prot · G00919 · 1976-12-31 00:00:00 — Detär inte på det viset man skapar en nödvändig medverkan av de människor som haransvaret för arbetet med dessa problem. Hert () kortgenmäie: Jag måste nog få säga till att jag inte tar åt mig avett beröm som bygger på den gamla teknik man från borgerligt håll begagnat närman försökt beskriva den jordbrukspolitik vi fört och när manförsöker skildra vad som egentligen hände enligt beslut. Jag har såmånga gånger från denna talarstol fått rätta borgeriiga talare som försöktvanställa den politiken att jag behöver inte göra det igen. Jag bara slårfast att vi drivit jordbrukspolitik i det här landet har mankunnat konstatera att den svenska jordbruksnäringen blivit bättre änjordbruksnäringen i de flesta länder som vi kan jämföra oss med när det gälleratt ha god bärkraft, ge sina utövare och anställda en hygglig situation och gelandet den livsmedelsförsörjning det behöver. Jag känner inte till vad det varför ett rationaliseringspapper jag stoppat i byrålådan. Vi måste även ifortsättningen driva rationaliseringsverksamheten vidare inom jordbruket, ochdet har vi alltid varit överens om då vi diskuterat här i huset. HerrLothigius överraskar mig när det gäller frågan om råvaran. ju till sågverkens situation. Är det några som jag haft bekymmer förunder den tid jag var jordbruksminister så är det just sågverken.Representanter för de många små företagen har suttit utanför min dörr och varitoroliga för att starkare krafter ville driva en politik inom skogsnäringarnasom praktiskt taget skulle ställa dem inför risken att blottställas på denråvara de behövde för att klara sin verksamhet i de glesbygder där dennaverksamhet kanske betydde det enda sysselsättningstillfället. Viklarar inte de här problemen genom import. har mycket bestämtsagt ifrån på den punkten. Vi klarar inte svackan med import och kan inte byggavår råvaruförsörjning på import, utan vi måste försöka sörja för att vifår en planering och en hushållning. Det är här Nr 19 jag vänder mig emot dennya metod som jag finner att den nuvarande jordbruksministern tänker tillgripa,nämligen att han vill lägga över mera av ansvaret på skogsindustrin själv dådet gäller att klara de här problemen. Det är ändå fråga om problem som gällerhela samhällsutvecklingen. Det gäller arbetstillfällen i tätorter ochglesbygder där planeringen för framtiden skall ske också under hänsyn tagentill andra förhållanden än inom skogsindustrin. HertLOTHIGIUS (m) kort genmäie: Beträffande händelserna 1967 är det ganska lätt att följa denutveckling som skett inom hela vårt jordbruk. Skulle vi gå efter de planer somman begärde att de olika länen skulle upprätta, varvid man utgick från vissa såatt säga kombinationer och nedläggningar beträffande en stor del av vissajordbruk, skulle det, , innebära en kraftig nedbantning av detsvenska jordbruket. , där man gjorde upp kartor och träffade avgöranden somman diskuterade, visade det sig att de tänkbara riktlinjerna i praktiken skulleinnebära att 72 eller av jordbruket skulle läggas ned. Menman kom på andra tankar när man började se på världssituationen och när detfrån olika länder började talas om behovet av en större livsmedelsproduktion ihela världen. tog också regeringen sitt förnuft till fånga. När det gäller råvarorna och sågverken vill jagsäga att jag är fullt medveten om den rådande situationen. Jag är fulltmedveten om att jag som f d. representant för de små sågverken i länhar stått mellan två eldar: å ena sidan storindustrin och å andra sidan bondekooperationerna.Men jag har den uppfattningen att skall man lösa de här problemen behöver maninte göra det i första hand genom direkta lagstiftningsåtgärder, utan man skallpå en regerings initiativ försöka fä en ordentlig genomgång beträffande detsamarbete som erfordras. Går det inte på detta sätt föreställer jag mig att dennya regeringen vidtar sådana åtgärder att vi inte råkar ut för de besväriighetersom har talat om. Hert () kortgenmäie: fortsätter att tala om planer i samband