prot · G009137 · 1976-12-31 00:00:00 — a. letttill en viss ökad aktivitet från utskottets socialdemokratiska ledamöter, notabene i frågor som handlagts av den nu sillande regeringen. Bland de inledande sakavsnill som jag tänkte beröra i mitt anförandeintar just regeringsskiftet och en del frågor som hänger nära samman med dettaen framträdande plats i utskoltsbetänkandet. Del är naturligtvis väl motiveratav olika skäl. Det viktigaste skälet är all det är första gången den nyagrundlagens bestämmelser om hur ett Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringsskiftet1976, m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringsskiftet1976, m. m. regeringsskifte skall gåtill prövats i praktiken. Vidare är det av intresse att redovisaorganisatoriska förändringar i i anslutning till bytet avregering. Utskottetssammanställningar härvidlag är ganska omfattande, dels i utskottsbetänkandel,dels i en särskild promemoria i bilagedelen, och del finner jag varavärdefullt. Eftersom dessa sammanställningar i hög grad talar för sig själva,skall jag inle ge mig in på atl återge sakinnehållet. Vad man helt allmänt kankonstalera är atl regeringsskiftet gick smidigt och helt i överensstämmelse medvad grundlagen förutsätter. Delförekom, som vi alla minns, i den allmänna debatten kring regeringsskiftet enhel del påståenden om atl proceduren var uldragen och alt del log alltför långlid all få bytet lill stånd. Den redovisning som föreligger avhändelseförloppet dag för dag ger inga belägg för dessa påståenden. Den visar istället att proceduren kunde genomföras myckel snabbi, så snabbt som del med debestämmelser som gäller över huvud taget var möjligt. Utskottet finner sig haanledning atl särskilt påpeka detta, därmed också avlivande en av de myter somman på sina håll försökt bygga upp kring regeringsskiftet. Del avgörande föralt skiftet kunde genomföras så snabbi som skedde var naturligtvis, att de samverkandepartierna under den blivande statsministerns ledning på den korta lid som stodlill förfogande från valet till samlande kunde driva de politiskaförhandlingarna lill ell konstruktivt resultat. Någon fördröjning av skiftet avpolitiska skäl blev del således inte. Mankan alltså konstatera alt grundlagens bestämmelser i del här sammanhangetfungerade bra när de nu prövades , men detta är naturiiglvisinle någon garanti för alt de kommer all fungera lika bra i alla lägen. Del kantänkas situationer när regeringsbildningen är besvärligare än vad den nu var.Man kan ju föreställa sig all del skulle medföra en viss möda om de trenuvarande oppositionspartierna i skulle skriva sig samman om etlregeringsprogram. Borisett från sådana ting kan man, tycker jag, fortfarandeifrågasätta om det är lyckligt att ha den nuvarande kombinationen med val iseptember och begynnande ganska därefter . Jaghar i andra sammanhang förordat en övergäng till vårval, och jag tyckeralltfort all del finns mycket som talar för en sådan förändring. a. skulleen ny regering med en sådan ordning få bättre lid på sig för arbetet med en nybudget. Nären ny regering tillkommer är det ganska självklart atl denna nya regering seröver sådana ting som departementsindelningen, ärendefördelningen mellan olikastatsråd och arbetsformerna i i övrigt. Sä har också skett isamband med det nu aktuella regeringsskiftet. Den viktigaste förändringen äratl delals i ett ekonomidepariement och etlbudgetdeparlemenl. En sådan delning har varit på tal tidigare, och den anslutersig f ö. till vad som förekommer i en hel del andra länder. Regeringsskiftet innebärinte bara all statsrädsuppsällningen blir en En naturlig följdav regeringsskiftet är, som utskottet framhåller, vissa personalförändringarinom . Hur genomgripande dessa förändringar borde vara kandiskuteras utifrån principiella och sakliga överväganden. I många andra länderinnebären regeringsskifte mycket omfattande personalförändringar. Det finns endel goda skäl för detta. Men hos oss är traditionen en annan, och vad vi kan seav vad som hänt