle utökas i samma takt som antalet förtroendemän utepå arbetsplatserna. Enbart de summor som det här gäller - och det ärintressant: man ger de anslällda i företagen 60 miljoner och man gerföretagarna 15 miljoner - och proportionerna mellan antalet anslällda ochantalet företagare visar ät vilket häll ambitionerna går i allt detta. Sedansade alt man ju kan diskutera tekniken, men vi är överens om atlanslå medel. Del har vi visat i propositionen,. Men vad är det man har visat ipropositionen? Jo, all man inte har begripit ell dugg av de insatser som defackliga organisationerna måste göra. När jag debatterar med harjag rent allmänt en känsla av all diskutera med en vägg. Detla tror jag dockkan bero på okunnighet om förhållandena i det praktiska livetute på en arbetsplats. Eftersomjag inle har någon replikräll kvar vill jag slutligen bara konstatera alt herrAhlmark inte tänker ge något svar på huruvida han fortsättningsvis kommer atltäcka de fackliga organisationernas utgifter eller inle. Svepande formuleringarhar vi fått höra massor av här . Hen (vpk) kortgenmäle: Även om jag tolkar senaste inlägg som etl försök attdiskutera sakfrågorna, så gav det ju ändå inga svar pä de frågor jag ställde,vilka långsiktiga lösningar regeringen rekommenderar för olikanedläggningshotade förelag. När i ett tidigare inlägg talade omvad han hade gjort mot den hotande arbetslösheten vid , så var alltvad han hade alt komma med alt man hade tillsatt tvä nya arbetsförmedlare. Dennadebatt påminner litet om den som de anställda vid har försökt attföra med arbetsmarknadsministern, men har hållit sig undan. "Framtiden är kusligt svan; jag ser ingenting som kan rädda vårajobb", sade klubbordföranden vid i . Ochhon sade del inte i vilket sammanhang som helst, utan hon gjorde del efter atlha träffat arbetsmarknads- och jämlikhetsministern . Kvinnorna vidAlgots Nord har varit tvungna att jobba med ett hot om nedläggning av fabrikenhängande över sig, och de har länge velal träffa för atl få etlbesked om sin framlid. De trodde också att de skulle fä elt sådani besked närTV;s Studio S log upp situationen vid . Men då ställde inle arbetsmarknadsministernupp. Han hade annat för sig. Han hade inte lid Mensedan kom lill , och dä hoppades kvinnornai på nytt atl de skulle få träffa honom. Men kom inletill fabriken. Han satt i , på betryggande avstånd från dekvinnor som riskerar alt förlora sina jobb, och lät sig uppvaktas av samrädsgruppenvid . Han vågade inle träffa dem som är närmast berörda av samrådet. Efterden debatt som har förts här förstår jag bättre. För varförskulle han träffa de anställda vid ? Han har ju inga konkreta svaratt ge på de berättigade frågor som de här kvinnorna ställer. Han har inga svaratl ge på kravet om en ersättningsindustri. Han har ingenting positivt attsäga till fackets krav om ett förstatligande av tekoindustrin. Därför föredrogherr alt hälla sig undan i . HerrAhlmark drar sig också undan här i denna debatt när det gäller atl svara påfrågorna. Beträffande kan han möjligen uttala sig svävande om althan skall sätta högst upp på någon lista som han har i överorter där det behövs nyetableringar. Det är och folkpartielsarbetsmarknadspolitik. Och så fungerar den liberala jämslälldhelsfilosofin! Dethar denna debatt givit ytterligare bekräftelse pä. sade i sitt tidigare inlägg att han hade varit iSkellefteå. Men del är alldeles uppenbart att han då inte lärde sig någonting avbesöket. För vad hade hänt med , om regeringen inle hade gått in medsin proposition? Jo, då hade sysselsättningen för ungefär 800 anslällda varitstarkt hotad, och troligen hade jobben försvunnit. Men här gick regeringen ulmed en proposition för alt klara sysselsättningen för 138personer i , för 125 anställda i och för 240 personer iSkellefteå. Imåndags träffade jag samrådsgruppen i . I den sitter representanterför länsarbetsnämnden, de fackliga organisationerna, förelaget,arbetsförmedlingen och kommunen. Och dä säger alt jag håller migundan - när jag träffar företrädare för de fackliga