prot · G00924 · 1976-12-31 00:00:00 — I så fall hade utskottet inte behövtskriva som det har gjort. Menman måste väl ändå - om vi jämför med de betänkanden som avgivits -säga att del här är någonting starkare, att del här pekar framåt mot någontingsom vi inte har haft lidigare. När det gäller folkpartimotionen anser jag nogatl det som utskottet säger täcker in Nr 24 del allra mesta av våra krav där. Onsdaeen den ' '" nöjda med den situation som är , men vi anser atl ' ' °'"'" °" " handlingsprogram, ändå lovar något och förlossningsvård (vpk) kort genmäie: I den reservation som var med om förra året krävdes enplanläggning för all epidural-, pudendus- och paracervikal-meioderria så snartsom möjligt skulle kunna införas vid kvinnoklinikerna. Där var medvpk. har man släppt den biten. Utskottelsskrivning måste tolkas så atl man är nöjd. Eftersom företräderulskollel här är hon nöjd med det som slår i utskottets belänkande. Jagkan inte vara nöjd så länge jag vel alt 250 kvinnor föder barn utaneffektiv smärtlindring, med all den smärta del innebär. Och detta trots attriksdagen 1971 var flott och uttalade all kvinnor skulle ha rätt lillsmärtlindring. Då kan man inte vara nöjd med skrivningen i betänkandet. FruSWARTZ (fp) kort genmäie: Jag vill bara läsa högt för ur betänkandet. Om t. ex. läkarna-jag glömde del i milt förra inlägg - heter del: "Utskottet förutsätterall man vid tilldelningen av läkartjänster liksom vid fördelningen av resurserpå sjukvårdsområdet beaktar riksdagsullalande." Jag tycker atldet är en ordentlig tillsägelse i den frågan. Vidaresägs all del krävs intensiva insatser och atl kontinuerligtskall inhämta, sammanställa och redovisa uppgifter om utvecklingen och påpekaför olika landstingsområden vad de behöver göra för att fylla de krav som vihar rätt all ställa med anledning av riksdags uttalande. Vihar ändå stor anledning all hoppas, och det är allas vår plikt atl varauppmärksamma på detta område och se lill atl del händer något efter del beslutvi fattar . Det finns dock betydligt större förhoppningar attnågonting skall hända än vad vi haft lidigare. Herr talmannen anmälde all anhållit atllill protokollet få antecknat atl hon inte ägde rätt till ytterligare replik. FruTHEORIN (s): De här frågorna är gamla bekanta och kära ämnen för mångariksdagsledamöter - del kan man se om man följer behandlingen under de sex årsom vi har diskuterat smärtlindring vid förlossning här i . Jagär inte riktigt lika negativ som . Jag konstaterar att ut skottet har anslagit en positiv ton. Del är inte detsamma som atl vi har nått några särskilt stora framgångar för kvinnorna, men 200 man kan ändå ur utskottsbelänkandet läsa ut enmyckel stark fram- flyttning av positionernanär det gäller smärtlindring vid förlossning. Det kan man konstatera medtillfredsställelse. Detfinns emellertid ett par saker som man måste ställa sig frågande lill. Det ärtre metoder som diskuteras som någorlunda effektiva smärtlindringsmetoder förkvinnorna. Rättare sagt: Två av dem bedöms som effektiva - del ärparacervikalen och epiduralen. Pudendusblockaden är en bedövningsmelod somsätts in precis i de sista ögonblicken. Den bedövningen ges till nästanhälften av alla kvinnor. Den bedöms inte som en effektiv smärtlindringsmelodunder förlossningen. Epiduralbedövningen,som sätts i ryggen - inte i ryggmärgen, som många tror - måste läggas av ennarkosläkare, anestesiolog. Vihar motionerat om att man bör utbilda barnmorskorna i alt geparacervikalen - det är en bedövning som läggs omkring livmodern. Del kanskekan noteras - del är något som jag inte visste lidigare men som jag har lärtmig under det allra senaste halvåret - atl para-cervikalbedövning ochpudendusblockad i princip är samma form av bedövning, det är bara del att deplaceras på olika ställen. Barnmorskor kan myckel väl lära sig att handskas medsåväl den ena som den andra metoden. Riksdagenhar behandlat utbildningen av barnmorskor i de