är att det är en mycket begränsad grupp tjänstemän somberörts. Del gäller i första hand statssekreterare och informationssekreterare.Dessa tjänster har kommit alt betraktas som politiskt inriktade, och det ärför den skull rätt givet att ett regeringsskifte medför personförändringar påflertalet av dessa poster. Vidare är del ganska självklart all det måste bli enhel del förändringar av personuppsäliningen inom t. ex. statsrådsberedningen.Flertalet av de tjänster som funnits dar har ju haft en klart politiskinriktning. Utöverden ordinarie tjänslemannastaben i departementen har det funnitsen grupp personer med varierande arbetsuppgifter och anställningsformer. Dessapersoner har helt allmänt brukat benämnas som sakkunniga. Del är en grupp somöver vuxit myckel kraftigt. gjordeen sammanställning över den här gruppen i sitt granskningsbelänkande 1974.Utskottet kunde då bl. a. konstatera att antalet sakkunniga lill 1973ökat från 45 lill 220. De sakkunnigas andel av de inom departementen anställdavar 1973 . Utskollel hade den gängen inga anmärkningar mot den härutvecklingen. Man menade att systemet med sakkunniga i och för sig var ettsmidigt sätt all tillgodose växlande behov inom de olika departementen ochregeringen i dess helhet vad gällde expertis i frågor av såväl teknisk som merapolitisk natur. Jaghar nämnt delta främst av del skälet atl socialdemokraterna i reservationen 1berör sakkunniginstitutionen och vill ge intryck av att just regeringsskiftetinneburit en våldsam expansion. var i sitt anförande ocksåinne på denna tankegång. Sä är del inte. Den stora tillväxten av antaletsakkunniga kom således under den gamla regeringen. 1 reservationen påstårsocialdemokraterna bl. a. att vad gäller den begränsade gruppen s, k. politiskasakkunniga sä skulle det ha skett en fördubbling efter regeringsskiftet. Fördel påståendet finns det inga säkra belägg. Del visade sig nämligen närutskollel försökte kartlägga den här frågan all del var besvärligt atl få framsäkra uppgifter på hur många av den här kategorin som funnits under den gamlaregeringen. De uppgifter som vi fick fram visade sig inte hålla vid en närmaregranskning. Och eftersom utskottsmajorileten inte ville redovisa uppgifter somvar felaktiga så avstod vi från någon jämförelse på den här punkten. Sådanatrivialiteter har dock inte hindrat reservanterna från att göra värderandeuttalanden, som vi fick ytterligare utlagda av alldeles . Menäven om del skulle vara så alt antalet politiska sakkunniga ökat någol kan jaginle se någol fel i del. Jag finner det tvärtom ganska Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. in. Regeringsskiftet 1976. m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringsskiftet1976, m. m. naturligt alt man i en nyregering, som tillträder efler ett rekordlångt socialdemokratiskt maktinnehav,har behov av all lill departementen knyta etl antal personer med förankring ide partier som ingår i regeringen. Och från konstitutionell synpunkt kan detinle finnas skymten av anledning till anmärkning på den här punkten. Om detfunnits anledning till kritik så skulle väl den i så fall med särskild styrkadrabbat den gamla regeringen under vilken sakkunniginsliiulionen introduceradesoch - som jag tidigare visat - genomgick en myckel kraftig expansion. Densocialdemokratiska reservationen, som uppehållit sig vid, ärsom helhet märklig, oavsett om man ser den från konstitutionell synpunkt ellerfrån politisk. Vad reservanterna med såväl magistrala som insinuanta tonfalluttalar sig om är arbetsformerna inom regeringen. har pä ettadekvat sätt i sitt anförande följt upp denna inriktning i reservationen. Hanbyggde sitt anförande i övrigt på en recension av en bok, såvitt jag kundeförslå. Denna bok har inte, del vill jag gärna tala om, varit föremål förkonstitutionsutskottets granskning. Frånkonstitutionell synpunkt är reservationen förvånande redan av det skälet altdet, när vi skrev den nya grundlagen, rådde bred enighet om att vi inle igrundlagen skulle gä in och göra