prot · G00930 · 1976-12-31 00:00:00 — Del är ungamänniskor och många ensamstående mödrar som fått arbete, och jag tror atl deskulle känna sig tryggare om staten gick in ännu mer än vad som har sketttidigare. Det fanns ju inle, som jag redan nämnt, någon direkt anledningtidigare atl misslänka atl just detla företag skulle gå dåligt. Förreindustriministern nämnde i en debatt , då jag tog uppjust problem, att han trodde "att med den kvalitet som den svenskatekoindustrin ändå har och den rad av företag, som med de kostnader de hartrots allt klarar sig på den inhemska marknaden och på exportmarknaden bör viha möjligheter all klara upp problemen". Denförra regeringen var medveten om att det fanns problem, men förhoppningen omall del skulle gå bra att klara upp dem fanns där också. Del här raset harkommit på en gång , tycker jag. Hert LÖVENBORG (vpk): Jag noterar atl industriministern inte vill gå in på frågeställningenhuruvida man skall infria tidigare ställda löften. Det är visserligen enfrågeställning som går utöver min fråga, men folket i den regionen vill ha svarpå den. Denhär fabriken i startades med pukor och trumpeter. Den logssjälvfallet emot med myckel stora förhoppningar i en kommun som har så ensidigtoch otillräckligt näringsliv som . Löftet var som sagt 200 anställdasenast 1980. Detspel som här utvecklats inom den textila branschen är ett grymt spel medmänniskor och med regioners intressen som insats. I den andra vågskålen harlagts enskilda kapitalägares profilinlressen. ju hälften av AB Eiser, avEiser . Priset var 45 milj. kr. Dessa 45 miljoner gick tillinvestmentbolaget, som sedan har använt pengarna till all ge sina egnaaktieägare arbetsfria inkomster, och till investeringar i andra vinstgivandeförelag, aktieköp osv. och i viss mån jag har skildrat del härspelet. Del har också framgått av alla skriverier kring affären. står helaförelaget i en krissituation. Del drabbar inle de privata aktieägarna - de harnog skott sig. Men det drabbar de arbetande. Vadfinns det för möjligheter alt inte bara garantera utan också bygga utverksamheten i de nordliga fabrikerna? Jag är övertygad om all möjlighetenfinns. Framför allt måste del vara möjligl att i större utsträckning dirigerasamhällets behov av textilier för att trygga och utveckla en statligtextilbransch. Den bör frikopplas från privatkapitalet. På den punkten har jagstor sympati för tankegångar. Jagskulle än en gång vilja fråga : Ingår del i uppdrag attundersöka alla möjligheter att skaffa sysselsättning genom långsiktigakontrakt, exempelvis med försvaret och ? noterar atl jag inle kritiserat de ursprungliga planer somden gamla regeringen hade, medan är starkt kritisk till alt delöften som den gamla regeringen gett beträffande Norr-landsetableringar intehar infriats. Jaghar ingen anledning alt värdera tidigare löften - jag bara konstateraratt lekokrisen till följd av vårt inhemska kostnadsläge och den internationellakonkurrensen är så allvariig att man faktiskt får betrakta strävan att hållasysselsältningsnivån vid Norriandselableringarna på nuvarande nivå som ellganska belydande åtagande från samhället. Och det åtagandet är vi i dennuvarande regeringen beredda atl göra allt för atl fullfölja. Sedankan man tycka atl den tidsgräns, , som vi satt för altNorriandselableringarna skall visa lönsamhet är en ganska snäv gräns. Den ärsnäv, men den är motiverad av att vi också har ett ansvar mot andra anställda ilekobranschen. Den är också motiverad av atl vi ändå har en rätt optimistiskbedömning av Norriandsetableringarnas möjlighet all hävda sig inomsvensk lekoindustri. Omåtgärder för att säkerställa sysselsättningen vid Algotsfabrikerna iVästerbotten, m. m. (vpk): Jag kritiserade faktiskt inte den gamla regeringens tidigare åtagandenoch åtgärder, . Jag frågade bara om är beredd att setill att tidigare löften uppfylls. Det är en rätt stor skillnad. Jagmenar au vad som behövs för hela den här branschen liksom för det svenskanäringslivet i övrigt är en målmedveten statlig styrning. Vad