prot · G00995 · 1976-12-31 00:00:00 — Frånvpk;s sida har vi vid ett fiertal tillfällen påtalat den här utslagningen ochbegärt åtgärder mot den - åtgärder som riksdagsmajoriteien vid varie tillfälleslagit tillbaka. Man har inle velat ta tag i frågan och göra något åt den -därför att de borgerliga och de socialdemokratiska ledamöterna inle velat ellerinte vägat inkräkta alltför mycket på kapitalets frihet att utnyiria människortill förmån för sina egna egoistiska syften. Närnu samhället måste gripa in och se till alt dessa uislagna människor fårmöjlighei lill jobb måsle målel vara att de skall kunna komma ut pä den öppnamarknaden igen. Delta drabbar till mycket stor del kommunerna. Vi har i vårmotion föreslagit all staten skall läcka det driftunderskott som uppstår idenna verksamhet. Vi har föreslagit det därför atl det inte får vara ettkommunalt åtagande, utan måste inrymmas i del totala samhälleliga politiskabedömandet och åtgärdandet. Ett by-politiskt länkande i sådana frågor innebärockså att kommuner med bättre ekonomi och mindre problem kostnadsmässigl kanläcka upp verksamhet av detta slag, om viljan finns. Å andra sidan kan dekommuner som har dålig ekonomi, och där kanske också fler människor behöverdenna form av arbete, inte klara detta, och därigenom diskrimineras dessa män- niskor gentemotmotsvarande i andra kommuner. Del finns därför anledning för attansluta sig lill det yrkande vi framställer i motionen, så alt kommunernaerhåller bidrag till 70 96 av kostnaderna för sådan arbetsvårdande verksamhet. Regeringensökning av anslaget till drift av skyddade verksläder motsvarar endast 2,5 %.Den snålheten innebär alltså, med en infiationstakt på och större behov avarbetsvårdande verksamhet, all ännu fler ställs utanför den arbetsgemenskap somändå är elt grundläggande behov för människor och den möjlighet lilltillfredsställelse som full sysselsättning innebär för den enskilda individen. Utskottetföreslår alt motionerna avslås med motiveringen atl en proposition omorganisationen för skyddat arbete är förestående . Men vadhjälper det kommunerna som återstår lill dess all evenluellaförbällringar kommer till stånd? Vad hjälper det dem som hardet störstabehovet av arbetsvärd i de kommuner som inle har ekonomiska resurser? Det finnsingen motsättning mellan ell riksdagsbeslut om att staten tar överkoslnadsiäckningsansvaret till och den proposition som regeringen harannonserat. Vi står därför kvar vid det krav som återfinns i motionen 547, ochjag yrkar bifall lill densamma. De direkta statliga subventionerna till den svenska industrin kommer iär att uppgå till . Del är vad skattebetalarna betalarför alt hålla företagen rullande under den nuvarande konjunktursvackan. Del ärmer pengar än vad staten får in genom den allmänna arbetsgivaravgiften. som botaniserat i de statliga bidragen och kommitfram till en summa som ligger nära . I botten finns statligabidrag till lokalisering, sysselsättning m. m. som uppgår lill ca I miljardärligen. Till det kommer offentliga investeringar till vägar och avlopp etc.till företagen, kommunala favörer, lånegarantier och mycket annat. Mendet är utöver dessa "grundbidrag" som industriföretagen i är fär 8miljarder i bidrag av de svenska skattebetalarna. Till största delen tillkomde här bidragen under den socialdemokratiska regeringens tid. Sedan har stödenförlängts och i en del fall ökats pä av den borgerliga regeringen. Omman jämför dessa anslag lill den svenska industrin med vad regeringen ochutskoliet vill anslå till de arbetslösa, dvs. lill dem som drabbas av denohämmade kapitalistiska profitjakten och de upp- och nedgångar i konjunkturernasom den orsakar - konjunktursvängningar som förstärker otryggheten i dellasamhällssystem, som förstärker den ojämlikhet som råder beträffande arbete föralla - finner man atl de senare bara får en fultig knapp promille lill allförsöka sig på av vad de privata kapitalisterna erhåller av statsmedel. Vpkhar alltsedan det kontanta arbetsmarknadsstödet infördes kritiserat