prot · G00942 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:42 §1 Justerades protokollen för den'l innevarande månad. ömden framtida färjtrafiken över §2 Om den framtida färjtrafiken över Herr kommunikaiionsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga, 1976/77:103,och anförde: har frågat mig om jag är beredd att redovisa vilka planersom nu finns för den framtida färjtrafiken över . Färjirafikensförutsättningar på påverkas naturligtvis av de frågor som 1975 årsÖresundsdelegation behandlar. Delegationen arbetar med sikte på att den skallvara klar . Ifråga om färj- och båttrafiken i södra delen av har iMalmöhus län i uppdrag att överväga irafikförutsätlningarna i ett kortaretidsperspektiv. samråder i sitt arbete med berörda kommuner inomlänet, SJ, ifrågakommande rederiförelag och i dessa anställd personal. Enligt vad jag inhämtat avser attavge en rapport för sitt uppdrag . Därmed får bl. a.irafikförelagen elt bättre underlag för sin planering. Jag ber atlfå tacka statsrådet för svaret på min fråga. Delmåste vara meningsfullt alt salsa på ordentliga, bekväma och tidsenligaförbindelser pä Malmö-Köpenhamns-leden. Trafikunderlagei finns där och kundesäkert med intensiva insatser göras betydligt bredare i hjärtat av mesttätbefolkade område. Del är elt livsintresse för Malmös del och för övrigtockså för hela alt förbindelserna verkligen bibehålls och utvecklas,men man brukar säga all stillastående egentligen är tillbakagång. Dettaåskådliggörs mycket bra när det gäller den här förbindelsen, och regeln är juännu mer tillämplig när del blir fråga om en faktisk tillbakagång. Jumer man begrundar de här förhållandena desto märkligare ter de sig trotsresandeströmmens i stort sett oförändrade styrka. Efterfrågan är alltså entämligen och säker faktor, trots de relativt blygsamma åtgärder somvidtagits. Utan att kunna belägga det siffermässigt har man en stark känsla avalt det finns en outnyttjad marknad, som man kunde nå om det vidtogs ålgärderför all göra resandet mer bekvämt. F. n. ärembarkeringsmöjligheierna på båda sidor ganska outhärdliga 8 protokoll 1976/77. Torsdagenden 9de;cember 1976 ömden framtida fårjtrafiken över med elt långt och olidligtköande i trånga väntsalar. Tvåstäder som måste ha mycket alt ge varandra. Del gällerhandel och det gäller också det kulturella området. , och i övrigt är enlivsnödvändighet för . Del är omöjligt all länka sig att de skulle tunnasul. Av gammal, mer än 100-årig tradition, börjar på sätt och vis vidSkeppsbron i . Det finns en fjärrverkan från också på atmosfäreni . Del är självklart alt den bibehålls, och detta inte bara avtraditionella skäl. Men det ligger en motsägelse i alt när de nordiskaförbindelserna betonas mer och mer dessa förbindelser hotas rentfaktiskt. När man har fått klart för sig hur myckel och meduppland har alt ge, t. ex. vad gäller kulturella aktiviteter, och om man länkerpå alt människor har mer fritid och också bättre råd att utnyttjadelta utbud, förvånas man över den passivitet som råder, då man med skäl kundeförvänta sig förnyelse och bättre utnyttjande av en latent marknad. Medanledning av svaret vill jag sluta med att fråga kommunikationsministern, omman inle efter presentationen av , som väl närmast bliren karlläggning, borde ge en kvalificerad grupp människor uppdraget atlgrundligt och effektivt länka igenom initiativ, gynnsamma för alla parter somberörs, och lämna förslag till konkreta åtgärder och finansiering av dessa,alltså en strategisk plan för hur förbindelserna kunde vitaliseras på elt sättsom svarar mol behov och möjligheter. Det är alldeles uppenbart alt förslag, när deföreligger, skall prövas och begrundas av alla instanser. Jag kan försäkra fruTilländer att det är vår strävan all de människor vi kommer att rådgöra med därskall vara så kvalificerade som någonsin kan önska. FruTILLÄNDER (c): Jag ber all få tacka kommunikationsministern också för denupplysningen. Vad man efterlyser är nämligen åtgärder som leder fram tillresultat