prot · G009131 · 1976-12-31 00:00:00 — Utskottet har anslutit sig till förslagen, och jag vill peka pånågra av dem. Inomramen för nuvarande lokaliseringsbidrag/lokaliseringslån föreslårindustriministern att 40 milj. kr. skall anslås för bidragsgivning enligt offertprincipen.Offertprincipen innebär att regeringen, efter prövning i varje enskilt fall,kan lämna särskilt bidrag för att täcka klart avgränsade merkostnader tillföljd av en regionalpolitiskt betingad lokalisering. Avsikten är att bl. a.pröva detta system på projekt som Norrbottensdelegationen kan komma attföreslå. Det gäller projekt inom både industrisektorn och dennäringslivsinriktade servicen. Detta ger en möjlighet att ta inte baraföretagsekonomiska hänsyn vid en företagsetablering utan ocksåsamhällsekonomiska. Den försöksverksamhet som f n. pågår i tolv kommuner, bl.a. i min hemkommun , med intensifierade kommunalasysselsättningsinsatser och som har givit åtskilliga arbetstillfällen får nu enhöjning av anslaget med 3 milj. kr. Det kan tyckas vara litet, men detta anslaghar varit oförändrat /74 och behövde mycket väl en höjning för attverksamheten skulle kunna återställas till tidigare nivå. Dethar sagts tidigare här i diskussionen att den privata företagsamheten svikitNorrbotten. Det är känt att har svåra sysselsättningsproblem. Jagmåste säga att jag finner det väldigt naturligt att de insatser som görs iNorrbotten till mycket stor del utgörs av statliga insatser, eftersom staten ärägare till de flesta naturtillgångarna där uppe. anslagspost tas upp i budgeten för särskilda sysselsättningsinsatser.Därifrån skall bidrag kunna ges till kommuner som i mindre orter inom det inrestödområdet uppför industrilokaler för uthyrning. Utskottet anser att dettastöd också skall kunna utnyttjas av . Insatser förVindelälvsområdet kommer också att få bidrag från detta anslag. Företagareföreningarnafår ökade resurser, och hantverks- och industrilånefonden förstärks -tillsammans åtgärder som innebär stöd till småföretagen och därmed ökademöjligheter till fler arbetstillfällen. Anslagentill och insatserna för regional utveckling utgör en grund för vårt arbete attfå en bättre regional balans i vårt land. Och jag vill yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag på de socialdemokratiska reservationerna. Meninnan jag lämnar talarstolen skulle jag vilja ta upp i Kalmaruttalande. var så väldigt glad att sagt att man måsteslå näven i bordet om det skall bli några jobb i det här landet. Ja, det räckerminsann inte med att slå näven i bordet. Det behövs ett intensivt arbete föratt rädda jobb. Närdet gäller har och de fackliga organisationerna ochföretaget tillsammans arbetat intensivt för att få fram den lösning som nuföreligger och som har givit till resultat att arbetstillfällena f n. ärtryggade i genom en annan produktion. Beträffandeproblemen på vill jag hänvisa till att hargivit Statsföretag i uppdrag att göra en inventering av statligaindustriprojekt som lämpar sig för lokalisering till och attnäringsutskottet och alldeles uttalat att när resultatet avden utredningen föreligger skall Statsföretag och regeringen Nr 131 vidta åtgärder för att komma till rätta med sysselsättningsproblemendär. Fredagenden är ju också revisor i Statsföretag ochtorde ha stora möj- 13mai 1977 ligheteratt den vägen påverka och påpeka när det behövs insatser. Regionalpolitiken HerrHOLMQVIST (s): Jag måste anknyta till vad sade i ett av sina mångainlägg. Jag är ledsen om jag nu får honom att gå upp på nytt: både för hanseget vidkommande och för kammaren är det kanske litet enformigt. Men jag måsteju reagera mot hans beskrivning av de förändringar som skulle ha skett. Hansade att den nuvarande industriministern hade fått de medel som behövdes föratt driva en regionalpolitik i motsats till hur det var tidigare. Jag tror att vi gör klokt i att och se hur utvecklingen blir. Om dennuvarande industriministern lyckas så bra som och har gjort när det gäller att ge arbetstillfällen