de lågabelopp som de som står utanför arbetslöshetskassorna skall försöka leva på. per dag som det kontanta arbetsmarknadsstödet utgör - en summa som enligt denborgerliga majoritetens förslag skall kvarstå oförändrad - är elt hån mol demsom skall försöka med konsten alt få dessa pengar att räcka lill för att levaett meningsfullt liv, trots arbetslöshet. Vilkaär det dä som står utanför arbetslöshetskassorna? Jo, det är alla de ungdomar,och då främst de unga kvinnorna, som inte efter genomgången utbildning harkunnat få jobb eller som inte jobbat sä pass länge innan arbetslösheten sattein atl de hann med alt bli kvalificerade till arbetslöshetsunderstöd. Det ärockså de som har utsatts för arbetslöshet så länge alt de ulförsäkrals urarbetslöshetskassorna. Del är dessa människor som ni anser skall kunna klarasig på . Det är även invandrarna som diskrimineras. Socialdemokraternahar i sin reservation föreslagit en höjning med . Vpk har imotionen 1280 föreslagit . Vi bedömer den summan som någorlunda möjlig fördessa människor atl leva på. HerrFagerlund sade att socialdemokraternas förslag om en höjning med10 kr. innebär ungefär samma standard som förut med en liten höjning. Hanfortsatte med att "vi socialdemokrater har inle tagit till iöverkant". Nej, , det var verkligen ingen överdrift. Ingenkan beskylla er för atl de . som ni föreslår skulle vara tilltagna iöverkant. Del är bara de borgerliga som möjligen anser detta, de som inte ensvill öka med den tia som socialdemokraterna föreslär. Denna njugghet mol dearbetslösa - och stora generositet mot de privata kapitalisterna - visar attborgerligheten inte på något konkret sätt vill slå vakt om den arbetandebefolkningen i detta land eller andra länder. Att socialdemokraterna inte kantänka sig all gä längre är också en brist och gynnar inte de sämst ställda isamhället. Här är del, i konkret handling, endast kommunisternasom slår vakt om dessa människor. Jagyrkar härmed alt vpk;s motion 1280 bifalles och att delta förslag böriar gälladen . Detsammasom här anförts gäller den diskriminering som finns för dem som genomgår s. k.arbetsmarknadsutbildning. AMU-elever runt om i landet upplever det nuvarandebidragssystemet som djupt orättvist. Detta system frångår principen om sammaersättning för samma prestation. Det innebär en uppdelning även i deltasammanhang av arbelslöshetsförsäkrade och inte arbelslöshetsförsäkrade.Dessutom innebär det att de elever som inte har fyllt får klara sig -eller man skall kanske hellre säga försöka klara sig - på elt orimligt lågtkontant arbetsmarknadsstöd enligt regeringsståndpunkten. Delgäller också alla de kvinnor som varit hemarbetande och som omöjligtkan ha betalat in pengar lill arbetslöshetskassa och därmed får nöja sig medelt betydligt lägre belopp än övriga. Arbetsmarknadsministern talade i denallmänpolitiska debatten om atl kvinnor och män måste dela på hushållsarbetet.Tala om det kan väl vem som helst göra. Men all göra något konkret åtkvinnornas ekonomiska diskriminering 9 protokoll 1976/77:94-95 är tydligen svårare. Däföredrar borgerlighetens arbetsmarknadsminister atl sätta på sig skygglappar. Härrör det sig om ungefär 135 000 personer som beräknas komma att genomgå någonform av arbetsmarknadsutbildning under detta budgetår, och det beräknas altdenna siffra kommer att öka till del kommande budgetåret. Viföreslär att del differentierade bidraget, som skiljer mellan dem som ärarbelslöshetsförsäkrade och dem som inle är det, utmönstras. Vi anser inte alldet finns anledning all diskriminera den ena eller den andra i detta avseende.Därför yrkar jag alltså bifall till vår motion 1281. Föratt lösa den kapitalistiska krisens verkningar har regeringen föreslagit attskattebetalarna skall betala sin egen utbildning, då de hotas medpermitleringar. Då skall nämligen de förelagen få statsbidrag för en av demsjälva upplagd utbildning. Kapitalel kommer att få, utöver de 8 miljarder jagtidigare redovisade, ytterligare 105 milj. kr. hitintills för atl utbilda istället