någon detaljreglering av regeringensarbetsformer. Vi var ense om all varje regering skulle ha en betydande frihetatt organisera sitt arbete så som den fann bäst. Den enkla och grundläggandemotiveringen för detta var atl vi ansåg all del var omöjligt all förutse vilkaarbetsformer som var de lämpligaste under olika tänkbararegeringskombinalioner. I grundlagspropositionen 1973 skrev dåvarandejustitieministern bl. a. följande: "Arbetsformerna måsle varaanpassade lill regeringens funktioner och till dess karakteristiska uppbyggnad.De bör inle göras lill föremål för en ingående grundlagsreglering som tyngerregeringsarbelet med formaliteter och hindrar anpassning av arbetet till växlandeförhållanden." Mennär den nu sillande regeringen vall att organisera arbetet pä etl någotannorlunda sätt än den socialdemokratiska, då är de socialdemokratiskaledamöterna i utskottet - och i debatten här - genastredo all ösa på med våldsam kritik. De förutsättningar som enligt propositionen1973 skulle gälla på del här området underkänns helt plötsligt. Den frihet atlinom vida ramar organisera sitt arbete som grundlagen ger en regering skalltydligen, enligt reservanterna, bara gälla om vi har en socialdemokratiskregering. Reservationen är redan ur den aspekten ytterligare ett av de mångabevisen på hur svårt man bland socialdemokraterna har alt försona sig med atlman tvingades lämna ifrån sig regeringsmakten. Från konstitutionell synpunktfinns del ingen formell grund för lamentationerna i reservationen eller iHilding anförande. Reservationenär således all betrakta som etl rent politiskt dokument och ell ullryck för denallmänna grämelse inom socialdemokratin som vi numera så väl känner igen. Reservanternaklagar, liksom gjorde , över bristande samordning inomregeringskansliet. Han visste tydligen mycket om del, men han angav inte sinakällor. Några bevis lägger man i varje fall inte fram i reservationen, och jagkunde inle hitta några i anförande heller. Ja,man kan kanske säga att reservanterna försöker sig på ett litet bevis, somHilding gjorde stor affär av i sill inlägg. Se där, hur illa det står lill, utroparsocialdemokraterna med i spetsen. Detta är verkligen, HildingJohansson, atl slicka ul hakan. Konslitutionsutskottel har under en följd avär granskat propositionsavlämnandet, och det genomgående resultatet av dennagranskning är all den socialdemokratiska regeringen är frän år ohämmatöverträtt de propositionslider som finns angivna i riksdagsordningen och derekommendationer som utskottet med anledning av granskningen lämnat. Åretsgranskning av propositionsavlämnandet visar bl. a. all den socialdemokratiskaregeringen avlämnade nästan en fjärdedel av alla propositioner eflerpropositionslidens utgång. Vilka enorma brister i samordningen inom dendåvarande regeringen visar inle detta, om man nu skall användapropositionsavlämnandet som ell kriterium på sam-ordningsförmägan! Det kundesåledes finnas all anledning för en ny regering atl inte slaviskt kopiera dengamla härvidlag. Delfinns i och fö,- sig myckel all säga om propositionsavlämnandet, men den frågankommer all behandlas mera ingående av senare talare, så jag skall inleytterligare gä in pä den . Reservanternahar - och del var etl ledmotiv också i anförande - en delallmänna funderingar omkring pariamenlarismen. Jag måste erkänna all jag intetilltror mig att ha genomskådat varthän reservationen eller syftar härvidlag. Pä något sätt tycker man uppenbarligen allpariamenlarismen fungerar sämre nu än lidigare. Men på vad säll förblir höljl idunkel. Parlamentarismenförutsätter all regeringen uppträder som en enhet, säger man i reservationen,och del upprepade i sill anförande, därmed antydande all delskulle den inle ha gjort. Såvitt jag vet har regeringen varit enig om alla depropositioner som framlagts i . Några reservationer istatsrådsprotokollen har i varje fall inte jag kunnat upptäcka. Och i riksdagenhar förslagen antagits med betryggande majoriteter. Men jag föreställer mig audel inom den här