prot · G009140 · 1976-12-31 00:00:00 — klart framträdande drag i lotalförsvarsproposilionen är denkontinuitet och uppföljning som präglar inriktningen av säkerhetspolitikenliksom totalförsvarets fortsatta inriktning. Jagerinrar i proposilionen om atl tanken på elt internationellt system för allupprätthålla fred och rättvisa länge haft etl starkt stöd i . Del är päden grunden som värt land har kunnat göra insatser inom det internationellasamfundet som - det kan vi kanske utan självhävdelse påslå- haft verkligbetydelse. Del är från samma utgångspunkt vi tryggt kan säga all ocksåi framliden kommer att fortsäita sina ansträngningar för atl förstärka Förentanationerna som det viktigaste redskapet för alt säkra freden på . Allsöka bidra lill alt förebygga internationella konflikter framstår som enså självklar målsättning i vårt land atl den kanske inle skulle behövaupprepas. Det står dock klart alt de väldiga problem som orsakats avokontrollerade militära rustningar och del sociala och ekonomiskanödtillståndet i stora delar av världen kan minskas bara genom energiska, fortsallainternationella insalser för nedrustning och utveckling. gynnas småstaters säkerhet av varje steg på vägen mol en internationell rättsordning. Menäven det självklara bör upprepas när det gäller frågor som gäller självaförutsättningarna för en fredlig ulveckling i världen på lång sikt. Del varockså därför som jag själv och regeringen fann anledning understryka dessasammanhang i lotalförsvarsproposilionen. Lålmig här om igen konstatera all den aktiva svenska poliliken på nedruslningssidanligger fasl. Del har inte lidigare funnits och finns inle någonmotsättning mellan denna linje och del behov av ett starkt försvar som betingasav vår beslutsamhet att ulan alliansanslulning hävda vår frihet i en osäkervärld. Fråganhar ställts vad regeringen konkret gör på nedruslningsomrädet och vilkahandlingsprogram den har för den närmaste framtiden. Får jag påminna om atlSverige under den senaste generalförsamlingen hade huvudansvaret för flera avde vikliga resolutioner som antogs. Det gällde så centrala frågor somuppföljning av icke-spridningsfördragels första granskningskonferens, FN:s rollpå nedrustningsområdet, militärbudget-ärendet och frågan om inhumana vapen. Idella arbete deltar som bekant flera medlemmar av kammaren i egenskap avledamöter i nedrustnings-delegationen. Vi ägnar på svensk sidastor uppmärksamhet åt förberedelserna för nästa års särskildageneralförsamlingssession om nedrustning. Del är av yttersta vikt all den bliren framgång, och verkar härför i den förberedande kommittén. Del slårredan klart att kärnvapenfrågorna kommer atl dominera det arbetet. Sverigeansluter sig till det stora flertalet av världens stater som anser atlkärnvapennedrusiningen också i fortsättningen bör vara del viktigaste måletför FN:s ansträngningar på nedrustningsområdet. Supermakternamåste visa alt de tar allvarligt på sina internationella förpliktelserbeträffande kärnvapennedrustning. Regeringen har föreslagit att de kommandeförhandlingarna om ett fullständigt kärnvapenprov-stopp skall inriktas på etlfärdigt avtal före sessionens början. Elt internationellt uppmärksammatsvenskt förslag lill provstoppsfördrag har vidare framlagts. Såvitt vi nu kanbedöma kommer frågan om kapprustning med konventionella vapen också allaktualiseras vid sessionen. Erfarenheterna från förra höstensgeneralförsamling visar på en stor politisk känslighet bland mänga molvad man uppfattar som försök lill påverkan av suveräna staters bedömning avsina nationella säker-hetsiniressen. Detta är elt av skälen till alt det ärsvårt alt komma fram lill konkrela resultat på det globala planet, som ledertill verkliga och snabba begränsningar av de konventionella styrkorna. Jagvill i del här sammanhanget knyta an till frågan nedrustning-utveckling, somkommer att bli en av huvudfrågorna vid extra session. Jag gör det delsdärför atl spelar en pådrivande roll, dels därför att densocialdemokratiska motionen