för atl permiitera. Det kommer att bli avsevärt mer, eftersom det härär vad man har ansökt om innan har behandlat frågan. Arbetsmarknadsministernsäger i förslaget om tillfällig höjning av bidrag till förelagsutbildning ivissa fall med anledning av de ytterligare ökningarna till kapitalel: "Höjningenav bidraget bör göras så att det bidrag som f n. utgår med pertimme under utbildning om högst eller under de första 160 timmarnaav en längre utbildning (högst ) höjs till . Förutbildningar som sträcker sig över mer än 160 limmar bör bidraget för lid efterdessa 160 limmar utgå med del i budgetpropositionen (prop. 1976/77:100 bil. 15,s. 87) föreslagna beloppet dvs. Det är en kraftig höjning avbidraget som dock - med hänsyn till lönebikostnader - ändå ligger under normaltimlön." Så långt citerar jagalltså arbetsmarknadsministern. Denborgerliga regeringen fortsätter på den av den tidigare regeringen beträddavägen och har nått så långt all de arbetande själva-skall betala sina egnaavlöningar för atl över huvud taget fä arbete - inte bli permillerade elleravskedade. På åtskilliga arbetsplatser i värt land kommer de arbetande inle upptill en lön av . Somtidigare under "högkonjunkturen", då gåvopoliliken till förelageninfördes, är vi alltfort motståndare lill detta politiska spel. Vi hävdar nusom tidigare alt del är företagen som skall betala företagsulbildningen,som de fackliga organisationerna ges elt avgörande inflytande överden här utformningen. Vianser det stötande att företagen får bidrag av lönearbelarnas skattemedel,som de betalar ut stora vinster lill aktieägarna eller exporterarkapital och bygger upp stora företag i andra länder. Utskottetföredrar nu som i sä mänga andra fall alt inte ta en saklig debatt elleranvända sakliga motiveringar när man avslår vpk-iniliativ. Del visar klart all manantingen inte vill eller inle kan ge motiveringar som i sak tar upp förslagen.Man säger all de fackliga organisationerna har ell betydande infiytande när delgäller utbildningen i företagen som avses i denna proposition. Vad innebär delkonkret? Jo, att de anställdas företrädare kan tycka till om vad som skallstuderas och hur det skall studeras, och därefier bestämmer arbetsköparen vadsom skall studeras och även studiernas innehåll. Vi vill inle vara med på ettsådant tvingande ulan anser del som en naiuriighet all del är de anställdasjälva som skall bestämma vad de vill studera. Är det på del viset också, alldet enligt den borgerliga regeringens uppfattning är arbelsköparna som skallbestämma när någon begär ledighet för studier enligt sludieledighels-lagen? Jaghoppas att del inte är på det viset. Men med den utformning den härutbildningen skall ha förefaller risken vara stor. Jag yrkarhärmed bifall även lill motionen 1351. Idebatten om arbetsmarknadspolitiken har utskottet också stoppat in andra frågorsom med detla förfaringssätt riskerar atl försvinna i den allmänna debatten.Det gäller först frågan om elt fackligt arbetsmiljö-institut. Äveni denna fråga tar utskottet lätt på motiveringarna. Är det möjligen på delsättet att utskotten nu med borgeriig majoritet inle duger lill all utveckla deförslag som läggs fram? I varje fall har jag fåll den uppfattningen, och detfår de olika utskotten ta på sig skulden för. Anledningentill alt jag motionerade om etl arbelsmiljöinslilul var den ensidiga forskningsom ingen kan förneka bedrivs i det här landet. I motionen redogör jag i stortför vilken forskning som pågår och vilken inriktning den har. Den övervägandedelen av forskningen är direkt eller indirekt knuten till företagen och gårgivetvis uppdragsgivarnas ärenden. Del finns också en annan forskning sombedrivs genom medel från arbelarskyddsfonden, och det finns den forskning sombedrivs i centret för arbetslivsforskning, som utskottet nämner. Mendessa forskningar sker i from samarbetsanda. Forskningens inriktning betingasav partssammansättningen. Del finns alltså inte någon forskning som är knutenenbart till de fackliga organisationerna och deras