prot · G009151 · 1976-12-31 00:00:00 — Den situationen kan mycketväl tänkas, att en stat eller en grupp av stater vid ett eller annat tillfällebegär att skall delta i aktioner riktade mot visst land och att starkapåtryckningar antyds eller förekommer mot oss i det sammanhanget. Om vi dåtidigare har gått utanför och agerat för oss själva, skulle vi inteenbart med hänvisning till denna kunna freda oss. 1den lagstiftning om sanktioner som vi har antagit efter ett omfattandeutredningsarbete i bygger man också på att sådana sanktioner endastskall kunna föreskrivas i samband med beslut eller rekommendation avsäkerhetsrådet. Det är därför som isolerade aktioner skulle kunna innebära ettavsteg från vår tidigare FN-politik. Nusägs det visseriigen att är ett särtall, och det ligger något idetta. Men även särfall kan bli prejudicerande. Redan har åtgärder motSydafrika, vidtagna av , åberopats som stöd mot åtgärderriktade mot ett annat land med helt olikartade förhållanden. Om så sker ifortsättningen, riskerar vi att vår neutralitetspolitik sätts i fara. Viförmenar därför att vår neutralitetspolitik bäst gagnas av att vi i sådanafrågor främst agerar inom FN:s ram. Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan i föreliggandebetänkande. Förhindrandeav investeringar i och , m. m. verkar i för att säkerhetsrådet skall stoppautländska investeringar i . Den politiken inleddes av densocialdemokratiska regeringen. Efterträdarna har fortsatt den. I riksdagenråder en glädjande enighet om att de svenska internationella initiativen pådetta område bör fullföljas med all kraft. Tankenatt sätta stopp för fortsatta utländska investeringar i har stöd aven stor majoritet av FN:s medlemsstater. Den svarar mot önskemål som uttrycktsav de svarta befrielserörelsena ANC och SWA-PO. 1 säkerhetsrådet har emellertidde försök som gjorts att få till stånd effektiva åtgärder i detta syftehittills alltid strandat på veto eller hot om veto från de västligastormakterna. Det är möjligt att förutsättningarna för positiva beslut ärbättre , efter presidentskiftet i . Men med tanke på de stora ekonomiskaintressen som är involverade är det klokast att räkna med att det kan komma attta tid innan , och samtliga är beredda att ge uppsitt motstånd. Denfråga vi nu står inför är emellertid en annan. Den gäller de svenskainvesteringarna i och vår hållning till dem. Skall vi - oavsett hurdet går med våra egna och andra staters initiativ i FN - på egen hand vidtanationella åtgärder för att strypa svensk kapitalexport till Syd- Förhindrandeav investeringar i och , m. m. och begränsa desvenska företagens verksamhet där? Svaret på den frågan har inte varit utanvidare givet. Dåvi socialdemokrater väckte vår motion om de svenskaföretagens verksamhet i skedde det mot bakgrunden av den nyasituation som inträtt efter . påett par hundra demonstrerande svarta barn och ungdomar blev en vändpunkt i densydafrikanska utvecklingen. Våldet har trappats upp. Motståndet mot förtryckethar spritt sig, fördjupats, hårdnat. Konflikten skärps med obönhödig, kusliglogik. I perspektivet finns nu risken för både ett raskrig och enstormaktskonflikt. Ingenvet hur mycket blod som kommer att flyta. Ingen vet hur länge upplösningenskall låta vänta på sig. Det kan ta . Men det kan också komma att gååtskilligt fortare än de flesta av oss trott. Utgången vet vi: en dagkommer den vita minoritetens herravälde att ersättas av svart majoritetsstyre.Rasförtryckets kommer att bli det självständiga, svarta Azania. Idet nya, skärpta läget i har vi inom den socialdemokratiskariksdagsgruppen upplevt ett starkt behov av att bidrar till att ökatrycket på . Det kan och bör ske genom ökade bidrag till de svartabefrielserörelserna och till de s. k. frontstaterna. Men också frågan om desvenska investeringarna i har strategisk betydelse i dettasammanhang. Sambandet är uppenbart mellan raspolitiken och de utländskainvesteringarna i landet. Utsugningenav den svarta arbetskraften är själva kärnan i apartheidsystem. Enhögt