olikasmärtlindringsmeloderna och då slagit fast hur viktigt det är alt läroplanenfrån 1973, enligt vilken alla dessa metoder ingår i utbildningen, kompletterasmed en vidareutbildning av alla de barnmorskor som inte har utbildning ide olika smärtlindringsmetoderna. Visserligen är del - det har ocksåsagt ifrån - den ansvarige läkarens kunskaper och intentioner som avgör vilkensmärtlindringsmelod en barnmorska får använda i sin yrkesutövning. Men del ärockså så all barnmorskor vid vissa kliniker får lära sig alt utföraparacervikalblockad efter den ansvarige läkarens bedömande. Detta är något somsker vid många kliniker i . Vad jag känner en viss oro för är denglidning i skrivningen som finns i socialutskottets betänkande och som ocksååterfinns i utlåtande, där man för samman epidural-anesiesinoch paracervikalblockaden och säger alt de kräver medverkan av läkare. Jag kanemellertid inte tolka det på annat sätt än att tidigare uttalandemåste ligga fast. Barnmorskor kan och bör få ge para-cervi kalbedövningen. Såvittjag förslår av allt del material som finns atl inhämta på området förhåller detsig så att om alla kvinnor som vill ha smärtlindring skall få det finns detbara en framkomlig väg, utbildning av barnmorskor i paracervikalmetoden, 1annat fall får vi vänta åtminstone . Det finns nämligen inte ens ilångiidsplanerna för sjukvården intaget utbildning av tillräckligt mångaanestesiologer för all kvinnorna på varje plats där det finns kvinnoklinikerskall ha chans att få en smärtlindring lagd av en läkare. Detta tycker jag ärviktigt atl konstatera. FruSwartz har sagt att utskotlets skrivning i sak innebär eti krav på etthandlingsprogram där man dels redogör för de resurser som finns Nr 24 inom varje landstingsområde, dels skall informera frånsocialstyrelsens Onsdaeenden '''' °" vWka ytterligare åtgärder som bör vidtas inomlandsiingsom- rådena.Jag hälsar del med tillfredsställelse. Det måste såvitt jag förslår --------------- innebära att kommer alt ge klara direktiv lill varje lands- Mödrahälsovård lingsområde alt vidareutbilda samtliga barnmorskor i den metod som ochförlossningsvård jag har talat om, nämligen paracervikalblockaden, Epiduralanestesin kommer nämligen knappast atl vara införd på alla sjukhus inomöverskådlig lid. Del är den kunskap som kan inhämtas av del föreliggandematerialet. Vadsom saknas i socialutskottets betänkande är en redovisning av del antalanestesiologer som finns i och i den femåriga sjukvårdsplanen ochden mer långsiktiga sjukvårdsplanen för utbildning av sådana anestesiologer.Del skulle ha klarlagt det som jag har talat om. Jag känner emellertid till denplanen och vel att den på inget vis ger besked om atl vi den vägen skall kunnage smärtlindring lill samtliga kvinnor som önskar del. Trotsallt vill jag ändå anföra att det här utskoltsbeiänkandel andas optimism. Jagvill tolka det så atl del betyder ett aktivt agerande från socialstyrelsenssida för en vidareutbildning av barnmorskor i de effektivasmärllindringsmetoder som de kan och bör få använda över hela landet och intebara i några få sjukhusområden där det finns framsynta läkare. Överläggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels motionerna nr 270 av herrHermansson m. fl. och 444 av m. fl. i motsvarande delar, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan fruLantz begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposilion: Densom vill atl kammaren bifaller socialutskottets hemställan i beiäri-kandel nr 6mom. 1 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionerna nr 270 och 444 i motsvarande delar. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal. Dennaomröstning gav följande resultat: Ja- 278 Nej - 13 Mom. 2 202 Propositioner gavs på bifall till dels utskotieishemställan dels mo- lionerna nr 444 av fruLantz m. fl. i motsvarande del, nr 763 av 24 Vissa socialvårdsfrågor m. m. , nr 1288 av fruOlsson i samt nr 2071 av och , och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposilion: Densom vill all kammaren bifaller socialutskollets hemställan i betänkandet nr 6mom. 2 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionerna nr 444 i motsvarande del, nr 763, nr 1288.och nr 2071. