prot · G009109 · 1976-12-31 00:00:00 — Inget annat fordon ärper capita sett så energisnålt. Trafiksäkerheten är heltöverlägsen t. ex. landsvägstrafikens. Mentrots detta får man ell intryck av all inte tagit intryck avett sådant synsätt! Nuintar SJ den ståndpunkten att man vill ersätta den spårbundna lokalapersontrafiken med busstrafik. För all fortsätta med järnvägstrafiken har SJför kommunerna presenterat en dyr räkning på många miljoner, en räkning somkommunerna inte har råd att betala. Förhandlingar har pågått i många omgångar,men man kan påslå att de ännu inte har lett till positivt resultat. Ettproblem för kommunerna i förhandlingsledet är att man där starkt betvivlar deberäkningsgrunder SJ presenterar, ett beräkningsunderlag som SJ inte varitberett att redovisa. har en stor opinion vuxit fram till förmånför en fortsatt lågtrafik. Man har informerat och protesterat, man har tagitklar ställning mot tågindragningar och mot bussalternalivet. Det klara beskedetfinns, inte bara från kommunerna, utan från mer än 20 000 människor som borutmed järnvägen. 1vår motion har vi föreslagit att åtgärder skall vidtas för alt säkra denspårbundna lokala persontrafiken på den aktuella bandelen. Vi har också krävtalt skulle uttala att vid under- handlingar med berördakommuner åläggs att redovisa sill kalkylunderlag. Utskottethar tagit fasta på kraven och uttalat sig för detta. Utskottet säger att det är"i hög grad angeläget att den spårbundna trafiken på den angivna bandelenbibehålls samt att en överenskommelse i berörda frågor kommer tillstånd". Och det sägs klart ut alt utskottet också anser det angeläget allSJ med utgångspunkt i ett samhällsekonomiskt synsätt visar större öppenhet videxempelvis förhandlingar med kommuner och landsting om alternativa lösningartill kollektivtrafiken. Närdel gäller nedläggning och indragning av tågtrafik erinrar utskottet om vad dettidigare har sagt i den frågan och hänvisar till vad utskottet anförde förexakt , nämligen all någon nedläggning av järnväg eller järnvägsstationerinte får ske mot de berörda kommunernas vilja så länge utrednings- ochplaneringsarbete pågår. Det bestämda beskedet upprepar trafikutskottet i dagensbetänkande. Vad utskottet uttalar är att miljöhänsyn och Irafiksäkerhelsskälsamt önskvärdheten av en mera energisnål trafik gör det nödvändigt att denrälsbundna trafiken stimuleras. Utskottet säger också att taxepolitiken måsteta hänsyn till det och att måste för sin del medverka tillatt den kollekliva trafiken görs mer attraktiv och bättre anpassad tilltrafikanternas önskemål. Såvitt jag förstår ligger detta helt i linje med detankar som kommunikationsministern uttryckte. Meddessa deklarationer från trafikutskottet och, som jag uppfattar det,kommunikationsministerns instämmande, borde en motionär vara helttillfredsställd. Men det som gör att man ändå känner oro är att SJ trotsriksdagens tidigare uttalande umgås med planer på trafikinskränkningar. SJdrar redan i sommartidtabellen in tåg under veckoskiftena och dessutom ett tågsom används för arbetsresor. Motiveringen är att SJ inte har några vagnar,eftersom ett par kolliderat. Detta visar att SJ har haft den policyn att mankör slut på motorvagnarna tills de blir skrotfärdiga för att sedan lägga nedtrafiken. Genom riksdagsbeslut om pengar till motorvagnar har man delvis fåttändra sin målsättning. Men inte skall passagerarna få lida för att SJ tidigarehar misskött vagnanskaffningen? SJ har skyllt på att maninte haft några pengar, men det bör noteras att man tidigare inte har begärtmedel för motorvagnsanskaffning i sin långtidsplan. DagensTU-betänkande erinrar om vad trafikutskottet föreslog och antog år1975. Därtill kommer att och det stora flertalet människor i vårtland är mycket eniga om att vi behöver en ny trafikpolitik, entrafikpolitk som har de positiva inslag som beslut saknade. SJvägrar att redovisa sitt kalkylunderlag, och det är att observera att dettainte gäller s. k. enskilda förhållanden. Så mycket