och den avvikande mening som fogats vid utskottetsbetänkande söker göra gällande atl det skulle finnas någon skillnad mellan denvikt den nuvarande regeringen fäster vid dessa frågor och den vikt den förraregeringen fäste vid dem. Dåsäger jag: Varför försöka konstruera en motsättning som inle finns? Uttalandenoch förslag från den nuvarande regeringen ger klart besked om alt vi aldrig fårförlora ur sikle det faklum att för en miljard människor i som levervid existensminimum eller under den nivån är en ökad ekonomisk tillväxt enförutsättning för rimligare livsbetingelser. Som utrikesminister i ulrikesdebalien är del en irängande nödvändighet att omfattanderesurser förs över från de rika länderna lill de fatliga för justulvecklingsändamål. Resursanvändningen i alla länder måste präglas avhushållning och en ekologisk grundsyn, så all samhällsutvecklingen sker inom deramar som naturen ger för vår tillvaro. En ny ekonomisk världsordning är en avde mest centrala internationella frågorna. Allaär överens om alt frågan om nedrustning och utveckling är både viktig och svår.I ell avseende är sambandel klart. Satsningarna på upprustning i världen,vilka vi ensamma har små möjligheter atl påverka, tar oerhörda mänskliga ochmateriella resurser i anspråk i både industriländerna och . Ensträvan måste vara atl skapa en sådan värld alt dessa i stället kan användasför ekonomiska och sociala framsteg. Målsättningen är alltså klar, ochregeringen välkomnar varje försök alt nå en varaktig minskningav världens miliiära utgifter. Del slår hell klart alt det måste varastormakterna och militärblocken som går i täten för atl nedrusta, om verkligaresultat skall uppnås. Likaväl som vi aldrig kan tillåta oss alt borise från nöden och underutvecklingeni världen, lika litet kan vi bortse från de säkerhetspolitiska realiteterna.På samma sätt som för alliansanslutna stater måste det vara en strävan förneutrala stater all den valda utrikespolitiska orienteringen av omvärldenuppfattas som trovärdig. Den svenska utrikespolitiken skall för omvärlden varaett klart uttryck för en fasl beslutsamhet atl vara neutral i händelse av krig.Tilltron lill vår vilja och förmåga att fullfölja vår självständiganeulraliletslinje förutsätter ett starkt försvar. Det är, anser vi, viktigt atletl säkerhetspolitiskt vakuum inle uppslår mellan de båda maktblocken. Ellsådant skulle lätt kunna fresta supermakterna i en spänd världssitualion kapplöpning om strategiska positioner. Menvåra självklara säkerhetspolitiska intressen har aldrig ställ i motsatsförhållandelill våra internationella strävanden, ej heller i frågan omnedrustning-utveckling eller frågan om en ny ekonomisk världsordning. a. gäller är att söka driva pä arbetet, på elt effektivt sätt påvisakapprustningens negativa konsekvenser och möjligheterna lill ett rationellareutnyttjande av världens begränsade resurser när en nedrustning påbörjas. Jagvill avslutningsvis, herr lalman, understryka vad redan den förra regeringenframhöll försvarsproposition. Del är ju målsättningar somden framlagda lotalförsvarsproposilionen fullföljer. bör sökaåstadkomma positiva förändringar genom all verka för ruslningsbegränsningar ochandra åtgärder i denna riktning. Men samtidigl måste vi realistiskt inse allvåra möjligheter i detta avseende är begränsade. Vi är i allt väsentligthänvisade lill att anpassa oss lill de förhållanden som råder i vår omvärld. Underlång tid har stor enighet rått i vårt land om inriktningen av vårsäkerhetspolitik, om behovei av ell starkt och respektingivande totalförsvar.Del har bl. a. inneburit enighet om alt avsätta samhällsresurser förförsvarsändamål. Vårsäkerhetspolitik och, som en del av denna polilik, nedrustnings-strävandena harett brett folkligt stöd som jag tillmäter det allra största värde. Regeringenavser liksom alt med kraft driva nedrustningsfrågorna vidare, i linjemed värt traditionella starka engagemang. Svårigheterna all nå konkrelaresultat kan aldrig vara annat än en ytterligare anledning all