prot · G009132 · 1976-12-31 00:00:00 — Delär naturligtvis viktigt att konsumenterna görs uppmärksamma på de skadligaeffekter vissa växter kan ha. Samlället ger konsumenterna sådaninformation på olika sätt. Giflinformationscenlralen vid sjukhusetstår lill tjänst med upplysningar om växters Omvarningsmärkning av hälsovådliga krukväxter Konsumentverkethar vidare utarbetat ett faktablad om olika växters giftighet ochirritationsförmåga. Marknadsföringav krukväxter omfattas av marknadsföringslagen. , som i förstahand svarar för marknadsföringslagens tillämpning, har inte haftanledning all ingripa mot krukväxter på grund av atl de skulle anses varahälsovådliga. Enligtvad jag erfarit har svåra förgiftningsfall i samband med förtäring avkrukväxter inte förekommit i . Endast lindriga besvär hos barn som harätit vissa krukväxter är kända. Riskerna med de krukväxter som f n. finns påden svenska marknaden måste bedömas som små. Regeringen har därför inte någonanledning att vidta särskilda åtgärder för alt få till stånd varningsmärkningav 3essa varor. Jag vill dock understryka vikten av alt man även ifortsättningen har uppmärksamheten riktad på denna fråga. /NKEL (fp): Jag tackar handelsministern för svaret. Del var faktiskt inte mycket idet som jag inte visste, och jag är ledsen att del inte fanns litet merapositiva besked i svaret. Nuhoppas jag att statsrådet inte har tagit intryck av de insändare och de litetöverlägsna kommentarer som förekommit i pressen om atl jag skulle vilja hadödskallar och kors på krukor och blommor ute i naturen. Del är inte fråga omdet, utan för min del är det fråga om en konsumentupplysning som varje människasom köper en vara har rätt att få. Och jag tycker inte som statsrådet, all samhälletredan nu ger konsumenterna tillräcklig information. Enligt min mening är informationeninte tillräcklig. Jag har här etttidningsuttalande som har gjorts av en blomsterhandlare. Han säger: "Jagvarnar alltid för prickblad . Men om vi har mycket att göra i butiken är delsvårt att hinna med atl förklara riskerna . Själv fick jag röda utslagi ansiktet när jag smulade sönder ett blad lill en julstjärna och sedan strökmed handen över kinden. Händerna har svullnat upp på biträden som skött omprickblad och jag känner till ett fall, där en katt blev förlamad i bakkroppenefter att ha ätit en julstjärna. Vissa kaktusar kan också vara farliga och geblodförgiftning, om man sticker sig." Intekan man väl begära att människor skall känna till sådant här bara därför allgiflinformationscenlralen har givit ut etl informationsblad om detta! Jag hargått runt till några blomsterhandlare och frågat om de kände lillinformationsbladet, och de flesta hade ingen aning om att det fanns. En enda avdem jag frågade hade informationsbladet och plockade fram det ur en låda. Närjag köper en får jag en liten söt bok med på köpet, och där står dethur jag skall sköta löken och växten så atl jag får nytta och glädje av den.Jag tycker att man för varenda krukväxt kunde ha en sådan här liten trevlig bokdär det står uppgifter som t. ex.: Den här växten kan varagiftig. Den kan förorsaka utslag, så var försiktig och ställ den inte så altbarn kommer i närheten av den. - Det är sådant jag efterlyser. Låtmig så läsa upp ytterligare något som en blomsterhandlare har sagt:"Personligen tycker jag inte att växter som ger brännässelliknande utslageller framkallar kräkningar och inflammationer kan anses som giftiga. Någradödsfall, orsakade av krukväxter, har inte förekommit sedan 40-talel, och sålänge inget allvarligt hänt tycker jag inte all vi behöver skicka med någonvarningslapp." Måste det inträffadödsfall innan vi skickar med en varningslapp? Omvarningsmärkning av hälsovådliga krukväxter Jag vill försäkra all jag inte har tagit intryck av någrasärskilda tidningsskriverier. Den bedömning som jag har gjort utgår från altdet enligt de myndigheter som sysslar med dessa frågor inte tycks ha förekommitnågra allvarliga förgiftningsfall. Giflinformationscenlralen