prot · G009131 · 1976-12-31 00:00:00 — I motionen 1261 har jag yrkat på att måtte besluta att hosregeringen begära att sysselsättningsutredningen ges till-läggsdirektiv attsärskilt bedöma och framlägga förslag till sysselsättningsfrämjande åtgärder ide områden som tillhör de s. k. obrutna kusterna, där miljöstörande industriinte får lokaliseras. Enligtmin mening är det angeläget att centrala beslut, som ålägger vissa kommuner atti riksintressets namn planera för det rörliga och sociala fritidslivet ochdärmed också berövar dem möjligheten att lokalisera miljöstörande industri,måste kombineras med ett omfattande centralt stöd för att kommunerna skallkunna klara fullföljandet av den fysiska riksplanens intentioner. 1propositionen 1972:111 sägs också att områden som motverkas i fråga omindustriell utveckling på grund av riksdagsbeslutet skall ha möjligheter attbli kompenserade i den allmänna sysselsättningsplaneringen. I utskottets betänkande 1976/77:23 föreslås inte bifall till motionen1261, men utskottels skrivning är sådan att den i princip motsvarar etl förslagom bifall till motionen. "uppfattning är förhållanden av det slag som tas upp i motionen enfaktor som skall vägas in vid prövning av regionalpolitiska stödåtgärder.Utskottet räknar med att frågan kommer att behandlas inom ramen försysselsättningsutredningens arbete med de regionalpolitiska medlen, ochmotionen synes därför inte behöva föranleda någon åtgärd." Denskrivningen gör att jag inte finner någon anledning att yrka bifall tillmotionen 1261. Jag delar utskottets uppfattning och påräknar aktiva insatserfrån bl. a. sysselsättningsutredningen för att man skall kunna få ett riktigtunderlag för insatser i de områden som jag angett i motionen 1261. Tillslut, herr talman, vill jag yrka bifall till reservationerna 1-6 samtreservationen 8. I arbetsmarknadsutskottets betänkande behandlas även en motion som jagväckt tillsammans med mina partivänrier på Gö-leborgsbänken. Ivår motion pekar vi på de stora sysselsättningsproblem och näringspolitiskaproblem som föreligger i , dels som en följd avvarvsindustrins svårigheter, dels som en följd av den ensidiga sammansättningsom kännetecknar industri-och närings- 5 protokoll 1976/77:131-132 Under 1950-taletoch första kännetecknades storstadsregionerna av enkraftig tillväxt- och sysselsättningsexpansion, och man kunde då med visst fogtala om en överhettad situation på arbetsmarknaden i dessa områden. Från andrahälften av har denna expansion vänt, och har förGöteborgs del kännetecknats av en minskning av sysselsättningsmöjligheternainom industrisektorn, vilket har lett till kraftiga befolkningsminskningar påuppemot 10 000 människor . Med andra ord, befolkningsminskningen har förGöteborgs del motsvarat normalstorleken för en svensk kommun. Framtidsbildenser dyster ut för regionens del. Under de tre fyra närmaste åren räknar manmed en minskning av antalet industriarbetsplatser i påbortemot 15 000, och möjligheterna att ersätta dessa jobb med arbetsuppgifterinom t. ex. den kommunala sektorn, där behoven inom sjukvård, åldringsvård ochbarnomsorg är stora, är med hänsyn till kommunernas ekonomiska situation intesärskilt stora. Detär mot denna bakgrund vi har väckt vår motion i vilken vi har krävt attspeciella näringspolitiska och arbetsmarknadspolitiska åtgärder vidtas iGöteborgsområdet för att man skall kunna upprätthålla sysselsättningen inomindustri- och sjöfartssektorn samt inom statlig förvaltning och affärsverksamhet. Detenskilda näringslivet sysselsätter av de yrkesarbetande iGöteborgsområdet, medan kommuner och landsting ger arbete åt och staten åt10 %. Speciellt utmärkande är det stora industriella inslaget i näringslivet.Industrin domineras i sin tur av ett fåtal branscher och företag.Verkstadsindustrin svarar t. ex. för drygt 60 96 av hela industrisysselsättningen,och , SKF och varven ger ensamma arbete åt av allaindustrisysselsatta i regionen. Näringslivets koncentration till några enstakabranscher och stora företag gör regionen