prot · G00995 · 1976-12-31 00:00:00 — Densom vill all kammaren bifaller arbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkandet nr 21 mom.48 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 13 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat förja-propositionen. Då herrFagerlund begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat; Ja - 145 Nej - 134 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels utskottels hemställan medden ändring däri som föranleddes av bifall till motionen nr 896 av herrJohansson i m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voleringsproposition: Den som vill alt kammarenbifaller arbetsmarknadsutskottels hemställan i betänkandet nr 21 mom.49 röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit utskottets hemställan med den ändring däri som föranleds avbifall till motionen nr 896. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrFranzén begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparai.Denna omröstning gav följande resultat: Kammarenbiföll vad ulskottel i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels motionen nr 900 av herrNilsson i , och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföljande voleringsproposition; Densom vill atl kammaren bifaller arbelsmarknadsutskottets hemställan i betänkandet nr 21 mom.52 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 900. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Då herrFranzén begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparai.Denna omröstning gav följande resultat; Ja- 260 Nej - 19 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 547 av herrWerner m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammarenbifaller arbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkandet nr 21 mom.55 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit molionen nr 547. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrFranzén begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 265 Nej - 15 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs pä bifall till dels utskotlels hemställan, dels molionen nr 889 av herrFranzén m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voleringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller arbelsmarknadsutskottets hemställan i belänkandet nr 21 mom.59 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 889 i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrFranzén begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat; Ja- 267 Nej - 14 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 14 avherr m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition; Den som vill att kammarenbifaller arbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkandet nr 21 mom.61 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 14 av m. fl. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat förja-propositionen. Dä begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparai. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 146 Nej - 135 1976/77:16 med anledning av propositionen1976/77:60 angående vissa av internationella arbetskonferensen vid desssexiioförsta sammanträde fattade beslut, m. m. 1976/77:17 med anledning av redogörelsen /77:3för lönedelegations verksamhet 1976/77:20 med anledning av propositionen1976/77:100 såvitt gäller anslag lill m. m. jämtemotioner Kammarenbiföll vad utskottet i dessa belänkanden hemställt. Pä förslag av herr förste vice talmannen beslötkammaren att uppskjuta behandlingen av på föredragningslistan återståendeutskottsbetänkanden lill morgondagens sammanträde. §3 Om utbyggnadsprogrammet för barnomsorgen Herr socialministern erhöll ordet föratt i etl sammanhang besvara 1976/77:313 av henHellström (s), 1976/77:314 av () och 1976/77:315 av herrPeterson i (s), till herr ekonomiministern, 1976/77:319av (), till herr arbetsmarknadsministern, och 1976/77:321 av (vpk). delsden anmäld fråga 1976/77:328 av ftu () och anförde: har frågat mig om regeringen har övergivitutbyggnadsprogrammet om 100 000 nya daghemsplatser fram lill 1980. FruDahl har frågat mig dels om hela regeringen slår fast vid sin tidigareutfästelse atl beslut om utbyggnad av barnomsorgen skall fullföljas,dels hur jag bedömer alt sådana uttalanden från ell av regeringspartiernapåverkar de aviserade överläggningarna med i denna fråga. FruLantz har frågat mig om inflytande i regeringen är så stort atl dekommer atl kunna stoppa utbyggnaden av barnomsorgen. FruBernström har frågat mig om jag anser alt den planerade utbyggnaden med 100000 nya daghemsplalser