organisationerna! Detlaär ett förakt för facket som jag vel att vid många tillfällen haruttryckt. Men jag är helt övertygad om atl de som företräder de fackligaorganisationerna vid i den här samrådsgruppen talar för sinamedlemmars intressen och åsikter. Jag fick del av dem, vi resonerade om democh talade om vad man kan göra för framliden. Problemet med är ju all man har enganska hög förvärvsintensitet för männen men betydligt lägre för kvinnorna.Det gäller dels alt kortsiktigt jobba med arbetsförmedlingsinsatser för dem somblir friställda vid - och här har man gjort stora insatser - dels attskaffa ny industri till orten, dels att öka förvärvsintensiteten för kvinnorna. Det är ju detta vi arbetarmed praktiskt dag för dag. Men när vi gör de här insatserna och framläggerförslag får vi av parti bara höra alt vi hjälper "denruttnande kapitalismen". HenSILFVERSTRAND (s): För att den nya medbestämmandelagen skall leda fram till den vidgadearbetsplatsdemokrati som är syftet med dess tillkomst, fordras det en breduppslutning och aktiv medverkan från de anställdas sida. En sådan breduppslutning kan åstadkommas enbart under förutsättning all utbildning ochinformation om lagar och avtal kan komma till stånd i tillräcklig omfattning.Frågan är då om det mycket omfattande utbildnings- och informationsbehov somblivit en naturlig följd av ar-belsrättsreformens genomförande kan tillgodosesinom de ekonomiska ramar och med den utformning av bidragssystemet som denborgerliga regeringen fastställt. Eninventering inom TCO-förbunden av utbildnings- och informationsbehov när delgäller medbestämmandelagen ger klart och entydigt vid handen alt de resursersom regeringen vill ställa till förfogande inte pä långt när motsvararföreliggande behov. Denursprungliga planeringen av studiecirklar i medbestämmandefrågor inomTCO-förbunden pekade pä etl deltagarantal av 13 000 personer. Redan dennasiffra understryker de stora ambitioner tjänstemannaorganisationerna har föralt ge medbestämmandelagen ett konkret innehåll på arbetsplatserna. haremellertid TCO tvingats revidera sina planer. Kalkylen pekar nu pä 50 000deltagare i studiecirklar om medbestämmandelagen. Denna kraftiga utökning avstudiecirkelverksamheien innebär elt par i merkostnad. Barainom , som jag själv råkar tillhöra,kommer elt 40-tal centrala kurser alt genomföras i medbestämmandefrägor. Den härtypen av utbildning bygger till stor del på kursgårdsprojekt. Del ökade tryckpå ulbildningsseklorn som arbetsrätlsreformen medför leder följaktligen ocksåtill ett behov av investeringar i nya kursgårdar o. d. för många förbund.Likaså följer med denna kraftiga expansion på utbildningssidan självfallet enökning av personalbehovet inom de fackliga organisationerna. Inom TCO och TBVräknar man med all inom ett är ha anställt etl 15-lal personer som skall sysslamed medbestämmandelagen, dvs. har lill uppgift alt förankra denna lag ute påarbetsplatserna. Jag tror att de anförda exemplen räcker för att belysa deoerhört omfattande informations- och utbildningsbehov som föreligger på dethär området. Hurser då TCO-förbunden på möjligheterna att med nuvarande utformning av stödettill utbildning och information klara av sin uppgift alt jusl förankramedbestämmandelagen bland sina medlemmar? En samstämmig uppfattning inomTCO-förbunden är att en tilldelning av ekonomiskt stöd för utbildning ochinformation via statsbudgeten inte ger den kontinuitet och säkerhet iplaneringen som de fackliga organisationerna måsle kräva för alt kunna bedrivaen effektiv verksamhet. Enmedelstilldelning enligt den socialdemokratiska modellen, dvs. ett uttag viaarbetarskyddsavgifien, skulle otvivelaktigt pä ett helt annat sätt ge förbundenoch deras studieorganisationer möjlighet till en mera långsiktig planering avverksamheten. Man kan då med tillfredsställande säkerhet bedöma vilkaekonomiska resurser man har att räkna med . En fördelningvia budgeten ger inte denna säkerhet. Medelstilldelningen kan ju bli beroendeav de stämningar som råder vid del tillfälle då budgetpropositionen