eftersträva ochverka för sådana resultat inom ramen för våra möjligheter. Del är ocksåregeringens förvissning atl pä nedrustningsområdet också ifortsättningen kan göra en konstruktiv insats på del internationella planet. iEskilstuna (s) kort genmäle: Kammaren hörde , säkert med tillfredsställelse, statsministerntala varmt för en nedrustningspolitik. Men det sker faktiskt somregeringen framlägger en budget där höjningen av de svenskaförsvarskostnaderna är den största ökningsposlen i budgeten. Men det kanske ärstatsministerns uppgifi all tala om nedrustning och försvarsministerns omupprustning? Den interna arbetsfördelningen inom regeringen skall inte jaglägga mig i. Innanstatsministern gladde oss med sin entré i kammaren hade jag i slutet av mittanförande talat för välfärdsulveckling som försvarskraft. Vi socialdemokraterhar alllid satt försvarsviljan i samband med den allmänna utvecklingen isamhället. Försvarsviljan är självfallet beroende av alt medborgarna kännergemenskap med samhället. Det är svårare att fä uppslutning kring försvaret ommänniskor känner otrygghet när det gäller möjligheterna till arbete ochvälfärd, om del finns brister när del gäller samhällets omsorg om barnen ochomvårdnaden om de äldre. Idagens växer sig oron inför framliden allt starkare. Allt fier ställerfrågan: Hur skall det gå med jobbet? Vilka är våra möjligheter att bevara denvälfärd och den trygghet som uppnåtts genom inte minst arbetarrörelsensansträngningar? Risken för standardsänkning för stora medborgargrupper äröverhängande genom den borgerliga regeringens polilik. lägel ser vi del som en utmaning mol alla dessa människor alt denborgerliga regeringen nu vill genomdriva en inle oväsentlig höjning av demiliiära försvarskoslnaderna. Jag tror all del i själva verket kan vara tillmen för försvaret alt man från borgerligt håll bjuder de sämre lottade påstandardsänkning, samtidigl som del miliiära försvarets utgifter blir minst 2miljarder högre än vad en förlängning av del nu gällande försvarsbeslutetskulle innebära. Föross socialdemokrater har del alllid varit en strävan atl söka samförståndkring säkerhels- och försvarspolitiken. har det framstått somalltmer angeläget alt låta den allmänna debatlen skärskåda utvecklingen även pådessa områden. Den svenska utrikespolitiken har också som regel kunnat utformasi detta samförstånd. Men det har funnits undantag, när vad engång kallade de förenade högerpartierna gått sina egna och ofta krumbukiigavägar. Men i botten för utrikespolitiken har alltid funnits etl samarbetemellan socialdemokratin och som varit av utomordentlig betydelseför den svenska neutralitetspolitikens hållfasthet men också för strävandenaall genom en aktiv utrikespolitik verka för en konfliktfri värld. Vi beklagarall del börjar knaka i dessa fogar. Tiden är ute, men jag harmer atl säga; därför får jag återkomma. ()kort genmäle: Först vill jag liksom i säga att det ärvärdefullt när statsministern gör den äran och deltar i debatlen, och delta ärju en viktig debatt. Men jag vill bestrida vad statsministern säger om att vihar konstruerat motsättningar som inle finns. Motsättningarna framstår genomatt man utelämnat behandlingen av viktiga frågor. Varförhar man utelämnat dessa frågor? Kan det helt enkelt bero på atl den propositionsom vi har alt behandla har lagts fram av den moderate försvarsministern,som har lyckats sätta sin prägel på propositionen? Det förord tillproposilionen som statsministern själv har skrivit anser jag vara alldeles förvagt - det tar inle bort intrycket av att skillnaderna är påtagliga mellanproposilionen och de uttalanden som en enig försvarsutredning, som väl harförställ säkerhetspolitikens innehåll i förhållande till utvecklingen ivärlden, har gjort. Det som för försvarsutredningen framstod som avgörande insalserfrån svensk sida för atl påverka den säkerhetspolitiska bilden i världen -internationell nedrustning, stöd för en ny ekonomisk världsordning,internationell kontroll av de multinationella