med 1967 årsjordbrukspolitik. Han vet naturiigtvis lika bra som jag att vad man sade då varatt vi skulle ha en självförsörjningsgrad på lägst 80 96, och det hade inte pånågot sätt kunnat uppnås med de metoder för jordbrukets utveckling som herrLothigius här talar om och som han kallar för planer. Vihar sagt att riktlinjerna för samhällets stöd till jordbruketsutveckling ligger fast. Det var dessa riktlinjer som låg till grund för beslutet1967. Det går bra, , att läsa protokoll. där man kan se att vi inomalla partier var angelägna om denna rationalisering. Riktlinjerna i stortligger fast. Sedan får vi ompröva vår produktionsmålsättning med hänsyn tillhur möjligheterna för vår livsmedelsförsörjning utvecklas. Det är denprövningen som sker nu inom ramen för den jordbruksutredning som f n. arbetar. Närdet sedan gäller sågverken: Det är utan tvekan på det sättet att man inte löserde problem som är bl. a. småsågarnas genom att överiåta åtskogsindustriföretagen själva att hantera ransoneringar och hushållning avråvara. Det är inte så vi kan bedriva samhällsplanering i det här landet. Vikan inte lyfta ut en näringsgren ur sitt sammanhang och säga: När det gällerskogsindustrin för företagsamheten sköta planeringen, men när det gäller övrigverksamhet i samhället skall samhället vara engagerat och svara för att vigenom en riktig regionalpolitik osv. får den utveckling vi önskar. När vi haren brist på råvara, som vi har inom detta område, och när vi har anledning attkänna oro för dels hur den industrikapacitet som vi redan har skall kunnautnyttjas, dels hur vi skall lägga upp det hela för att inte olika bygder skalldrabbas hårt då virkessvackan kommer - så är det självfallet angeläget attsamhället och regeringen är beredda att ta sitt ansvar och icke skjuter överdetta på industriföretagen. HerrLOTHIGIUS (m) kort genmäie: Vi skall inte tjata om 1967 års diskussioner på området, men jag skullevilja fråga: Varför blev det så tyst om de planer som man lade fram och varförblev förändringen helt annorlunda än den man försökte åstadkomma genom beslutet1967? Utvecklingen blev ju också en helt annan än den avsedda. Jag har det absoluta förtroendet för svensksågverksindustris möjligheter att samarbeta - om den får vissa garantier frånregeringen att denna skall medverka. Det viktiga är att vi i de olika kommunerdär det finns en god och bra träindustri kan behålla vår sysselsättning. Detkan vara nödvändigt, , att under en viss övergångstid icke köramed full kapacitet på vissa av dessa industrier - bara för att man därigenomskall kunna upprätthålla sysselsättningen på annat håll. Vi kan under denna tidavvakta de möjligheter som finns att utveckla vår egen skogsvara, somvi skall använda tiden för att förbättra möjligheten till en utveckladträförädling. Det är mycket viktigt, och det är mot den bakgrunden som jag har föreslagit att vj under goda konjunkturer skall avsätta större beloppän nu till forskning för att förbereda en sådan förädlingsverksamhet. Herrtalmannen anmälde att anhållit att till protokollet fl antecknatatt han inte ägde rätt till ytteriigare replik. HerrSIVERT i (s): Herr talman! I regeringsdeklarationen sägsatt regeringen avser att föra en kraftfull politik för att reformeraarbetslivet och fördjupa arbetsde- Den nya arbetsrättenskall fullföljas. Jagkonstaterar att det finns en stark oro hos svenska folket för hur regeringenkommer att driva dessa frågor. För dem som bevittnade valnattens skränandehopar, förmodligen högerstudenter som drev genom staden, är det faktisktskakande utsikter att dessa kan få inflytande över landets politik. Vidbehandlingen av medbestämmandelagen kunde vi bevittna hurframför allt moderater och centerpartister försökte urholka lagen till nackdelför de anställda. Tyvärr fick man på en rad punkter medhåll från ,vilket ledde till en rad lottföriuster som får svåra efterverkningar påreformeringen av arbetslivet. Detta vidhåller vi trots att det här i kammarenhörts andra tongångar. och , som ju är i majoritet