utvecklad teknologi och god tillgång på kapital i förening med svältlönerför de svarta arbetarna är grunden för den vita minoritetens välstånd.Apartheid har garanterat god avkastning på investerat kapital ochstärkt företagens internationella konkurrenskraft. Sydafrikahar med framgång utnyttjat de konkurrensfördelar somapartheidpolitiken har gett företagen till att dra till sig utländskt kapital.Bakom den politiken har naturiigtvis legat en önskan att ta till vara landetsekonomiska resurser. Men de politiska motiven har varit ännu viktigare.Utländska investeringar har ökat handelsutbytet och vävt samman Sydafrikasekonomi med de rika industriländernas. Målet har varit att konsolidera de vitasherravälde genom att skapa en intressegemenskap mellan den vita minoriteten iSydafrika och mäktiga affärsintressen i väst. Påsenare år har intensifierat sina ansträngningar att locka till sigvästeuropeiskt, amerikanskt och japanskt kapital. Särskilt angelägen har manvarit att förmå utländskt kapital att delta i exploateringen avråvarutillgångar i Transkei och . Med tilltagande knapphet i världen påviktiga råvaror har fabulösa råvarurikedomar blivit ett alltviktigare trumfkort för Vorsterregimen. Det rör sig inte bara om guld ochdiamanter. har t. ex. en fjärdedel av världens kända urantillgångaroch tre fjärdedelar av allt krom i världen. Medinternationella mått mätt är de svenska ekonomiska intressena i intesärskilt betydande. Det finns ett tjugutal svenska företag med produktion ellerförsäljningskontor i . Dessa företags tillgångar uppskattas tillsammanlagt ca 240 milj. kr. Som jämförelse kan nämnas att de brittiskaföretagens samlade tillgångar är 60-70 gånger större eller drygt 2 000 miljonerpund. Vår handel med representerar mindre än en halv procent av vårtotala utrikeshandel. Detär inte sannolikt att en begränsning eller ens en fullständig avveckling av desvenska företagens verksamhet skulle få någon inverkan på den sydafrikanskaekonomin eller förmå regeringen i att börja tänka om. Endast eninternationell aktion med stöd av de industriländer som har de störstaekonomiska intressena i sydafrikanskt näringsliv kan väntas bli effektiv i denmeningen. Dethindrar emellertid inte att även nationella svenska åtgärder kan få en ickeföraktlig politisk betydelse. Vi vet att de som leder de svartas frihetskamp isödra kommer att uppfatta det som en uppmuntran och ett moraliskt stödom vi utan att avvakta internationella beslut på egen hand gör vad vi kan föratt stoppa kapitalflödet till . Det blir ett budskap till deförtryckta att de även i den rika världen har bundsförvanter som är beredda attgöra avkall på egna ekonomiska intressen för att hjälpa dem i deras kamp motförtrycket. Förstblir vi f ö. inte. och har redan infört förbud mot kapitalexport. Fråganhar emellertid också en annan aspekt. vänder sig iett antaget handlingsprogram mot att svenska företag tjänar pengar påraspolitiken. Nämnden citerar med gillande en företrädare för ett sydafrikansktkristet institut: "Investeringar i är investeringar i apartheidoch därför orättfärdiga och omoraliska." 1vår motion framför vi närbesläktade tankar. Arbetsplatserna befinner sig iraspolitikens första frontlinje. Där konfronteras den svarta arbetskraftendagligen med sina vita herrar och förmän. Svenska företag måste som alla andraföretag med verksamhet i tillämpa apartheidregler på sina arbetsplatser.De måste lyda landets lagar, och de har små möjligheter att avvika från detgängse mönstret på den sydafrikanska arbetsmarknaden. De är med andra ordtvungna att ställa sig på förtryckarnas sida i kampen mellan vita och svarta. Enligtvår uppfattning måste moraliska argument av detta slag tillmätas avsevärd vikti den situation som råder i . Frågan om en begränsning elleravveckling av de svenska intressena i är, som vi framhåller i vårmotion, inte bara en politisk fråga om vad som kan tänkas utgöra effektivapåtryckningar på den sydafrikanska regeringen. Det är också en moralisk frågaom huruvida svenska företag skall få fortsätta att delta i utsugningen ochförtrycket av den Svarta arbetskraften när rasmotsättningarna blir allt hårdareoch striden sannolikt i allt större utsträckning kommer att utkämpas påarbetsplatserna. 