skallfastställas. Vi har ju sett många exempel på della i vad gäller den senastestatsbudgeten. När dessutom situationen inom den borgerliga regeringenkarakteriseras av spänningar, som kan beskrivas som åtminstone väpnadneutralitet, finns del ytterligare en grund för oro över hur det egentligenskall bli med della ekonomiska stöd för utbildning och information ommedbestämmandelagen i fortsättningen. Fördelningvia budgeten innebär också att bidragsbestämmelserna tenderar att styrautvecklingen, inte det reella behovet av information och utbildning. Sammanfattningsviskan man alltså med fog hävda att den borgerliga modellen för utbetalning avekonomiskt stöd till utbildning och information om medbestämmandelagenallvarligt försvårar de fackliga organisationernas möjligheter atl bedriva enlångsiktig planering av sin verksamhet, som tilldelade resursersannolikt innebär inskränkningar i den verksamhet som är etl absolut villkorför att MBL skall fungera enligt de intentioner som låg bakom riksdagsbeslutet. Alldöma av arbelsmarknadsminislerns svar på inierpellation harlöntagarorganisationernas samstämmiga uppfattningar, när det gäller ekonomisktstöd till utbildning och information om MBL, klingat för döva öron. Ingentingi svaret tyder på något intresse hos den nuvarande regeringen att skapamöjligheter för löntagarorganisationerna att åstadkomma den planering ochuppläggning av informations- och utbildningsverksamheten kring MBL som är enabsolut förutsättning för atl lagar och avtal skall få en meningsfylld funktionute på arbetsplatserna. Jagtycker att slutklämmen i arbetsmarknadsministerns svar på något sätt varbetecknande för dess innehåll i övrigt. Jag ville därför till slut upprepa vadarbetsmarknadsministern där säger; "Jag vill också understryka de storaansträngningar som arbetsmarknadens parter redan har gjort för att nå dettamål." Ja, förvisso gör arbetsmarknadens organisationer storaansträngningar i den här frågan. Men vilka ansträngningar är regeringen bereddatt göra som svar på dessa insatser? Inte ett svar, inte ens en antydan tillbesked har vi fått i denna avgörande fråga. Vadåterstår egentligen av de stolta deklarationer om vidgad arbetsplatsdemokratisom arbetsmarknadsministern gjort sig känd för, innan han begåvades med enplattform föratt omsätta deklarationerna i praktisk politik? FruWINTHER (fp): All rätten till eget förvärvsarbete skall gälla också kvinnorna råderdel numera stor enighet om. Och kvinnorna har i allt större utsträckning söktsig ut på arbetsmarknaden. Nytillskottet av kvinnor har varierat år frän år,bl. a. med hänsyn lill arbetsmarknadsläget. 1del betänkande vi behandlar med anledning av arbetsmarknadsdepartementelsbudgetförslag och propositionen 65 anges, atl under högkonjunkturåren 1974 och1975 ökade enligt antalet sysselsatta kvinnor med 63 000 resp. 73 000.Under övriga år har ökningen legal mellan 17 000 och 31000. År1976 uppgick ökningen lill 31 000. I förhållande till 1974-1975 har alltsåökningslakten bromsats upp. Det beror naturligtvis i viss mån påkonjunkturiäget. De stora bekymmer som företagen har f n. ger inte stortutrymme för nya jobb, och det påverkar helt naturiigt också kvinnornassysselsättningsökning. Utskottetslår dock fast att vi måste ha en fortsatt hög ambitionsnivå när det gäller allbereda kvinnorna ökade sysselsättningsmöjligheter. Ipropositionen föreslås och redovisas olika ålgärder för att underlätta förkvinnor atl börja arbeta och för atl förbättra jämställdheten mellan män ochkvinnor pä arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingenförstärks genom 240 nya tjänster, varav 100 får tillsättas redan fr. o. m. marsmånad. Huvuddelen av dessa tjänster förutsätts användas till arbetsförmedling.Arbetet effektiviseras genom aktuella och fullständiga platslistor, och försöksverksamhetenmed obligatorisk platsanmälan byggs ut. De här åtgärderna bidrar givetvis lillalt de arbetssökande kvinnorna kan få en effektivare hjälp frän arbetsförmedlingennär de söker arbete. Regeringenföreslår också insatser