är dock klart som att SJinte vill ge samma villkor för som man gav t. ex. Stockholmsområdetgenom den s. k. Hörielöverenskommelsen. Den byggde bl. a. påsärkostnadsprincipen, dvs. att SJ får ta betalt för alla Denstatliga trafikpolitiken, m. m. Denstatliga trafikpolitiken, m. m. lokala och centralakostnader som är förknippade med verksamheten. Möjligheterna att få en sådanlösning förhandlingsvägen måste nog bedömas som myckel små. Det tragiska ärall under den lid som förhandlingar och diskussioner pågår vill SJ fortsättaungefär som förut med försämringar av servicen. Jagskulle alltså - liksom fiera andra talare har gjort - vilja vädja tillkommunikationsministern au han tar upp de här frågorna och överväger demöjligheter som står till buds. Att kommunikationsministern här skulle engagerasig är så mycket mer motiverat som ett ställningstagande i de frågor som jagoch andra har aktualiserat får konsekvenser för den regionala järnvägstrafikenöver huvud taget. Man kan väl säga alt om 2 000 resenärer per dag - dvs. 4 000pendelresor - inte är ett tillräckligt underlag för en regional järnvägstrafikpå en sträcka av , så lär del inte finnas underlag för regionalpassagerartrafik på järnväg här i landet! Jaghar vid tidigare tillfällen sagt till kommunikationsministern alt när vi nuunder några månader lever i ett trafikpolitiskt vakuum kan vi inte frånriksdagens sida tolerera att ett statligt affärsverk på administrativ vägraserar det som vi förmodligen kommer att vilja ha med i en bättre, framtidatrafikpolitik. Jag skulle alltså vilja vädja till regeringen och kommunikationsministerBo Turesson all de med en helt annan kraft än hitintills - del gäller även denförra regeringens brist på engagemang i de här frågorna - ser till att statensjärnvägar lever upp till den målsättning som i full enighet kommer attuttala . Det borde inte behöva sägas, men del måste sägas. Vadvi behöver i svensk trafikpolitik är inte hot om nedläggningar ochindragningar. Vad vi behöver är en offensiv trafikpolitik, och kommunikationsministernhar ju antytt att man kommer att föreslå en sådan . Därför harjag ändå efter dagens debatt vissa förhoppningar inte bara beträffande denpendeltrafik som jag har aktualiserat i milt inlägg utan också om en totaltsett bättre trafikpolitik. Egentligen är det väl inte så nödvändigt att jag uttalar mera i frågaom trafiken mellan och än jag gjorde i mitt svar till ,men för att inte vara oartig mot i vill jag erinra om vadjag sade till . Jagföljer naturiigtvis den här frågan med stort intresse, och om det hela skullebryta samman kommer jag att överväga att föreslå regeringen att tillsätta ensärskild förhandlingaman. Delär klart all man kan säga alt man skall tillhålla SJ all med större kraft änhittills föra en offensiv trafikpolitik. Men del måste ju alltid ske inom ramenför de konstitutionella regler som gäller i vårt land. Överträder man dem såkommer det, som säkert känner till, surt efter, och det tror jaginte vi skall utsätta oss för. Om herr talmannen tillåterskulle jag med anledning av mer eller mindre direktuttalade frågor om vilja nämna att under två budgetår har SJ pågrund av riksdagsbeslut fått särskilda pengar för upprustningav . Jag anser del självklart att SJ använder de pengarna på ettplanmässigt sätt. Däri ligger att SJ naturligtvis har en planering. Men det ärockså klart att SJ inte kan göra en detaljerad plan för varie del avinlandsbanan innan statsmakterna har tagit ställning till de regionalatrafikförsöriningsplaner som föreligger, och inte heller innan näringslivet, iförsta hand skogsbruket, har bestämt sig för vilket transportsystem man skallanvända i framliden. Delta innebär alltså att jag har full tilltro till SJ:sförmåga att på ett förnuftigt sätt använda de anslag som SJ får förinlandsbanans upprustning och som ju inte är särskilt stora i förhållande tillden överslagsvis beräknade totala kostnaden för hela . Denstatliga irafikpoliiiken, m. m. HerrJONSSON i (fp) kort genmäle: Jag