vid Karolinskasjukhuset använder uttryckssättet "allvarliga fall". Om jag förståttdel hela rätt har man där den utgångspunkten att om man skall sätta uppvarningsmärken av något slag, då får det verkligen lov att vara fara å färde,därför att annars minskar allmänhetens respekt för de olika varningsmärken somfinns. Del är detta som varit utslagsgivande vid den bedömning som gjorts. Sedanfinns del naturligtvis fall där människor har reagerat allergiskt på olikasätt. Jag är övertygad om atl sådant förekommer, men utan alt vara medicinskexpert har jag en känsla av atl delta med allergier är mycket individuellt. människor är allergiska för hundar, men vi har inte för den skullvarningsmärken på dem, och en del människor är allergiska för krukväxter, ochinte heller på dem har vi varningsmärken. Men jag vill upprepa vad jag sade i mitt svar,nämligen atl det är viktigt att vi har uppmärksamheten riktad på dessa frågor.Man kan t. ex. inte utesluta alt vi får nya växter som kan vara farliga. ,som ju har gjort en förteckning över farliga växter, har när del gällerkrukväxter bara klassificerat två sådana som farliga i den bemärkelsen alt dekan förorsaka människor den ena eller andra typen av obehag. /ENKEL (fp): Jag kan erkänna all jag kanske har felformulerat min fråga så till vidaalt jag där talade om varningstexter. Vad jag egentligen avsåg var enkonsumentupplysning. Omjag t. ex. köper en påse karameller, så slår del på den all karamellernainnehåller vissa färgämnen. Är jag då rädd om mina små barnbarn, så köper jaginte dessa karameller. Det är liknande information jag avser, och intevarningsmärken i form av dödskallar. Jag talar om en konsumentupplysning,. Detär lika viktigt att jag får upplysning om ämnen som man kan reagera mot när jagköper en krukväxt som när Ombibehållande av Östaskolan i jag köper en påsekarameller. Jaghar kanske förvillat begreppen genom atl jag i min fråga talade omvarningstexter, men det är inte del jag vill ha utan upplysning. Närdet gäller frågan om allergier säger socialutskottet i sitt belänkande att manmåste se över allt som kan framkalla sådana reaktioner, eftersom allergiernasprider sig mer och mer och ökar i omfattning. Hade socialutskottet tagit sittbetänkande innan jag ställde min fråga, då hade jag formulerat den annorlunda.I del sammanhanget vill jag framhålla all jag tycker att man skulle informerafolk om sådana växter, t. ex. vissa primulaarter, som man vet ärallergiframkallande. Det är konsumentupplysning även i sådana frågor jagefteriyser. Överläggningenvar härmed slutad. § 12 Ombibehållande av Östaskolan i Herrarbetsmarknadsministern erhöll ordet för atl besvara ()anmälda interpellation, 1976/77:112, till herr utbildningsministern,och anförde: har frågat om utbildningsministern är beredd allmedverka till alt Östaskolan bevaras med nuvarande verksamhet för anpassningoch träning av rörelsehindrade och handikappade ungdomar. Enligt fastställdärendefördelning är det jag som har att besvara frågan. VidÖstaskolan i bedrivs en anpassningskurs förrörelsehindrade inom arbetsmarknadsutbildningens ram. benämnsdenna typ av kurser omställning och träning och följer en speciell läroplansamt de metodanvisningar som utarbetas av . Kurserna syftarfrämst till att stärka de handikappades möjligheter att självständigt klarasin vardag i och utanför bostaden, i arbetet och . Stor vikt läggsvid ämnen som boendeträning, fysisk och social träning, praktisk och teoretiskyrkesorientering och liknande. För atl uppnå delta syfte har SÖ utarbetatvissa normer för personal- och lokalbehov, utrustning m. m. Närdel gäller kursen i - som ursprungligen var tänkt som ett provisorium -har SÖ funnit det svårt alt bedriva verksamheten i enlighet med intentionerna iläroplanen bl. a. på grund av skolans isolerade läge samt otillräckliga ochmindre ändamålsenliga lokaler. Mot denna bakgrund har SÖ i skrivelse lill AMS,som är den myndighet som beslutar om lokalisering och dimensionering av kurserinom