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal. Dennaomröstning gav följande resultat: §7 Vissa socialvårdsfrågor m. m. Föredrogs socialutskottets belänkande 1976/77:7 medanledning av motioner om vissa socialvårdsfrågor m. m. Idetta betänkande behandlades motionerna 1975/76:1246av m. fl. (vpk), vari hemställts 1. allriksdagen uttalade sig för en ny inriktning av socialpolitiken i de arbeiandes intresse, bl. a, åtgärder för atttrygga allas rätt lill ett meningsfullt arbete, b. införandeav en allmän socialförsäkring, som skulle garantera eko nomisk trygghet vid alla former av inkomstbortfall, finansierad genom beskattning av kapitalet, c, nuvarande sociallagsiifiningen ersattes av en socialförsäk ring, som på ett obyråkraiiski sätt gav stöd ål människor i nödsituationer, utan utnyttjande av tvångsmedel, d. fortlöpande kontrollav alt beslutade reformer fick åsyftat resultat, 2. all hos regeringen skulle anhålla omtilläggsdirektiv till socialutredningen i enlighet härmed. 1975/76:1269 av (), 1975/76:1300 av fruTilländer (c) och hert Fiskesjö (c), 1975/76:1305 av i (m),1975/76:2142 av m. fi. (vpk) och 1975/76:2153 av herrHermansson m, fl, (vpk). Nr 24 Utskottet hemställde Onsdaeen den "skulle avslå motionerna 1975/76:1246, 1975/76:1269, '975/76:1300, 1975/76:1305, 1975/76:2142 och 1975/76:2153. Vissasocialvårds- (vpk): frågor m. m. kommunisterna har i motionen 1975/76:1246 utvecklat enkritik av den förda social- och reformpolitiken. Vi har visat hur deni dag liksom lidigare i historien har anpassats efter det ekonomiska systemetsvillkor. Det är uppenbart atl en kapitalistisk ekonomi behöver en omfattandesocialpolitik för all motverka alla de negativa konsekvenser som detta syslemskapar. Det gäller ojämna och osäkra inkomster, arbetslöshet, utslagning,yrkesskador och yrkessjukdomar, stora orättvisor i inkomstfördelning,utnyttjande av konsumenternas beroende - för alt la bara några exempel. Ingetav dessa förhållanden är naturiigtvis önskat av kapitalel. De skapar oro ochopposition i samhället, och dessutom orsakar de från lid lill annan sviktandeköpkraft, som kan förstärka kriser inom ekonomin. Den upplysta kapitalismen äralltså intresserad av alt samhället tar hand om människor som slås ut urproduktionen eller är arbetslösa. Den är likaså intresserad av all samhälletvia olika former av bidrag ökar omsättningen av penningmedel. Det stärkerköpkraften och stimulerar produktionen. Delta är inga nyheter. Men ändå harman inte velat erkänna kopplingen mellan socialpolitiska åtgärder och behov avall stimulera konjunkturer. Man har i stället försökt framställa de socialareformerna som reformer uteslutande i de arbeiandes intresse - en beskrivningsom inte är sann. Vadvi har velat visa i vår motion är alt en socialpolitik på kapitalets villkoralltid måste ha begränsningar, som gör att den sällan kommer åt själva källantill missförhållandena utan mer kommer atl arbeta med symtomen. Man kan inteundanröja arbetslösheten, men man kan skapa beredskapsarbeten och betala ut ekonomiskersättning till de arbetslösa. Man kan bara i liten utsträckning förebyggayrkesskador och yrkessjukdomar, men man kan se till att det flnns enyrkesskadeförsäkring och vårdinrättningar. Man kan inte hindra utslagning frånarbetsplatserna, men man kan skapa olika former av skyddat arbete ochekonomiskt skydd för de utslagna. Enligtvår uppfattning måste socialpolitiken ges en ny inriktning och präglas av en offensiv politik i arbetarklassens intresse. I grunden för en sådan offensiv socialpolitik ligger en rad olika reformer, som vpk fört fram här i . Vi har krävt en utbyggnad av barnomsorgen med målsättningen att alla barn skall ha rätt