för alt underlätta för de ungdomar som söker sig ut påarbetsmarknaden. Varie år är det ungefär 25 000 ungdomar med enbart grundskolaeller med avbruten gymnasieutbildning som behöver få praktik, annan utbildningeller jobb. De kommunala planeringsråden som tidigare beslutat ominrättas i hela landei från den . Då får vi ett samverkansorgan förskola, arbetsförmedling, arbetsgivare och fackföreningar i varie kommun.Staten skall också skaffa fram fier praktikplatser för ungdomar under 20 år.Det öppnas också fler möjligheter för arbetsmarknadsutbildning. Efiersom arbetslösheten ärsärskilt hög bland de mycket unga flickorna - av unga flickor mellan 16 och 19år är drygt 7 96 arbetslösa - är del här viktiga åtgärder för all slussa in dempå arbetsmarknaden. Genom praktik eller yrkesutbildning kan de hitta vägen lilletl framtida yrke. Kvinnorna väljer mellan färre yrken än männen. Kvinnor sökersig i regel lill ett 25-tal olika yrken, medan männen har etl mycket bredareyrkesval, omkring 300. a. det här förhållandet ligger bakom de försök somsedan 1973 har pågått i sex län och som går ut pä att i större utsträckningplacera kvinnor i traditionellt manliga yrken. Det medger också all kvinnorkan få jobb på en ensidig arbetsmarknad. Den s. k. ALU-ulbildningen harbedrivits även pä andra platser i landet föutom i för- sökslänen, och den harslagit mycket väl ut och skall givetvis fortsätta. Det s. k.jämställdhetsbidragel som inrättades som försöksverksamheten böriadehar höjts. Arbetsmarknadsministern har ju alldeles presenterat ett förslagtill en ytterligare höjning utöver vad som anges i budgetpropositionen. Dethälsar jag med verklig glädje, och jag hoppas alt del skall ge fler kvinnormöjlighet till arbete. Till åtgärder som avser att förbättra jämställdhetenmellan män och kvinnor på arbetsmarknaden hör också atl arbetet med en lag motkönsdiskriminering har påböriats. Detär också självklart att alla de extra åtgärder som salts in för alt hållauppe sys.selsäitningen i företagen och förstärkningen av insatser inomarbetsmarknadsutbildningen när det gäller beredskapsarbeten m. m. kommer atl geökade arbetstillfällen ät kvinnor och bidra till att kvinnorna i varseldrabbadeföretag fär behålla sina jobb. Arbetet för att undanröja de många förvärvshinder som fortfarande finnsför kvinnor i vårt land måsle fortsätta och föras pä mänga områden. En fortsaltkraftig utbyggnad av barnomsorgen, en samhällsplanering som lägger bostäderoch arbetsplatser relativt nära varandra, fungerande kollektivtrafik, kortarearbetsdag för småbarnsföräldrar och en satsning på kollektivhus med servicebehövs, om föräldrar skall hinna vara med sina barn efter arbetsdagens slut. Vibehöver också en fortsatt opinionsbildning för att bredda de unga flickornasoch kvinnornas yrkesval, en fördjupad insikt om att också den traditionellamansrollen måsle förändras, så att den blir lättare atl leva med, attarbetslivet måsle bli barnvänligare. Kvinnornasställning pä arbetsmarknaden mäste fortsättningsvis stärkas. Regeringsförklaringensord om atl jämställdhet mellan kvinnor och män är en självklar utgångspunkt förregeringens politik utgör en uppfordrande grund för det fortsatta arbetet. Idet arbetet har varit pådrivande och kommer alt vara pådrivande. Jag ber härmed alt få yrkabifall till utskotlels hemställan. Hen (); Det har ofta sagts om den djupa ekonomiska världskris som har råttunder att massarbetslösheten ute på kontinent och iAmerika ändå inte har givit upphov lill någon stark social oro - det har inteblivit hårda sociala protester som . Arbetslösheten, har man sagt,har inte fått ett politiskt uttryck. Jagtror alt den bilden är felaktig. Den är särskilt missvisande när det gäller enspeciell grupp av arbetslösa. Man bortser från den kraftiga ungdomsrevolten avproletariserade och arbetslösa tonåringar i storstäder, iFrankrikes, och andra europeiska länders storstäder - en revolt som iregel inte uppfattats som politisk men som naturligtvis ändå är en revolt emotett syslem som frambringar denna massarbetslöshet.