prot · G00940 · 1976-12-31 00:00:00 — Men del kanske bör noteras alt det övervägandeantalet remissinstanser tillstyrkte beredningens principförslag. Ominnebörden av uttalande i regeringsdeklara -tionen om samtal mellan och staten Ominnebörden av uttalande i regeringsdeklara -tionen om samtal mellan och staten 1en intervju i ger kyrkominislern en något annorlunda beskrivningän i interpellationssvaret. Jag utgår emellertid från atl svarets innebörd ärden rätta och att det i vart fall är den officiella beskrivningen, och jaglämnar därför inlervjun ål sill öde och håller mig lill det officiellt lämnadesvaret. Mot den bakgrunden vill jag fråga kyrkoministern om han är medveten omatl det svar han nu har lämnat mig de facto innebär upphävande avförsamlingsslyrelselagen och den beskattningsrätt som kyrkan f n. åtnjuter. Jag kan inte annal än uttrycka min uppriktiga tillfredsställelse överkyrkominislerns svar på min fråga och därutöver endast uttala den stillsammaförhoppningen att svarets innebörd skall stå sig debatten ut. FrökenHÖRLÉN (fp): Vi är väl alla medvetna om att den debatt som från början gälltstal-kyrka-relalionen under utredningsarbetets gång i stället kommit all gällafrågan om relationen samhälle-trossamfund. Under de år som gått har det juockså skett faktiska förändringar i relationen såväl mellan staten och som mellan staten och övriga trossamfund. Som exempel kan för del nämnas förändringar beträffande vigselrätten samt bestämmelserna omnatlvardsfirandet och för trossamfundens del år för år ökande ekonomiska bidragfrån staten. En förändring av relationerna är alltså redan på gång. Vadsom nu är angeläget är alt finna former för en mera beslående förändring av relationernamellan staten ä ena sidan och samtliga trossamfund å den andra. Härvidlagråder så långl jag förslår rätl stor enighet om den linje som vi fränfolkparliels sida drivit, att också i fortsättningen skallberedas möjlighet all fungera som en folkkyrka över hela landel och atl denskall ha frihet atl fatta beslut i egna angelägenheter. Ensvår punkt för del är naturligtvis frågan om uppbörd ochekonomi. Del borde dock inle vara omöjligl all finna en form för stallig hjälpi della sammanhang som på likvärdiga villkor kan erbjudas alla irossamfund. F. ö. är jag lacksam för kommunminislerns uttaladeuppfattning atl han önskar fortsätta del gemensamma arbetet under oförändradeförutsättningar och med oförändrat mål. i (s): Också jag vill uttrycka min tillfredsställelse över det svar somkyrkoiTiinistern har lämnat, och jag hoppas atl arbelel kan bedrivas med skyndsamhel som är möjlig, för frågan har ändå om inle legat på riksdagensbord så dock stått i offentlighetens ljus att det nu är lidall komma fram till en lösning. Närvi förra gången diskuterade frågan här i var ju situationen omvänd.Det var alltså riksdagsman som frågade slalsrådel , ochdiskussionsläget var annorlunda än det är . Jag är glad över all det i, omjag så får säga, den regeringsdeklaration som här lämnats i frågan nu redovisasen förändring. Jagpåminde förra gången om alt remissinstanserna varit mycket mer positiva än vadsom framgått av debatten. har jag begärt ordet för all ytterligareunderslryka della förhållande. Jag vill plocka fram ett uttalande av Friakristna i . Herr talman, jag citerar direkt,därför alt jag lycker all det är bra all det kommer lill protokollet: "Friakristna i vill med anledning av statsrådet redogörelse för nuläget i fråga om ändrade relationer mellanstaten och underslryka de fria trossamfundens anslutning lillprinciperna beredning om stal och kyrka "Grundenför detta ställningstagande återfinns i yttrande över beredningens förslagavgivet av frikyrkoråds samarbetsnämnd. FKRuttalar sin tillfredsställelse med att statens relationer till Svenska kyrkanåter upptagits lill behandling av direkt berörda parter. FKRundersiryker all samhället från religionsfrihetssynpunkt bör inia en positivneutralitet gentemot trossamfunden och alt dessa behandlas likvärdigt men