i den nyaregeringen, framförde dessutom i debatten krav på ytteriigare försvagningar avdenna lag. Får jag påminna om en del av dessa begränsningar i lagensverkningskraft som man föreslog. Centernoch ansåg ju att facket inte skulle få informations-ochförhandlingsrätten i de små företagen. ville gå ännu längre ochundanta alla företag med mindre än tio anställda. ville ha entunnare utformning av uppskovsreglerna. Moderaternaansåg att regeln om centrala förhandlingar helt skulle utgå. Genomlottning fick borgarpartierna igenom en försvagning när det gälldeinformationens omfattning. ansåg egentligen att informationsrättenytteriigare skulle begränsas genom att arbetsgivaren skulle kunna, rida på enbestämmelse om risk för skada. Moderaternaville införa en munkavleparagraf som skulle gjort det möjligt för arbetsgivarenatt effektivt hindra det fackliga arbetet. Närdet gäller medbestämmanderättsavtal ville begränsa avtalsrätten, såatt avtal inte skulle kunna träffas i företagsledningsfrågor. Tolkningsföreträdetville urholka, så att det i stället skulle bli fråga om ett omväntförhandlingsinitiativ. Denfackliga vetorätten vid antagande av entreprenader ville inte varamed om. Moderaternaville också begränsa rätten til! stridsåtgärder i samband med internationellaarbetskonflikter. Iskadeståndsfrågan drev ju. borgarna igenom att den mot löntagarna riktadeskadeståndsmöjligheten skärptes medan den försvagades när.det gällerarbetsgivare. Denhär uppräkningen visar att det måste finnas stora ambitioner inomregeringspartierna när det gäller att reducera de fackliga organisationernasmöjlighet att hävda sina medlemmars intressen ute på arbetsplatserna. Isjälva verket kan vi återfinna över 50 yrkanden i borgeriiga motioner sominnebar att propositionen gick alltför långt när det gällde utvecklandet avdemokratin i arbetslivet. De här motionskraven är framsprungna ur deförutvarande borgeriiga riksdagsgrupperna. Det är viktig! det skapas klarheti vad som ligger bakom regeringsdeklarationens uttalanden om arbetsrätt ocharbetsdemokrati. Undervalrörelsen har starka arbetsgivarkrafter anfallit arbetarrörelsen. Dettapåhejades av de borgerliga partierna. Det är omöjligt att veta omregeringspartierna har bundit sig för långtgående eftergifter mot arbetsgivarna.Men det är ju klart att det finns starka sympatier inom regeringspartierna fören avveckling av centrala delar i t. ex. anställningstrygghetslagstiftningen.Vid riksdagsbehandlingen av denna ville ju t. ex. lämna fältetfritt för provanställningar, vilket skulle rasera anställningstryggheten inomstora delar av näringslivet. Iturordningsbestämmelserna yrkade man på att lämplighet och duglighet skulle ini avgörandet av turordningen. Man ville från borgerligt håll inte acceptera denskärpning av skadestånden för arbetsgivare vilka trotsar domstolen, som blevresultatet av riksdagsbehandlingen. Vistår nu inför en mycket besvärlig avtalsrörelse. Det blir nödvändigt attförsöka nå fram till en rättfärdig löneuppgörelse på basis av en skatteomläggningvars precisa innehåll vi inte vet någonting om . Ensak är emellertid klar. Det utspel i skattefrågan som mittenpartierna gjorde ivalrörelsen kommer att skapa stora svårigheter eftersom förslaget gynnar dehögre inkomsttagarna mer än låginkomsttagarna. Avtalsrörelsenskall också genomföras i en anda av väpnat hot från den nya regeringen.Finansministern har under den här allmänpolitiska debatten plockatfram vapen ur sin arsenal: Han har öppet hotat med enmomshöjning. Hanhar sagt ifrån att den nya regeringen inte kommer att tveka att, om såerfordras, vidta åtgärder ägnade såväl att begränsa köpkraftsökningen underdet kommande året till vad som är samhällsekonomiskt acceptabelt som attförbättra vår exportindustris konkurrenskraft. Hanhar också öppet hotat med att arbetsmarknadens frihet skulle kunna rubbas. Underdenna debatt har regeringens trovärdighet oupphörligen satts i fråga. Vaddet gäller finansminister vill jag erinra om de helt otillständigaförvrängningar av