arbetsmarknadsutbildningen, aktualiserat en förflyttning av verksamheteni till AMU-cenirel i . Körkortsutbildning för gravt handikappadeär förlagd lill detta centrum, och arbetsmarknadsmyndigheterna i har hemställt all denna verksamhet skall kompletteras med en kurs föromställning och träning för rörelsehindrade. EftersomAMS i egenskap av ansvarig myndighet ännu inte fattat något beslut i frågan omen eventuell omlokalisering av kursverksamheten vid är jag inteberedd alt nu ta ställning i frågan. Enligt vad jag har erfarit undersöker AMSf. n. möjligheterna alt ersätta nuvarande kurs med utbildningsverksamhet förandra handikappgrupper än rörelsehindrade. Man planerar alltså inte, såvittjag vet , att upphöra med utbildningsverksamhet vid . HerrFÅGELSBO (c): Först ett tack till arbetsmarknadsministern för att jag fåtf mininterpellation besvarad. Det är jämnt sedan jag ställde den,men av svaret har jag inte fått någon klarhet i hur det skall bli medÖstaskolan . Detär som bekant som föreslagit att den s. k. OT-kursen - OTstår för omställning och träning - i skall omlokaliseras lill Hedemora.Motiven för detta är mycket dåligt underbyggda. Såväl AMU-cenlret i ,personalen vid , länsarbetsnämnden i som kommunendär skolan är belägen har påvisat hur bristfälligt SÖ:s förslag är motiverat. Isvaret talas om skolans isolerade läge, men talas det om att AMS f n.undersöker möjligheterna alt ersätta nuvarande kurs med utbildningsverksamhetför andra handikappgrupper än rörelsehindrade. Jag förstår inte att det somkallas ett isolerat läge blir något annat då. Isolerad kan man känna sig i enstorstad - kanske mer där än på en sådan plats som . Jag vet inte om detfinns något AMU-center som har en sådan vacker och storslagen yttre miljö somdenna skola invid . Och den inre miljön är något av hemmiljö då den ärsom bäst. Den lilla skolan med endast 20 elever, som alla bor på skolan, bidrartill detta. Detär alllid en lång kö av sökande till skolan. Och elever som inte alls funnitsig lill rätta vid andra skolor har funnit sig väl till rätta och här vunnitden trygghet och gemenskap som den lilla enheten ger. Antalet elevplalser ärhögst 20 mot 30 på motsvarande andra skolor. Men personalen är dimensioneradhärefter, och därför inverkar inte elevantalet så att det blir någonkostnadsfördyring. Tvärtom ligger kostnaden per kursdeltagare lägst i landetdärför atl kursen alltid är fullbelagd. Så är inte förhållandet vid allaOT-kurser i vårt land. Detsägs i svaret som ett argument från SÖ att körkortsutbildningen för gravthandikappade är förlagd lill i och allarbetsmarknadsmyndigheterna i hemställt alt verksamheten skallkompletteras med en kurs för omställning och träning för rörelsehindrade. Deltaär inget argument för alt fiytta Östaskolan, för elever som där bedöms lämpligafår nu prya för körkortsutbildning i , och om de bedöms lämpliga härförfår de körkortsutbildning. Densociala träningen för boende i egen lägenhet finns inte vid , har detsagts. Detta är alltså ett annat argument som SÖ har anfört. Ombibehållande av Östaskolan i Ombibehållande av Östaskolan i Men harmedverkat till att man nu hyr en lägenhet för egen boendeträning vid skolan. Länsarbetsnämndeni framhåller i sin skrivelse om skolan attsysselsättningsmöjligheterna för kvinnor inom den huvudort där Östaskolanligger är starkt begränsade och all skolan har utgjort en stor tillgång urarbelsmarknadssynpunkt. De flesta av de kvinnliga anställda är lokall bundna.Därför bedömer nämnden del som myckel svårt att finna nya arbetstillfällen fördem vid en eventuell nedläggning av skolan. Men del primära i frågan ärförlusten av en enastående god skolmiljö för eleverna. Jagvill fråga statsrådet: samråd med berörd personal och kommun att upptas,om ändrad inriktning av Östaskolan kommer att fattas? Ovissheten för skolansframtid är påfrestande för många, och det svar jag fåll är inte sådant att detskingrar ovissheten hos personalen eller hos föräldrar som funnit Östaskolanvara en ljuspunkt för deras