åt de norra delarna avSverige tror jag att vi skall vara mycket glada. Men jag vågar inte ställaförhoppningarna högre än så. HerrStridsman sade också att han hade ett speciellt intresse för den motion somväckts av de skånska riksdagsledamöterna, och han försökte därvid lära oss hurvår egen motion skulle läsas. sade att han hade svårigheter attförstaden. Det tillhör inte det mest intressanta att i sådana här sammanhang uppehållasig vid formella ting, men jag skall ändå göra det. Detfinns i utskottets skrivning ett påstående, där man säger: "Metoden att gesådana preciserade anvisningar använde f ö. även år 1972 för planeringen iskogslänen---------------- ." Men, , det är ingen korrekt beskrivningav vad som förekom. Sanningen är ju att utskottet anslöt sig till vaddepartementschefen hade anfört i detta avseende. 1 utskottets skrivning finnsvidare ett uttalande som har den innebörden att utskottet anser det varaönskvärt att planering och ambitioner i skogslänen primärt inriktas på dehögre talen i planeringsramarna. Vad innebär nu detta? Jo, det är helt enkeltett besked om att utskottet ingenting har att invända emot att man i de härlänen ställer målet enligt de högre ramarna. Så måste man väl uppfatta den härskrivningen. Det är inte något slags påbud om att så här skall det vara, utandet är ett besked om att det kanske inte är ur vägen att man har dessaambitioner. Föross som har skrivit motionen är det väldigt viktigt att man i länen får utrymme för sina ambitioner och alt inte genom uttalanden alltför hårt binder länsstyrelserna och kommunerna i deras planering. bör observera att de planeringsramar vi håller oss med rör sig om endast spännvidd. Om man reducerar det utrymmet och anmodar länsstyrelser och kommuner att ligga vid den nedre eller övre gränsen, då får de kanske en enda procent att röra sig med i sin planering. Det är ju fullständigt absurt att resonera på det sättet, och 40 då kommer man tillbaka till de bestämdabefolkningsramar som ni ti- digare här i haransett vara eftersträvansvärda. Vadvi har föreslagit i vår motion är helt enkelt att man för skallange ett befolkningstal som ligger inom den i propositionen angivnabefolkningsramen, dvs. mellan 740 000 och 770 000 invånare . Detta bordestå helt klart. Allra minst borde vara oviss på den här punkten,eftersom vi bara hade en debatt i kammaren kring justdessa frågor. Det är således inte svårt att förstå vad som menas med vårmotion. Omvi nu skall vara så nogräknade och fina i kanten, så kanske jag får fråga herrStridsman vad utskottet menar med utskottets skrivning i övrigt. Också minakamrater på Skånebänken skulle vilja veta det. När vi har läst utlåtandet harvi haft svårt att komma underfund med vad utskottet egentligen menar. Utskottetsäger att de befolkningsramar som finns i tabellen "gäller i sin helhetför samtliga län". Befolkningsramarna gäller, sägs det. Men vad menas meddet? Det angavs ju tidigare, och del nämndes också vid höstriksdagen, altplaneringen primärt skulle inriktas mot de nedre talen för storstadslänen, motde övre för skogslänen, och för övriga län skulle man sikta mot mitten iplaneringsramarna. Primärt skulle detta gälla, sade man då. vetväl liksom jag att primärt betyder "i första hand". Gå till ordboken!Där står det som första alternativ att det betyder "i första hand".Sedan kan det betyda "grundläggande" osv., men primärt betyder alltsåbl. "i första hand". säger alltså: I första handskall det i första hand gälla, osv. Är det ett uttryck för att den härinriktningen skall bli mer markerad än förut? - Jag kan lämna det därhän. Detär inte särskilt intressant att diskutera ord, men jag vill visa det för om man är alltför kräsen i fråga om ordvalet. Jagtycker att det är viktigt att vi får ett besked på den här punkten. Vi borde hahafi industriministern här när vi diskuterar hur regionalpolitiken skallutformas för framtiden. Det hade varit värdefullt att få veta av honom vilkaanvisningar man tänker ge till