är tillräcklig för att tillgodosebehovel. HerrPeterson i har frågat ekonomiministern dels om förslaghar något samband med statsminister uttalande om alt vissa reformerskall genomföras i långsammare takt, dels om ekonomiministern anser altriksdagens beslut om minst 100 000 nya daghemsplalser på fem är måslefullföljas och dels om ekonomiministern anser atl det är barnfamiljerna somskall betala för regeringens misslyckade ekonomiska politik. FruLeijon har frågat arbetsmarknadsministern om han anser det förenligt medjämställdhetsarbelel all minska den planerade utbyggnaden av dag- ochfritidshem. och frågor har överlämnats lill mig föralt jag skall besvara dem. Jag besvarar frågorna ielt sammanhang. Regeringenspolilik grundas på de riktlinjer som anges iregeringsförklaringen. Där sägs klart och entydigt alt samhällets barnomsorgskall byggas ut enligt beslut. En enig regering står bakom dessauttalanden. 1tilläggsbudget för innevarande budgetär och i budgetpropositionen för nästabudgetår har medel beräknats för verksamheten i enlighet med de bidragsreglerriksdagen har beslutat om. Förslagen visar klart att regeringen för sin delämnar fullfölja den överenskommelse med som låg lillgrund för beslut. Viden interpellationsdebatt med bl. a. här i kammaren för knappt en månadsedan strök jag under att utbyggnaden av barnomsorgen är av grundläggandebetydelse för barnens egen utveckling och stimulans och för atl i praktikenmöjliggöra en ökad jämslälldhel mellan könen. Ingenting har inträffat somförändrar denna principiella uppfattning. Regeringen kommer med kraft atlverka för atl den av fastlagda målsättningen för utbyggnaden inom dennärmaste tioårsperioden uppfylls. Målsättningen innebär att plats inombarnomsorgen skall beredas alla barn i förskoleåldern med förvärvsarbetandeeller studerande föräldrar samt barn med särskilda behov av stöd och stimulansså alt efterfrågan på sädana platser tillgodoses. Riksdagensbeslul står fast om elt uibyggnadsprogram för somomfattar 100 000 nya platser i daghem och 50 000 nya platser i fritidshem samtplatser i familjedaghem enligt den bedömning som görs lokalt i varie kommun.Utbyggnadsprogrammet bygger 11 protokoll 1976/77:94-95 pä överväganden om vad somkan vara praktiskt möjligt atl förverkliga medbeaktande av byggnadsfrågor, personalfrågor m. m. Diskussioner har nyligenpåböriats med ledning omkring dessa frågor. Ingenting harkommil fram vid dessa diskussioner som visar annat än alt båda parter gemensamthar utgångspunkten atl utbyggnadsprogrammel kan och skall fullföljas. FruDAHL (s): Vi är många, föräldrar utan daghemsplals och ansvariga politiker, somär djupt oroade över hur del skall gä med den plan för utbyggnaden avbarnomsorgen som fattade beslut om för etl är sedan. Den debatt somvi hade här i kammaren gav oss inte mycket hopp. Den visade i självaverket med pinsam tydlighet atl socialministern och regeringen fortfarande ärointresserade och handlingsförlamade när det gäller barnomsorgen.Socialministern kunde inte svara på frågor eller redovisa initiativ. Delframgick alt någon diskussion i den här frågan inte hade förekommit iregeringen. Socialministern vägrade två gånger att ta chansen att från dennatalarstol uppmana kommunerna atl skynda på utbyggnaden. Menjag noterade vid det tillfället ändå två saker som positiva i svaret. Det enavar att den borgerliga regeringen känner sig förpliktigad att full-föjariksdagsbeslutet. Del andra var att de överläggningar mellan regeringen ochKommunförbundet som regeringen för länge sedan borde ha tagit initiativet tillnu äntligen skulle komma lill stånd. Knappttvä veckor efter denna försäkran går den moderate partisekreteraren ut med eltuttalande som mäste tydas sä alt del parti som ställde sig utanförriksdagsbeslutet nu i regeringsställning vill riva upp det. Etl sådaniuttalande har naturligtvis katastrofala följder, vad socialministern än sägerhär , alldeles särskilt som den moderate partiledaren vägrar att svara påde frågor som han har fått. Uttalandet är en ren provokation. Del är en direktuppmuntran till alla dem, inte minst herr socialministerns egna partivänner,som ute i kommunerna med alla medel försöker bromsa utbyggnaden. Delundergräver också den solidaritet mellan olika generationer och samhällsgruppersom är en förutsättning för all etl så här ambitiöst program skall kunnafullföljas. Det illustrerar med all tydlighet den splittring ochhandlingsförlamning som råder i regeringen och som leder lill atl den inteorkar regera, inte orkar la itu med människornas stora vardagsproblem. Del ärett