medhänsynslagande till deras särart. FKRförutsätter liksom statsrådet i sitt anförande inför allSvenska kyrkan ges ekonomiska möjligheter lill en riksomfattandeverksamhel." Manskall betrakta della uttalande som en uppslutning kring de principer somgällde för stat-kyrka-beredningen, principer som jag nu utgår ifrån all ävenden nuvarande regeringen ställer sig bakom. Förinle så länge sedan uttalade sig , som med sinaungefär 100 000 medlemmar inte är någon liten organisation. Del gäller alltsåde unga inom . Uttalandet i denna fråga var mycket kort och harrefererats för mig så här. "som trossamfund tillgodosesbäsl genom en skilsmässa mellan kyrka och stat." Det är således ett mycketklart uttalande för atl ungdomen önskar en skilsmässa, som de rakt på sakkallar del. Inom gjorde vi med hjälp av en undersökning beträffande olika samhällsfrågor. Vid undersökningenriktade vi oss till 800 pastorer och präster. En fråga gällde relationernamellan och staten och hur man önskade all dessa relationer skullevara. Denågot över 400 prästerna som dellog svarade så här. svarade att kyrkanbör skiljas från staten. Det var alltså den raka frågan. svarade att dennuvarande relationen i stort sett bör bibehållas, och svarade att dennuvarande relationen bör ändras, men atl del är angeläget all den bevarar någon form av officiell eller legal status. Manskall lägga märke till all vill ha kvar de nuvarande relationerna,En mycket stor majoritet vill få en ändring lill stånd, men hur den ändringen idetalj skall göras säger man ingenting om. Ominnebörden av uttalande i regeringsdeklarationen om samtal mellan och staten Ominnebörden av uttalande i regeringsdeklara -tionen om samtal mellan och staten vill emellertid komma framtill någonting nytt härvidlag. Det är alltså prästerna som har uttalat sig pådella sätt, och del får gälla för vad det kan. Vi har ju som väl är ingenprästkyrka, utan del finns också lekmän. Det är emellertid en storopinionsbildande grupp som här har uttalat sig. Jag finner alltså all del fortfarande finns elt myckel starkt stöd fören ändring, vilket jag har velat framhålla i den här debatten. Med anledning av den debatt som förts vill jag särskilt understryka tvåsaker. Denförsta är atl företrädarna för öppet har förklarat - och det harvi sagt i en gemensam kommuniké - atl de har mottagit mitt anförande, som jaghär apostroferat, positivt och förklarat sig helt tillfredställda med delbesked som jag lämnade i del. Det är värdefullt atl kyrkan uppfattar mittanförande så. - Regeringen och kyrkan är alltså hell ense om all fullfölja delhär viktiga arbelel enligt samma förutsältningar och riktlinjer som har gällthittills. Denandra saken, herr talman, som jag vill betona - med anledning av inle minst herrGustafssons i anförande - är all några ställningstaganden inle hargjorts i sak i någon av de viktiga delfrågor som ingår i detta ömtåligakomplex. Statensoch kyrkans företrädare arbeiar alltså vidare -jag vill upprepa det - med attförsöka nå fram lill ett samlat förslag lill lösning. Jag vill betona, herrtalman, atl först då en sådan helhetsbild föreligger är liden inne all göra enbedömning. Enligt min mening kan regeringen och kyrkan dä göra sin avvägningmed hänsyn lill del resultat man har nått fram till. Frånden utgångspunkten vill jag, herr talman, säga till i Ronnebyatl följaktligen har inget parti "lagt sig" i den här frågan, som hanuttryckte sig. ställde en direkt fråga lill mig om församlingsslyrelselagen ochbeskatlningsrälten. Jag tror all och jag är överens på enväsenilig punkt; jag har åtminstone förstått del så i våra tidigare samtal ochdebatter. Fördet första är vi överens om alt kyrkan bör ha en möjlighet att utöva vad herrGustafsson kallade en rikstäckande verksamhet. Jag har haft sammamening under alla år - att kyrkan bör ha möjlighel alt bedriva verksamhet överhela landel. För det andra skallkyrkans tjänster stå öppna för alla. Ställervi de kraven från samhällets sida, har vi de önskemålen, då har vi också