förelagen, allt detta som jaglalade om i milt anförande - får knappast elt omnämnande i försvarsministernsredovisning av sin syn på säkerhetspolitiken. Någon anslulning lillutredningens uppfattning kan vi inte alls läsa om i propositionen. Delär detta vi tycker är så anmärkningsvärt. Del måsle förklaras myckel bättre änvad som har gjorts i de förklaringar som vi har fält. (vpk) kortgenmäle: Jag skulle vilja säga till statsministern alt det i agerandefinns en motsättning mellan den svenska försvarsansträngningen, den svenskasatsningen på ett kraftigt och påkostat försvar, och den inställning som vi harinternationellt när det gäller att kämpa för nedrustning. har somnation gjort en mycket god insats vid ned-rusiningsförhandlingarna, det haringen förnekat. Men del är fel atl påstå att det inle finns motsättningar. Delär en politisk dubbelmoral atl som man satsar hårt på ett avanceratförsvar i det egna landel pläderar man för nedrustning i andra länder. har lidigare i debatten nämnt inställning i dessafrågor. Hennes auktoritet går väl knappast alt bestrida, och hon har sagt attalla syndar i denna fråga. Det är alltså inte bara fråga om stormakterna.Statsministern säger: "Stormakterna måsle gå först." Det är sammaresonemang som har förts när det gällt andra frågor, exempelvis frågan ominvesteringar i som ju nu utreds och som har varit aktuell här i dag.I den frågan har det också sagts lidigare: "Vi kan inle agerasjälvständigt som en lilen och svag nation. Andra måste gä först. FN måste tainitiativet." Del är fel; vi har möjlighet att la elt eget initiativ. Vikan gä ut först och ompröva vår inställning lill etl militärt försvar eller etlförsvar som visar alt vi menar allvar med våra ansträngningar och propåer omnedrustning i internationella sammanhang. 6Riksdagens protokoll 1976/77:140-141 i tar höjningen av försvarskostnaderna ipengar räknat till intäkt för påslåendet atl det skulle finnas en brist i densäkerhetspolitiska syn som jag har redovisat både i propositionen och här . Vi kan väl vara överens om atl den proposition som nu har attbehandla innebär atl vi ger den värnkrafi åt det svenska försvarei som vi istort sett var eniga om 1972.1 det avseendet tror jag inte iEskilstuna kan bestrida mitt påstående. Sedanhar alldeles rätt i att välfärdsutvecklingen naturligtvis ärhelt avgörande för försvarsviljan och vår förmåga att klaraförsvarskostnaderna. Han beskyller regeringen för alt göra en felaktigavvägning härvidlag. Anser verkligen att det hos den nuvaranderegeringen är en brist i dess strävan atl slå vakt om jobben och välfärden, närvi har satsat mer än på atl slå vakt omsysselsättningen? Det bör väl ändå vara rimligt atl väga in åtgärder vilkasfrämsta syfte är att ge människor en möjlighet att behålla sina arbeten, kunnaha egna inkomster och möjligheter atl medverka lill att den kaka ur vilken viskall la bitar lill olika samhällssektorer blir så stor som möjligt! Utöver deåtgärder som har vidtagits med dessa måste vi arbeta aktivtför att rädda sysselsättningen. Även om arbetslöshetstalen just är lågaförsäkrar jag, i , atl regeringen ständigt ärupptagen med all också trygga sysselsättningen och därmed grunden förvälfärlden. Iherr första anförande, som jag hade möjlighel atl lyssna till,noterade jag med tillfredsställelse atl han, till skillnad från ,gav uttryck ål den uppfattning som är vår gemensamma grundsyn, attdet icke råder någol molsaisförhållande mellan å ena sidan ett aktivtengagemang i internationella sammanhang för atl påverka utvecklingen ochförbättra människors sociala och ekonomiska situation i den tredje världen ochä andra sidan all göra försvarspolitiska ansträngningar. Närdel gäller utrikespolitiken i sin helhet är det också räll att det genom åreninte har rått några meningsskiljaktigheler i avgörande avseenden. Jag kundesom ett resultat av utrikesdebatten härförieden konstatera att uppfattningarnai alla grundläggande avseenden är samstämmiga mellan de stora partierna här ilandel. hävdade alt det