1 vår motion har viföreslagit en kombination av åtgärder för att ef- Förhindrandeav investeringar i och , m. m. Förhindrandeav investeringar i och , m. m. fektivt begränsa desvenska företagens verksamhet i . 'Förbud mot kapitalexport är ettnaturligt inslag i en sådan politik. Men det är inte tillräckligt - bl. a.därför att överföring av pengar från bara är en av flera metoder somföretagen kan använda sig av för att finansiera en utbyggnad av sin verksamheti . Som framgår av en rapport till somutrikesutskottets ledamöter haft tillfälle att ta del av förhåller det siguppenbart så att flera stora svenska företag väsentligt har utvidgatsin sydafrikanska verksamhet utan att anlita tillgångar i eller svenskkapitalmarknad. Ettförbud mot kapitalexport bör därför om möjligt kompletteras med frivilligaåtaganden från berörda företag och successiv avveckling eller nedtrappning avderas sydafrikanska aktiviteter. Avvecklingen bör naturligtvis genomföras i ensådan takt och på ett sådant sätt att det inte uppstår några orimligakapitalförluster. Vihar i vår motion utgått från att det måste ankomma på regeringen att vidöverläggningar med berörda företag försöka utverka de begränsningsåtagandensom behövs. Vid överläggningarna med näringslivet måste regeringen självfalletsatsa sin auktoritet för att vara säker på att nå resultat. Regeringen börkunna få kraftigt stöd av opinionen här hemma, i synnerhet om ochallmänheten i fortsättningen fortlöpande får utförlig information om hur desvenska förelagens verksamhet i utvecklas. Iöverensstämmelse med dessa resonemang innehåller vår motion tre huvudpunkter.1. Förbud mot kapitalexport. Överläggningar med svenska företag som harverksamhet i . Vidgad information om dessa förelags sydafrikanskaengagemang. Detskall genast sägas att diskussionerna i utrikesutskottet om densocialdemokratiska motionen har förts i en positiv och konstruktiv anda. Tillöppenheten över partigränserna har naturligtvis bidragit att utrikesutskottetsamtidigt med vår motion haft att behandla även andra motioner med samma syfte,bl. a. en som väckts av några folkpartisliska riksdagsledamöter. Resultatet avöverläggningarna har blivit ett enhälligt utskottsbetänkande som i alltväsentligt följer våra rekommendationer och förslag. Tillbetänkandet är visserligen fogat ett särskilt yttrande av de moderatauiskottsledamöterna. Det är en brasklapp som visar att egentligeninle vill vad de, kanske för den borgerliga husfridens skull, ändå är med omatt föreslå. Betydelsenav brasklappen skall emellertid inte överdrivas. Det viktiga är den bredauppslutningen i utskottet - och i - kring en otvetydig politik ifråga om de svenska investeringarna i . Ett bifall tillutrikesutskottets betänkande betyder ett ställnirigstagande i sakfrågan somingen kan missförstå: förbud mot kapitalexport skall införas och de svenskaförelagens verksamhet i skall successivt begränsas. Principbeslutetom detta fattas . Den gamla diskussionen omlämpligheten av ensidiga åtgärder mot är nu avförd fråndagordningen. framhåller med rätta alt med sinfrånstötande raspolitik är ett utpräglat särfall och därför måste behandlas somett sådant. Därmed är också sagt att utrikesutskottet inte är ute efter attriva upp grundläggande principer för ekonomiska relationer medomvärlden i övrigt. Närriksdagen nu om har sagt sitt återstår verkställigheten. Det ärmöjligt att den delvis kommer att ligga på moderata statsråd som personligenharen avvikande mening. Jag föreställer mig att valutafrågor ofrånkomligen hörtill ekonomiministerns revir. Det finns därför skäl att understryka attriksdagen måste kunna utgå från att regeringen lojalt följer riksdagensintentioner och med kraft och bestämdhet omsätter riksdagsbeslutet i handling.Från vår sida kommer vi givetvis att följa den fortsatta handläggningen