uppdragsgivare - arbetarnaoch tjänstemännen. Det finns ell klart uttalat behov av forskning som helt ärknuten till facket och som sker i arbetarnas intresse, i tjänstemännensintresse och inle är kopplad till eller beroende av arbelsköparna - SAF ellerandra privata kapitalintressen. Flera fackföreningskongresser har klarl uttalatatl det är viktigt all en sådan forskning som är skissserad i vpk-motionenkommer till stånd. Landsorganisationenhar enligt uppgift även efterhört möjligheten atl få tio professurer för ettsådant ändamål. Enligt den förutvarande utbildningsministern skulle dessaforskare kunna utbildas . Jag anser inle alt vi behöver vänta sålänge. Det finns mängder av forskare som inget hellre vill än att taanställning på etl fackligt arbelsmiljöinstitul. Vi har föreslagit atlsamhället skall ställa resurser lill förfogande, såall detta nödvändigaforskningsinstitut kommer lill stånd. Jag yrkar bifall även tillmotionen 1976/77:889. i har i en motion som han själv har yrkat bifall lillföreslagit en skyndsam utredning för atl förbättra samhällets bidragsgivninglill handikappbilar. Jagvill deklarera all vi från vpk-gruppen kommer atl stödja den motionen. Vi gördet bl. a. därför att del mäste vara oundvikligt att i en sådan utredning ocksåta ställning till frågan om inte bilen mäste betraktas som etl tekniskthjälpmedel. Vpk har tidigare i motioner och i andra sammanhang fört fram detkravet, eftersom vi anser del orimligt alt bilen, som för många handikappade äretl oundgängligt tekniskt hjälpmedel, av olika ovidkommande skäl ändå intebetraktas som ell sådant. Detär inle för att den sittande talmannen är från som jag kommer atlberöra länet ulan för atl i utskottsbelänkandet också behandlas en motion avherr i om Landaskolan i . den enligt min mening alldeles riktiga uppfattningen atlLandaskolan, som utbildar synskadade, även bör vara förlagd tillKristinehamn. Jaghar besökt Landaskolan i , och jag har haft tillfälle att tala medeleverna, som ju inte i något sammanhang tillfrågas om vad de lycker. Elevernavid anser - och det är en samfälld och enig opinion - atl del förderas skull är bättre att skolan är kvar i . Det är en stad medliten folkmängd, där skolan och dess elever är välkända, vilket har sinafördelar. Det är en stad där riskerna för synskadade i trafiken är mindre. Detär en stad där möjligheterna lill sociala kontakter utanför skolan är större äni en storstad. Vidmitt besök i har jag också sett hur remissbehandlingen styrts. SÖförbereder en omlokalisering, och kollegerna inom AMS, med vilka SÖ-folket inomarbetslränings- och omskolningsverksamheten har elt nära samarbete, vinns förSÖ:s ståndpunkter. Sedan rullas bollen vidare - för att skallförmås atl ställa sig bakom etablissemangets uppfattning, såsom denna uttryckslitet undansioppad i ett betänkande, som tar upp också mänga andra vikligafrågor och där Landaskolan lätt kan komma bort. Jagser del som min förpliktelse mot de synskadade elever vid som jaghaft nöjet alt få träffa och samtala med all deras välgrundade ståndpunkterrefereras i kammaren. Därför vill jag också yrka bifall till motionen 896. Slutligen,herr talman, vill jag ta upp den handske som arbetsmarknadsministern kastade isitt sista inlägg till . PerAhlmark använder sig av metoder som jag vill påstå inle är rumsrena, t. ex.metoden atl kasta ut rena lögner och snuskiga påståenden när den han debatterarmed inte har någon replikräll kvar och kan ge svar på tal om det påståddaföraktet för facket. Omnu Per varit kvar, vilket han borde ha varit när arbetsmarknadspolitikendiskuteras i denna kammare, kunde han ha fått höra vad hade kunnatsvara. BådeLars och jag har, lill skillnad från Per , varit och är medlemmari en fackförening. Vi har, också lill skillnad från Per , erhållitförtroende inom våra resp. fackföreningar, och vi verkar fortfarande aktivtinom facket. Vi har också fortfarande fackliga förtroendeuppdrag inom facket -både och jag, till skillnad från Per . Jag vill sluta medalt försäkra atl etl sådant