tackar kommunikationsministern för vänligheten att kommenterainlägget och vill bara säga att visst kan det innebära konstitutionellproblematik att från riksdag och regering gå för långt gentemot ettaffärsdrivande verk. Men det kan ju inte vara konstitutionellt felaktigt, omriksdagen uttalar att det är i hög grad angeläget att spårbunden trafik på enviss bandel skall bibehållas, att regeringen känner ett ansvar för att SJ dåinte skall sabotera en sådan utveckling. Visst skall vi, som det harsagts här, vara förhoppningsfulla när det gäller förhandlingar. Men vi kan juinte vänta på ett förhandlingsresultat tills de objekt vi förhandlar om ärborta. Om det tror jag att och jag ändå är helt överens. Det finns anledning att frånriksdagens sida påminna om att vår regering självfallet har ett ansvar för också fullföljer de intentioner som riksdag och regering har uttalat. (-): Inom ramen för dagens trafikpolitiska debatt finns det ett par frågorsom jag vill ägna särskild uppmärksamhet åt. Den första frågan handlar om SJ:sutsugning av , NJA och därmed också . Två motioner föreligger iärendet. Jagtvekar inte att kalla SJ:s fraktpolitik för utsugning. SJ:s försvarare på denhär punkten kan möjligen glida undan med att säga att vi inte har exaktasiffror som underlag för så drastiska påståenden. Detär visserligen sant. Det exakta materialet bevakar ju SJ lika svartsjukt somen fågelmamma sina ägg. 1 det här fallet är det kanske inte så konstigt.Malmbanan är verkligen ett guldägg som SJ ligger och ruvar på, och det vill manbehålla - utan hänsyn till hur det står till i i övrigt och vad somkan vara moraliskt riktigt och försvarbart. Nejdå, i SJ:s papper får man inte titta. Varie försök att få insyn har avvisatsmed hänvisning till särskild lagbestämmelse, och att argumentera med stöd avdet exakta siffermaterialet är alltså omöjligt. Denstatliga trafikpolitiken, m. m. går ju att använda sundaförnuftet. kostade 23 miljoner att bygga. Att den geren avkastning som torde tillfredsställa även de mest långtgående kapitalistiskalönsamhetskrav står helt klart. Det vore verkligen intressant att få enredogörelse för vad den banan har gett i ren vinst för SJ. Norrbottensläns landsting, som behandlade frågan vid sitt senaste rådslag, har begärt attregeringen skall hjälpa till för att förmå SJ att lätta på förlåten en smula.Men den borgerliga majoritetens agerande i utskottet, med den mycket svagaskrivningen som inte säger någonting, inger inte mycket hopp om att regeringenskall agera på något sätt. Jag förmodar att det finns ett samband mellan deborgerliga ledamöterna i utskottet och regeringen. Manhar uppskattat SJ:s övervinst på malmfraklen till minst 75 milj. kr. per år.Det är en vinst som går långt utöver vad som kan anses företagsekonomisktmotiverat. Det handlar om en ekonomisk utplundring av . Alla vet hurdet slår till i det länet. Det befinner sig i en kris som är den allvarligastepå mycket . 80 blev inte av. Utvecklingsplaneringen blev enavvecklingsplanering. skakas också gruvnäringen på ett ganska allvarligtsätt. Från sida böriar man tala om inskränkningar och t. o. m. om har nått lönsamhetsgränsen för brytning exempelvis i . Jagskall emellertid inte gå in för att karakterisera kortsynta rovdrift medmalmtillgångarna, utan jag skall återvända till ämnet, nämligen SJ:sprissättning på malmfrakten som sannerligen inte gör det lättare för ochNorrbotten att klara krisen. Förvaltningschefen i , WikingSjöstrand, sade i tidningen nr 1 att SJ:s prissättning ärohållbar och att inte kan fortsätta att översubventionera SJ. Han sadeockså att man egentligen inte för några förhandlingar, eftersom SJ ju är ettmonopolföretag. Det enda alternativet man har är att frakta malm per landsväg,och detta är en omöjlighet. Mennog måste var och en förstå att något är galet, när det faktiskt kan blibilligare att frakta malm med lastbil på landsväg eller att köpa malm frånBrasilien än att frakta den på järnväg. Att det förhåller sig så har f ö. NJA:sförre