avärendet med största vaksamhet. Meddessa ord, herr talman, ber jag att få yrka bifall till utrikesutskottetsbetänkande. Förhindrandeav investeringar i och , m. m. HerrHERNELIUS (m) kort genmäle: Jag har egentligen inte mycket att tillägga till vad sade.Han redogjorde ju huvudsakligen för den socialdemokratiska motionen, somtillsammans med andra motioner har legat till grund för utskottets handläggningav frågan. Detär bara på en punkt som jag skulle vilja säga något. tolkar vårtsärskilda yttrande så att vi egentligen inte vill vara med om utskottets hemställan.Jag förstår inte hur han kan få den uppfattningen med hänsyn till att dettasärskilda yttrande är utformat så att vi berör en väsentlig del av den svenskautrikespolitiken. Det berör frågan om vårt arbete inom ,risken för prejudikat som kan uppkomma om vi handlar utanför stadgan. Jagtycker att man skall låta utreda detta ordentligt för att inte komma i enobehaglig situation . Jag tror inte att någon kan förneka, attrisken för prejudikat finns i det här sammanhanget. Detta är bakgrunden till vårt särskilda yttrande,omtanken om vår neutralitetspolitik. ()kort genmäle: Det är glädjande att nu förklarar att det särskildayttrandet inte får tas alltför hårt. Det får inte i realiteten tolkas ochuppfattas som en reservation som skulle visa att följer en annanlinje. Närjag så att säga med en liten bisats berörde detta yttrande, förelåg ett behovav att poängtera att har att ta ställning till denprejudikatsfråga som yttrandet drar upp, dvs. fatta ett principbeslut om attdet skall bli förbud mot kapitalexport och att det skall bli begränsningar avde svenska företagens verksamhet i . De utrikespolitiska hänsynen harredan tagits före beslutet. Förhindrandeav investeringar i och , m. m. () kortgenmäle: Jag tror att i sin iver något överskattar innebörden avutskottsbetänkandet. I fråga om den del som gäller prejudikaten rekommenderarutskottet en utredning. HerrLIDBOM (s) kort genmäle: Beträffande utskottsbetänkandet och vad däri skall inläggas kanske vifår återkomma sedan andra företrädare för utskottet har uttalat sig. (vpk): Det är med tillfredsställelse som kommunisternakonstaterar att utrikesutskottet funnit tiden mogen för och den svenskaregeringen att äntligen ta egna initiativ i Sydafrikafrågan. Det är ett kravsom vpk har drivit , men det har alltid avfärdats med att ensidigasvenska insatser skulle vara verkningslösa, ja rent av strida mot FN-stadgan.Även i det nu föreliggande utskottsbetänkandet gårdessa tongångar igen, och mankan säga att förslaget om att nu tillsätta en utredning påminner mycket om enomvändelse under galgen, Det är under trycket av en växande opinion, som gårända in i det borgediga lägret, som utskottet nu har blivit tvunget att gå medpå de krav som vpk har upprepat år och som även finns med i partietsmotion . Jagtalar med flit om utskottet och inte om de borgediga partierna eller denborgerliga regeringen. Socialdemokraterna har inte mycket att konkret berömmasig av i den här frågan. Som påpekas i utskottsbetänkandet på s. 2 avslogsvpk:s förra motion i det här ämnet , och då var det ett rörandeenigt utskott som stod bakom avslagsyrkandet. Jag hade då en debatt med herrarHellström och Wirmark, som båda från var sitt håll med stor frenesi talade omatt ensidiga svenska åtgärder var otänkbara och att det endast var genominternationella organisationer som några påtryckningar kunde komma i fråga.Men det har tydligen hänt glädjande saker inom både socialdemokratinoch . Hurär då läget i ? Ja, det har naturiigtvis inte blivit bättre. 