lill daghemsplats och likaså atl friiidshemsplalser skall finnas för barn . Den sociala betydelsen av atl ge barnen tillgång lill stimulerande miljöer i samvaro med andra barn erkänns numera av allt vidare kretsar. Men de politiska partiernas välvilliga uttalanden i frågan har ännu inte lett lill verklig 204 handling. Vihar också krävt en nedtrappning av arbetstiden lill sex timmars arbetsdag före1980. Detta är ett krav som måste ses mot en ökande stress och utslagning iarbetslivet. Kravel på sex timmars arbetsdag är en försvarsåtgärd från lönearbetarnassida, men sexiimmarsdagen skulle också öka tillgången på arbetstillfällen isamhället, vilket är en förutsättning för atl bereda alla de kvinnorsysselsättning som är arbetslösa. Detprivata näringslivet förmår inte garantera vars och ens självklara rätt lillett meningsfullt jobb. Lönearbelarna har inget inflytande över produktionen,och de drabbas dessutom av arbetslöshet. Samhället måste därför stödjalönearbelarna i deras strävan att få inflytande på arbetsplatserna genom enlagstiftning som tillerkänner dem rätlen att bestämma över produktionensuppläggning och inriktning, avgörande inflytande över anställningar,avskedanden och omplaceringar samt över försäljning och förflyttning av företagliksom rätten alt bedriva politisk verksamhet på arbetsplatserna och rätten attstrejka. Dessutom måste staten påta sig ansvaret alt trygga sysselsättningenför alla dem som ställs ulan arbete eller aldrig kommer in på arbetsmarknaden.Vpk har vid upprepade tillfällen lagt fram förslag om sådana åtgärder. Nuheter del i socialutskottets belänkande: "Del kan naturligtvis inte kommai fråga alt i det läge som utredningsarbetet befinner sig ge utredningen"-dvs. socialutredningen - "tilläggsdirektiv av den omfattning sommotionärerna förespråkar." Mot bakgrund av den förödande kritik somsocialuiredningens betänkande om socialvårdens mål och medel utsattes för serjag det tvärtom som någonting självklart att utredningen borde få dessa nyadirektiv och starta sitt arbete på nytt. Kärnani den kritik som utredningen utsattes för var nämligen just delta all denbortsåg från alla de förhållanden som grundar behovet av en socialpolitik. Enlagstiftning som bygger på delta visserligen svulstiga men ändå torftigamaterial kommer inte all innebära någon ny inriktning av socialpolitiken. Denhelhetssyn på människorna och deras problem som man så flitigt talar om iutredningens betänkande kommer inte att bli någonting annat än ord ulaninnehåll. Jagkan dessutom inte hjälpa att jag tycker det klingar åtskilligt falskt närutskottet anser all man på nuvarande stadium inte kan ge socialutredningen nyadirektiv, som vi vel att socialministern har begärt atlutredningen på nytt skall ta upp frågan om tvångsåtgärder inomsocialvårdsarbeiei. Just del problemkomplexet anses av dem som arbetar inomsocialvården liksom av intresseorganisationer -RFHL, , RSMH och flera andra- som ett av de få områden där utredningen föreslagit betydelsefullaförbättringar. Jag tillåter mig tolka socialministerns direktiv, eftersom hansjälv ju inte velat ge dem en skriftlig utformning, som ett försök atttillgodose den reservation som den moderata ledamoten i utredningen har fogatlill betänkandet. Detta måste rimligtvis ses som en myckel betydande tillägglill utredningens direktiv, och dessutom ett tillägg i reaktionär riktning. Vissasocialvårdsfrågor m. m. Vissasocialvårdsfrågor m. m. Vårtförslag innebär en ny, progressiv inriktning av socialpolitiken och med densocialvården. Del är uppenbarligen del som socialutskottet inte vill vara medom, men man gömmer sig bakom en formulering om all del på nuvarande stadiuminte är möjligt att ge utredningen till-läggsdirektiv. Vill man verkligenåstadkomma en förändring av socialpolitiken i progressiv riktning, måste manockså rimligtvis vidta de åtgärder som behövs, bl. a. när det gäller utredning.Våra förslag i motionen 1246 har den