som hittillssaknats är ett målmedvetet program för atl möta strukturproblemen inom svensktproduktionsliv, och det drabbar den här branschen. Omytterligare medel till stöd åt sysselsättningen vid Jagvill sluta med att säga alt när del gäller Brason i börden lokaliseringspolitiska målsättningen uppfyllas. Det innebär inte bara engaranti för att man under viss lid klarar jobben för det nuvarande antaletanställda. Det måste också innebära alt man uppfyller tidigare givna löften om200 anställda . FruNORMARK (s): Jag trycker på all företaget bör pressas all åtminstone fullfölja sinaåtaganden. Det var säkerligen inle några sociala hänsyn som fick etablera sig i - ingalunda! Man fick ell kraftigt stöd frånstaten och hade kanske också en del affärer som man behövde ordna. Det är såjag ser det. Därför har vi rätt att kräva all föirelaget gör den motprestationman lovade. Visstär vi medvetna om strukturförändringarna. Del var däremot knappast den nyaregeringen i sin regeringsförklaring. Mankan helt enkelt inte rasera de förhoppningar som väckts av den politik somtidigare förts i Norriand och som vi vill skall fullföljas. Vi kommer mycketnoga att följa vad som sker på detta område. Ingentingsades heller om hur de anställda - de som det verkligen gäller - skall få varamed i förhandlingarna. Överläggningenvar härmed slutad. §5 Om ytterligare medel till stöd åt sysselsättningen vid Herr industriministern erhöll ordet för altbesvara () anmälda fråga, 1976/77:65, ochanförde: har frågat mig om jag kommer all medverka till altytteriigare medel slälls till förfogande för sysselsättning vid Ranstadsverketoch den verksamhet som förekommer där. Jag har i brev till den 29 oktober 1976uttalat mig för en ändrad inriktning av och i samband därmedockså uttalat all de anställda inte har anledning alt känna oro för sinsysselsättning. I brevet bad jag inkomma med en förnyad ansökan om medeltill sådan verksamhet som är förenlig med den nya regeringens allmänna politik.Denna ansökan inkom till industridepartementet först i går. Den kommer att bliföremål för prövning i det pågående budgetarbetet. Jag är därför f n. inte bereddatt närmare diskutera en ändrad inriktning av . Jag vill tillindustriministern framföra mitt tack för svaret på frågan. När del gällerRanstadsverket har del lämnats många olika besked. Av denanledningen hade det varil av myckel stort värde om vi kunnat få ettklart besked från industriministern. Tyvärr blev del inte så. Jag betecknarsvaret som ett jaså. ABAtomenergi uppförde, som statsrådet vet, ett uranverk i Ranstadvid . har provdrifl av verket skett med reduceradkapacitet. då provdrift pågått har man genom ett beundransvärtforsknings- och utvecklingsarbete lyckats komma fram lill all också mångaandra intressanta och värdefulla produkter kan utvinnas ur i sambandmed en eventuell uranbrytning. är ell 80-lal personer anställda, och allmänt harvitsordats att den nuvarande personalen besitter stor erfarenhet och högttekniskt kunnande inom detta unika område. Trots all personalen under praktisktlaget hela projektels tid har levt i stor ovisshet om verkels fortsattaverksamhet har de på grund av lojalitet och framtidstro stannat kvar och käntsill ansvar. Men efter de senaste veckornas många olika besked måste oron förframtiden och sysselsättningen ha känts pressande för de anställda. Den3 november kunde vi läsa i dagspressen atl industriministern hade lämnat beskedgenom ell brev till att experiment- och utredningsverksamheten vidRanstad skulle få fortsätta, de anställda skulle inte behöva vara oroliga. Den10 november omtalades i tidningarna att industriministern hade fått bakläxa avsin riksdagsgrupp och all ingen utvinning av uran eller andra ämnen varacceptabel. Med andra ord nej lill all verksamhet vid . Den 12 novemberkunde vi läsa att industriministern i brev till cenlerungdomarmedgivit att skrivelsen till ledninginnehöll flera mindre lyckade formuleringar. uppvaktades ni ochstatsministern av företrädare för , och av redogörelser fråndenna