ytterst känslig förstrukturförändringar. De tunga inslagen i näringslivet är också starkt beroendeav prisbildningen på energi och av energikonsumtionens utveckling. Dentunga industrins dominans och servicesektorns och den offentliga sektornsrelativt lilla omfattning har lett till att förvärvsintensiteten är låg förkvinnor, speciellt för de gifta kvinnorna. En förändrad näringslivssammansättningär därför ett villkor för att dels minska regionens känslighet förstrukturförändringar, dels möjliggöra bättre sysselsättningsmöjligheter förkvinnor. Vidbehandlingen av vår motion har arbetsmarknadsutskottet på alla punkterverifierat våra uppgifter i motionen och uttalar, att betydande insatser frånsamhällets sida är nödvändiga för att sysselsättningen skall kunna hävdas iGöteborgsområdet, inte minst med tanke på neddragningen inom varvsindustrin.Utskottet hänvisar till att industriministern i varvspropositionen aviserat atthan tillsammans med arbetsmarknadsministern skall tillsätta en särskilddelegation, som får ta itu med sysselsättningsproblemen i . tandet av en sådandelegation med tillfredsställelse, om delegationen verkligen får till uppgiftatt skapa nya arbetstillfällen för att ersätta de bortemot 15 000 jobb somberäknas försvinna . Viktigtär också att den delegation som kommer att tillsättas får en sådansammansättning att de fackliga representanterna och företrädare för Göteborgskommun har ett avgörande inflytande. Minst lika viktigt är att regeringenställer erforderliga resurser till delegationens förfogande när det gäller attskapa dessa nya jobb. Det är kanske på den sista punkten man är orolig. har deborgerliga representanterna här i , speciellt centerpartietsföreträdare, inte visat någon som helst förståelse för storstadsregionernassysselsättningsproblem. Vid ett flertal tillfällen har , som juär främste talesman i regionalpolitiska frågor, dokumenteratdenna inställning i kammardebatterna. Industriminister uttalade så sentsom i att är ett expansivt område, ochi en interpellationsdebatt sade industriministern till mig att"har ett rikt fasetterat näringsliv, som har större möjligheteratt klara omställningsproblemen än näringslivet på praktiskt taget vilka ortersom helst i i övrigt". Uppgifternai vår motion och arbetsmarknadsutskottets skrivning i föreliggande betänkandevisar ju tydligt och klart, att industriministerns uttalanden ärtotalt missvisande, för att inte säga felaktiga. Hans beslut att nu tillkallaen speciell delegation för att klara sysselsättningsproblemen i vår regiontolkar jag så att industriministern blivit övertygad om att hans tidigareuppfattning varit felaktig. Det är min förhoppning att regeringen tarkonsekvenserna av denna något nyvaknade inställning inom borgerligheten och sertill att klara sysselsättningsproblemen i . I det här falletkan man inte tillämpa någon s. k. As-lingdoktrin, som skulle innebära attföretagen själva får klara problemen. Här måste en massiv insats göras frånsamhället, om man skall klara ungdomssysselsättningen, öka möjligheterna förkvinnorna att få jobb och skapa nya industriarbetsplatser för friställdavarvsarbetare. Här räcker det inte med ett "lycka till" frånarbetsmarknadsministern. Jagtolkar emellertid, herr talman, arbetsmarknadsutskottets skrivning som en klarbeställning till regeringen att den delegation som skall tillsät tas fårerforderliga sam hällsresurser för att upprätt hålla sysselsättningen inomindustri- och sjöfartssektorn samt inom statlig förvaltning och affärsverksamhet,som vi socialdemokrater från krävt i vår motion. Jagkommer därför inte att ställa något speciellt yrkande. Jag har uppfattatutskottets skrivning så att genom sitt uttalande helt ställer sigbakom de krav som vi socialdemokrater fört fram i vår motion. Jagyrkar, herr talman, bifall till de socialdemokratiska reservationer som ärfogade vid utskottets betänkande och i övrigt till utskottets hemställan. Av förklarligaskäl brukar den årliga debatten i om regionalpolitiken kallas förhembygdens dag. Detta