barn när det gäller att finna sig lill rätta ilivet. vill slå vakt om verksamheten vid . Detförstårjag myckel väl. Enligtgällande regler är det AMS som beslutar om lokalisering och dimensionering avkurser inom arbetsmarknadsutbildningen. Som jag sade i mitt svar behandlar AMSf. n. frågan om den fortsatta verksamheten vid . Jag kan därför inteföregripa beslut genom att ta ställning i frågan,vilket ju också känner till. Jagförutsätter atl AMS, som är den för arbetsmarknadsfrågor ansvariga myndigheten,även beaktar behovet av sysselsättning inom regionen vid sin behandling avfrågan. Enligt vad jag har hört planerar man inte att upphöra medutbildningsverksamhet vid . Däremot har jag förstått alt mandiskuterar en eventuellt annan inriktning av utbildningen. är omöjligt för mig alt nu avgöra eller uttala mig om för vilken typ avutbildning som Östaskolan skulle vara bättre eller sämre lämpad. Vilkenutbildning det i så fall skulle bli fråga om har man ju heller inte beslutatom. Uppenbart är dock att de argument som anförs för atl flytta den nuvarandeutbildningen inte med samma kraft kan anföras mot annan länkbar utbildning. Jagkan mycket väl förstå de synpunkter som här allmänt anför.Bakgrunden är naturligtvis - vid sidan av de konkreta saker som upp - också regionalpolitiska hänsynstaganden. Jagkänner lill alt efterfrågan på arbetskraft har minskat kraftigt inom Hebykommun . Kommunen har genom utflyttning haft en starkbefolkningsminskning. Befolkningens sammansättning visar därför en högandel äldre människor. spelar också jord-och skogsbruket en mycketstor roll för sysselsättningen. ärsysselsättningsmöjligheterna för kvinnor starkt begränsade. Öslaskolan, medsina arbetstillfällen, är därför en inte oviktig tillgång. Föratl förbättra sysselsättningsläget inom den här regionen krävs naturligtvis enrad regional- och sysselsättningspolitiska insatser. Jag vill då också peka på- för atl göra bilden något mer fullständig - att ligger i detgränsområde till del allmänna stödområdet, som i vardagslag kallas den"grå zonen". Detta innebär att särskild hänsyn las vid prövning avregionalpolitiskt stöd. Flera förelag inom regionen har ju också erhållitlokaliseringsstöd i någon form. Jagförutsätter att AMS, som är den för arbetsmarknads- och lokaliseringspolitikenansvariga myndigheten, även beaktar behovet av sysselsättning inom regionenvid sin behandling av frågan om Östaskolans fortsatta verksamhet. Såtill slut fråga om samråd. Jag vill erinra om allarbetsmarknadsutbildningen till sin natur är myckel flexibel. Innehåll ochinriktning är beroende av hur arbetsmarknaden utvecklas. Det sker ständigtförändringar i antalet kurser, deras inriktning och lokalisering. Delfinns etl utbyggt system för personalsamråd inom arbetsmarknadspolitiken.Anställningstryggheten för personal inom arbetsmarknadsutbildningen äravtalsreglerad. Förändringar vid som skulle kunna beröra personalensarbetsförhållanden kommer självfallet också alt föregås av föreskrivet samråd. Omviss ändring i fastighetsbildnings-lagen HerrFÅGELSBO (c): Till del som arbetsmarknadsministern nu har sagt har jag inte annat alttillägga än etl hjärtligt tack för de synpunkterna. Vi får väl hoppas alt denhär frågan skall få sin lösning, även om den inte har klarlagts vidare här . Överläggningenvar härmed slutad. § 13 Om vissändring i fastighetsbildningslagen Frubosladsminislern erhöll ordet för att besvara () den 29april anmälda interpellation, 1976/77:143, lill herr justitieministern, ochanförde: har frågat justitieministern dels om han har uppmärksammatde ur rättssäkerhetssynpunkt otillfredsställande verkningarna avfaslighetsbildningslagen, dels om regeringen är beredd alt vid en kommandeöversyn av faslighetsbildningslagen särskilt beakta de rättssäkerhetsproblemsom uppstått för innehavare av servilut. Enligt fastställd ärendefördelning ärdel jag som har atl besvara inierpellaiionen. Defrågor som har framställt i inierpellaiionen avser närmasträttssäkerheten för innehavare