snabbi, och del är mycket angeläget all det blir förnyelse. Jagvill egenlligen med den här frågan betona alt det är viktigt att någontinghänder. Del blir så lätt en ond cirkel - sämre förbindelser leder till vikanderesandeunderlag. Del hela skulle säkert kunna vändas lill någol positivt.Familjer med barn, skolklasser och pensionärer drar sig, i del läge vi har ,för att resa - kanske av den anledningen all de inte vill stå i långa köer. Överläggningen var härmedslutad. § 3 Om ökad utbildningav bussförare Herr kommunikationsministern erhöll ordelför att besvara () anmälda fråga, 1976/77:106,och anförde: har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidla förall snabbi förbättra utbildningssituationen för bussförare. Bussförarulbildningerbjuds f n. inom gymnasieskolan, arbetsmarknadsutbildningen, bussföretagenoch trafikskolorna. Viss bussförarulbildning sker också inom försvarsmakten. Denuvarande behörighetsreglerna beslöts 1971, och därefter har utbildningsresursernasuccessivt byggts ut. För all stimulera kommunerna atl anordna även merakostnadskrävande yrkesinriktad utbildning - däribland yrkesförarulbildning -har statsbidraget för undervisningsmate-rielen nu höjts från 50 lill . Delankommer på kommunerna all inom ramen för dessa resurser besluta i vilkenutsträckning utbildning skall komma lill stånd. Vidare kan staten ställaresurser till förfogande inom arbetsmarknadsutbildningen. Målet är allarbetsmarknadsutbildningen i fråga om yrkesförare skall motsvara vad som ärarbeismark-nadsmässigt motiverat. Dessa ålgärder från statens sida har haft enpositiv effekt och kommer alt få ökad betydelse framöver. Även fortsättningsviskommer utvecklingen när det gäller behovet av bussförare och resurser förbussförarulbildning all följas med uppmärksamhet. Torsdagen den 9 december1976 ömökad utbildning av bussförare Jag ber all få tacka kommunikationsministern för svaret på min fråga. Detger uttryck för en positiv hållning från kommunikationsministerns sida när detgäller all öka utbildningen av bussförare. Det är dock värdefullt omkommunikationsministern på några punkter ytterligare vill klarlägga hurutbildningssituationen kan förbättras. Jag tänker särskilt på åtgärder inomgymnasieskolans ram. Ärkommunikationsministern beredd att arbeta för att särskilt fastställdautbildningsplaner för bussförare tillkommer inom gymnasieskolan och allhopkopplingen av buss- och laslbilsförarulbildningen bryts?Buss-förarulbildningen har hillills i stor utsträckning bedrivits som en påbyggnadpå laslbilsförarulbildningen. - Är kommunikationsministern vidare beredd attvidta ålgärder för att öka möjligheterna lill ulbildning på fier plalser i landet?Sådan saknas nu inom slora områden. Anledningenlill att jag ställt frågan lill kommunikaiionsministern trots alt ärendetnyligen varit uppe i är all situationen yllerligare försämrats underdet senaste halvåret. förutsåg ansvariga traflkorganatt en bristsituation när det gäller bussförare skulle uppstå under resten av1970-talel om inte extraordinära åtgärder vidtogs. Trafikförelagen har självagenom fördubbling av ulbildningen försökt möta förarbehovel. Det blir de storaIrafikförelagen, främsl de i Slock- Omökad utbildning av bussförare holm, och ,som får dra del lunga lasset. Möjligheterna lill ulbildning inom andra delar avlandet är ofta utomordentligt små. Detförsämrade läget har flera orsaker. Ökad sjukfrånvaro,ökad deltidstjänstgöring, ökade ledigheler för studier eller av familjeskäl,minskad överiidsbenägenhel och mer tid lill fackligt och annat arbeie är någraanledningar. Till delta kommer arbetstidsförkortningar. Den återgång tilltätare iraflk, som alla är överens om i t. ex. , fördröjs nuytterligare. Problemen med bussförar-brisl har f ö. spritt sig även utanförstorstäderna. , och har svårigheter medförartillgången. Förarbristenslår tillbaka på förarnas arbetsmiljö. Övertidsarbete och kommenderingar tillandra distrikt än del egna bidrar lill alt minska trivseln och ökapersonalomsättningen. Det