disponent bevisat. Nuvill SJ också på denna den lönsammaste av alla bandelar höja frakttaxanytterligare. Enbart en sådan höjning kommer att innebära en kostnadsökning förLKAB med ytterligare 40 milj. kr. Den prisökningen drabbarsjälvfallet också NJA, som ju av kända skäl också har svårigheter, eftersom denökningen av frakttaxan kommer att bli inräknad i det pris som NJA betalar förLKAB-malmen. ett statligt företag, delar alltså ut ett nytt slag motNorrbotten, vilket får läggas till allt det övriga som hardrabbat oss där uppe. Jaghar i motionen sagt att mot bakgrund av bekymren för de båda nämnda statligaföretagen - och - samt länets allvarliga situation och de mångamiljoner SJ kapat åt sig i form av övervinster på kan en sådanutveckling inte anses rimlig. åtgärd för att få ordningpå förhållandet har jag i motionen krävt att undantas från dennataxehöjning och att det åtminstone blir ett prisstopp när det gällermalmfrakten. Jag vill, herr talman, hålla fast vid detta motionsyrkande som ärsynnerligen välmotiverat. Jag yrkar alltså bifall till motionen 820. I andrahand kommer jag att rösta för den socialdemokratiska reservationen. Det finns,såvitt jag kan förstå, inga delade meningar mellan mig och reservanterna.Skillnaden är bara den att jag anser att , i avvaktan påövriga åtgärder, icke skall medge den prishöjning som kommer attdrabba och med ytterligare 40 milj. kr. Jagskall sedan i all korthet övergå till motionen 212 som tar upp frågan omfiottningens betydelse och frågan om det är vettigt att lasta över allatimmertransporter till landsväg. 1 betänkandet sägs: "Av motionen framgåratt frågorna härom aktualiserats främst av förhållandena i ochdå särskilt den planerade nedläggningen av fiott-ningen i m. Detär naturligtvis riktigt att detta gav impulsen till motionsförfat-tandet, menhär handlar det om en betydligt vidare problematik: Skall vi undan för undanbelasta våra landsvägar med gods som kan transporteras på annat sätt? Skall viinte använda oss av transportmetoder som erbjuds av moder natur, som intekräver så stora mängder olja och bensin som skall importeras, som minskarolycksrisker och vägslitage? Måste inte samhället få ett ord med i laget ocksånär det gäller den typen av trafikplanering? Inte kan det vara något som enbartangår fiott-ningsföreningarna och storbolagen! Utskottetanser att man bör vara nöjd med att frågorna om flottningen i m. fl.Norrbottensälvar skall prövas av Norrbottensdelegationen och att motionen iavvaktan på det resultatet inte bör föranleda någon särskild åtgärd frånriksdagens sida. Men jag vill än en gång betona att det här är ingenNorrbottensfråga. Flottning förekommer också i . I en rad andra älvar har flottningen, redan upphört, och är detuppenbarligen bara en tidsfråga innan all flottning slopas. Jagifrågasätter verkligen förnuftet i detta, och det har också de fackligaorganisationerna gjort. Jag har föreslagit att skall begära enutredning om de totala samhällsekonomiska konsekvenserna av övergång frånflottning till landsvägstransporter och att det skall framläggas förslag somsyftar till all styra virkesiransporterna till del från samhällsekonomisksynpunkt mest lönsamma iransporlsätlel. Det är bra om Norr-boltensdelegationengranskar frågan om flottningen i älv - för det är del den skall göra -men jag vill ta upp frågan i ell vidare sammanhang och yrkar därför bifall tillmotionen 1976/77:212. Sistoch slutligen vill jag också göra den reflexionen att den beslutsamhetensfriska hy som från borgerligt håll av och till demonstrerades i dentrafikpolitiska debatten tidigare tycks ha gått över i eftertankens kränkablekhet. Skarpt kritiserade man den förra regeringens politik, men Denstatliga trafikpolitiken, m. m. Nr 109 de nya djärva greppen från de borgerliga lyser verkligen med sinfrånvaro. Fredaeenden ' ''" ''' "'' Prishöjningar på halsen,men vi har inte utlovats någon 15 Moril 1977 "° bättre trafikpolitik. skall del läggas fram en proposition under detta år.Vi