dyrt pris som barnen och barnfamiljerna får betala för den borgerliga regeringensbrist på intresse för deras problem och för det starka inflytande sommoderaterna med sin reaktionära syn på familjepoliliken har i regeringen. Denbild av regeringen som de senaste veckornas utveckling har gett kan inte förtasav ord här . Den kan bara ändras genom praktisk handling. Jag noterarockså alt vi inle har fält svar på de frågor vi faktiskt har ställt. Därförfrågar jag nu socialministern: socialministern re- dovisa några resultat frånöverläggningarna med ? Har regeringen nu haft någraöverläggningar i barnomsorgsfrågan? Har socialministern efter interpellationsdeballenlagil några initiativ? Vill socialministern la chansen alt rikta enuppmaning lill alla ansvariga alt med all kraft verka för altbarnomsorgsprogrammet trots allt skall fullföljas? HenHELLSTRÖM (s): Jag får tackasocialministern för svaret på min fråga. Detär mycket oroande all socialministern i sitt svar över huvud laget inte beröreller låtsas om frågornas upphov: det näst största regeringspartiets utspelför all omintetgöra daghemsprogrammet. Om socialministern ser bort frän denpolitiska verkligheten, dvs. motstånd, lär inte hellersocialministern kunna bekämpa och bryta ned det motståndet, och då ärprogrammet om 100 000 daghemsplalser direkt i fara. Socialministernsegen inställning i lidningsulialanden gör inte min oro mindre. Socialministernhar sagt sig vara medveten om att det flnns stora skillnader kommunerna emellannär det gäller daghemsbyggandet. Men eftersom det finns en uppgörelse medKommunförbundet skall man inte behöva komma med några pekpinnar lillkommunerna, säger socialministern. För socialministern är tydligen statensansvar slut i och med att man lämnat över statsbidraget. Resten ärKommunförbundels sak. Regeringen måsle ta initiativet och huvudansvaret,komma med konkreta ålgärder och förbereda lagstiftning, om riksdagsprogrammelsviktar ute i kommunerna. vel vi ju, genom det material som togs fram av dengamla regeringen på dess initiativ, atl ulbyggnadsläget är oroande på mångahäll. De kommuner som har den högsta behovsläckningen är också de som harde högsta utbyggnadsplanerna för framliden. Och de kommuner som har denlägsta behovstäckningen har också, i både absoluta och relativa tal, det sämstautbyggnadsprogrammet för framtiden. Del pekar klarl mol all klyftorna mellankommuner och mellan barnfamiljer kommer att öka . Del finnsvidare många kommuner som vi tyvärr kan säga kommer att fä myckelsvårt att fylla sin del av utbyggnadsprogrammet, genom atl man gör så litet ,om det inte redan den här våren sker en dramatisk omläggning av planeringen. Närvi vel detla nu vill jag fråga: Varför tar inle socialministern initiativettill överläggningar nu med de kommunerna? Skall del finnas en chans atl klarautbyggnadsprogrammet för dessa kommuner krävs del snabba initiativ och inte denpassivitet och brist på handling som regeringens svar till oss harutstrålat. Hen i (s): Jag har inget svar alt tacka för, efiersom jag inte har fåll något,varken av eller av . - Jag förslår atl de frågor jaghar ställt var en alldeles för hel potatis för regeringen. svar kan ju bero pä atl han av partiinterna skäl inte ville svaraeller alt han inte fick svara av regeringsinierna skäl. Elt troligt skalär nogatl och i denna fråga ligger varandra så nära att detkvittar om det är en moderat eller en centerpartist som svarar pä frågan ombarnomsorgen. Jagställde min fråga, herr talman, från ekonomiska utgångspunkter. Då är detanmärkningsvärt att inle svarar. Det är första gängen somen finansminister inte vägar försvara regeringens ekonomiska politik eller taansvar för den! Meneftersom nu har fått ansvaret alt svara på frågan utgår jagfrån atl han är väl informerad om vad som verkligen låg bakom , atl kommunerna inte borde bygga ut barnomsorgen enligtriksdagsbeslutet. Regeringenhade etl par dagar innan gjorde sitt uttalande samlats päHarpsund, enligt uppgifi för att diskutera landets allvarliga ekonomi. Var det,, signaler från landels ekonomiminister till atlgä ut och meddela atl nu finns det inga pengar kvar till barnomsorgen? - Dettaär den första frågan till er. Jagkan förstå om den borgerliga regeringen nu har fått kalla fötter, så erbarmligtsom den sköter detta lands ekonomi. Regeringen har tappat kontrollen överutgifterna, priserna och utlandsupplåningen, och verkar del som omlöntagarna och därmed barnfamiljerna - de vanliga människorna - skall behövabetala för den borgerliga regeringens släpphänta polilik. Dehär kalla fötterna har tydligen