regeringen, liksom alla andra regeringar, i beredningsarbetetförekommer diskussioner om vilka handlingslinjer man skall välja - det voremärkligt annars. Och del är också självklart atl en koalitionsregering, oavsetthur den är sammansatt, har alt väga samman olika parlisynpunkter med varandra.Men vad är det för konstigt i del? Större delen av världens fria demokratierregeras av koalitionsregeringar utan att detta på någol sätt anses varaparlamentariskt betänkligt. Men det är klart atl del kan vara svårt atlacceptera för socialdemokrater i som sä länge har Granskningav statsrådens tjänsteutövning in. m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. m. m. varit fixerade vid etlslags enpartifilosofi. Del var från olika synpunkter, inte minstparlamentariska, mycket nyttigt alt vi äntligen fick ell regeringsskifte i dethär landet - del blir alltmer uppenbart ju mer man lyssnar påsocialdemokratiska talare. Jagber, herr talman, atl få yrka bifall till utskottets hemställan pä alla punkter. HenBJÖRCK i (m): Svensk politik bjuder inle pä regimskiften särskilt ofta på riksplanet,och del är därför helt naturligt all har granskal deformer under vilka förra årets regeringsskifte ägde rum. För framtiden liggerdet naturligtvis ell stort värde i atl de konstitutionella aspekterna påregeringsförändringen särskilt belyses i utskottets granskningsbelänkande. Utskottetkonstaterar enhälligt atl regeringsbildningsproceduren val visaratt de nya grundlagsreglerna fungerade på ett tillfredsställande säll.Regeringsbildningen kunde sålunda genomföras på kortast möjliga tid. Dettaär ell viktigt konstaterande. Del är naturligt all etl totalt regimskiftekräver , och detta gäller givelvis i särskilt hög grad om flerapartier skall bilda en regering. Jag tycker atl man i detta sammanhang gärnakan understryka atl det sällan har varit så all ell endaparti har haft lolal majorilet i . För del mesla har det antingenvarit en koalition eller också har ell parti tvingats förlita sig på stöd frånell mindre parti i eller t. o. m. på hjälp. på denna punkt är enigt finns det ingen anledning för mig atl idetalj gå in på de frågor som finns behandlade i konstitu-tionsuiskoitelsbetänkande angående formerna för regimskiftet. Däremotfinns del skäl för mig atl något uppehålla mig vid reservationen 1 från desocialdemokratiska ledamöterna av utskottet. Den behandlar den nya regeringensarbetsformer. De socialdemokratiska ledamöterna är missnöjda med den ordningmed skilda samordningskanslier som har införts och skulle vilja ha en annanlingens ordning. Etl enda samordningskansli skulle ge regeringen en störrehandlingskraft, hävdas det i reservationen. Utskottets vice ordförande, i , sade att de nya samordningsformernahar fungerat "på ett tungt och byråkratiskt sätt". Jag tycker intedet, herr talman, och måhända har de borgerliga ledamöterna i utskottet enstörre erfarenhet av samordningskanslierna än och hanspartivänner har. Vi lider inle speciellt av de arbetsformer som existerarinom kanslihusel - lidandel tycks vara pä sida. Omtankenom den nya regeringens effektivitet från de socialdemokratiska ledamöterna ärnästan rörande. 1 och för sig finns det all anledning att känna sig lacksamöver intresset alt ge den borgerliga re- geringen goda möjligheterall verka och på så sätt regera ett bra tag framåt. Kanske skulle man viljatillägga alt del var annat ljud i skällan när den gamla regeringen avgick - dåskulle de socialdemokratiska statsråden lägga nycklarna på skrivborden ochlämna lomma lådor efter sig, och någon hjälp kunde de nya statsråden intepåräkna. kommer socialdemokraterna med goda tips för hur olika funktionerskall skötas, och del är naturligtvis välkommet även om del är litet i senaslelaget. Delär nämligen på det sättet att den nya regeringen inle har suttit sä länge altdel torde gä alt fälla några mera bestämda domar över dess effektivitet ochförmåga alt samordna sin politik på del nästan lättvindiga säll som görs i densocialdemokratiska reservationen. Del tar