är sålunda inle bara koi-leklivtrafiksresenärerna somdrabbas. Trafikpersonalens fackliga organisationer är myckel bekymrade överulvecklingen, och irafikpersonalens arbetssituation är nu föremål föromfallande studier. Inomden närmaste framtiden har vi all räkna med all flera län inför ett system medregionala månadskort för kollektivtrafiken. Självklart räknar man med elt ökatresande på kollektiva irafikmedel och en utbyggd kollektivtrafik. För att densatsningen skall lyckas krävs att tillgången lill bussförare är god över helalandel. Det är alldeles rikligl som säger, atl vi har enbristsituation, och bristen på bussförare måste såvitt jag förstår bero på enrad andra omständigheter än för låg utbildningskapacitet. För att styrka delpåståendet skall jag nämna några siffror. Genomgymnasieskolans och arbetsmarknadsutbildningens försorg utbildades /76 1 800 förare med busskompelens, och det innebar en ökningmed i jämförelse med föregående budgetår. Utöver dessa 1 800 har under detio första månaderna av 1976 ca 3 300 bussförarprov godkänts hosirafiksäkerhetsverket. Delta belyder att det utbildats mer än 5 000bussförare i landel. Man skall jämföra dessa drygt 5 000 medutbildningsbehovet, som under normala förhållanden inom yrket bedöms uppgå lillmellan 2 000 och 2 500 bussförare . Siffrorna visar att bristen på bussförare, som jagsade, inle orsakas av i första hand för låg utbildningskapacitet utan på har svårl all konkurrera om arbetskraften när bussförare söks. Därför måsteman naturligtvis räkna med en myckel slor överulbildning. Men jag undrar om detf n. är motiverat atl öka den utöver de som den nu uppgår lill. Enligt en alldeles färsk undersökning, som gjort, föreligger det nu ell utbildningsbehov på mellan3 300 och 3 500 bussförare i landel. Det är siffror så färska atl de inte finns med i minfråga till kommunikaiionsministern. De visar alltså en ökning med 1 000 förarepå myckel . av den bussförarulbildning som finns är nära hopkopplad medlaslbilsförarulbildningen, och det kan vara en anledning till att fler larbusskort än som i verklighelen ägnar sig åt yrket. Jag anser det vara myckelangeläget all man kommer ifrån denna hopkoppling och att kommunikationsministernverkar för att vi får en renodlad bussförarulbildning. Del är ett slöseri medutbildningsresurserna att koppla ihop dessa utbildningar på del säll som i rättslor utsträckning skett. Inom AMS-utbildningen är man ju på väg atl få en renodladbussförarulbildning, och det är tacknämligt. Jag noterar med tacksamhet denpositiva inställning som kommunikationsministern i svaret på min frågaredovisar lill all denna utbildning skall öka. Jagber därmed att än en gäng få tacka kommunikationsministern för svaret på minfråga. Omöversyn av investeringskalkylerna, forJärn vägs -trafiken Överiäggningenvar härmed sluiad. § 4 Om översyn avinvesteringskalkylerna för järnvägstrafiken Herrkommunikationsministern erhöll ordel för all besvara () anmälda fråga, 1976/77:113, och anförde: har frågat mig om jag är beredd all på lämpligt sättkomplettera underlaget för en ny trafikpolitik genom en översyn avinvesteringskalkylerna för järnvägstrafiken i syfte att göra dem mer jämförbaramed motsvarande kalkyler på vägsidan. Detär en stor och komplicerad fråga som tar upp och den är inle lällatl penetrera inom ramen för en kort frågestund i . Samhällsekonomiskavärderingar kommer naturligtvis även med nuvarande kalkylmetoder lill uttrycki regeringens och årliga prövning av statsbudgetens alla anslag. SJ:sinvesteringar avser, lill skillnad från , ett hell transportsystemmed investeringar i såväl fasta anläggningar som irafikmale-riel. Investeringari trafikmaieriel inom vägtransporlseklorn ligger normalt utanför regeringensoch beslutsområde. I sammanhanget vill jag erinra om all dentrafikpolitiska utredningen f n. arbeiar med frågan om trafiksektornskostnadsansvar och fördelningen av delta på de olika irafikmedlen. Närdet gäller järnvägsinvesleringar, vill jag särskilt nämna två slag