sitt ursprung i Harpsundsöveriägg-ningen, tyetl par dagar efteråt talade också statsministern om ekonomi ochreformer. Enligt referaten anförde all nu måsle nya kostnadskrävandereformer genomföras i långsammare takt än vad man tidigare hade tänkt sig. Ochdä ställer jag lill socialministern ell par frågor till: Hade statsministerFälldin barnomsorgen i tankarna när han sade så? Var och herrTobissons uttalanden förberedda tillsammans av och ? Ochfördes - det är min fjärde fråga - vid Harpsundsöverläggningen diskussioner omnedrustning av andra sociala områden? Vilka reformer är det, ,som regeringen i hemlighet diskuterat att skjuta ? Om detinle är barnomsorgen, är del dä kanske den utlovade barnbidragshöjningen, ellervilka områden är det? Ochså dessutom en personlig fråga lill : Vad sade ommin andra fråga lill honom? Den frågan löd: "Anser altriksdagens beslul om minst 100 000 nya daghemsplatser måstefullföjas?" Vad svarade i förtroende lill päden frågan? Jag får tacka socialministern för svaret. Egentligen hade jag juhoppats få del av regeringens jämställdhelsminister, men han har visst för vanaatl överlåta sina frågor till andra. Väsentliga delar av arbetsmarknadsfrågornahar ju numera industriministern hand om, och invandrarfrågorna har lämnats övertill biståndsministern. Frågan, om det är förenligt med jämställdhetsarbelelatl minska den planerade utbyggnaden av dag- och fritidshem, får nusocialministern svara pä. Ändå är barnomsorgen en av de allra väsentligastefrågorna för jämställdheten. Kvinnorna måste få rätt till arbete. Kvinnornamåste få rätt all slippa vara oroliga för hur barnen har del desjälva jobbar eller studerar. Sysselsältningsutredningenanalyserade människornas vilja lill arbete. Den analysen gav i siffror beläggför det vi redan visste: att brislen på barnomsorg är elt av de störstaförvärvshindren för kvinnorna. Av de kvinnor mellan 25 och 44 är som skullevilja ha etl arbete uppger atl den huvudsakligaanledningen till att de inle kan böria förvärvsarbeta är jusl bristen påbarnomsorg. Bland de kvinnor som vill ha arbete på litet ärmotsvarande siffra . Dessutomtvingas många kvinnor ta korta deltidsarbeten därför att de inle kan fådaghems- eller frilidshemsplats. Mångaföräldrar måsle arbeta i skift. När den ena jobbar lar den andra hand om barnenoch tvärtom. Familjerna har små möjligheter all vara tillsammans alla på engäng. Socialministernsäger att riksdagsbeslutet skall fullföljas. Eftersom de planer som kommunernahittills presenterat tyder på alt det inte kommer att ske så krävs delkraflålgärder från regeringens sida. Viär oroliga därför atl vi får bevis efter bevis pä att ett av regeringspartiernaegentligen inte vill följa riksdagsbeslutet. Man fär ju höra att föräldrartvingas ha sina barn på daghem - en ofattbar cynism mol alla dem som ingethögre önskar än atl fä en daghemsplats. Socialministernsäger i sill svar att ingenting hänt sedan han för ungefär tvä veckor sedansvarade på fråga. Men det är en politisk realitet allmoderaternas partisekreterare har varit ute och talat och all man från sammaparti har skickat ut elt pressmeddelande där man säger all ell minskatdaghemsbyggande skulle göra all familjepolitiken kunde leva upp till löftet iregeringsförklaringen atl främja såväl valfrihet som jämställdhet. Hurkommenterar socialministern del här? Hur skall vi tolka regeringsdeklarationen?Kan jämställdhet förenas med ell minskat daghemsbyggande? (vpk): Jag ber atlfä tacka socialministern för svaret. Detskulle behövas 450 000 daghemsplatser. Sä många barn har nämligen mammorsom förvärvsarbetar eller studerar. Men egentligen behövs det 800 000 platser,för så mänga barn finns det i förskoleåldern. och alla de barnen har etlindividuellt, särskilt behov av bra barnomsorg för sin egen utvecklings skull. Del finns omkring 80000 platser i daghem. Deborgerliga partierna ute i kommunerna har länge, av ideologiska skäl, bromsatutvecklingen när det gäller alt tillgodose kvinnornas och barnens behov avdaghem. Förkvinnan är tillgång lill daghemsplatser nödvändig, om hennes sociala ochekonomiska frigörelse skall kunna bli verklighet, och barnen behöver daghem försin egen skull. Närnu del starkaste av regeringens partier, , t. o. m. försöker bromsaden myckel minimala utbyggnaden av 100 000 daghemsplatser - somskulle ge av barnen daghemsplats, trots atl behovet ligger på över50 % - så isar del till i blodet. Men egentligen borde man inte bli vare sigupprörd eller förvånad över motstånd mot atl ge barnen en godomsorg. har motsatt sig della. Någon gäng måsle ju denborgerliga