köpkraftsutvecklingen för en industriarbetare som han kördemed i valrörelsen. Han fick, sedan han överbevisats om de här felaktigheterna,ta tillbaka sina uttalanden. Detintressanta är emellertid att under hela valrörelsen fortsatte attsprida felaktigheter om industriarbetarnas och andras inkomstutveckling ilandet. TidningenMetallarbetaren konstaterade: "valrörelse härva av felräkningar,vrångbilder, olycksfall och inkompetens." GöstaBohman är nu finansminister och har här i kammaren under hot manat löntagarnatill återhållsamhet. Bohmansparti har under hela valrörelsen påstått att löntagarna fått sänktlevnadsstandard . Efter valet vill man att lönekraven skallhållas tillbaka. ledare skrev DN följande: " att inte ome delbart kände på sig det orimliga i påståendet att den genomsnittlige industriarbetaren inte fått någon som helst privat standardhöjning . Det avslöjar hans fångenhet i en politisk klichévärid, där skat terna överskuggar allt annat och hans brist på kontakt med vanliga lön tagares förhållanden." Denneman är nu landets finansminister och ingår i en ministär där trovärdigheten ärstarkt ifrågasatt. Vi har en statsminister som ute på verkstäderna kallas för"dagtingarn", vi har en finansminister som kallas"vadhållarn" och en arbetsmarknadsminister som kallas för"papperspelle". Detär alltså med en sådan regering som löntagarorganisationerna skall föraöverläggningar i skilda frågor. Inomden fackliga världen är det nödvändigt att man kan lita på att ord gäller.Löftesbrytareochsvikaregörsig väldigt dåligt i överläggningar medfackföreningsrörelsen. Jag måste mot bakgrund av vad som hänt i valrörelsen, efter valet och idenna debatt uttala en mycket stark oro för framtiden. Den nya regeringeninnehåller uppenbarligen flera säkerhetsrisker mot den svenska arbetsfreden. HertLOTHIGIUS (m) kort genmäie: Jag vill bara konstatera att den vokabulär som iStockholm för fram vittnar om en enbart enögd läsning av hans eget . HerrSIVERT i (s) kort genmäie: Herr talman! Jag vill påminnaherr om en sak. Citaten i, mitt första anförande var inte i någotfall hämtade från -som jag dessutom inte läser med bara ena ögat.Det ena citatet var hämtat ur tidningen . Att rubrikerna fickden form de har i denna tidning beror inte på Metallarbetarens redaktion iförsta hand, utan det beror på och det moderata samlingspartiet. Kom också ihåg att det andracitatet var hämtat ur , oberoende liberal! iTrelleborg (s): Vi har under den här debatten, och även tidigare, fåtthöra att den borgerliga regeringspolitiken skall formas utifrån det innehållsom regeringsdeklarationen har. Tidigarehar i - och även i denna debatt - ibland diskuterats frågor som manför enkelhetens skull kan samla under rubriken "näringslivetsstrukturomvandling". Vadinnehåller då regeringsdeklarationen för någonting orn detta. Ja, redan i denallmänpolitiska debattens första inlägg fick vi höra att detta ämnesområde intebehandlades i deklarationen. noteras med beklagande,för det måste givetvis tolkas på det sättet att regeringen saknar vilja ellerförmåga att åstadkomma någonting på det här området eller är omedveten omproblemen. Men problemen finns förvisso. Lösningen kan och får inte vara attskjuta dessa ät sidan. Att avstå från att agera är ett svek motsysselsättningen. Regeringens uppgift är att nå fram och föreslå åtgärder. Detär många branscher som befinner sig mitt uppe i en strukturomvandling. Iförgrunden har stått varven, specialstål och teko. Andra finns,t. ex. gummi- och plastindustrin. Gummiindustrin är på väg in i en strukturomvandling, motsvarande densom tekoindustrin mötte för tio . Antalet sysselsatta har påsenare år minskat med drygt 1 000, eller mer än 10 96, bara inomFabriksarbetareförbundets avtalsområde. Möjligheterna är stora att en rasktökande lågprisimport på vissa standardvaror gör krisen akut inom många företag.Avvecklingen av bildäckstillverkningen inom Gummifabrik har skapatstora problem, och möjligheterna att hålla i gång en cykeldäckstillverkninginom landet ser inte