avinvesteringsbeslut, nämligen dels beslut om nybyggnad, dels beslut omupprustning som ett alternativ till nedläggning. Självfallel menar jag atl deti båda dessa beslutssituationer är väsentligt all samhällsekonomiskavärderingar vägs in vid bedömningen av kalkylerna och atl Omöversyn av investeringskalkylerna för Järnvägstrafiken jämförelser görs medalternativa trafiklösningar. Så har ju också skeil inom ramen för den regionalairafikplaneringen i vad avser SJ:s trafiksvaga nät. Jagser det som ell naturiigt led i det trafikpolitiska utvecklingsarbetet att demetoder som hillills har använts successivt utvecklas. Erfarenheterna frånutvärderingen av den regionala irafikplaneringen blir i detta sammanhang avvärde, liksom naturligtvis den pågående utvärderingen av förslagen frånkommittén för den långsiktiga vägplaneringen. Jag ber all få lacka kommunikationsministern för svaret på min fråga. Jaghåller med om att det är ett stort och komplicerat problem som jag här tar upp.Därför var jag angelägen om all i första omgången genom en fråga anhängiggöradet för, som jag hoppas och tror, en fortsatt debatt. Denbeskrivning av nuläget som statsrådet ger är fulll korrekt, men som svar på minfråga lycker jag inte alt den är hell tillfredsställande. Detär rikligt att samhällsekonomiska värderingar kommer lill uttryck i regeringensårliga prövning av statsbudgetens alla anslag. Statsrådet erinrar om dentrafikpolitiska uiredningen, som jusl nu håller på med fördelningen avkostnadsansvaret inom transportsektorn. Men frågan om samhällsekonomiskainvesteringskrilerier för SJ:s affärsbanenät, kanske i synnerhet, prövas inte inågon av de nu aktuella utredningarna. SJ:sinvesteringsplan för de kommande tio åren är närmast uppbyggd påmarknadsmässiga bedömningar och på hänsyn till den tekniska utvecklingen. Mendär finns inga kriterier för all lägga samman de samhällsekonomiskabedömningar som har vidareutvecklats i den i fiol framlagda uiredningen frånkommittén för den långsiktiga vägplaneringen, KLV. Del är närmast någotliknande, en KLJ, som jag efterlyser när del gäller investeringar på järnvägensområde. En rad exempel kan anföras på nyttan av en sådan plan och sådanakriterier, men jag har inte tid till det . Jag skulle därför bara viljaställa denna fråga: Ärkommunikaiionsministern beredd att, efter atl ha övervägt det, getilläggsdirektiv lill trafikpolitiska utredningen alt se överinvesterings-kriterierna för SJ:s långsikliga planering? Det är naturligtvis alldeles rikligt all SJ inle bedömerinvesteringarna ur samhällsekonomisk synvinkel. Del skall inle SJ göra. SJföljer bara de regler och principer som fastlagts av regering och riksdag omatt SJ skall göra sina bedömningar ur företagsekonomisk synvinkel. När sedanSJ, som ju inte avgör hur slora investeringsmedel verket får förbruka, vändersig till regeringen för all begära investeringsmedel lill viss åtgärd, är detregeringen som skall göra de samhällsekonomiska bedömningarna och värderingarnaoch den slulliga sammanvägningen. Del har inle SJ vare sigkompetens eller uppdrag all göra. Jagkan inle svara på hur min företrädare och den föregående regeringen har gjort,om de lagt in några samhällsekonomiska värderingar och bedömningar. Har deinte gjort detta så är det enligt min uppfattning felaktigt. Jag kan försäkraherr om att den nya regeringen kommer atl göra del, så som är avsett iriktlinjerna för rollfördelningen mellan del affärsdrivande verkel SJ å enasidan och regeringen och å andra sidan. HerrSellgren ställde frågan om jag avser att ge några tilläggsdirektiv i den härspeciella frågan till trafikpolitiska uiredningen. Jag kan inle svara på det , men jag skall överväga saken. Omöversyn av investeringskalkylerna Jör järnvägstrafiken HertSELLGREN (fp): Jag vill tacka för del kompletterande svaret och särskilt för det sistalöftet. Jag är helt på det klara med alt slalsrådel inle nu kan avge ett löfteså här på rak arm. Jaghåller med om all SJ är ett affärsdrivande verk; där finns det en klar