naturligtvis alllid fören ny regering alt komma i gång med sill arbete, och om delta är ingenting altsäga. Motsatsen vore konstigt. Det socialdemokratiska resonemanget skulle omdel drevs för långt - men jag vill understryka att jag inle anklagarsocialdemokraterna för alt göra detta - leda lill all varje regimskifte skullevara oönskat på grund av inkör-ningssvärigheterna. Eller också skulle detinnebära alt koalitionsregeringar alltid vore oönskade på grund av despeciella samordningsproblem som uppstår; och del kan väl heller inte varameningen. Man tvingas lill samordning oavsett om man har en koalitionsregeringeller ell enda parti i regeringsställning. Vi vet all den gamla regeringenägnade sig åt samordning . Då skedde en del avsamordningen ute på . Den skedde i ett rum inle långt härifrån, iregeringens sessionssal i det här huset. Det förekom partiledaröverläggningarregelbundet. Och jag skulle förmoda - men därom är jag inte sakkunig - atl dengamla regeringen då och då hade samordningsöverläggningar med . Manvar ju ganska ofta tvingad alt förlila sig pä det kommunistiska partiets stöd. Låtmig däremot gärna säga all har rätten all kräva all regeringenfungerar tillfredsställande utifrån såväl parlamentarisk som rent praktisksynpunkt. Men därvidlag skiljer sig knappast den gamla regeringen från dennya. Jag skall här inte ta upp frågan om propositionsavlämnandet närmare. Minpartikamrat kommer strax att göra del. Men inte kan man säga gamla regeringen, trots all den bara bestod av ett parti, fungerade såmycket bättre i delta avseende. Delär ett olyckligt exempel som i väljer när han nämnerförseningen av kömpletteringsproposilionen. För just i del fallet berodde denmåttliga förseningen på atl del var vissa internationella åtaganden och resorför de statsråd som var inblandade och som ledde lill att den här smärreförseningen uppstod. Även i måsle väl vara medvetenom all tvingas la viss hänsyn lill internationella valulaförhållandenetc. Desocialdemokratiska reservanterna gör etl väldigt stort nummer av all ell störreantal sakkunniga anställts av den nya regeringen än den gamla anställde. Delkan knappast vara mot systemet i sak som man vänder sig, eftersom detta systemhar vuxit fram väldigt snabbt från Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringsskiftet1976, m. m. inte minst den tidpunkt år1961 som åberopade och nätt en betydande omfattning under dengamla regeringens tid. Låtmig understryka - härvidlag kan jag naturligtvis inle tala för alla nuvarandeoch föregående moderater - alt jag under min lid i konslitutionsutskottel intereagerat mot alt regeringen använder olika sakkunniga för all driva sinverksamhet. Det är fullt naturligt och självklart. Jag har aldrig ifrågasattdetta. Däremotfinns del all anledning alt ifrågasätta den teknik som lidigare använls, att påtjänster som skulle tillsättas uteslutande efter förtjänst och skicklighettillsätta folk pä rent politiska grunder och påstå atl dessa tillsättningar ärav opolitisk karaktär. Del finns anledning att skilja mellan tjänster sompolitiskt sakkunniga och tjänster som skall tillsältas på helt andra grunder.Del är den skiljelinjen vi måsle hålla klar också i fortsättningen. Sedanfinns det anledning konstatera all den siffra som nämns i reservationenknappast torde vara korrekt. Siffran är inte bekräftad. Del har varit svårt allbedöma hur många som verkligen rekryterats av den nya regeringen jämfört meddet lidigare lägel. Del beror just på att den gamla regeringen inle hade klarakriterier i detta avseende. Vissa sakkunniga kallade man inle för sakkunnigautan för rådgivare. Vissa sakkunniga är inle politiskt sakkunniga utanexempelvis jurister, som kallas in för tjänstgöring lill jusliliedepartemenletoftast för alt medverka vid utformningen av vissa speciella nya lagar. Ettannat påpekande som bör göras i detta sammanhang gäller kommittéväsendet. granskning framgår klart all del varit en total socialdemokratiskdominans vad avser de kommittéer som har letts av