ettvisst ansvar för att trygga kyrkans ekonomi. Jag betonar än en gång, för attinget missförstånd skall uppstå när jag sagt delta om atl trygga kyrkansekonomi, alt jag hyllar principen om jämställdhet med de fria samfunden. Detkommer väl att framgå av budgetpropositionen atl vihar en positiv inställning till de fria samfunden. Jagvill tillägga atl jag, som jag antydde i mitt svar, fäster stor vikt vid delintryck jag har fått av alt staten och kyrkan har kommii varandra närmare påolika punkter under de överiäggningar som har förts. Det är detla somjag ser som huvudmotiv för all fullfölja arbetet under oförändrade förutsättningar.Det skulle självfallet vara myckel lyckligt för båda parterom man lyckas nå detmål som angetts, nämligen samlande lösningar som accepteras av dellagarna ochav dem som deltagarna företräder - dvs. i detta fall representanter för kyrkanoch staten. Jag vill inle- det vill jag betona - störa dessa överläggningar mednågra personliga eller partipolitiska uttalanden i sakfrågan. Delmål som har uppställts är inte lätt att nå, jag är medveten om del, och vi börväl alla vara överens om atl inle öka svårigheterna. i Ronnebyhade en del positiva saker att säga och jag vill gärna uttrycka min förhoppningatt även i och hans parti i fortsättningen skall gedetta arbete sitt stöd. Därmed vill jag än en gång betona att någotställningstagande inle har gjorts. Vi avvaktar en samlad slutprodukt, en samladlösning. Ominnebörden av uttalande i regeringsdeklara -tionen om samtal mellan och staten i (s): nödgas jag lyvärr konstatera all de farhågor som låg i denförhoppning jag avslutningsvis framförde i mitt förra anförande, nämligen attkyrkoministerns svar till mig skulle stå sig debatten ut, bekräftades avkyrkominislern alldeles . säger han att det inte är någon som lagt sigoch att vi inle har intagit någon ståndpunkt i frågan. Men kyrkominislern harändå i sitt svar lill mig helt och fullt anslutit sig lill målsättningen för deöverläggningar som lidigare har förts mellan den förutvarande regeringen ochkyrkan. Målet för de överläggningarna är ulan tvivel att de skall leda framtill ett förverkligande av beredningens principförslag. Jagkan hänvisa lill alt konstitutionsulskotiets nuvarande ordförande en överläggning här i kammaren , som fördes i anledningav konstitutionsuiskotlels betänkande över väckta motioner i stat-kyrka-frågan,tolkade direktiven för de pågående överläggningarna på följande säll:"Dessa direktiv är ganska snäva - ullrycket är kanske för starkt - menutgångspunkten är stat-kyrka-beredningens förslag, dess intentioner skallförverkligas." Del är alltså detta denborgeriiga regeringen nu skulle ställa upp bakom. Isamma diskussion citerade i ärkebiskopen som vid kyrkomötetsöppnande skulle ha sagt atl avsikten var all "söka få fram förslag som ärförenliga med den principiella ställning som statsmakterna intagit". Delkan, herr kyrkominister, inte råda några delade meningar om vad målet har varitför överläggningarna. När kyrkoministern helloch fullt ansluter sig till målsättningen för Ominnebörden av uttalande i regeringsdeklarationen om samtal mellan och staten dessa överläggningarinnebär det de facto alt han sluter upp bakom beredningens principförslag. Jagkan bara beklaga all kyrkominislern inte diskussionen ul ville hålla fast vidden ståndpunkt han intagit i sill svar till mig. Det hjälper inte att i dennafråga vara allmänt välvillig och säga all vi vill ha likställighet mellan allatrossamfund, om vi inte är beredda all la konsekvenserna härav och genomföra deändringar som behövs. Jagär mycket ledsen över atl kyrkoministerns svar i denna fråga inle hade densubstans som jag utgick från när del framfördes. Mot svaret som sådant finnsinga erinringar att göra, eftersom det innebär en fullständig uppslutningbakom den gamla regeringens inställning i denna fråga. Men i sitt andraanförande har kyrkoministern väsentligt förändrat innebörden av svaret. Nusäger kyrkominislern alt ni på båda håll har kommit