förtroende känns skönt. En sådan känsla har PerAhlmark aldrig fäll uppleva, och han kommer sannolikt heller aldrig att fä göradet. Det enda Per fär sträcka sig till är studiebesök på orter mednedläggningshotade förelag och där på avstånd önska de arbelslöshotadearbetarna lycka lill. Jag vill här ålerigen yrka bifall till samtliga motioner som väcktsfrån vpk-håll samt till motionen 896. Drygt 50 000 personer får arbetsmarknadsutbildning vid s. k.AMU-cenira och andra av anordnade kurser. iNorrköping är landets tredje i storiek efter och Slockholm.Elevantalet är f n. ca 1 200, av vilka hälften är kvinnor. En tredjedel aveleverna är invandrare. NorrköpingsAMU-cenler har funnits . Av lokalerna är kvalitetsmässigt i gottskick, medan resten och då främst leorilokalerna är i behov av en större ellermindre upprustning och modernisering, trots all man under de gångna årennedlagt 1 milj. kr. Underårens lopp har dessutom elevantalet vuxit ganska kraftigt, varförundervisningen för ca 300 elever numera bedrivs i andra lokaler på skilda häll.Detta skapar givetvis problem, och del är då naturligt att planer pä nybyggnadeller om- och tillbyggnad har aktualiserats. Kostnadsförslaghar utarbetats av , och den kalkylen har sedan legat tillgrund för ett principbeslut i kursstyrelsen. När kalkylen har visat att detställer sig billigare att bygga nytt än atl utföra om-och tillbyggnad, är delganska naturligt atl kurssiyrelsen har vall nybygg-nad.sallernativei såsom detbästa. Jaghar påstått att kalkylen för nybyggnad omöjligen kan vara realistisk och attkostnaden i själva verket torde ligga högre. Därför har jag i en motionbegärt en opartisk prövning, så alt de statliga och kommunala organ som skallfatta de avgörande besluten verkligen vet vilka de ekonomiska konsekvensernablir innan beslut fattas. Jag lycker all detta borde vara självklart vid allabeslul av ekonomisk art. Nuhar utskottet i sill belänkande nr 21 inle ansett det påkallat med en sådanprövning, och därför avstyrks min motion. Jag är väl inte sä förvånad över attmin motion bland 39 andra inte har rönt etl annat öde än som är fallet. Menjag fär trösta mig med att jag har åstadkommit att frågan förts ut tilloffentligheten, sä atl kanske ändock rätt underlagsmaterial kan föreligga, däde avgörande besluten Jag har därför, herr talman, inlenågot yrkande i della sammanhang. HerrPERSSON i (s): I motion nr 300 har jag tillsammans med några partikamrater begärt enkrafiig utbyggnad av nuvarande ramar för utbildning av bussförare. Vi anser allutbildningen är alltför blygsam och alt borde uttala detlasom sin bestämda uppfattning. Rekryteringsbehovetute i landei är enormt. Inte minst i storstadsområdena och kanske framför allti är lägel i del närmaste prekärt. kan vi se annonser om attexempelvis SL söker bussförare och annan personal för att bättre kunnaupprätthålla den dagliga servicen åt regionens invånare. Samma förhållande blirallt vanligare i många residenssläder. Såsent som hörde jag på lokalradion att två bussförare och SL-chefen dömtstill höga böter, den ene för att han givit order om att de två andra skullearbeta på övertid och de båda förarna därför alt de arbetat och därmed brutitmot gällande arbetstidslag. SL-politiken tenderar att bli ohållbar, ochpersonalen pressas till prestationer utöver det vanliga. Människorna hamnar ien tvångssituation och döms i laga ordning, när de anstränger sig för att geallmänheten den erforderiiga servicen. Nuvarandeutbildningskapacitet räcker alltså inte alls lill. Det aktuella behovet ärminst 500 platser mer än vad och nu kan klara, trots denaviserade kapacitetsökningen. Vi motionärer anser alt verkliga krafttag behövsom branschens krav skall kunna tillmötesgås. ,och står enade bakom våramotionskrav och vill på allt sätt stödja dem. Endubblering av lärarkurserna skulle vara ett effektivt instrument för atl tabort vissa spärrar, och här måste SÖ garanteras pengar för atl snabbt kunna ökautbildningen. Vadsäger då ulskottel? I allmänna ordalag ansluter sig utskottet