skillnadmellan SJ och . Jag menade inte atl i SJ:s planering skulle läggas inkrtterier som har med samhällsekonomiska bedömningar att göra. Men det bordefinnas övergripande kriterier för den här verksamheten även om besluten fattasav regeringen - så att det inte från lid lill annan sker olika bedömningar. Vihar aktuella fall där SJ avser alt lägga ned persontrafik på vissa sträckorinom affärsbanenätet - åtgärder som vad jag kan förslå varken regeringen ellerriksdagen har reella instrumentalt gå emot om SJ beslutar dem, men där enövergripande bedömning skulle kunna visa alt del från samhällsekonomisk synpunktär nödvändigt att irafiken fortsätter eftersom ersätlningstrafik skulle ledatill högre samhällsekonomiska kostnader, större irafiksäkerhetsrisker, ökadbelastning på landsvägarna osv. Detborde alltså finnas övergripande bedömningar även för SJ:s verksamhel, somsjälvfallet skulle leda lill alt om en åtgärd innebär förluster för SJ somaffärsdrivande verk skulle de också regleras genom vissa instrument. Jag delar naturligtvis att det är av värde - kanske t. o. m. av mycket stort värde - förregeringen i dess ställningstaganden om det finns lillämpningsbara och något sånär entydiga övergripande samhällsekonomiska kriterier att anlägga vidslällningstaganden i sådana här frågor. Hert (): Delerkännandet kanske har sitt värde, men jag hemställer allkommunikalionsminislern länker myckel allvarligt på detta. Jag vill till slutta ell annat exempel. Enligt min uppfattning - och Ombättre anpassning av riktnummerområden till kommungränserna jag är inte ensam om den -har SJ medvetet skjutit fram investeringar och planering beträffande köp avmotorvägnar. Man har dragit in persontrafiken på vissa trafiksvaga linjer ochdärigenom fåll ett litet överskott av motorvagnar, som har flyttals över lill andralinjer som är i gång. Dessa motorvagnar har slitits ned undermånga år, och är de ell myckel obekvämt och opraktiskt transportmedel. Deär kanske billiga i drift - men i flera avseenden undermåliga, ävenservicemässigt. OmSJ hade haft ett klarl tryck på sig att persontraflk skall upprätthållas ochatt en modern vagnpark med hög standard skall finnas, då skulle vi ha haft nyamotorvägnar långl tidigare. En sådan planering skulle också ha inneburit enframförhållning. Då hade kanske svensk industri kunnat vara med, och SJ hadeinle som , när motorvägnar skall anskaffas under lidsnöd, måst hänvända siglill utlandet. Jag vill bestämt tillbakavisa den beskyllning som rik-lades mol SJ:sledning, nämligen atl SJ medvetet och - underförstått - i dålig avsikt hadeuppskjutit beställningen av nya motorvägnar. Förhållandet är det allSJ har haft för små investeringsramar. Man skall komma ihåg, när man lalar omdetla i det här huset, att det är som fastställerinvesteringsramarna. HerrSELLGREN (fp): Jag accepierar herr slalsrådels förklaring med tanke på den insikt hansom lidigare styrelseledamot har i SJ:s verksamhel. Men det brister ändå i SJ:splanering ur samhällsservicesynpunki, eftersom SJ redovisal förregering och riksdag alt moiorvagnsparken behöver förnyas. Del är försl sedandel har kommit ett opinionstryck från som SJ har vaknat upp och sagtsig, all nu skall del köpas motorvägnar. Och det har skett under lidsnöd, såatt man måst hänvända sig till utlandet. Överiäggningenvar härmed slutad. §5 Om bättre anpassning av riktnummerområden till kommungränserna Herrkommunikaiionsministern erhöll ordet för atl besvara () anmälda fråga, 1976/77:116, och anförde: i har frågat mig om jag inte anser att detbör ingå i service atl anpassa sin verksamhel lill den kommunreformsom nu gällt . Telefonnätet, som ärhelt automatiserat, har byggts upp under en myckel lång lid, mer än50 år. Uppbyggnaden har skett på grundval av abonnenternas teletrafik mellanskilda orter och områden och efter noggranna studier av de influensområden sombildals omkring de olika tätorterna. Detta har lett till ett högt utnyttjandeav gjorda investeringar. Man har därigenom kunnat uppnå mycket