1debatten här i kammaren kunde vi från vpk peka på färskt material somjust publicerats i , vilket visade hur den vita förtryckarregimenanvände sig av mentalvårdslagar för att på ett smidigt sätt skaffa arbetskrafttill den privata industrin. De uppgifterna har senare publicerats även avVäridshälsoorganisationen såsom ett bevis på hur sjukvårdinrättningar används iSydafrikas rasistiska system. Detär bara ett exempel på den överflödande information vi har om förtryckets olikaformer. Afrikagrupperna, för här i ,publicerar kontinuerligt rapporter och reportage, som berättar om det somsker. Detsamma gäller i , som har en riklitteratur på området och som också ger ut sam- manfattande skrifter omolika sociala förhållanden i . Institutet kom ut med ettomfattande material om den stora folkomflyttning som har skett i vidupprättande av de s. k. bantustans. Den har berört två miljonermänniskor och medfört familjesplittring, svält och död. Jag nämner dessa informationskällor, därför att ingen av oss med rentsamvete skall kunna stiga upp och säga att vi ingenting vet eller ingenting harfått veta. Vi vet och vi har vetat ! Motden bakgrunden är det förvånande att det på så många håll sägs att utvecklingeni nu helt plötsligt har nått någon höjd av förtryck och rasism somden inte har haft tidigare. Det talas om "dramatisk förändring" och"förvärrade rasmotsättningar" och annat sådant. Namnet nämnsofta, men det var som vi alla vet inte första gången sådant hände - det varbara i större skala. Viborde alltså inte vara yrvakna när det gäller , Vi har känt tillproblemen länge, men vi har inte velat ta itu med dem. Vi har inte velatingripa mot de stora svenska bolagens affärsverksamhet och investeringar. Detgäller, som jag sagt, både gamla och nya regeringar. Nukommer vi således att få en utredning om detta. Måtte den inte bli sittande förlänge. Utredningar stoppar inte den utsugning av svart arbetskraft som svenskaföretag bedriver i . För att stoppa den behövs snabb och konkrethandling, som kan bli ett internationellt exempel, och åtgärdernas"politiska och moraliskt-psykologiska effekter bör inteunderskattas", Det sistnämnda är ett direkt citat ur utskottsbetänkandet,och jag vill gärna instämma i den synpunkten. Vpkhar i sin motion velat att skall anta ett uttalande som fördömer desvenska företagens investeringar i , och vi vidhåller detta. Jag yrkarsåledes, herr talman, bifall till motionen 56, yrkandet 2. Förhindrandeav investeringar i och , m. m. För tio dagarsedan hade jag ett par långa samtal med , den klartänkte ochbeundransvärde ledaren för ANC, den sydafrikanska nationalkongressen, och diskuteradedå med honom situationen i allmänhet i södra men också frågan om ettensidigt svenskt förbud mot kapitalexport till . Han var medveten omatt en ensidig svensk åtgärd inte skulle ha stor ekonomisk effekt på Sydafrikasekonomi. Men politiskt och psykologiskt skulle den åtgärden vara mycketbetydelsefull, slog han fast. Då som ett av de första västliga ländernaskulle vidta det steget kunde det få en klar symbolkraft och påverka andraländer - inte med en gång kanske, men . Det skulle av. vitaherrar noteras som ett tecken på att kritiken och stämningen mot derasvansinniga raspolitik hårdnar i omvärlden. Jagtror att har rätt. De svenska företagsintressena i ärvid en nationell jämförelse av ringa omfattning. har redan nämntatt de samlade tillgångarna beräknas till 240 milj. kr. Förhindrandeav investeringar i och , m. m. De senaste årensinvesteringar har varit obetydliga. visar den av påuppdrag av företagna undersökning att de undersökta svenskaföretagen visar en ordentlig tillväxt i fråga om omsättning - från knappt 85miljoner rand 1973 till nästan 1976. De svenskägda företagensträvar efter att förbättra villkoren för afrikanerna - det är sant - men harsmå möjligheter att avvika från de villkor som allmänt betingas avapartheidsystemet. De tillämpar därför lönediskriminering och olika behandlingav raserna. Utskottet konstaterar detta och säger att det är en väsentligmoralisk fråga, om svenska företag skall medverka i ett politiskt system sombygger på rasdiskriminering, på ett utnyttjande av en diskriminerad ochförtryckt svart arbetskraft. Jagtror alltså att har rätt och att man bör tillmäta ANC:s ochSWAPO:s vädjanden om att stoppa svenska investeringar stor betydelse. Därförmåste vi söka gå vidare, även om vi vet att effektiva åtgärder när det gälleransträngningar på ett internationellt plan