inriktningen, och jag vill därmed, herrtalman, yrka bifall till dem. Närdet sedan gäller de delförslag ur ett par andra vpk-molioner som behandlas idet här belänkandet skall jag avstå ifrån atl ställa några yrkanden, dock intedärför alt jag är nöjd med utskottets skrivning - det finns naturligtvis andrasociala områden än barntillsynen och arbetsmiljön, där det råder en påtagligeftersläpning - utan därför all åtskilliga av de frågorna skulle få en positivlösning, om mina tidigare yrkanden vinner gehör. Utskottetshänvisning till del arbete som ännu inte har kommit i gång ijämställdhetskommittén är inte heller särskilt tungt vägande. Del yrkande ivpk-motionen som vi här behandlar rör sig ju mera om familjers och individersisolering än om diskriminering av kvinnor. Men eftersom jag, trots all jag ärledamot av jämslälldhetskommittén, ännu inte har fått de i betänkandetaviserade tilläggsdirektiven, och därför alltså inte kan påslå att kommitténinte kommer all arbeta med de frågor som las upp i motionen, har jag som sagtinte något yrkande i den delen. I motion 1300 avmig och behandlas pros-lilulionen och de följdverkningar denmedför, såsom social uislagning och kriminalilel, Prostilutionenhar blivit ett allt större problem i vårt land, inte längre baralokaliserad lill de större städerna, även om den har varit mestframträdande där. Den uppmärksamhet som problemet fått i massmedia, iallvarligt syftande reportage m, m. uppvisar en helt annan bild än denförgyllda och förljugna playboyvärld som sidorna i vissa herrtidningarappellerar till. Denbekvämaste attityden också från myndigheternas sida har länge varit atl blundaoch se mellan fingrarna, såvida det inte rört sig om direkt koppleriverksamhet,så länge prostitutionen varit ett begränsat bak-galsproblem. Denkartläggning av prostilutionen som skett på det vetenskapliga planet ärpåfallande tunn, gjorde en undersökningpå ett mycket begränsat material av de psykologiska och sociala faktorer somkraftigt medverkar till all unga flickor kommer att ägna sig åt prostitution. psykiatriska avdelning förelog en undersökning i börjanav 1960-lalet på ell större material med uppgift att kart- Resultaten är i många avseenden alarmerande.Förutom hemmiljö och psykisk konstitution bidrar såsom starkt predestinerandesådana faktorer som ungdomsarbetslöshet, brist på utbildning, underbetalning avkvinnlig arbetskraft, dålig kvalitet på nöjes- och restauranglivei, en utbreddslit- och slängmentalitet. Dendanska undersökningen kommer fram lill att hela 80 96 av flickorna uppvisartecken på psykisk sjukdom eller avvikelse. Omdessa resultat, som gäller den danska situationen i början av 1960-lalet, kanöverföras till vårt land är kanske osäkert, men inget talar för atl skillnadernamellan där då och här nu skulle vara nämnvärda. Om det vel vi emellertidingenting exakt, och denna okunnighet är verkligen ganska anmärkningsvärd, förutvecklingen av prostitutionen har inte skett i skymundan. En stor ochuppenbarligen myckel vinstgivande bransch har växt fram och tagit sig alltmerorganiserade former. Iriksdagen har frågan tidigare aktualiserats, och socialutskottet har åren 1972och 1973 behandlat problem i samband med prostitutionen. Vad som då sades aranmärkningsvärt och vän att citera, särskilt med tanke på alt riksdagsbeslutetinte medfört någon åtgärd från sida. Jag citerar ursocialutskottets betänkande nr 1972: "Detär emellertid enligt utskottets bedömning uppenbart all i vart fall på längresikt de effektivaste åtgärderna måste vara sådana som innebär att orsakernalill prostitution undanröjs. All motiven är att söka i all deprostituerade haft svårigheter av social och ekonomisk karaktär torde vara ettfaktum. Man har emellertid ingen entydig bild av bakomliggande orsaker. Bådedenna omständighet och det faktum atl galuprostilutionen lill väsentlig delförsvunnit och ersatts av andra former aktualiserar enligt utskottets meningfrågan om en kartläggning