kan vara en av förklaringarna till att problemen iStockholmsregionen brukar spela en underordnad roll i debatten. Många av osssom bor i denna region upplever sig ha sina respektive hembygder på andra hålli landet eller i andra länder, men självfallet är hembygden ävenför oss. Indirektspelar vi en viktig roll, eftersom det är och andrastorstadsregioners ekonomiska styrka som i betydande utsträckning gjort detmöjligt att med stora statliga ekonomiska insatser driva en omfattanderegionalpolitik i andra delar av landet. Regionen har tillhandahållitmånga arbetsplatser som erbjudit jobb åt de människor runt om i landet somvarit arbetslösa i sina hemkommuner men som kunnat flytta till den härregionen. I det sammanhanget bör också noteras att det statligaskatteutjämningssystemet i kommunerna i stor utsträckning finansieras avskattebetalarna i . Stockholmsregionensekonomiska styrka och växtkraft har ingett många den föreställningen, attregionen är en outsinlig källa att ösa ur. Man har ansett att regionen tål attarbetsplatserna flyttas och att skattebetalarna orkar bära allt större bördor,även för andra landsdelar. Vivet emellertid att så inte är fallet. Vi hoppas att ännu fler skall bli på detklara med det förhållandet. Stagnationenunder senare år i vårt lands ekonomiska utveckling sammanfaller med enstagnation i storstadsregionerna och då inte minst i . Somframhålls i reservationen 6 till arbetsmarknadsutskottets betänkande har dettaupplevts särskilt hårt efter regeringsskiftet . Vivet nu också att den stabila ekonomin i delvis aren felsyn:de höga inkomsterna i regionen motsvaras av stora kostnader för både samhälleoch människor, men det tas sällan med vid jämförelser med andra delar avlandet. Detta gäller även kostnaderna för resandet - pendlingen över storaavstånd. En dräglig samhällsmiljö förutsätter också mycket högre kostnader församhället i sådana regioner än i andra delar i landet, och sociala problemleder till ökade kostnader för socialvård och annan samhällsservice. Vivet också att den synbart goda ekonomiska situationen i Stockholmsregionentotalt sett har dolt stora skillnader mellan de olika delarna av regionen.Förhållandena i är sålunda radikalt annorlunda än förhållandena är iDanderyd, och sysselsättningsläget och arbetsmöjligheterna är helt andra iStockholms innerstad, och än i t, ex, , ,och . Detta är bakgrunden till att det vid årets riksdaghar väckts två motioner om sysselsättningsskapande åtgärder i ,dels nr 560 av i m. fl., dels nr 910 av mig ochövriga socialdemokrater från . Samma dystra öde har möttbåda motionerna vid utskottsbehandlingen: båda har avstyrkts underhänvisning till det utredningsarbete som bör bedrivas inom ramen förlänsplaneringsarbetet. När det gäller motionen 910, som avser kommunsproblem, gör man tillägget att problem skall ägnas särskilduppmärksamhet i det här arbetet. Jagklagar inte på länsmyndigheternas intresse när det gäller hanteringen avregionens problem i länsplaneringsarbetet. Det finns tvärtom anledning attuttala sin uppskattning av detta arbete. Men det borde ha stått klart förarbetsmarknadsutskottet att man inte i och för sig löser de regionala obalansproblemenmed enbart planeringsinsatser. En effektiv planering är självfallet nödvändigför att man skall få ett handlingsprogram, men sedan fordras det konkretahandlingar, framför allt på riksnivå, för att dessa planer skall omsättas iverklighet. Och det fordrar beslut i det här huset. Imotion 910 har vi föreslagit att problem, som nära anknyter till denorduppländska, skall tas upp i arbetsgruppen för Norduppland, attlokaliseringsstöd skall kunna utgå i form av lokaliseringslån och bidrag iNorrtälje, att man skall få extra vägmedel för att påskynda vägutbyggnader,att statlig och enskild verksamhet skall lokaliseras till kommunen, attsärskilda regionalpolitiska åtgärder skall kunna komma i fråga och att statenskall satsa på en utbyggnad av turismen inom kommunen. Intepå någon punkt anser sig utskottsmajoriteten kunna kosta på sig en