bockfoten slicka fram ordentligt. Del kostar för mycket, sägermoderaterna, och därför vill de rusta ner på barnomsorgens område. Det är påtiden, herr talman, alt inse all barn måste få kosta. Och rusta ner skall mangöra på andra områden. Atl få fram de 100 000 nya daghemsplalserna kostar likamyckel som 100 Viggenplan. Regeringenvill i stället satsa pä vårdnadsbidrag. Hur de kommer alt se ul vet ingen ännu,men om förslag lill värdnadsbidrag går igenom i regeringen skallkvinnans arbete i hemmet värderas lill . per dag innan skatten är dragen.Det är så värderar kvinnans arbete i hemmet. Del kallas borgerligvalfrihet och borgerlig jämställdhet. Närkvinnor tvingas vara hemma jusl på grund av daghemsbrisl skall de haarbetslöshetsunderstöd - inga "snuspengar", som vill. Mankan inte få någon valfrihet eller jämställdhet innan barnomsorgen är utbyggd såatt alla barn som vill och behöver del får en daghemsplals. Jag undrade om infiytande i regeringen var så stort atlden i och för sig helt otillräckliga utbyggnaden av de 100 000 daghemsplalsernanu inle skulle bli av. Svaret är atl den helt otillräckliga utbyggnadsplanenskall följas. Jag vill därför ställa några frågor: Kan lova alt intedaglinga i den här frågan? Mänga människor har ju i färskt minne sveknär det gäller kärnkraften. Även om regeringen har föravsikt all fullfölja planen, vilka garantier har föräldrar och barn för attkommunerna i sin lur bygger ut barnomsorgen? Är det inte på liden atlregering och riksdag tar ansvar för utbyggnaden och lagstiftar i den härfrågan? Hen (): Då inte har tillfälle atl vara här , ber jag attpå hennes vägnar få lacka för svaret. Jag föreställer mig au hon skulle bli, ominte fullständigt nöjd, så ändå relativt nöjd, framför allt med det kategoriskatonfallet i socialministerns försäkran att regeringen står fast vid regeringsförklaringenslöfte när del gäller utbyggnaden av barntillsynen. Delvisar ju alt uttalande inte spelar någon större roll. har bara fyllt den funktion han rimligen har, liksom andrapartisekreterare, alt visa sitt partis rätta ansikte. Men det har inte särskiltmycket med regeringspolitik att göra, vare sig under denna regering eller underden förra, när partisekreterare går ul med yttranden på det sätt som herrTobisson har gjort. Nej,problemet när del gäller utbyggnaden av barntillsynen är san-neriigen inteförfiugna uttalanden av , ulan det är kommunernasutbyggnadsplaner. Då vill jag gärna anknyta lill en skrivelse somjämslälldhetsdelegalionen lämnade lill socialministern . Där påpekarman att del är ganska vanligt all de planer som de sociala centralnämnderna hargjort upp bantas ned när de kommer till kommunfullmäktige. Del gällerbarnlillsynsplanerna över lag. Man har särskilt räknat pä fritidshemmen ochkommit fram till atl planeras igångsättning av ca 17000 platser, ca 14 000 platser. Det skulle innebäraatl man kom väldigt långt under de 50 000 platser i fritidshem somöverenskommelsen med hade som målsättning och som riksdagenockså har beslutat om. Om det blir på det sättet, så är det synnerligenallvarligt, för brislen pä fritidshem är om möjligt ännu mer besvärande änbristen på daghem. Jagvill därför gärna rikta en fråga till socialministern i anslutning tilljämställdhetskommitiéns skrivelse, där man kräver att åtgärder nu vidtas. Vidden överläggning som ägt rum med representanter för har mankommit fram lill atl ingenting talar för all inte utgångspunkten skall vara atlmålsättningen skall uppfyllas. Del är självklart, och det är utmärkt. Men harman där också markerat att man är beredd att vidta ålgärder för all dessalöfien skall bli konkreta handlingar? Detär sannerligen delta som är problemet och icke vad personer utanför regeringenförsöker säga i sitt partis namn. Det är inte regeringspolitik, det ärnågonting som vi inte behöver la upp lid med, om vi är verkligt seriöstintresserade av atl se lill att barnen får den trygghet de har rätt till. Del är rätt märkligt att en sä stor grupp ur oppositionen får storaskälvan när en enskild ledamot i ett parti går ut och håller etl tal som inteär förankrat i regeringen. i , fruLeijon och även ondgjorde sig över att jag svarat päfrågor som är ställda lill herrar och . 1 varie fall borde herrPeterson och känna till alt del är de föredragande statsråden sombesvarar de frågor som hör samman med deras ämnesområden. Del är ju ingen nyprincip, utan den har gällt tidigare. Del får, och ,även f d. statsråd finna sig i - del vill jag ha sagt. Föratt sedan böria med så håller hon samma anförande och har samma ordvalsom för någon vecka sedan.