länsstyrelserna för det fortsatta planeringsarbetet.Varken författning nr 1977, som man hänvisar till, eller andra anvisningarsäger mer än just de ord som står i utskottets betänkande. Jag har lästanvisningarna som gick ut till länsstyrelserna. Jag har ingainvändningar mot dem. Det finns många bra saker där. Men det finns inte pånågon punkt något uttryck för att man inom länen eller kommunerna har någonfrihet att gå ifrån de anvisningar som utskottsmajoriteten vill ge. Låt migdärför bara ställa en fråga: Menar och utskottsmajoriteten iövrigt att det skall vara möjligt för en länsstyrelse att i sin planering väljaen riktpunkt som själv bedömer som lämplig, förutsatt att denhåller sig inom ramarna? Jag vill ställa den frågan, eftersom sägeratt ramarna kommer att gälla . Jagvet att det här resonemanget för många inte är särskilt intressant. Det är etttekniskt resonemang, och det kanske hellre borde föras med dem som skall föraut anvisningarna. Jag har ändå försökt ställa frågan Nr 131 så enkel som möjligt, och jag tror att det är viktigt att få ett svarpå Fredaeenden ' ' '' svaret, , ligger också ett svarpå frågan: Vill 13 mai 1977 "'rkligen att det skall ges större möjligheter för regionerna och kom- munernaatt själva få vara med om att bestämma i det här sammanhanget? Regionalpolitiken Låtmig knyta an något till den andra motionen från skånsk sida, som gällerplaneringsarbetet i länen. Där har vi betonat önskvärdheten av en samverkanöver länsgränserna. Vi känner i ett tydligt behov av att bådalänsstyrelserna där i sin planering samordnar sitt arbete i högre grad än vadskett . Det kan nog vara skäl till samordning också för andra områden ivårt land, speciellt nu när man går in för att låta kommunerna göra sinabedömningar. När vi kommer in på den sektorsvisa planeringen tror jag också atten samordning blir ännu mer angelägen. Därför vill jag uttala min tacksamhetför att man i utskottet på den här punkten har understrukit betydelsen av ettsamarbete i i det här avseendet. Det sätter jag värde på. Mer har jag,herr talman, inte anledning att anföra i det här inlägget. HerrSTRIDSMAN (c) kort genmäle: Låt mig allra först säga att det alltid är trevligt att få diskuteramed . Vi har haft rätt många debatter inom det regionalpolitiskafältet och fört dem på ett trevligt sätt. Vadbeträffar det jag sagt om att det blivit en förändring när vi har fått en nyindustriminister vill jag framhålla att det jag i första hand åberopade varförändringen beträffande offertsystemet. Jag sade att den dåvarandeindustriministern, , aktualiserade även detta förslag närStatsföretag bildades . Men sedan har det inte hänt någonting utan det harlegat i en skrivbordslåda i kanslihuset. Det är först , när vi fått en nyregering och en ny industriminister som den här metoden, nämligen att förenadet företagsekonomiska med det samhällsekonomiska, aktualiserats för att fåföretag till landsdelar som och att den nu fått den betydelse somriksdagen länge väntat på. När 1972 - tillhörde dågivetvis riksdagsmajoriteten - behandlade den här frågan uttalade utskottet,och antog det, att man, som helt riktigt återgivithär, beträffande skogslänen skulle inrikta planeringen mot de övre talen somangavs i ramarna. Dessutom stod det i den författningssamling som gick ut tilllänsstyrelserna att planeringen i skogslänen i första hand skulle inriktas motde övre talen. Detta är obestridligt. Närvi behandlar frågan om befolkningsramarna säger reservanterna - herrHolmqvist är också inne på den linjen - att det som var flexibelt och bra 1972är ett fixt tal 1977. Det är därför jag har sagt till tidigaresocialdemokratiska talare att jag har svårt att förstå hur ni kan förena dessabåda ståndpunkter. kräver ni flexibilitet, men yrkar ni bifalltill den motion som är huvud-42 motionär för och där detkrävs att man skall ange ett befolkningstal. Det är det utskottsmajoritetenreagerar emot. Jag får återkomma ytterligare till i min nästareplik. HerrHOLMQVIST (s) kort genmäle: Egentligen behöver inte det här någon kommentar - det visar vilketordrytteri ägnar sig åt. De anvisningar som han åberopar har jagförmodligen skrivit själv. Jag vågar fortfarande påstå att att de icke ärtvingande. Jag har derri inte här, men och jag kan ju se eftersedan, Gärnadet, att man diskuterar sådana här formuleringar. Men det viktiga är att manlokalt och regionalt får möjlighet att uttrycka sina intentioner omutvecklingen. Vikanske har olika sätt att uttrycka oss. Det kan hända att skåningen uttryckersig på ett annat sätt än norrlänningen gör. Men nog borde det, efter den debattsom förekommit tidigare här i kammaren och efter alla socialdemokratiskamotioner i frågan, vara fullt begripligt att vi aldrig varit anhängare av defasta befolkningstalen. sade att det står i motionen attbefolkningstalen skall ligga inom gränserna. Uttrycket att de skall"ligga inom" har själv lagt till. Det finns icke imotionen. vet lika väl som jag att en del i utskottet reageratmot att utskottet felaktigt beskrivit vad motionen innebär. Mendet här är egentligen att tvista om formaliteter. Det viktiga är att få ettbesked om sakinnehållet. Är det verkligen så, att det föreligger en möjlighetför länsstyrelserna att göra en egen bedömning som kan gå längre eller varasnävare än den som framgår av anvisningarna? () kortgenmäle: Jag skall ta upp en fråga som jag inte hann beröra i min första replik. Vihar aldrig från föreslagit fasta befolkningstal. Vi har talat ombefolkningsriktvärden. På s. 9 i betänkandet har utskottsmajoriteten slagitfast att det inte är fråga om ett påbud från . Vi säger att"statliga myndigheter, som i sin planering har att utgå från de angivnabefolkningsramarna, skall hålla en planeringsberedskap för att möta de problemsom uppstår om utvecklingen skulle komma att avvika väsentligt från vad somantagits". Det är svaret till . HerrHOLMQVIST (s) kort genmäle: Det är onekligen ett svar, men det är inte ett svar i sak - herrStridsman talar i stället om något annat. Jagfår tyvärr notera att , trots att han har haft tillfälle att geuttryck för vad som gäller, har avstått från att göra det. i (c): Mitt hemlän har fått vidkännas en mycket storbefolkningsminskning . Befolkningsutvecklingen har dock visatpositiva tal . Däremot är ålderstrukturen i länet ogynnsam meden i förhållande till genomsnittet för riket större andel personer i högreåldrar. Utvecklingeni länet har också inneburit inomregionala problem. En ökande andel avbefolkningen är bosatt i , medan i synnerhet de norra ochvästra delarna av länet har minskat sina andelar. Jag vill dock påpeka attdenna utveckling har dämpats . Näringsliveti länet har genomgått en omfattandestrukturomvandling. Antalet sysselsatta inom jord- och skogsbruket har minskatbetydligt, men andelen sysselsatta inom dessa näringsgrenar är högre än i riketi genomsnitt. Även andelen sysselsatta inom industrin är förhållandevis hög,medan servicenäringarnas andel visar lägre tal än genomsnittet för riket. Denaktuella arbetslöshetsstatistiken visar att antalet arbetslösa kassamedlemmarminskat något . Antalet uppgick till bortemot 2 500 månad . Andelen arbetslösa kvinnor har dock ökat från . Undersenaste året minskade antalet lediga platser med ca 100 och uppgick till knappt 900. Antalet personer i arbetsmarknadsutbildning ökadebetydligt , medan antalet personer i beredskapsarbete var istort sett . Utvecklingen i företer sålunda ingen ljus bild. Imotionen 1262 av m. fl. föreslås en rad åtgärder i syfte attförbättra arbetsmarknadsläget i länet. Både de akuta och de mer långsiktigaproblemen är enligt motionen av sådan omfattning att det krävs kraftfullasamhällsinsatser för att klara dem. Motionärerna för fram krav på bl. a.förstärkta arbetsmarknadspolitiska insatser, statlig företagsetablering,utveckling av det regionalpolitiska stödet, industricentrum till samtregionalpolitiskt stöd till turistanläggningar. Riksdagenbehandlade frågan om ett industricentrum i men beslöt då attAnge och