överens om att forlsällaatt tala med varandra. Men nog har väl herr kyrkominislern ett mål föröverläggningarna? Vad är detla mål? Jo, enligt svaret är kyrkominislerns målsamma som del som kyrkan och den gamla regeringen har blivit överens om, dvs.att fullfölja beredningens principförslag. Har kyrkominislern någon annanmening med sitt svar, vore jag mycket tacksam all få veta del. Jag kan inte undgå intrycket att i nu spetsarlill debatten på ett sätt som jag inte tror all någon av parterna är betjäntav. Jagframhöll i mitt andra anförande ånyo att målet för överläggningarna mellan statoch kyrka gemensamt ängens vara "atl nå fram lill samlande lösningar somaccepleras av dellagarna och av dem som dellagarna företräder". Del äralltså denna samlande lösning, som å ena sidan kan accepleras av kyrkan och åandra sidan av de slalliga representanterna, vilken vi avvaktar. Det äralldeles riktigt, , men jag ber observera dennyansering som ligger i atl man preciserat ämnet för överläggningarna påföljande sätt: "Överläggningarna skall avse frågan om vilka möjligheterdet finns att förverkliga de grundläggande principer som beredning harföreslagit med beaktande av de synpunkter som förts fram iremissyttrandena." Jag vill således upprepa alt ingaställningstaganden har skett. Vi sätter värde på det arbete som harutförts i denna grupp. Först när en sådan helhetsbild föreligger -förhoppningsvis förslag lill vad jag kallar samlande lösningar - är tidpunkteninne all göra en bedömning såväl av kyrkan själv som av regeringen och av depolitiska partierna. i (s): Kyrkoministern hänvisade till all målet för överläggningarna är allfinna samlande lösningar. Ja, men inle på vad som helst. utan samlande lösningarnär det gäller att förverkliga beredningens principförslag med hänsynstagandelill remissyttrandena, och del har kyrkominislern i svaret till mig ställt upppå. Jag är myckel tacksam om kyrkominislern inle backar ut från denprincipiella inställningen, för den betyder i realiteten atl det nu i riksdagenföreligger total enighet om hur frågan om kyrka-stat i princip skall lösas. Detvore faktiskt att rekommendera all vi här i snart fick möjlighet attta ställning härtill. Det går ju inte atl med läpparna ansluta sig tillprincipen om likvärdighet mellan trossamfunden men inle vara beredd att dranågra konsekvenser som leder till del målet. Den enda möjligheten alt uppnåmålet är att förändra de nuvarande relationerna mellan staten och kyrkan, såatt vi får denna likvärdighet. Av skäl som den föregående kyrkominislern ochjag har diskuterat här i kammaren går det inle att ändra de friasamfundens relationer så att de stämmer med kyrkans nuvarande status. Vi kan juinle ge alla fria trossamfund beskatlningsrält t. ex. Därför återstår bara denvägen. Svaret leder hän till att målet för den nya regeringens arbete är allavskaffa församlingsslyrelselagen och församlingarnas beskattningsrätt, och delansluter jag mig lill. Jag är i hög grad beredd alt tillsammans med dennuvarande kyrkominislern medverka till atl åstadkomma en sådan lösning. Omdet inte finns någon annan innebörd i svaret på min interpellation än attallting nu är fritt och öppet är del ungefär som goddag - yxskaft. Nog liggerdet väl en mening i svaret atl ni skall förverkliga del som har varit avsikten. Fårjag också fråga kyrkominislern, som har refererat tillsitt anförande inför stat-kyrka-delegaiionen , vad hanmenar med följande mening i avslutningen av sitt anförande: "Påden statliga sidan kommer formerna för regeringspartiernas medverkan i delfortsatta utredningsarbetet all ytterligare övervägas." Jagskulle vara tacksam om kyrkominislern ville tala om vad innebörden i det är. öminnebörden av intalande i regeringsdeklarationen om samtal mellan och staten Jag tror att det med tanke på den framtida debatten i denna fråga skullevara helt fel av mig att stå här och säga att jag skall föreslå allförsamlingsslyrelselagen skall avskaffas, all församlingarnas beskattningsrättskall avskaffas, när jag så tydligt, , har uttryckt mitt ochregeringens intresse all få en samlad slutprodukt, all nå fram till samlandelösningar och all därefter liden är mogen för såväl regeringen som övrigapolitiska partier och kyrkan att göra bedömningen huruvida delta är enacceptabel framlidslösning. Jagtror det ligger i vårt gemensamma intresse att icke försämra dessaförutsältningar för arbetet genom alt spetsa lill debatten. 