ut att vara särdeles stora. Däcktillverkningen iNorrköping vilar inte på en alldeles säker grund. Förändringen inom andraproduktområden skall jag avstå från att ta upp här. Förberörda kommuner innebär detta ett hot, på några håll ett mycket allvariigthot. ITrelleborg t. ex. finns en fjärdedel av landets sysselsatta inom gummiindustrin,och i den kommunen svarar enligt industristatistiken för 1973gummivaruindustrin för 70 96 av industrisysselsättningen. Det är ett företagsom dominerar, , och på ett sådant sätt att det avlandets regionala centra finns endast fyra som är mer beroende av ett företagur sysselsättningssynpunkt än vad är av , nämligen , , och . hade gummiindustrin i en i stort sett oförändradsysselsättning och prognoserade då även en ökning. Verkligheten blev en annan,för har antalet sysselsatta minskat med mer än 600.Andra möjligheter till anställning saknas, varför utflyttningen från kommunenunder den här perioden har varit mycket kraftig. på1970-talet minskade folkmängden med i genomsnitt 250 . Attpåfrestningarna för kommunen är stora och kanske på väg att bli förstora på grund av detta är inte längre ett påstående utan grund, och det kanavläsas på många håll i den kommunala verksamheten. Många har agerat, herrtalman, och på regeringens bord ligger bl. a. en skrivelse från iMalmöhus län med förslag till konkreta åtgärder. När och hur blir denbehandlad? Omstruktureringenav gummiindustrin har pågått och kommer av allt att döma att fortsätta.Nyligen har delårsrapporten för presenterats. De anställdas oro ochfarhågor besannas. En mening ur denna rapport har gett utrymme för mångaalternativa tolkningar, och intressant vore att få höra regeringens. Jagciterar: "Trots minskning av personalen har anpassning inte kunnat sketill det aktuella avsättningsläget, vilket har inneburit en betydandekostnadsbelastning." Till detta skall även fogas att VD i en tillrapporten ansluten kommentar, som riktar sig till tjänstemän och arbetare vidTGA säger att man räknar med att ha i det närmaste hundrataletfärre tjänstemän och arbetsledare jämfört med årets början och att antalettjänster skall minska med samma antal. Förändringen fortsättersåledes i negativ riktning. Frågornakommer fram från många håll - från de anställda, från arbetare ochtjänstemän, från de kommunalt verksamma, från de regionala organen och från defackliga organisationerna. Men var finns svaren? Bristeni regeringsförklaringen - trots mångordigheten - framstår med all klarhet,vilket är beklagligt. Kapitalbristenoch trycket att hänga med i materialutvecklingen är krafter som säkert kommeratt påverka gummi- och plastbranschens struktur . Detta kan mötas påett konstruktivt sätt genom att staten ställer sig bakom en framtida satsningpå den kapitaltunga och kunskapskrävande materialframställningen. Stordriftenhar här sina fördelar, inte minst då en sådan gemensam satsning skulle skapamöjligheter att eliminera de mycket stora arbetsmiljörisker som finns i materialframställningenoch produktionen. Det är uppenbart att stora delar av branschen inte harkapital att genomföra de tekniska förändringar som är nödvändiga med tanke påbåde arbetsmiljön och materialutvecklingen. Densocialdemokratiska regeringen och dess arbetsmarknadsminister hade i dennafråga klart uttalade åsikter som för de anställda och för kommunen upplevdessom positiva. Var står den nuvarande borgeriiga regeringen? Regeringsdeklarationenger inget besked. Vi frågar oss: Vilken betydelse har uttalanden i valrörelsenom att stoppa utstampningen av företagen eller talet om att skaffa fram 400000 nya jobb när gamla nu försvinner? Eller domineras regeringen av defelaktiga åsikter som nytillträdda stadsråd gav uttryck för, nämligen attSydvästskåne är en expansiv, överhettad region? Entystnad från regeringen kan vara talande - men sker något i det tysta?Klarlägger man problemen i kanslihuset? Diskuterar man alternativautvecklingstendenser för gummiindustrin och näriiggande branscher? Håller manpå att ta fram en