yrkespolitiker. Av de 69kommittéer som letts av sådana har inle mindre än 67 haft socialdemokratiskaordförande. Delta torde med all önskvärd tydlighet visa all man fränsocialdemokratiskt håll inle har varit speciellt blyg när del gällt atl la etlfast politiskt grepp om det statliga utredningsväsendet. Som jag underströk inledningsvis har en relativt kort lid gått sedanregimskiftet. Det är därför av praktiska skäl svårt alt dra några konkretaslutsatser om hur den nya regeringen har fungerat renl arbelsmässigt. Som jagsade beträffande samordningsfrågorna tror jag alt de borgerliga ledamöterna iutskottet därvidlag är mer kunniga än de socialdemokratiska när det gäller allbedöma konsekvenserna. Det blir emellertid anledning att återkomma pä dennapunkt, när mer fullständiga erfarenheter finns all tillgå. Avslutningsvisvill jag notera med stor tillfredsställelse atl den socialdemokratiska delenav plötsligt har upptäckt alt statsråd är människor deockså och kan begå fel. liksom alt en regering kan utsättas för kritik. Denaktivitet som härvidlag har utvecklats från socialdemokratiskt häll är allhälsa med myckel stor tillfredsställelse. Den kontrasterar mot vad vi lidigarehar varit vana vid. Regimskiftet har inneburit all också den socialdemokratiskariksdagsgruppen har fått spela en ny roll. Bådesocialdemokraterna och de borgerliga partierna har genom regimskiftet fåttanledning atl bedöma olika händelser utifrån motsatta utgångspunkter jämförtmed lidigare. Förhoppningsvis kan detta komma alt leda till att bl. a.dechargearbetel får en något annorlunda inriktning . Tillåtmig , herr talman, svara pä den fråga som i Trollhällanställde lill de borgerliga ledamöterna. Han undrade om vi ansåg del varalämpligt all statsråden är närvarande i kammaren då de-chargeärendenadiskuteras. Min personliga uppfattning är all del är av stort värde om berördastatsråd finns i kammaren. Del är också av ston värde om regeringens övrigaledamöter på lämpligt sätt - gärna här i kammaren - lar del av de dechargedebattersom förs. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. m. m. Hen i (fp): Mycket av vad jag skulle säga har redan sagts av herrar Fiskesjö ochBjörck i . Men jag vill i alla fall göra några kommentarer på dennapunkt. Vidregeringsbildandet fick man - åtminstone om man läste viss press - detintrycket atl del gick väldigt soligt och långsamt. Varför får vi ingenregering, klagades det - framför allt i socialdemokratisk press. har alltsåett enigt utskott kunnat konstatera all det inte går fortare än så här för enregering att tillträda efter ett val. Däremot finns det ingenting som säger alldel inte kan ta betydligt längre lid utan alt del finns någol som helstfelaktigt i del. Jag tycker alt del är nyttigt att vi får den saken fastslagen. Regeringsskifteti höstas visade också att pariamenlarismen fungerar i . När vi fick enmajoritet i parlamentet som önskade en annan regering blev del alltså etlregeringsskifte. Eftersom det var så länge sedan det hände senast och delfaktiskt är vi hade en majoritetsregering, vill jag sägaatl parlamentarismen har blivit stärkt genom vad som hände . Detär klart all en koalitionsregering kräver helt andra samordningsinsatser änvad en enparliregering gör. Del är vi alla eniga om - även iTrollhällan anser del. Sedan kan man diskutera hur samordningsproblemen skalllösas. Jag vill för min del säga all del finns ingen given formel, inget givetsystem som är del enda saliggörande därvidlag. Delfinns självfallet anledning alt diskutera om man skall ha etl endasamordningskansli, om man skall ha tvä eller tre, eller hur del skall vara. Delfinns säkert för- och nackdelar med allting. Men regeringen har ju i motsatslill i viss erfarenhet av hur del fungerar, och dåtycker jag inle all del finns någon anledning alt klaga på den nuvarandeordningen. i har lidigare alltid hållit fast vid den ordningen allvår granskning skall avse konstitutionella frågor och administrativ praxis.Här rör det sig knappast om en konstitutionell fråga.