skulle vara ett uttryck för en nysäkerhetspolitik och självfallet också utrikespolitik när vi hade utelämnatvissa avsnitt som fanns med i försvarsutredningen. Del är väl ändå altanstränga sig i onödan alt hävda det. Vad är del för värdefulla ting iförsvarsulredningens belänkande som inle regeringen i olika sammanhang gettuttryck ål? Jag har personligen uttalat min och regeringens åsikt pä de områdensom räknade upp, och har redovisat regeringensutrikespolitik. Vi har när det gäller konkrela åtgärder föreslagil en blygsammen dock höjning av u-hjälpen. Jag finner delfullständigt naturligt att man kan föra en diskussion om en beloppsram när detgäller dimensioneringen av det militära försvaret och våra insatser inomtotalförsvaret. Det är helt rimligt, och det har också skett lidigare. Men detviktiga och hell avgörande - för det är ju trovärdigheten i våra åtgärder somdel gäller - är atl vi är beredda atl deklarera alt det finns ensäkerhetspolitisk grundsyn över partigränserna nu som . Jaghoppas att det bestående resultatet av denna debatt blir atl det i fråga om densäkerhetspolitiska inriktningen inte råder några delade meningar. iEskilstuna (s) kort genmäle: Försvarspolitiken rymmer mycket. Statsministern talade omsysselsättningsfrågorna, och de tillhör förvisso välfärdspolitiken. Jag villverkligen understryka att alla åtgärder för att främja sysselsättningen ärvälkomna. Men vad jag vände mig mot i milt anförande var fördelningen avbördorna i landel. Regeringen är i färd med att fiytta över dem på desvagares axlar. Statsministernfrågade om jag inte kunde bekräfta atl värnkraflen försvarsbeslutbestår enligt regeringens proposition. Del kan jag naturligtvis göra, därföralt ni från regeringen går utöver försvarsbeslut. Detta försvarsbeslutär den socialdemokratiska reservationen. Förhållandena har dock ändrat sigsedan 1972. Då var , och socialdemokraterna i stortsett på samma linje. Jag kan notera alt då i framhöllalt försvaret i dessa ekonomiskl kärva lider måste finna sig i återhållsamhetoch att linje därför inte var stalsfinansiellt möjlig. Delslatsfinan-siella läget skulle tydligen ha blivit annorlunda , eller har herrFälldin varit oförsiktig och engagerat sig i någol som hans företrädare alltidvarnade för: en högerpolitik? Det är högerpolitik i della förslag. Isitt inledande anförande lill propositionen om säkerhetspolitikens inriktningframhöll statsministern att det svenska samhället präglas av djup ochgrundläggande värdegemenskap och alt den vidmakthålls och förstärks genom attde sociala villkoren förbättras i enlighet med folkets önskningar och strävanden.Ligger del inte en viss ironi i atl statsministerns ord underställs riksdagensprövning just vid del tillfälle då arbetsfreden hänger på en myckel skör träd?Regeringen kan inte känna sig fri från ansvarel för della. I ett läge då deninre tryggheten verkligen är i fara föreslår regeringen väsentligt ökadsalsning pä det militära försvaret. Jag betvivlar verkligen alt della är ilinje med det svenska folkets önskningar - i varje fall inle med de bredalagrens. Delkanske allvarligaste i della sammanhang är atl regeringen spelar högt med dengoodwill som vårt land pä den lidigare regeringens tid onekligen fick i vad vikallar den tredje världen. Jag har fått färska vittnesbörd om hur man hållerögonen på svensk politik och med intresse och oro frågar sig vart utvecklingenär på väg efler regeringsskiftet. Vi kan verkligen intyga att det finns fog fördenna oro. (vpk) kortgenmäle: Ja, herr statsminister, del är sant atl vpk driver den uppfattningenall del innebär en motsatsställning atl rusta upp som mantraditionellt pläderar för nedrustning. Statsministern nämnde själv trovärdighelsaspekten,vilken är oerhört viktig i detta sammanhang. Del kan inle förnekas alt vårtrovärdighet minskar, om vi upprätthåller etl starkt och slormaklsinspireratförsvar här hemma som vi internationellt kräver nedrustning. Idella resonemang ligger uppfattningen att man kan rusta sig lill fred. Jaghåller