uppvaktning framgick all ni givit löften om alt natur skallförbli orörd. Attni lyssnar på miljögrupper och ungdomsorganisationer är inte fel - jagkritiserar inte det, herr statsråd. Men jag tror det är nödvändigt att ni ocksåhåller någon kontakt med kommunföreträdare, länsstyrelse och anställda vidRanstad och inte ensidigt har kontakter med nämnda grupper. Vi känner verkligenoro i om ni har för avsikt alt överlämna hela ansvaret förRanstadsverket till och miljöforum. Omytterligare medel till stöd åt sysselsättningen vid säger all del varit många olika besked i denna fråga. Delär möjligt, men från mig har det bara varit ett och är så alltjämt. planer är inte realistiska, vilket jag framhållit både offentligtoch till företagel. Det har alltså alt inkomma med alternativ för att vi iindustridepartementet skall kunna överväga de anspråk på resurser som företagethar. Så har skett. I går kom alltså en skrivelse där man anger ett, irealiteten två, alternativ - det ena med begränsad brytning, det andra med enmera direkt inriktning II protokoll 1976/77:28-30 Nr 30 mot forskning, ett så atl säga geologiskt centrum. Fredaeenden '' regeringens sida kommer vi nu att studera dessanya propåer LKAB.Vi kommer också alt se till att kommunerna får säga sill blir del också anledning alt ta ett beslut, men Om ytterligare dåskall alltså kommunerna ha sagt sitt liksom naturligtvis också den medel till stöd åt sittande . HerrSIGNELL (s): Jag är inteöverens med industriministern när han säger att del bara har givils ett besked.Det har kommit ofantligt många besked, och jag refererade några av dem som harlämnats . Jag kan inte underiåta atl känna oro över att ni intehar några kontakter med de anställda. besökte er statssekreterarevårt län. Han log kontakt inte med de anställda ulan med de ulompariamentariskamiljögrupperna, som guidade honom runt kring området vid . Detär beklagligt att ni inle har kontakt med de anställda. De känner oro, och denoron är inte utan fog, särskilt med tanke på det brev som ni själv skrev i sedan förbundet vid sin höststämmahade uttryckt vissa farhågor för alt ni skulle ge besked om uranbrytning.Kommer verksamheten vid atl fortsätta eller inte? Det är svar på denfrågan som vi vill ha. De anställda har fått besked, och del har också varilunderhandskontakter med dem. Jag vel inte vilka informationer har,men redan i mitt brev till gav jag besked om att de nu anställda iföretaget inte har någon anledning att känna oro. Klarare besked kan manknappast få, tycker jag. Efteratl ha läst tidningar och tidningsrubriker kan man kanske göra sådanakommentarer som har gjort här, men det saknar egentligen intressei sammanhanget. Det måste ändå vara fakta i målet, som är av intresse, nämligenatl ursprungliga projekt blev underkänt av oss. Förelaget har kommit mednya alternativ som vi nu studerar och som skall bli föremål för samråd medberörda kommuner. Sedan kommer vi också att ta politisk ställningtill dessa projekt. Dettaär den faktiska handläggningen, och mot den torde inga invändningar kunnaresas. I så fall skulle jag vara intresserad av att höra hur anserall man bör behandla ett sådant här ärende med många inblandade parter. HerrSIGNELL (s): Jag försökteuttrycka del på så sätt alt jag tycker att informationen till deanställda är bristfällig. slriarbelareförbundelsavdelning vid säger atl man vet varken ut eller in. 150 Det kan gärna kritiseras att jag här bygger på tidningsartiklar. det är ju på grund avtidningsartiklarna vi ställer oss frågande, eftersom vi inte har fått någraklara besked från den nuvarande regeringen. Jagvill upprepa att de anställda känner oro och all de vill ha ett ordentligtbesked. De äroroliga, om ni överlämnar detta lill ert ungdomsförbund och lillmiljögrupperna. Det är faktiskt ett ganska anmärkningsvärt påstående som gör. Regeringen har sagt att den nuvarande personalen inte har någonanledning att känna oro, eftersom staten som arbetsgivare måste ta sittarbetsgivaransvar. Ett vad jag skulle vilja kalla nollprojekt - med inriktningmot en forskningsstalion ulan brytning -innebär i princip sysselsättning fördet nuvarande antalet människor där. Jaghar alltså meddelat del statsägda företag som har personalansvaret attpersonalen inle bör känna oro. Någon annan information kan knappaststatsmakterna ge. Det är närmast det personalansvariga företaget som har allföra vår information vidare. Självfallet är jag beredd att undersöka om Atomenergi inte har mött upp med sitt arbetsgivaransvar när det gällerinformationen, men det är alltså inle regeringens sak all föra ul den. HerrSIGNELL (s): Kan jag då tolka industriministerns svar på det sättet au det 80-talmänniskor som är anställda får fortsätta sin verksamhet vid ,oberoende av om brytning av något slag kommer au ske? Kan de utan någonskifferbrytning ur gruvan få fortsätta sin sysselsättning? Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Om den svenskakabelindustrin Herrindustriministern erhöll ordet för atl besvara (vpk) den22 oktober anmälda interpellation, 1976/77:13, och anförde: har frågat mig om jag kan acceptera konsekvenserna försvensk kabeltillverkning i allmänhet och den sysselsättningsminskning isynnerhet som en nedläggning av telekabeltillverk-, ningen vid i , tillhörigt L M , innebär. är norra största tillverkare av kabel. Företagetssvenska fabriker för tillverkning av tele- och kraftkabel svarar tillsammansför ca 75 96 av koncernens totala kabeltillverkning. Dessa har lyckats kompensera en alltmer stagnerande och vad avser telekabelstarkt minskad hemmamarknad genom ökad export. Som skäl till att förelagetupphör med telekabellillverkningen i anges stora svårigheter atl fåavsättning för produkterna. Enligtvad jag har erfarit är en anledning till nedläggningen av Älvsjöfabriken allteleverket, som är den helt dominerande kunden, kraftigt reducerat sinabeställningar av telekabel. En väsentlig orsak lill della är att utveckling avny teknik nu möjliggör ett betydligt bättre utnyttjande av telekablarna äntidigare. har det minskade byggandet reducerat behovet avnyinvesteringar i telekabelanläggningar. InomL M råder uppfattningen att någon förbättring, vad avser den svenskatelekabelmarknaden inle är all förvänta. Detla är en bedömning som jag - ochjag antar även - måste dela. Totalt i världen råder pålelekabelsidan f n. stor överkapacitet, vilken lett till en prispress somavsevärt begränsar förelagets exporlmöjligheler. Sammanfattningsvistorde vi kunna konstalera alt anpassar produktionsapparatensstoriek till den faktiska marknaden genom atl låta koncernens modernarefabriker i och i fortsättningen svara för den starkt minskadevolymen av telekabel. Älvsjöfabrikensysselsätter f n. ca 350 personer. har ulfäst sig atl försökafinna arbete inom koncernen för alla berörda.. Med hänsyn till att enbartmoderbolaget sysselsätter drygt 2 600 kollektivanställda och nästan 6200 tjänstemän i betraktar jag möjligheterna all bereda deanställda i sysselsättning som myckel goda. Jag har också erfarit att LM kommer alt utnyttja de aktuella lokalerna i förelektroniklillverkning och lill viss del som färdiglager. torde mandärför kunna räkna med att man genom denna nya verksamhet skall kunna skapaytterligare arbetstillfällen. (vpk): Jag får lacka industriministern för svaret. 1 finns, kan man väl säga,en övertro på den kapitalistiska marknadshushållningen och ell eventuelltansvar som den skulle medföra. LM håller på med en total omläggning av hela sin produktionsapparat,både här i och i utlandet. Den elektroniska tillverkningen tar överstora delar av det som den mekaniska industrin tidigare svarat för. Dettamedför problem för de anställda inom hela , inte bara fördem som är anställda vid ka-belverket i ulan i hela landet. Del medförgivetvis också problem för andra industrier som är avhängiga av L M Ericssonsproduktion. Omläggningensker i samarbete med de egna dotterföretagen i andra länder men också isamarbete med olika företag i branschen i utlandet, exempelvis i USA.Samarbetet har tagit sig sådana uttryck