stod närmast i tur att få industricentra. Vid dettillfället reserverade jag mig i utskottet till förmån för . Utskottetanser det inte möjligt att ta upp frågan om ett industricentrum i . Motionärernayrkar dessutom att skall begära att regeringen redovisar sittställningstagande till länsprogrammet för och därvid anger vilkainsatser man är beredd att göra för att förverkliga de regionalpolitiska målennär det gäller befolkning och sysselsättning. Jag tror att jag vågar påstå attvi samtliga riksdagsledamöter ifrån länet kan ställa oss bakom de här kravenför att komma till rätta med sysselsättningen och befolkningsutvecklingen. Somframgår av vad jag sagt har den ogynnsamma befolkningsutvecklingen under1960-talet vänts i en positivare rikt- Emellertid fordrasenligt utskottets uppfattning, och här är det ett helt enigt utskott som sägerdetta, fortsatta insatser särskilt i mindre bärkraftiga områdena i länet. 1 ochmed att regionalpolitiken enligt beslut skall få en merdecentralistisk inriktning torde förutsättningarna för detta öka. Beslutet ombefolkningsramarna för och övriga skogslän - med precisering tillprimärt de övre delarna av de föreslagna ramarna - är också ett uttryck förstatsmakternas ambitioner för dessa län. Utskottetsäger vidare att det därutöver vill framhålla att vissa av de frågormotionärerna tar upp är under behandling i sysselsättningsutredningen och attförslag på grundval av utredningens resultat avses bli framlagt av regeringenunder . hörde vi i går att industriministern inte trodde detta varmöjligt , på grund av att sysselsättningsutredningen inte hinner blifärdig med sitt arbete. Somtidigare framhållits kommer regeringen att ge samtliga länföreskrifter och riktlinjer för fullföljande av länsplanering 1974.Länsstyrelserna skall inkomma med nytt underlag till regeringen, varefterlångsiktiga beslut kan fattas under nästkommande år. Därmed erhålls bättreförutsättningar att mera långsiktigt bedöma behovet av fortsatta insatser ilänet. Med hänvisning till det anförda bör motionen, enligt ett enhälligtutskott, inte föranleda någon åtgärd. Jagvill också poängtera att i regeringsförklaringen sägs det klart ifrån attregionalpolitiken skall förstärkas, så att människor i olika landsdelar gesallsidig sysselsättning och service samt en god miljö. Bebyggelse i glesbygderoch mindre tätorter skall underlättas. Samhällsplaneringen inriktas på att ihögre utsträckning samordna boende, arbete, service och fritidsfunktioner.Eftersom de här intentionerna i regeringsförklaringen avser den nuvarandevalperioden, så förutsätter jag att de kommer att verkställas. Därmed, herr talman, berjag att få yrka bifall till utskottets hemställan. i (s): Ännu finns det människor som går omkring och tror, t. o. m.människor som går omkring och säger, att är ett landet Gösen som flyterutav mjölk och honung och där människor i stort sett lever bekymmerslöst. Så ärdet naturligtvis inte. Vi har i den motion 902 som framlagts av samtligasocialdemokratiska riksdagsmän i pekat på några fakta som visar en annanbild. , då industrisysselsättningen i landet ökade ,minskade sysselsättningen i indiistrin i . De här siffrornasäger egentligen inte så mycket, men jag kan exemplifiera med att säga att har gummiindustrin i släppt 1 200 människor, varven har släppt 700människor - och vi är uppriktigt sagt oroliga för vad som kan komma att ske medden skånska varvsindustrin om vi skulle råka ut för en total sammanklappningav varvsindustrin i landet. Det skulle innebära att uppemot 10 000arbetstillfällen Nr 131 försvinner i . har bortemot 10 000 jobbinom den tekoindustrinförsvunnit i . 