av s. k. skogsservitut. Härmed förstås servilutsom innefattar rätt till skogsfång eller mulbete på skogsmark. Omviss ändring i fastighetsbildningslagen Sådana servilut bildadestidigare i ganska stor utsträckning, särskilt i . får de dockinte bildas vare sig genom faslighets-reglering eller genom avtal. Vad frågangäller är alltså sådana skogsservitut som har bildats före fastighelsbildningslagensoch jordabalkens ikraftträdande . Enligt15 § lagen om införande av fastighetsbildningslagen får servitut avseendeskogsfång eller bete upphävas genom fastighetsreglering, även om de allmännaförutsättningarna för ändring av servilut enligt faslighetsbildningslagen inteföreligger. Regleringen syftar alltså lill en avveckling av skogsservituten.Som skäl för en sådan avveckling åberopades i förarbetena lillfaslighetsbildningslagen att dessa servilut medför olägenheter frånskogsvårdssynpunkt. Skogsfångsrältigheterna lägger inte sällan hinder i vägenför ett rationellt brukande av skogen över huvud taget. Vad gällerbetesservitulen framhölls all skogsbelel numera allmänt anses vara en olämpligbetesform, främst av jordbruksekonomiska skäl. Behovet av serviiuten somkomplettering av ofullständiga jordbrukslä-genheler antogs'också efter hand haminskal. Enligtmin mening är det allmänt sett angelägel atl dessa servilut upphävs. Dennauppfattning synes också ha stöd bland aktiva jordbrukare. vill jagbetona atl det självfallet är angelägel att fastighetsbildningsmyndighetenbevakar att olägenheter inte uppkommer för fastighetsägarna, i synnerhet förden bofasta befolkningen. Näretl skogsservitut avvecklas skall en uppgörelse komma lill stånd. Huvudregelnär att eventuella värdeförändringar skall utjämnas genom ersättning i pengar. Iförarbetena till bestämmelsen om upphävande av skogsservituten sägs emellertidatt markvederlag också kan komma i fråga. Enligt allmänna bestämmelser fårfastighetsreglering nämligen inte ske så att del uppstår avsevärda ölägenheterför fastighetsägare. Skulle innehavaren av ett skogsservitut ha ett verkligtbehov av servitutet, kan del inte avvecklas ulan att fastigheten tillförs marksom kompensation. Genom denna regel och genom bestämmelserna omfastighetsreglering i övrigt är enligt min mening rättssäkerhetsintressena vältillgodosedda. Allra först ett lack till statsrådet för svaret på mininterpellation. Jag skall dröja något med alt kommentera svarets innehåll och istället inledningsvis redovisa orsaken till inierpellaiionen. Fören lid sedan kallades ett 40-ial småbrukare inom kommun till ettsammanträde förs. Ett stort skogsbolag hade begärt allsmåbrukarnas servitutsrätt till vedbrand, stängsel- och häs-sjevirke skulleupphävas. De berörda småbrukarna blev först överraskade, sedan förtvivlade. Vidsammanträdet klargjordes nämligen att bolaget hade ensidig rätt att fåservituten upphävda, att någon rätt till vederlag genom skogsmark inte förelåg,atl ersättning skulle utgå genom ett engångsbelopp i pengar efter s. k.sammanvägning av de positiva och negativa följderna av ser- Deberörda småbrukarna känner sig rättslösa - det är helt klart! De har köpt ellerärvt en fastighet där servitutet ingått som en del av fastighetsvärdet. De hargrundat sin bränsleförsörjning och livsföring på ved- och virkesrättigheterna.De, liksom de flesta andra fastighetsägare, inser nog att den enskildaäganderätten i vårt land inte är absolut. Den är ju inte absolut motsamhällsintressena. Man får exempelvis finna sig i atl samhället, för alt drafram vägar, kraftledningar och liknande objekt, helt eller delvis måste taenskild mark och enskilda nyttigheter i anspråk. Däremot har lagsliftarnaalltid slagit vakt om den enskildes rätt mot annan enskild eller juridiskperson. Här får vi nu uppleva hur de många små fastighetsägarna måste vika fören enda stor fastighetsägare. Var detta lagstiftarnas avsikt? Riksdagsbeslutet1970 om en ny fastighetsbildningslag föregicks ju av ett mycket grundligtutredningsarbete. Denvar i sitt utlåtande enig om