lågatelefontaxor för alla kunder, inte minst sett i en internationell jämförelse.Automationen ger dessutom åt alla möjligheler att telefonera snabbt. Deändringar av landels administrativa indelning som gjorts vid olika lillfällenhar enligl beräkningar inte haft något avgörande inflytande påtelefonabonnenternas samtalsvanor och samialsbehov i stort. Man kan därför intebygga om telefonnätet enbart på grund av ändrad kommunindelning etc, eftersomdelta skulle bli myckel dyrbart och slå igenom på taxorna. Att anpassariktnummerområdena lill de nya kommunerna skulle innebära mycketkapilalkrävande investeringar av en storleksordning som inle kan motiveras avdet kända irafikbehovet. Vidareskulle abonnenterna i många fall förlora de laxeförmåner de har ål andrahåll än kommunens centralort och dil de kanske har sill största irafikinlresse.Många abonnenler skulle få byta nummer. Mankan däremot med bibehållen lelenälsuppbyggnad anpassa taxorna och göra smärreanpassningar av telenätets indelning till t. ex. ändringar av kommunindelningenoch vissa orters ändrade influens. Föratt möjliggöra för abonnenterna att lill låg taxa ringa till sin kommunalacentralort har således införts speciella centralortstaxor. Dessa innebär atlingen abonnent skall betala mer än en markering för samtallill sin centralort. Denna reform var helt genomförd , dvs.vid den tidpunkt då samtliga nya kommuner hade bildats, och innebar i de flestafall kraftiga laxesänkningar för berörda abonnenter. Televerkethar vidare i annal sammanhang föreslagit enhetstaxor för korivägatelefonsamtal, dvs. all nuvarande lokal- och närsamialstaxor slås samman.Härvid föreslås markeringsintervallel bli och12 minuter under trafiksvag lid. 4 minuters intervall skulle därvid införasäven för centralorlslaxan. Härigenom skulle samma taxa gälla till centralortenför så gott som alla kommuninvånare. Regeringen prövar f n.dessa förslag. Ileleverkels översyn av läxorna inom kommunerna ingår vidare all - om del visarsig lekniskl och ekonomiskl möjligl - införa enhetliga taxor även mellan övrigaområden inom kommunerna. Elt förslag från i detta avseende kanväntas . Belräffandekalalogindelningen pågår inom leleverkel en ulredning för att i möjligaste månanpassa denna lill såväl abonnenternas som myndigheternas och näringslivetsönskemål. Då utredningen väntas bli klar försl om ell ä ivå år kan någradefiniiiva besked om den framlida utformningen f n. inie lämnas. Ombättre anpassning av riklnummerområden till kommungränserna Ombättre anpassning av riklnummerområden till kommungränserna iSödertälje (s): Jag lackar kommunikaiionsministern för svaret på min fråga. Bakgrundentill frågan är alt del inom kommun f n. finns tre riklnummerområden.Invånarna i de södra delarna och invånarna i de norra delarna av kommunen måsteringa rikssamtal när de skall ha kontakt med exempelvis de kommunalaförvaltningarna, butikerna i centrum eller annan service i centralorten - ellerringa till bekanta, bosatta i kommunens centrala delar. Delfinns också andra kommuner i Slockholms län som har samma problem. Bara ellexempel: I har villasamhälle, som ingår i dennakommun, elt helt annat riktnummer än vad övriga delar av har. 1det svar som kommun fåll från leleverkel framgår med all tydlighetatl inle har några planer på förändringar och inle heller någraambitioner att göra ändringar av riktnummerområden. Te-leverkel skriver i dettasvar: "Televerketsmöjligheler atl skapa överensstämmelse mellan riktnum-merområdesgränser ochkommungränser är av vad som framgår av ovanstående begränsade av ekonomiskaskäl." Delär således inga tekniska problem, utan det är en kostnadsfråga. Men ileleverkels svar finns inte ens en antydan om alt man vill göra en anpassninglill dagens kommungränser, trots atl automaliseringen av telefonnätet gjordes istor utsträckning på 1950- och 1960-lalen och i huvudsak kom alt anpassas lill1952 års kommunreform. Som bekant blev inte den kommunreformen beståendesärskilt lång lid. har vi en helt annan kommunindelning.