har stoppats av de treviktigaste västmakterna , och . Det är möjligt, som här harsagts, alt president nya propåer i fråga om södra kan betyda en uppluckringav den fronten, men det vet vi ännu inte med säkerhet. Vifår emellertid inte förlröttas i våra ansträngningar all inlernationellt vinnaanslutning för de här tankarna. är ju kärnan i hela södraAfrika-konflikten och har ett avgörande inflytande på vad som händer i Rhodesiaoch . Även av den anledningen måsle trycket från omvärlden ökas. Frånfolkpartihåll har motionerats om en skyndsam utredning om en ensidig svensklagstiftning mot investeringar i södra . Jag krävde en sådan utredning isamband med arbetet inom biståndspolitiska utredningen. Det är också dennalinje som vi har nått enighet om i utskottet och som jag hoppas får storanslutning här i kammaren. Motde betänkligheter som och uttalat i ett särskiltyttrande vill jag anföra att ändå är unikt, och att vi markerar dettai betänkandet. Det finns inget annat land som så systematiskt bygger sittsamhälle på ras och ansiktsfärg. Inget annat land förvägrar på grund av hudfärgmedborgare att få sitta i parlamentet, att få gå i universitet och att fåtillträde till en rad ledande befattningar. Landets system är i sig byggt på enond princip. En åtgärd mot behöver därför inte, och bör inte, fåprejudicerande karaktär. Jag vill i sammanhanget betona att ensidiga åtgärderär beroende av vår egen politiska vilja, och när vi gör ett sådant häruttalande bör vi själva kunna se till att det får effekt. Detär, herr talman, en gammal folkpartilinje att effektivt skall bidratill att öka omvärldens tryck på , Vi drev kravet på bojkottåtgärdermot även när socialdemokratin hade en annan åsikt. Jag vill ocksåerinra om att försökte få till stånd bojkottålgärderi samarbete med andra länder, bl. a. de nor- diska, men då varintresset mindre. uttalade sig mycket tidigt klart för ett stoppför investeringar i , och vårt landsmöte har också gjort uttalanden isamma riktning. Vitycker att det är glädjande och tillfredsställande att vi har fått gehör förvåra åsikter. Jag vill också betona att ett beslut enligt utskottets förslagstämmer bra med vad regeringsdeklarationen utlovade, nämligen "ett ökatstöd till kampen för frigörelse i södra ". Genomde initiativ i FN som regeringen har tagit och som bl. a. följer upp den gamlaregeringens initiativ - i fråga om vapenembargo, i fråga om rekommendationer igeneralförsamlingen och säkerhetsrådet om förbud mot investeringar iSydafrika, som är ett nytt initiativ, och i fråga om ökat stöd tillbefrielserörelser - har den agerat med kraft i den härriktningen, och det bör fortsätta. 1och med beslutet om den skyndsamma utredningen av ett ensidigt svenskt förbudmot kapitalexport till och tar vi ytterligare ett steg. Ochför denna utredning uttalar en klar viljeinriktning. Den skall bidratill att trycket på ökar. Den skall leverera ett lagförslag om förbud.Den skall se på effekterna, ekonomiskt, politiskt och psykologiskt. Den skallbelysa de juridiska, folkrättsliga och utrikespolitiska aspekterna. Kort sagt:Den skall leverera ett klart underlag för det slutliga beslut som skall fattasnär regeringen och har alla fakta framför sig. Och det beslutet börbli just ett ensidigt svenskt förbud mot kapitalexport. Jag vill erinra om att det beslut som vi står i begrepp att fattaegentligen är en logisk följd av tidigare beslut. Både den förra och dennuvarande regeringen har ju gjort klart att vi är motståndare till svenskanyinvesteringar i - det visar agerandet i FN och rader av uttalandenfrån regeringshåll. I förra årets betänkande talades det också om nationellainitiativ - det förekom alltså i yttrandet, vill jag säga till det är den vägen vi nu har funnit att det är tid att pröva. Somherr också har påpekat gäller det inte bara en lagstiftning om förbudutan även regelbundna överläggningar, som regeringen nu enligt riksdagensönskemål - om beslutet går igenom - skall låta ombesörja med berörda företag isyfte att begränsa deras verksamhet i .