kommentar,mycket mindre tillstyrka någon åtgärd. Den borgerliga majoriteten svikerNorrtälje och . I den socialdemokratiska reservationen nr 6tar man upp ett av de krav som ställs i motionen, nämligen behovet avsamplanering med utgångspunkt i de förhållanden som gäller i Norduppland, ochunderstryker vikten av att en sådan planering över länsgränserna kommer tillstånd. I Norduppland liksom i stora delar av kommun är förhållandetdet, att en alltför stor andel av befolkningen har sin utkomst i jordbruk ochskogsbruk och att industrialiseringen är för svag för att kunna erbjuda nyaarbetsmöjligheter. En förändring inträffade med byggandet av kärnkraftverket iForsmark. Vid denna arbetsplats har många även från kommun sittarbete. Bristen på långsiktig politik från regeringens sida på detta område ochde så gott som förändrade riktlinjerna för utbyggnaden skapar avförklarliga skäl en stor oro hos de anställda. Därför måste de anställda ochkommunerrta, inkl. , få klara besked om att de inte skall drabbas avatt bygget eventuellt stoppas. Ireservation nr 6 pekas i övrigt på behovet av en omläggning av den ekonomiskapolitiken, där regionalpolitiken sätts in i ett störresyssel-sättningspolitiskt sammanhang på sätt som angivits i propositionen1975/76:211 och i motionen 1976/77:543. Jag ansluter mig självfallet till dettakonstaterande. Men därutöver är det nödvändigt att vi i tar itu medde speciella regionala obalansproblem som finns i , och dåspeciellt i kommun, på sätt som angivits i motionerna 560 och 910. Människorna iStockholmsregionen har visat att de har varit och är beredda att i solidariskhandling ställa upp för utsatta människor och orter i andra delar av landet. Nuvill de ha solidarisk hjälp för att lösa de speciella problem' som de har attbrottas med. Vi politiker har en skyldighet att skapa trygghet i förändringenssamhälle, oavsett om människorna bor i , och eller iBotkyrka, och . Av det föregående torde ha framgått att jag som motionär inte ärtillfredsställd med vare sig utskottsmajoritetens skrivning ellerreservanternas. En första förutsättning för att vi skall kunna lösa deregionala obalansproblemen i är dock en socialdemokratiskpolitik, grundad på jämlikhet, solidaritet och social trygghet. Därför, herrtalman, ber jag att få yrka bifall till reservationerna 1-6. I detta anförandeinstämde (). Under allmänna motionstiden väckte jag och mina socialdemokratiskakamrater på Västerbottensbänken en motion, nr 535, där vi redogjorde för desysselsättningsproblem som finns i vårt län och för behovet av insatser för attlösa dessa. Vikan konstatera att den statliga regionalpolitiken har varit till stor nytta förvårt län, och att den politiken måste fortsätta och intensifieras är heltklart. Vi har genom skogen, malmen och vattenkraften resurser som på ett bättresätt måste tas till vara och vidareförädlas. Det är nödvändigt att detta skerplanmässigt och under samhällets kontroll, inte bara för att skapasysselsättning utan också för att sysselsättningen skall bestå. Tillgångenpå arbete är mindre i än i andra delar av landet, och inte harsituationen blivit bättre sedan den här motionen skrevs: varsel för ett 90-talanställda vid , nedläggning av dörrfabriken i ,fortfarande ingen ersättningsindustri för den nedlagda gruvan iAdak, och för de varslade vid fortfarande inga besked om att annansysselsättning kan beredas. Närdet f ö. gäller vet vi att man inte kan garantera sysselsättninglängre än till detta års slut. Vad detta kommer att betyda för kvinnorna ilänet förstår var och en när det inte finns några alternativ. Närdet sedan gäller åtgärder för , där det verkligen skulle ske underverkbara vi fick en borgerlig regering, så vet vi ju att det inte ens blev entumme. Arbetsmarknadsutskottethar i sitt betänkande nr 23 behandlat vår motion och har i sin skrivning ihuvudsak ägnat sig åt att tala om vilka stödåtgärder som satts in för AlgotsNord. Och visst har fått många miljoner, men penningpåsen verkar hahål i botten. Vi vet resultatet: inte har satsningen