får väl se. Men mot bakgrund av den borgerliga regeringens Den statliga filosofi,bundenheten vid de kapitalistiska intressena och de lönsamhets- trafikpolitiken, kravman i allmänhet fixerar sig till är jag verkligen inte särskilt op- m. in. HerrDAHLBERG (m): Det råder stor enighet bland de olika politiska partierna om attjärnvägarna även måste spela en betydande roll för såväl person-som godstransporterna i vårt land. Miljöhänsyn och trafiksäkerhetsskäl liksomockså nödvändigheten av att spara energi talar för att järnvägens betydelsemåste komma att öka. De senaste årtiondenas negativa utveckling för rälsbundentrafik bör därför brytas, och olika stimulansåtgärder för att populariseradenna trafikform bör vidtagas. SJ har i kraft av sin dominerandeställning inom detta område ett stort ansvar att göra sin verksamhet merattraktiv och bättre anpassad till trafikanternas önskemål i olika avseenden. Deåtgärder som kan komma i fråga är naturligtvis av vitt skilda slag. Bannätetbör upprustas, taxepolitiken bör ständigt bevakas och olika möjligheter tillsänkta priser måste prövas, turtätheten och anslutningsmöjligheterna kanförbättras och den allmänna standarden och servicen på en rad områden blibättre. Sammantaget kommer dessa åtgärder att höja SJ:s konkurrenskraft ochäven ge SJ ökade intäkter i form av en ökad resandefrekvens. Imotionen 1976/77:802 tar mina medmotionärer och jag upp frågan om en allmänhöjning av standarden och servicen på SJ:s persontåg. Vi pekar bl. a. påfördelarna med ett internt kommunikationsradiosystem i vagnarna med vars hjälpviktiga upplysningar kan ges till passagerarna. De speciella barnkupéer somfinns på de flesta tågen skulle med tämligen enkla medel kunna inredas ochmöbleras på ett ändamålsenligare och trivsammare sätt än f n. Häromdagenläste jag i en tidningsnotis att SJ vid byggandet av nya personvagnar avser attta bort barnkupéerna och i stället göra ett större utrymme på toaletterna medskötbord och sådana anordningar. Jag hoppas att tidningen har fått felaktigauppgifier i detta fall. Det måste väl ändå vara ett steg tillbaka att hänvisasmåbarnsföräldrarna till tågtoaletten när det är dags att sköta om ettspädbarn. F. ö. behöver ju resande med småbarn även under resten av resan enlugn plats att vistas på, och dessa utbyggda toaletter löser knappast detproblemet. Om tidningsuppgiften är riktig bör SJ tänka om innan manbeställer några nya vagnar. 1 vår motion har vi ävenpekat på att det borde finnas varuautomater De inköpsmöjlighetersom finns inskränker sig till det 44 sortiment som finns i restaurangvagnarna - om man nu har sådan tur att det finns enrestaurangvagn med i tåget. reste hundratals tågresenärer frånJämtlandsfjällen med morgontåget söderut. På grund av lokfel försenades resan,och kom tåget till . Under dessa fanns detingen möjlighet för de resande att inhandla något ätbart. Ingen serveringförekom i någon form. Några varuautomater på tåget skulle den gången ha gjortgod PR för SJ, Enförutsättning för att SJ skall kunna hävda sig i konkurrensen med andratransportmedel är att man bättre än följer med utvecklingen på olikaområden och anpassar sin verksamhet till trafikanternas önskemål. Utskottetavstyrker vår motion men har dock i sin skrivning ett avsnitt om vissajärnvägs- och taxefrågor där man bl, a, behandlar standard-och servicefrågor.Den skrivning som utskottet där gör överensstämmer i stort med de tankegångarsom vi motionärer har framfört, varför jag, herr talman, nöjer mig med att yrkabifall till utskottets hemställan. Denstatliga trafikpolitiken, m. m. (vpk): Jag skall inte närmare gå in på kommunisternas kritikav den borgerliga regeringens trafikpolitik - har redaningående redovisat den, och jag vill bara understryka vad han har sagt. Jagskall i stället närmare beröra ett par avsnitt i motionen 1976/77:1208, Dengäller i första hand sjötransporterna och åkeribranschen. böria med sjöfarten. Vi hävdar i motionen att man i en samhälleligstyrning och planering av