atl beslut om gemensamproduktutveckling för LM och ett USA-företag medfört att nedläggningav verksamhet inom landet blivit nödvändig. Detla har f ö. ägt rumutan samråd med eller information till de anställda annat än i efterhand. Detblir en minskning med över 400 arbetstillfällen i , och detåterverkar på uppemot 1 200 arbetsplatser. kabelverk i Sundbybergnedbantas, och produktionen överflyttas till och . I Söderhamnminskar L M Erikcsson personalen med 250 samt, enligt fackföreningensuppgifter, med ytterligare 100 . L läggs nerlill . Del ställer många industriarbetare och tjänstemän ulanjobb. EnligtL M skall man i minska antalet anställda från totalt 15 300till ungefär 12 000 - en minskning med 3 300, motsvarande ungefär 20 96. Mensannolika skäl talar för alt ytterligare 1 500-2 000 arbetstillfällen inom L kommer all försvinna. Den här kraftiga nedbantningen iSverige kan förmodas vara ett led i satsningen på utlandsarbetena. FörL M:s vidkommande finns i utlandet 53 000 anställda. Det s. k. kostnadsläget ärdär lägre än i , men det är inte enbart kostnadsläget som är orsak.Många av de här länderna har regimer som på grund av multibolagens och egnakapilalintressen undertrycker arbetarklassen. Exempel finns från flera länder,bl. a. från . Jag tänker inte utveckla den här diskussionen tillnågon utrikesdebatt, men jag skulle vilja la upp några exempel på vad som sketti inom L M . Sedanarbetarna vid L M i lyckats få till stånd ett hyggligt avtal påbörjadeföretagsledningen en förföljelse av de i förhandlingen aktiva arbetarna och avandra fackligt och politiskt medvetna art)etare - allt för att splittraarbetarna och omöjliggöra den fackliga verksamheten. FrånEl kom ell brev lill LO från jobbarna. Där berättas att del varil ellförhandlingsmöle då förelagsledningen ville sluta individuella avtal. Men istället för att diskutera med facket förolämpade man jobbarna, och det helaslutade med alt man från ledningens sida tog till knytnävarna. Deltredje exemplet är även det från , närmare bestämt från Venezuela.Därifrån berättas atl företaget, med arbetsministeriets hjälp, lyckats kasta ulfackklubben och därefter avskeda 18 arbetare. Dellaär kanske för LM den framlida melodin. Men satsar företaget på egnakabelfabriker i utlandet för tillverkning av sådan kabel som tillverkas iSverige, minskas ju arbetstillfällena här hemma. Det är en av anledningarnatill all man känner oro inför framliden även för de anställda vidÄlvsjöfabriken. Manmåste naturiigtvis titta på strukturen Kr och påvilka återverkningar detta får där. I en skrift med namnet"Blir en region utan arbete? ", som fackligacentralorganisation givit ul, konstateras följande: "Heladen totala minskningen i landet av anställda inom industrin har fallit påStockholmsregionen. Antalet sysselsatta inom tillverknings- industrin har på desenaste 12 åren minskal från 189 000 till 148 000 i Stockholm-s län. I helalandet minskade antalet anställda inom industrin (46 000) under60-talel. I var minskningen (41 000)." Ävenunder den här liden flyttade enheter från , bl.a. Bromma-, Huddinge- och cityenheterna. , ordförande i 1 och tillika riksdagsman, sä;gerföljande i samma skrift med anledning av företagsflykien: "Detär ell kapitalistiskt intresse all få administrationen av förelagencentraliserad till och fabrikerna decentraliserade till de platser avlandet där lönerna ligger lågt och markpriserna är billiga." Citatet talar för sigsjälvt och behöver ingen närmare kommentar. Jagvill ställa följande fråga: Tror verkligen industriministern atl det går attordna ersättningsarbeten åt dem som blir ulan arbete efter nedläggningen avÄlvsjöanläggningen? L M har ju enligt ulfäst sig atl för allaberörda försöka finna arbeten inom koncernen. Den strukturomvandling som pågårtalar för att del är stor risk atl man inte kan hålla det löftet. En avhuvudorsakerna lill nedläggningen av Älvsjöanläggningen uppges vara altteleverket i stort sett slutat atl köpa kabel av L M. Detta beror bl. a. på övergått lill s. k. radiolänkar, eftersom