gett det som var meningen.Inom ett år finns ingen tekoindustri i om inte staten tar sittansvar. F. ö. pekar utskottet påden allmänna välvillighet som visats från re- geringens sida viduppvaktningar och de positiva svar som statsrådet gett på frågor iriksdagen. Men en positiv attityd ger i sig inga jobb när han samtidigtöverlämnar åt de självläkande krafterna att klara problemen. månad nyanmäldes 3 212 arbetslösa i , och det totala antaletarbetssökande vid arbetsförmedlingarna i länet var 8 892 personer. Detta talar för att det inte räcker med en positiv attityd frånregeringens sida. Det krävs handling! Inte klarar man sysselsättningen inomVästerbotten och inte någon annanslans heller med en positiv attityd. Härmåste sättas in åtgärder på både kort och lång sikt. Vihäri motionen pekat pade råvarutillgångar som finns i . Vi harpekat på vad geologiska undersökning sagt om berg-grundskarteringen.Vi har pekat på vad sagt om de mätningsresultatsom finns och att borrningskapaciteten bör ökas i . Jag hade nogförväntat mig att utskottet skulle ha sagt någonting om hur väsentligt det äratt ta till vara den råvara som finns och förädla den för att skapa mersysselsättning på lång sikt. Ettsamlat samhälleligt grepp över närings- och arbetsmarknadspolitiken måste tas,och den borgerliga regeringen kommer att - vare sig den vill eller inte - avden praktiska verkligheten tvingas inse att utvecklingen i landet måste styrasav samhället. Inga fria marknadskrafter kommer någonsin att klarasysselsättningen och utvecklingen. Men, herr talman, det brådskar! Idetta anförande, under vilket herr talmannen övertog ledningen av kammarensförhandlingar, instämde (). i (s): I motionen 1976/77:409 har några socialdemokrater från den sydöstradelen av landet pekat på nödvändigheten av regionalpolitiska åtgärder för attstärka sysselsättningen i detta område, som i jämförelse med landet i övrigthar en betydligt sämre sysselsättningsutveckling och därmed ett sämre lönelägeoch sämre ekonomiska förutsättningar för service. Jagskall, herr talman, endast beröra situationen och utvecklingen i län.Bernt har tidigare här i debatten talat om de övriga delarna avsydöstra . hade en sysselsättningsökning med 400 personer, enökning som kan synas ganska hygglig men som ändå var lägre än för riket iövrigt. I kommun, som är länets primära centrum, minskade antaletsysselsättningstillfällen. Inget primärt centrum utanför stödområdet hade ensämre sysselsättningsutveckling än Karlskronakommun. Sysselsättningen för män minskade något, medan sysselsättningen förkvinnor ökade ganska kraftigt. Trots denna sysselsättningsökning för kvinnornaär andelen för- Nr 131 värvsarbetande kvinnor betydligt lägre i än i övriga delar av Fredaeen den landet:43,7 96 för och för riksgenomsnittet. n mai 1977 1970-taletsförsta hälft kännetecknas av en fortsatt positiv utveckling Antalet industrisysselsatta i länet har ökat med ca 2 000 Regionalpolitiken personer till år1975. Ökningstakten för sysselsättningen är dock klart lägre för änför riket i övrigt. Inom servicenäringarna har såväl sysselsättningen somsysselsättningsökningen varit låg. Enväl fungerande arbetsmarknad skall, förutom att ge trygghet försysselsättningen och goda valmöjligheter, erbjuda goda inkomster. Inkomstnivåni låg klart under riksgenomsnittet. Enrangordning av rikets län visar att endast ett fåtal län har haft en lägreinkomstnivå än , 1965 och 1970. Settöver den senaste femtonårsperioden kan sålunda konstateras att harhaft en uppåtgående sysselsättnings- och befolkningsutveckling. Såvälsysselsättning som folkmängd har dock haft en lägre tillväxttakt än riket idess helhet. Vad som emellertid framför allt bör uppmärksammas är dentilltagande regionala obalansen i näringslivs- och befolkningsstrukturen. Denunder förhållandevis goda utvecklingen i vadgäller såväl sysselsättningen som befolkningsutvecklingen har under 1976stagnerat och förbytts i en nedåtgående kurva för sysselsättningen och därmedockså för befolkningsutvecklingen i