proposition som skall klariägga de industripolitiskahandlingslinjerna där även miljö- och utvecklingsfrågorna belyses? Ellerskriver man direktiv för en utredning av allt detta? Eller bara sitter man? Enligt min åsikt får den sittande regeringen sitta bara bildligt. Påmånga områden krävs det handling - och handling nu! 13 protokoll 1976/77:18-19 bara interegeringsdeklarationen vara vägledande! Torsdagen den 28 oktober1976 Omåtgärder för att trygga sysselsättningen på vissa orter i På förslag av herr talmannen beslöt kammaren attuppskjuta den fortsatta överiäggningen samt behandlingen av på föredragningslistanupptagna utskottsbetänkanden till morgondagens sammanträde. §2 Om åtgärder för att trygga sysselsättningen på vissa orter i Herr industriministern erhöll ordet för .attbesvara i (s) anmälda fråga, 1976/77:22, ochanförde: i har frågat mig vilka åtgärder industriministernöverväger för att mildra verkningarna av personalinskränkningar som kan bliföljden av den sparkampanj som har aviserats vid . InomUddeholmskoncernen håller man enligt vad jag erfarit f n. på med en genomgångav verksamheten vid bolagets olika enheter. Denna genomgång sker i samverkanmed de anställda och berörda kommunala och regionala organ. Som frågeställaren påpekar är verksamheti stor utsträckning lokaliserad till orter som är mycket känsliga frånsysselsättningssynpunkt. Det är därför angeläget att de förändringar avsysselsättningen som vidtas blir så begränsade som möjligt och föriäggs i tidenpå ett sådant sätt att svårigheterna blir så små som möjligt. Även om ansvaretför sysselsättningen i första hand åvilar företaget är det mot denna bakgrundnödvändigt att regeringen ägnar sysselsättningsutvecklingen inom den aktuellaregionen särskild uppmärksamhet och nära följer resultatet av Uddeholmsbolagetsöversyn. Det är min avsikt att så snart ett mera heltäckande material rörandede enskilda produktionsenheterna har kommit fram med berörda parter diskuterasysselsättningsutvecklingen inom regionen. För dagen är det därför omöjligt attange i vilken utsträckning särskilda sysselsättningsfrämjande åtgärder ärerforderliga. Jag vill dock betona att regeringen är beredd att använda alla desysselsättningspolitiska medel som står till förfogande för att slå vakt omsysselsättningen för de berörda. i (s): Jag tackarindustriministern för svaret på frågan. Deproblem jag har tagit upp berör stora områden i mitt hemlän . Somanges i svaret har storarbetsgivaren startat en sparkampanj, som iförsta skedet gick ut på att spara 150 milj. kr. Sedan dennafråga till industriministern väcktes har skärpt kampanjen. Projekt 150har döpts om till Projekt 250, dvs. att man inom koncernen kallt räknar med attpå spara 250 milj. kr. För att leva upp till denmålsättningen kommer det att bli nödvändigt med avskedanden på såväl TCO- somLO-sidan. UddeholmschefenGunnar Wessman deklarerade i en tidningsintervju att det kommeratt bli personalinskränkningar och att varenda bit av koncernen berörs avsparkampanjen. 450 anställda vid har informerats om att det blirfråga om avskedanden. , , och är andraVärmlandsorter som berörs av sparåtgärderna. Allavet att naturlig avgång och omplaceringar inte kommer att räcka.Avskedanden är oundvikliga och Oron är stor därför att de orter som det här ärfråga om mer eller mindre står och faller med . Få områden i landettorde ha ett så ensidigt näringsliv som den länsdel som det här berör. Härär det uppenbart att det inte räcker med några självläkande krafter, utan härkommer aktiva insatser från regeringens sida att bli nödvändiga. Det är dengarantin som människorna på dessa orter måste få från den nya regeringen. Vihar i vår region vant oss vid att samhället har ställt upp och värnat ommänniskors trygghet. Jag vill faktiskt avkräva industriministern ett klararebesked om att även den nya regeringen vidtar åtgärder för att tryggasysselsättningen i denna del av . Områden med så ensidigt näringslivsom det här är fråga om måste, som jag ser det, tillföras helt nya objekt.