13 mai 1977 ämnesindustrintappat en tredjedel av sina sysselsättningstillfällen; de --------------- allraflesta har försvunnit i . Livsmedelsindustrin, i stort sett ägd Regionalpolitiken och skött av centerpartister, hargenomgått en våldsam koncentration. Man har dragit in verksamheten till destörre orterna, man har koncentrerat och rationaliserat, och man har friställtmänniskor i hundratal och tusental. Allt detta pekar mot stora bekymmerframdeles, inte enbart för utan av sådan storleksordning attlandet i sin helhet kommer att få känning av dem. Härtillkommer att vi har glesbygdsproblem i med befolknings-ochutvecklingssiffror som närmar sig och ibland överträffar de allra sämsta talsom redovisats för inland. Jag skall här inte exemplifiera; detkommer min partivän i att göra litet . Mendet som varit kanske allra mest besvärligt och som vållar de största bekymren ärden regress som inträffat i vårt storstadsområde. Kärnan i ,dvs. , har tappat 20 Q(X)-}0 000 människor, deflesta i arbetsförålder. Det aren följd av vad jag berättade omhändelserna inom industrin. Sysselsättningsgraden förmän i har under1970-talet sjunkit , och den nedgången omfattar praktiskt taget allaåldrar. Bakom denna statistiska uppgift liggeren skrämmande verklighet:människorsom har slagits ut och människor som har misslyckats med att komma inpå arbetsmarknaden. Härsom på många andra ställen har man i stort sett klarat situationen genom s. k.naturlig avgång. Det uttrycket låter fortfarande tillfredsställande sombeskrivning. Men denna naturliga avgång innebär att de unga, som skulle haövertagit de jobb som de naturligt avgångna lämnade, har ställts utanförarbetsmarknaden. Och det är med skrämsel vi har sett hur vi efter varjehögkonjunktur har fått en större kvarstående arbetslöshet, starkast markeradbland de unga, In i varje ny högkonjunktur har vi också fått enrestarbetslöshet, en perrnanent arbetslöshet som i huvudsak har drabbat deunga. De absoluta tal som det här rör sig om är att jämföra med denarbetslöshet som noteras i skogslänen, där vi har de största bekymren. Men det som är så trist äratt det inte behövde vara på det här sättet. har utomordentligt goda förutsättningar att bjuda dem som vill försöka en annan ordning. Vi har över landskapet ett nät av väl ut byggda samhällen, som är både moderna och ordentligt utrustade på såväl vårdområdet som utbildningsområdet. Vi har också ganska bra för bindelser. Befolkningstätheten gör att även de allmänna kommunika tionerna har en turhäthet som är hygglig. Det är därför inte fråga om annat än att man med vettig planering och med go i storstadsområdena ganska lätt skulle kunna komma till rätta med problemen. Vi har t. ex. nära till billig elektrisk kraft. De skånska kommunernas 46 satsningar på och - djärvt ochskickligt genomförda - ger oss denna närhettill elektrisk energi. Viligger också placerade i den största närmarknaden i . och har tillsammans ett befolkningstal på mellan tre och j: 977 fyra miljoner människor.Om det utnyttjades skulle det betyda oerhört --- mycket för att få fartpå verksamheten. Likasåhar vi nära till kontinenten. Skåningen har närmare till och äntill , och det är också billigare att resa till än tillStockholm. En dryg dagsresa med bil för oss ner till kontinentens metropoler:Paris, , Ziirich etc. Denna närhet skulle naturligtvis kunna utnyttjas omman begrep eller ville begripa vad närheten betyder. Ivår motion uppträder vi inte som tiggare utan vill att man skall insefördelarna med en satsning på . Vi har i vår motion pekat på vad som kangöras, och det är ett helt program, men där finns två centrala punkter. Denförsta har varit inne på: att göra en samplanering för helaprovinsen. Det är en helt onaturlig gräns mellan de två länen. Arbetsmarknadenär en enhet i . Dettakonstaterande innebär att om vi skall få fart på utvecklingen i , fåtillbaka den expansion som vi hade , förutsätter det attden lättast utvecklingsbara biten också får starthjälp. Det gäller Västskåne, iförsta hand . Nogär det märkligt alt för landet i övrigt är alla överens om att i varje länskall finnas en region som har en så rikt differentierad arbetsmarknad att denav sig själv kan accelerera. Detta gäller tydligen överallt - utom i . Därförsöker man till varje pris att stoppa utvecklingen i den bit som skulle varamotor i utvecklingen för hela .