7 protokoll 1976/77:380 Nr 40 i (s): Tisdaeen den talman!Jag kan ha viss förståelse för att kyrkoministern här inte '" 'ställning och säga all han vill all vi skall avskaffa församlings- slyrelselagenoch beskatlningsrälten för församlingarna. Men får jag då Om folkrörelsernas frågastatsrådet om han är villig alt deklarera atl målet för de gemen- verksamhet samma samtalen är att försöka uppnå bred enighet omalt förverkliga stat-kyrka-beredningens grundläggande principförslag? Jag vill bara göra del väsentliga tillägget atl förutsättningarna föröverläggningarna är de som i delvis har angivit. Menlill delta är tillagt all man vid överläggningarna också skall väga inremissyttrandenas innehåll, och det är på den grundvalen som överläggningarnavilar. Överiäggningenvar härmed slutad. § 8Om folkrörelsernas verksamhet Herrkommunministern erhöll ordet för att besvara iRonneby (s) anmälda interpellation, 1976/77:38, och anförde: i har frågat mig om regeringens syn påfolkrörelsernas roll i samhället. Med anledning härav vill jag åberopa delanförande som jag höll inför arbetsgruppen förfolkrörelsefrågor, vilken är knuten till kommundepartemenlet sedan drygt ettår tillbaka. sammanhanget poängterade jag den stora betydelse folkrörelserna har i detsvenska samhället. Flera av dagens aktiva politiker har sina rötter i olikafolkrörelser. Folkrörelserna har spelat en stor och banbrytande roll när detgäller demokratisk fostran och förståelse för demokratins arbetssätt. De harockså själva fungerat i demokratin genom sitt arbete för atl skapa opinioner påvilt skilda områden. Många människor har genom folkrörelserna fåll möjlighetertill en positiv fritid i samverkan med andra. Del här är värdefulla inslag ivår demokrati som måste få möjlighet atl utvecklas vidare. Folkrörelserna harmyckel all ge också . Det är därför angeläget all folkrörelserna gesgoda arbets-förulsällningar. Det kan naturligtvis ske på många olika sätt, ochsamhället ger stöd till många av folkrörelsernas verksamheter. Förhållandet mellan samhället och folkrörelserna äri dag öppet och präglas av ömsesidig förståelse. är det angeläget altmarkera folkrörelsernas frihet. Samhället bör inle ålägga folkrörelsernauppgifter och inte heller styra deras interna arbete. Del finns anledning altmarkera den inställningen, eftersom den bör vara utgångspunkten fördiskussionen om folkrörelsernas villkor. synsätt har såvitt jag harförstått också legat till grund fördentidigare regeringens diskussioner i de här frågorna. Detarbete som bedrivs inom kommundepartemenlet angående relationerna mellansamhället och folkrörelserna är enligt min mening värdefullt. Liksom minföreträdare är jag väl medveten om alt detta är ett utomordentligt svårtarbete, eftersom del berör så många olika samhällsfrågor. Men jag anser alldet är betydelsefullt alt få till stånd en översyn av folkrörelsernasarbetsförutsättningar med sikte på att dessa skall kunna förbättras. Jaghar tagit del av de problemområden, som hade diskuterats fram när översynsarbetelinom kommundepartementet inleddes. Enligt min uppfattning är dessa områden vällämpade all ha som utgångspunkt för det fortsatta arbetet. Innebördenav denna redogörelse för milt anförande är alt regeringenhar en positiv syn på folkrörelserna i samhället och att vi är beredda atlfullfölja det arbete angående relationerna mellan samhället och folkrörelsernasom har inletts av den lidigare regeringen. Inte några konkreta ålgärder somplanerats har avförts från dagordningen. Vår förhoppning är attöversynsarbetet, som bedrivs på folkrörelsernas egna