till motionenskrav men anser att det inte är påkallat med något riksdagensuttalande. Vi motionärer anser fortfarande att utskottet borde ha kunnat gälängre och tillstyrkt vår motion. Den andra fråga motionen lar upp är atl del borde träffas någon form avöverenskommelse med försvaret om all i betydligt ökad utsträckning tillvarataoch nyttja militärens fordonsreserv, markområden, disponibla träningsbanor m.m. På den punkten är jag inte lika optimistisk som utskottet. Utskottetavfärdar helt kort motionskravel och säger all man räknar med alt det skallvisa sig möjligt all träffa överenskommelser i tillräcklig utsträckning. Erfarenhetersom är kända visar atl de allra flesta - för att inte säga alla -militära förband ställer sig relativt kallsinniga lill denna form avupplåtelse. Del gäller både fordon och markområden. Mångaintressen skulle kunna tillgodoses om vårt molionsförslag bifölls. Samhällethade tjänat in åtskilliga pä atl nyttja försvaretsfordonspark och utbilda flera bussförare på ett smidigt och för allaparter tillfredsställande sätt. Nåväl,motionen har avstyrkts, och vi får med stor uppmärksamhet följa frågan. Om intede militära myndigheterna ändrar taklik, finns del anledning att återkomma.Arbetsmarknadsutbildningen i Karistad skall Öka, och vi får väl tillfälle atttackla de militära myndigheterna i min hemort. Pä en punkt skulle jag möjligen vilja ha en utförligare redogörelsefrån utskottets talesman. På vilka grunder bygger utskoliet sin optimistiskasyn på möjligheten alt träffa överenskommelse med de militära myndigheterna?Har utskottet fått några underhandsbesked, eller är det bara allmännaformuleringar, lill intet förpliktande? Fröken (vpk): kommunisterna har väckt tre motioner som speciellt rörungdomen och sysselsällningen, motionerna 1277, 1278 och 1279. Motion1277 ställer förslag till åtgärder mot ungdomsarbetslösheten. Som framgår avdiagrammet i arbetsmarknadsutskottets betänkande är ungdomsarbetslösheten högreän den totala arbetslösheten i . Del är därför nödvändigt att sätta inspeciella insatser för att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Ungdomsarbetslöshetenberor liksom all annan arbetslöshet på vårt samhällssystem. Ett samhällssystemsom bygger på största möjliga vinst för de enskilda företagen i stället förplanerad hushållning efter folkets behov alstrar arbetslöshet. Ett samhälle därförelagen tillåts att lägga ner eller flytta sin verksamhet allteftersom delpassar de egna vinstintressena bäst gynnar knappast vårt behov av en hög ochjämn sysselsättning. Effekterna på sysselsättningen av det förhållande jag härpekar på slår särskilt hårt mot ungdomen. Motionentar upp några av orsakerna till dagens arbetslöshet. Jag vill först beröramonopoliseringen. De stora företagen konkurrerar ut och lägger under sig småoch medelstora företag. Man gör oftast sä alt man köper upp etl mindre företag,kanske för att få en konkurrent mindre, kanske för alt komma åt en begärligmarknad eller ett inarbetat namn. bedyrar det stora företaget attverksamheten på det uppköpta företaget givetvis skall fortsätta, men efternågra år är det ändå dags att lägga ned. Detla har vi sett många exempel påunder åren. Samhällen har mist de flesta av sina arbetstillfällen. Kapitalelhar ytterligare koncentrerats. Svenskaföretag brukar ofta framhålla, åtminstone vid löneförhandlingar, att de delarut en mycket liten del av vinsten till aktieägarna. Resten stannar inomföretagel och blir till glädje för alla anställda genom fler arbetstillfällen.Atl man alltmer investerar dessa pengar utanför brukar man däremothålla lyst om. Man dras till länder med billig arbetskraft därför att man dåfår en maximal profit. Och givetvis minskar då antalet arbetstillfällen iSverige, med arbetslöshet som resultat - en arbetslöshet som alltså hårdastdrabbar ungdomen som kommer från skolan och skall söka sig ul påarbetsmarknaden. är det inga ungdomar, vare sig de kommer frängrundskola, gymnasium eller universitet, som kan vara säkra på all få ettjobb.