med i om atl elt sådant uttalande ärhögerpolitik. Det har alllid varit utmärkande för högerpartierna i alla stater,även här i , all de hävdat alt man skall rusta för att klara sig undankrig och upprätthålla freden. Men det är inte något som har varit utmärkandeför under tidigare perioder, och det är förvånansvärt att det blivitdet . ()kort genmäle: Vi diskuterar jusl nu en bestämd proposition, och vad vi har uttalatfrån socialdemokratiskt håll är atl vi finner avsevärda luckor i regeringensargumentation när det gäller säkerhetspolitiken. Man kan dra olika slutsatserav dessa luckor, och jag tillåter mig dra den slutsatsen, tills jag får denvederlagd, atl luckorna har lämnats därför all försvarsminister , somlagt fram proposilionen, genom atl inte ta upp de problem som nuskildrat så vältaligt kan lägga mycket större vikt vid den miliiära aspeklen påsäkerhetspolitiken. Det är ju bra alt kunna göra del när man ärförsvarsminister och önskar ha så mycket pengar som möjHgt lill det miliiäraförsvarei. Mendå blir det ju skevt, om vi ser propositionen som etl uttryck för den totalasäkerhetspolitiken. Den har ju sä många vikliga inslag som regeringen harförbigått. Jag tror atl del är en försummelse av regeringen, all den inte harförstått della även rent psykologiskt. Svenska folket vill sesäkerhetspolitiken som någonting annat än etl militärt försvar, men del fårman inget intryck av när man läser propositionen. Regeringenhar inle heller rikligl förställ de säkerhetspolitiska problemens förskjutningi modern lid. Jag påminner om vad jag sagt om de multinationella företagen, somotvivelaktigt är en maktfaktor i det internationella spelet. Detta harförsvarsutredningen förstått betydelsen av och låtit utreda, men det omnämnsinle med ell ljud i propositionen. Detta är i hög grad värt atl lägga märketill. Jagfasthåller alltså vid atl man bör uppmärksamma de skillnader som finns mellanförsvarsutredningens belänkande och propositionen. Del går inte all komma ifråndetta genom alt säga all utrikesministern har sagt det eller del, atl man eller del i FN, osv. Den här proposilionen borde ha varit elt samlat grepppå vår säkerhetspolitik. i försöker gå vid sidan av det som självadiskussionen gäller, nämligen om del finns grund för all driva påståendet allsäkerhetspolitiken har fåtl ell annat innehåll och en annan inriktning eller omvi är ense om den. talar om fördelningen av bördan. Lål mig då hänvisa till alt utöverde åtgärder som är vidtagna för alt rädda jobben har åtgärder vidtagits somgäller pensionärerna, barnfamiljerna osv., alltså åtgärder som är insatta föralt bördan skall bäras så rättvist som möjligt av medborgarna i landet. Jagpåminner om resonemang som jag utvecklade . Jag hävdar med bestämdhet atldel är knappt all vi kan ge den värnkrafi ål försvaret som beslutet 1972innebar- vi vet att då ville gå ett stycke därutöver. Del förslagregeringen nu lägger fram innebär att vi nätt och jämnt kan klara av att geförsvarei del innehåll som beslul avsåg alt ge. Vi vel alt också denhär nivån innebär atl vi måsle minska antalet utbildningsförband för att överhuvud taget klara uppgiften. Vi vet att man inte kan förse krigsförbanden medall den utrustning som var tänkt beslul. Det är alltså ingenuppirappning när det gäller värnkraflens innehåll. Vi har gjortkompletteringar, och därvidlag har vi också varit eniga. I de frågorna drevmill parti synpunkten att vi måste salsa mer på lolalförsvarslänkandel,civilförsvaret osv. Sedanvill jag säga alt påståendet atl vi skulle spela högt med vår goodwill i tredjevärlden nog var förflugel. Här kan man notera all anslagen har ökat. Dekontakter som regeringen har med företrädare för tredje världen präglas avintresse från de ifrågavarande nationerna. De uppskattar insatser, ochde väntar sig att vi skall vara i stånd att gå vidare på den väg vi har valt.De ger ofta i kontakter med regeringen uttryck för denna uppfattning. här är egentligen en diskussion litet vid sidan av det som är det centrala.