villkor, fortlöpande skallaktualisera nya åtgärder som kan förbättra folkrörelsernasarbetsförutsättningar. i (s): Jag ber all få tacka kommunministern för det svar han givit på mininterpellation om folkrörelsernas roll i samhället. Det är glädjande all vitycks ha så likartade uppfattningar om folkrörelsernas betydelsefulla roll iden svenska demokratin. Ändåmåste jag tyvärr konstatera alt det alltjämt finns flera frågetecken kvar närdet gäller den nuvarande regeringens hållning lill folkrörelserna. Vid olikatillfällen har de övriga partierna i regeringen gjort uttalanden som inte visarnågon större förståelse för folkrörelsernas problem. I den regeringsförklaringsom den nuvarande regeringen lämnade lill las ett stort antal frågorupp som regeringen bedömer som vikliga, både på kort och på lång sikt. Däranges exempelvis strävan all åstadkomma närdemokrali, fördjupa den kommunalademokratin och reformera arbetslivet i syfte alt fördjupa arbetsdemokratin. Iinget av dessa eller andra sammanhang nämns folkrörelserna, den verksamhet debedriver eller de bidrag de kan lämna till strävandena atl befästa och fördjupademokratin på samhällslivets olika områden. Om det nu är som kommunministernsäger, atl den nya regeringen hyser så starka känslor för folkrörelserna,varför hade då inte i det digra dokument somregeringsdeklarationen utgör ägnat en rad åt folkrörelserna? Menden frågan är nödvändig att ställa också av andra skäl. Den socialdemokratiskaregeringen inle bara insåg folkrörelsernas betydelse, utan den var också klaröver atl de långtgående samhällsförändringarna i hög grad har ändratförutsältningarna för folkrörelsernas utveckling och verksamhet. Påfolkrörelsernas egen önskan och i ell nära samarbete med dem tog därför denförutvarande regeringen upp folkrörelsefrågorna på bred bas i syfte allåstadkomma en karlläggning och översyn. Den socialdemokratiska regeringensinitiativ flck ell mycket positivt mottagande inom hela folkrörelsevärlden ochväckte förhoppningar om konkreta samhällsåtgärder i syfte all stärkafolkrörelserna, befästa deras fria ställning och vidga derasverksamhetsmöjligheter. Delär naturligt atl folkrörelsernas representanter efter regeringsskiftet oroligthar frågat sig, om den nya regeringen har för avsikt all infria dessaförhoppningar. Oron på folkrörelsesidan beträffande regeringens avsikter ärbefogad. Man visste var man hade den gamla regeringen. Däremot vet man allenskilda, framskjutna medlemmar av den borgerliga regeringen föreregeringstillträdet gett till känna åsikter och avsikter som slår i klar stridmed de uppfattningar som folkrörelserna företräder. Moderatasamlingspartiets parlimotion 1975/76:1979 har, med i spetsen,undertecknats av inte mindre än fyra ledamöter av den nuvarande regeringen. motionen sägs det bl. "Omde s. k. folkrörelserna gör anspråk på en alll betydelsefullare plats i samhället,får de också acceptera att deras interna organisation och demokratiskaintegritet måste följa av samhället givna regler." Imotionen hänvisas till att vissa andra länder har grundläggande lagregler omideella föreningar och lagstiftning lill skydd för medlemmar av fackligaorganisationer. Därefter anförs följande: "Elt sådant skydd tordeförutsätta lagreglering av bl. a. den interna beslutsprocessen, överklagandemöjligheteretc. Enligt vår mening bör man pröva möjligheten av en ramlagstiftning, vilkenreglerar de ideella föreningarnas roll i ." Deformuleringar jag här återgett ur en partimotion, avgiven i förmindre än ell år sedan, lämnar inget tvivel kvar. Moderata samlingspartietvill lagstiftningsvägen ingripa för atl beskära folkrörelsernas frihet ochsjälvständighet. Deras rätl att på eget ansvar bestämma om regelsystem,ansvarsförhållanden och arbetsformer skulle inte längre vara självklar.Ansvaret för folkrörelsernas interna beslutsprocess skulle med en lagregleringflyttas från folkrörelserna lill , och därmed skulle den viktigasteoch helt avgörande förutsättningen för våra fria folkrörelser försvinna.