att skogs-fångsserviiulen skulle avvecklas. var också enig om all skogsfångsserviiutsinnehavarna skulle havederlag i form av skogsmark. Kommittén förutsatte också allserviiulsavvecklingen skulle ske successivt. Del var ett nödvändigtkonstaterande, ty i vissa delar av landet är antalet servitulsfaslighelerstort. Faslighetsbildningskommillén uppskattade antalet sådana fasligheter tillöver 10 000 i mitt hemlän . Så många är del väl inte , lär finnas kvar ca 10 000 i Norrlandslänen. Nuurvattnades faslighetsbildningskommiiiéns förslag vid både remissbehandlingoch regeringsbehandling. Trycket från skogsbolagen var stort, ochdepartementschefen tog bort förslaget om obligatoriskt mark-vederiag.Men markvederlagel fanns kvar som en möjlighet i propositionen, och detförklarar väl också varför lagen på denna punkt antogs utan protester iriksdagen . Atl skogsfångsserviiulen i princip skall avvecklas fårman väl acceptera. De flesta servilut utnyttjas ju inte längre. Men följdernaav riksdagsbeslutet håller på all bli bekymmersamma. Närjag nu övergår lill all kommentera statsrådet svar, vill jag förstnotera all jag på grund av den s. k. ärendefördelningen inom regeringskanslietinte får tillfälle atl känna justitieministern på pulsen när del gäller hansuppfattning om den administrativa domstolsbehandling som tillämpas vid upphävandeav servilut och fastighetsreglerings-mål. En enda person, förrättningsmannen,skall fälla dom. Han skall fälla den på grundval av en lagparagraf ochlanlmälerislyrelsens anvisningar. Del är en svår uppgift. Frågan är väl hur deinblandade sakägarna upplever en sådan domstol. Frånsettdenna speciella del av problemet har jag naturiiglvis ingenting emot alldiskutera servitutsfrågorna med statsrådet , tvärtom. Låtmig då säga att statsrådet på flera punkter gav ett klart positivtbesked. Hon sade att det är angeläget atl faslighelsbildnings- Omviss ändring i fastighetsbildningslagen Omviss ändring i Jästighetsbildnings-lagen myndigheten bevakar allolägenheter inte uppkommer för fastighetsägarna, i synnerhet för den bofastabefolkningen. Fastighetsreglering får alltså inte ske så, att det uppståravsevärda ölägenheter för fastighetsägarna. Markvederlag kan alltså komma ifråga. Om serviiulsinnehavaren har ett verkligt behov av serviiuten, kan deinte avvecklas utan att fastigheten tillförs mark som kompensation, står det isvaret. Och del är etl bra besked. Men,fru statsrådet, så går del ju inte till i praktiken. Markvederlag har, såvittjag vet, inte utgått eller erbjudils . De avsevärda olägenheternafinns ju. Atl byta ut etl vedeldningssysiem till olja eller el kostar för dengenomsnittlige serviiulsinnehavaren . Det rör sig alltså i många fall om avsevärda ekonomiskaölägenheter. Varför döms del då inte ut några markvederlag? Såvitt jag förslårär förklaringen jordbrukspolilisk. Lant-mäterislyrelsen var när anvisningarnautfärdades, och förrättningsmännen är del ju fortfarande, uppbundna av 1967års jordbruksbeslut, vilket som bekant inte känns vid några dellidsjordbruk,inte känns vid några småfasligheler. Vi lever ju ännu i skuggan av 1967 årsdogmatiska fixering lill tron på de stora enheterna, de stora arealerna, därallt smått betraktas som hinder. Härkommer det väl nya rikllinjer, och del blir väl också en översyn avfaslighetsbildningslagen - det har ju skymtat vissa antydningar om del. Men vadskall det hända ute på fältet lill dess? Hur skall vi få en mera smidigrättvisa skipad? Jagskall inte provocera statsrådet till något ministerstyre i dessadechargetider, men nog vore del aktuellt med klarare direktiv i denna frågafrån del ämbetsverk del angår, inte sant? I det län som kommer från, , finnsenligt vad jag inhämtat de flesta skogsservituten. Del är, också enligtuppgift, ungefär 100 servitut som där upphävs . De sökande kan varaskogsbolag men är lika ofta enskilda jordbrukare. Ansökningarna har då iallmänhet bifallits. I några fall har det utgått markvederlag, men i allmänhethar ersättning utgått i pengar.