dessa anses vara billigare. Man kandock inte komma ifrån behovet av telekommunikalionskabel. Del har sagts mig attteleverket och andra statliga verk och förelag importerar kablar ochledningar från ullandel och motiverar det med alt det skulle vara billigare,kablar som gott och väl hade kunnat produceras vid Älvsjöanläggningen. Avden anledningen vill jag ställa ytteriigare en fråga: Anser industriministernatt det är en riktig politik alt låta statliga verk och myndigheter importerakabel, som i stället myckel väl hade kunnat tillverkas vid Älvsjöanläggningen? Jag konstaterar beträffande industrigrenens allmänna situation iSverige alt exporten av svensk kabel har varil ungefärdubbelt så stor som importen. Det är ju inle alla industrigrenar som har dennamed tanke på betalningsbalansen lyckliga fördelning mellan export och import. HerrFranzén frågade mig mot denna bakgrund om jag tror att företaget kommer attkunna erbjuda de ersättningsarbeten som kan komma att erfordras till följd avprodukiionsomläggningen. Ja, del kan jag inte yttra mig om, men jag vill betonasamhällets bestämda krav att företag i lägen som della ser lill all det ocksåges alternativa sysselsättningsmöjligheter. Det är ett bestämt krav, som man isynnerhet bör kunna ställa på koncerner med en rikt diversifierad verksamhet. Sedanmåste man väl notera all del har skett mycket rent tekniskt på det här området,och den nya tekniken har minskal kabelbehovet. Importen gäller tydligenkabelsorler där vi på grund av vårt höga kost- nadsläge inte har kunnathänga med i den internationella konkurrensen. Detta är allvarligt, men del ären litet större fråga som har en något Fredagenden annan karaktär. Och i vad angår statliga verk och företag och derasupp- iq handling finns det ju enprincip som vi inle har någon anledning all ändrapå: att upphandlingen i sina huvuddrag måste grundas på ell starkt Om densvenska (vpk): Ersättningsarbetena för de anställda vid är inteordnade till mer än ungefär 40 96. All bereda ersättningsarbeten för dem vid är otänkbart då man, som jag lidigare redogjort för, bantar ned ävendär. har också planer på ytterligare nedskärning inom koncernen,inte minst på Ijänsleman-naseklorn. Det gläder mig alt industriministern i allafall slår fast alt det är samhällets absoluta krav atl företagen skall ordnaersättningsindustri. Industriministernhar vid upprepade tillfällen, bl. a. i TV, anfört att ansvaret försysselsättningen först och främst är arbetsgivarnas sak och all samhället skallgå in i sista hand. Jag betecknar del som industriministern sade här somen avsevärd skärpning, och det må ändå vara till glädje. Detär på det viset att samhället måste ha ett övergripande ansvar försysselsättningen och produktionen i landet. , kapitalistereller grupper kan inte enbart i profitsyfte få hanlera människor efterlönsamhelsprinciper. Jag tror atl vi kan varaöverens om två saker, : Fördet första är det alllid problem för de anställda där företag lägger ned ellerflyttar produktionen. En stor otrygghet träder in om hur framliden skall tesig för de människorna. Det är också känt att ell eventuellt nytt arbete medförstora omställningssvårigheter inte minst för den äldre arbetskraften. Fördet andra gör industriularmningen i del än svårare för dehär arbetarna och tjänstemännen att få tag i nya arbeten. Det har redan visatsig all de som har svårl, för alt inle säga omöjligt, alt få nya jobb är de somkommit upp eller mer. Företagenplanerar sin ekonomi och produktion både på kort och på lång sikt. Del ärnaturiigtvis behövligt. Men vore det då inle dags, herr industriminister, attockså samhället som helhet gjorde delta, gjorde en kortsiktig och långsiktigplanering av både ekonomi och produktion, så alt sådana här situationer inteskall behöva uppstå? Beträffandeupphandlingen från olika statliga verk och myndigheter av importerade varorsade industriministern att det kunde vara billigare att importera. Ja, förenskilda företag eller myndigheter är det billigare atl importera.