länet. Denna nedåtgående kurva harytterligare accentuerats under början av innevarande år med varsel omnedläggningar, permitteringar och anställningsstopp vid några av de störstaindustrierna i länet. Minskningen av sysselsättningen beräknas till 2 000personer. Den minskade sysselsättningen drabbar framför allt ungdomen. Enantydan om detta ges av att 700 ungdomar f n. sysselsätts i beredskapsarbete.Följden av ökade sys-selsältnitgspvoblem för ungdomar blir otvivelaktigt enökad utflyttning av ungdom från länet. Arbetsmarknadslägethar gjort att ett mycket stort antal personer måste sysselsättas iberedskapsarbete. Vid var 921 personer i beredskapsarbete. Detinnebär en ökning med 594 . Detär mot denna bakgrund som vi tillsammans med socialdemokrater från den sydöstraregionen i motionen 409 vill peka på nödvändigheten av att kraftfulla insatsergörs av regeringen för atl rätta till den obalans som råder i sydostregionennär det gäller sysselsättningen. Utskottetbehandlar motionen på s. 27 i betänkandet, och man berör därvid situationen i på några rader. Av utskottets betänkande framgår att regeringen vidtagit en rad åtgärder och är beredd till ytterligare insatser för att förbättra sysselsättningen i länet. Utskottet hänvisar bl. a. till att lokaliseringsstöd och lagerstöd utgått samt till utbildningsinsatser som inneburit att permitteringshoten vid i och vid i har undanröjts. Man anför att regeringen genom 72 att tidigarelägga vissa beställningar till L MEricssons fabrik i har undvikit det aktuellanedläggningshotet vid denna fabrik. Det är bra. Men dessa åtgärder vidtogs förstefter en kraftfull insats från fackföreningens och kommunens sida.Arbetsmarknadsminister "Lycka till" när han var i Olofströmräckte självfallet inte till. Doktrinen om de självläkande krafterna somlancerats av den borgerliga regeringen gjorde sig inte heller gällande. Nej,det var hela bygdens agerande i denna fråga som framtvingade en lösning. Men devidtagna åtgärderna löser inte sysselsättningsproblemen på . Andraregionalpolitiska åtgärder måste vidtagas för att trygga sysselsättningen ochsamhällsutvecklingen i länet. Vihar tidigare i en fyrpartimotion från föreslagit en elektrifiering avjärnvägen . Denna motion harblivit bifallen avriksdagen. Vi är övertygade om att en elektrifiering av nämnda järnväg skulle,förutom att skapa arbetstillfällen under ombyggnaden, utgöra en stimulans försysselsättningslokaliseringar till länet. Men det gäller också att regeringenför en sådan närings- och energipolitik att redan befintliga företag i länethar möjlighet att utvecklas och därmed trygga sysselsättningen. Oronvid Uddcomb i är stor. Man frågar sig: Vad skall hända med jobbenhär? Det är 700 anställda som är beroende av hur regeringen handlägger närings-och energipolitiken. På denna punkt måste regeringen inom den närmasteframtiden fatta ett beslut. Vi hoppas självfallet i att det blir ettpositivt beslut när det gäller sysselsättningen vid Uddcomb i . i har utvecklat synpunkterna på situationen i deövriga delarna i , och utvecklingen där sammanfaller till storadelar med utvecklingen i . Detframgår klart att vi i denna region har en svagare sysselsättningsutvecklingoch ett svagare ekonomiskt underlag än man har i andra delar av vårt land ochatt krafttag av regionalpolitisk karaktär måste tas för att sydostregionenskall komma i nivå med övriga landet. Meddet anförda, herr talman, yrkar jag bifall till reservationerna 1-6 samtreservationen 8 i föreliggande betänkande. Jag har redogjort för problemen i . Jagvar så pass renhårig att jag nämnde att min reservation nr 7 också omfattar dekrav som herrar i och i framfört i sinmotion. kvitterade dock inte artigheten genom att nämna min ochherr Carlsteins motion, varför jag inte fick rätt till replik. Det ärförklaringen till att jag nu tar till orda. Somjag förut har slagit fast står samtliga partiers företrädare i iÄlvsborgs län bakom kravet på att inte bara lån utan även bidrag skall kunnautgå i , eftersom problemen där är akuta.