av prostitutionens omfattning och karaktär och av deprostituerades sociala bakgrund, utbildning, levnadsförhållanden m. Någonkartläggning har dock ännu inte påbörjats. Om dröjsmålet avspeglar den viktsom man fäster vid frågan så är det ganska beklagligt, 1sitt yttrande över motionen 1300 säger bl, a. att prostitutioneninte kan brytas loss och betraktas som en isolerad företeelse vid sidan av denövriga sociala samhällsutvecklingen och all förslagen lill åtgärder motprostitutionen inte bör avskiljas från det sociala planeringsarbetet iallmänhet. Detär en ganska obegriplig motivering för en fortsatt passivitet. Del är precis ensådan genomgripande och orsaksorienterad undersökning och kartläggning som vimotionärer efterlyser. Andrasamhällsproblem, t. ex, arbetslöshet, trafikproblem, narkotikaproblem ochalkoholproblem, kan ju faktiskt och har verkligen special-studerats men har förden skull inte brutits ut ur sitt samhälleliga sammanhang. Man har fokuseratett problem och kartlagt orsakerna i allt vidare cirklar. Varför skulle detinte gå här? Att det går visar ju bl. a. den danska undersökningen, som pekarpå att förutom alla andra kända former av psykisk belastning i barndomendominerar miljöfaktorerna som Vissa socialvårdsfrågor m. m. Vissa socialvårdsfrågor m. m. orsak till att man sedanägnar sig åt prostitution: otrygga hemförhållanden, alkoholmissbruk, splittradehem, föräldrar där en eller båda ägnat sig ål prostitution. Allt detta klargörotvetydigt alt rekryteringen av de prostituerade till stor del sker från denmest utlämnade och försvarslösa gruppen i hela samhället. Socialt och psykisktarv skapar en typ av handikapp, som det anslår ell välfärdssamhälle att pånågot sätt kompensera. Som del nu är lämnas de prostituerade i en situation somborde uppfordra myndigheterna till all vidta åtgärder. Frånsamhällets sida tycks man alltså ha stått tämligen handfallen. Å enasidan har en större frihet i umgängesformer accepterats som ett legitimt utslagav pluralism. Den omprövning av alla värden som fortfarande sker skaparsamtidigt en stor villrådighet på många livsområden. Man kan inte frigöra sigfrån känslan alt här ofta har skett en förstöring av värden och attityder varskonsekvenser både för den enskilde och för samhället i stort kan bli förödande. Mångaförslag till förändringar som har frigörelsen som förtecken skapar kanske nybundenhet. Som ell belysande och aktuellt exempel kan man bara peka påsexualbroltsutredningens förslag till ny utformning av koppleribeslämmelsen.Dess bättre har många remissinstanser nagelfarit utredningen och därvidavslöjat många av förslagen till en s. k. friare syn som grandiosa uttryck förde gamla vanliga reaktionära könsrollsfördomarna, där upprördheten överkoppleriverksamheten inte är särskilt stor. Här har verkligenkvinnoorganisationer gjort en insats som varit avslöjande och förödande förmyckel i utredningens synsätt. 1 samma friska anda har kvinnoorganisationerockså uttalat sig för en utredning om prostitutionen. Medutgång från en värdegemenskap när del gäller åtminstone ett socialt minimumborde från samhällets sida en strategi göras upp för att mötaprostitulionsproblemel. En drastisk kriminalisering kan vid första påseendeförefalla att förena enkelhet och effektivitet, men erfarenheten visar attbrottsligheten då går underjorden, organiseras och effektiviseras. Alternativettill kriminalisering behöver inte vara den nu rådande radikala mentaliteten. Ettsamlat grepp måste samhället la på dessa frågor. Polisens lokala insatser, ioch för sig aktningsvärda, räcker inte om man skall komma till rätta medsvårigheterna. Den behöver stöd i en mer omfattande, mångsidig och målbeslämdinsats från myndigheternas sida. Ett växande antal unga människor fångas nuupp, exploateras hänsynslöst och slås efter förbrukning ut. Situationenför t. ex. Malmös del när del gäller prostitution är väl känd, inte minst lackvara polisens energiska insatser.