trafikpolitiken måste lägga större vikt vid och satsamer på sjötransporter än . Vpk har i motionen påvisat att det satsasväsentligt mer på sjötransporter i andra länder än vad vi gör här, 1 en radeuropeiska länder har stora investeringar gjorts för att bibehålla och utvecklade inre vattenvägarna och kustsjöfarten, 1 bl, a, , , Frankrikeoch har man goda erfarenheter av en sådan satsning. Härigenom hardet mindre och medelstora tonnagel fått ett underlag för sin verksamhet och engiven chans att leva vidare. Antalet arbetstillfällen har inte bara bibehållitsutan också kunnat öka. Det finns ingen anledning att befara att effekterna aven större satsning på en upprustning och utökning av kanalsystem och övrigainre vattenvägar och av kustsjöfart och berörda hamnar skulle få en annorlundautveckling i vårt land. Helt naturligt skulle del medföra en stabilisering, ochvi skulle kunna behålla smålonnaget och även del medelstora tonnagel. Sjötransporterär också från många synpunker vida överlägsna andra transportgrenar,Kostnadsmässigt är sjötransporter de i särklass billigaste. Enligt gjordaberäkningar är kostnaderna per tonkilometer vid sjötransporter, 10 örevid järnvägstransporter och vid landsvägstransporter. Den härjämförelsen talar helt för sig själv. Dessutom måste man i värderingen la meddel vägslitage som den tyngre lasibilstrafiken åstadkommer. Denna är den isärklass största boven när det gäller att Denstatliga trafikpolitiken, m. m. slita ned vägnätet ochförorsaka behov av stora reparationer och nyanläggningar. Menockså från miljösynpunkt är det fördelaktigt att, där så är möjligt, när delgäller godstransporter övergå från landsvägstransport till sjötransport, Ellenda fartyg som lastar I kan på en enda resa ersätta 50 lastbilar medsläp med en genomsnittlig last på 20 lon. Att den tunga lasibilstrafiken påvåra vägar utgör ett vida större miljöproblem än transporter på järnväg ellersjöledes är naturligtvis ställt utom allt tvivel. Lastbilarna kör ofta omnätterna och medför speciellt i städerna och i annan tätbebyggelse storabullerproblem för de boende. Luftföroreningar i form av dieselavgaser är ocksåen betydande miljöförstöring, som naturiigtvis bör nedbringas till ett minimum. Mankan inte heller bortse från de trafiksäkerhetsproblem som är förknippade medde tyngre landsvägstransporterna. Del förekommer ofta att lastbilar med tungalaster råkar ut för haverier och trafikolyckor med omfattande personskador ochstora materiella förluster som följd. Landsvägstransporter av farliga lasterutgör också ett stående hot mot miljön i allmänhet, haveri med en last avgiftiga ämnen kan få katastrofala följder för hela samhällen, exempelvis genomatt grundvattnet förstörs. Många av dessa riskmoment kan elimineras ellerstarkt reduceras om sådana transporter kan ske sjöledes eller med järnväg. Närdet gäller att spara energi - och del är ju en väsentlig fråga - ärsjötransporter vida överlägsna landsvägstransporter. En kraftig minskning avoljeförbrukningen är här möjlig, något som naturligtvis får en positiv verkanfrån samhällsekonomisk synpunkt som inte är oväsentlig, Ellutvecklat system med moderna pråmar och lämpligt anpassat övrigt tonnage, såsommindre containerfartyg samt tank- och bulkfarlyg, på. kanaler, insjöar ochvissa kuststräckor som är lämpade för sådan trafik skulle medföra störretrafiksäkerhet, billigare transporter, mindre miljörisker och bättreboendemiljö för dem som bor i områden som är trafikerade av den tyngrelandsvägstransporten. Deltaär alltså mycket väsentliga frågor, som enligt vår mening inte får skjutas åtsidan eller helt förbises vid en helhetsplanering av trafikfrågorna. Här krävsnaturligtvis också en upprustning av berörda hamnar längs kanaler och insjöar,så att de får en modern utrustning och kan vara till nytta för de modernasjötransporterna. Vihar tagit upp alla dessa frågor i vår motion, och har redanyrkat bifall till förslaget om en utredning av den här typen, så jag behöverinte göra del.