prot · G00923 · 1976-12-31 00:00:00 — Justitieministernhade 1973 tagit intryck av vad brottskommissionen sade, och då infördesfängelse som påföljd vid överträdelse av ordningsstadgans bestämmelse, vidsidan av det bötesstraff som hade gällt ditintills. Och även om man tidigarehade avvisat tanken på en yttersta gräns fann sig justitieministern nu ipropositionen föranlåten föreslå vissa begränsningar i form av förbud motpornografiska tillställningar som innehåller förråande sexuella ellersadistiska beteenden. Närvi hade att ta ställning till detta i justitieutskollet förelåg det motionerliknande dem vi har , och vi vägde verkligen mycket noggrant vilkainskränkningar som borde göras. Utskottet anförde att både förslaget om förbudmot pornografiska tillställningar som innehåller förråande sexuella ellersadistiska beteenden och de förslag som fanns i motionerna om förbud motförekomsten av samlag vid sådana tillställningar i viss mån kunde sägas stå istrid mot den princip som finns inskriven i grundlagen. Men vi sade också attutvecklingen av verksamheten i de s. k. sexklubbarna motiverade en vissskärpning i syfte all förhindra en fortsatt ogynnsam utveckling. Därförfastställde denna inskränkning: En pornografisk föreställning fårinte innehålla förråande sexuella eller sadistiska beteenden. Sedandess har vi behandlat den här frågan , senast vid 1975/76års då vi gjorde en ny noggrann genomgång. Vi vägde återigen debegränsningar som vi ansåg måste göras mot de grundläggande principerna föryttrandefriheten, ett område till vilket alltså pornografiska föreställningarhör. avslog vid föregående dessa motioner. har de kommittillbaka, och de har i majo-ritelsskrivningen kopplats ihop med socialutskottetsglädjande enhälliga tillstyrkande angående enutredning om sexklubbarna. Jag skall inte låta påskina alt jaginte anser alt en sådan kartläggning - med den större bredd som finns i remissvarentill utredningen om sexuella övergrepp - verkligen behövs, även om jag tyckerdet bör påpekas att det kanske inte så myckel är de offentliga samlagen ulanden prostitution som florerar ohämmat i anknytning till klubbarna, och som vifått så många bevis på, som är frågans tyngsta problem. kan kanske också vara värdefullt att understryka alt del inte är förstagången som socialutskottet behandlar den här frågan. Vid riksdag gickliknande motioner till socialutskottet. I de motionerna framfördes ocksåönskemål om straffrättsliga åtgärder, liksom sociala, för att bekämpaprostitutionen. sände dessa motioner på remiss lill polisen ochfick då svaret att den polisiära övervakningen av vissa sexklubbar hadeintensifierats. Utskottet sade att de i varje fall på effektivasteåtgärderna är sådana som innebär att orsakerna till prostitutionen undanröjs,och att det är viktigt att man får klart för sig de bakomliggande svårigheternaav social och ekonomisk karaktär. Mankrävde alltså redan då en kartläggning av prostitutionen, och man pekade på attdel var huvudsaken. fann att motionerna inte påkallade någonåtgärd från sida när del gällde en straff-skärpning. Vihar i justilieutskottet behandlat två motioner som kräver en sådanstraffskärpning. Från minoritetens sida har vi velat bena upp problemen ochönskat framhålla frågans tryckfrihetsrättsliga karaktär. Vi säger att vi velför litet än så länge för att direkt kunna la ställning lill huruvida man nuskall ändra allmänna ordningssiadgan och menar att frågan ännu inte geranledning till någon annan bedömning än den som vi gjorde tidigare. Läserman majoritetens skrivning finner man all det bara allmänt talas om att det börbli en straffskärpning, men vi tycker inte alt det finns anledning att geregeringen till känna krav på en straffskärpning i denna fråga. Vilkenstraffskärpning skulle del i så fall bli? Man skall ha klart för sig atl detfinns många lagar som rör prostitutionen och förhållandena på sexklubbar. Detfinns bestämmelser i , vi har den allmänna ordningsstadgan,förordningen med särskilda bestämmelserom biograffö-resiällningar,hälsovårdsstadgan, barnavårdslagen och socialhjälpslagen. Vi väntar påsocialutskottets slutgiltiga ställningstagande till vad som kallas församhällsfarlig asocialilel. Vidare har vi smittskyddslagen ochsmillskyddskungörelsen. För vår del vet vi inte vilka av dessa olika lagar sommajoriteten avser skall bli skärpta. Vi trycker på vad harsagt , efter . Det vill mycket lill innan manytterligare begränsar en grundlag som tryckfrihetsförordningen. Och vi känneross mycket trygga i vetskapen om att någonting håller på att hända i enöversikt och en bred kartläggning av vad som ligger bakom prostitutionen ochdess verkningar i samhället. Pornografi m. m. Nr 23 Vi vet också att en av våra främsta experter finns på justitiedepar- den tementet,som verkligen kan lägga samman allt och ta ställning till det "' ' ' '" '" avgöra, nämligen huruvida det nu är dags att --------- ,---- ändraden allmänna ordningsstadgan i enlighet med motionärernas yr- Pornografi m. m. kanden. Jag ber, herr talman, atl få yrka bifall till denvid justitieutskottels betänkande nr 5 fogade reservationen. Var skall vi sätta kvinnoförnedringens yttersta gräns i vårt samhälle?Hur många unga kvinnor skall offras i sexklubbsverk-samheten? Det är frågor somvi måste ställa oss. Sexklubbarnas annonser ger verkligen belägg för att del ären fråga om att exploatera kvinnor. De försöker överträffa varandra för atlskapa förnedrande programpunkter i sina föreställningar. Man lockar medständigt nya flickor. Det allt överskuggande profitintresset styrverksamheten. Vilkaär det då som frekventerar sexklubbarna? Enligt uppgifter i ett TV-programtycks del bl. a. vara så att vissa företag först bjuder sina manliga kunder påkrogbesök och därefter på sexklubb. Del ingår alltså irepresentationskostnaderna. Del är den mätte, manlige medborgaren som förlustårsig med kvinnoförnedring. Hurär det då för flickorna? har i sitt belänkande beskrivit detpå följande sätt: "De i klubb- och ateljéverksamheten engageradepersonerna löper risk att efter hand hamna i asocialilel och kriminalitet.Utvecklingen har sannolikt lett till en väsentlig ökning av prostitutionenstotala omfattning och därmed också av antalet personer som i längden löperrisk för social missanpassning." 1jusiitieutskottets betänkande 1976/77:5 behandlas bl. a. en motion som jagundertecknat. I denna hemställs att allmänna ordningsstadgan ändras så atl ävenoffentliga samlagsscener blir förbjudna på sexklubbarna. Detta skulle, som viuttryckt det i motionen, vara ett första steg mot en sanering i denna bransch.Även om utskottets majoritet inte har gått med på motionsyrkandet i dess helhetär dess skrivning ändå ett klart ställningstagande för att del erfordrasåtgärder för att komma till rätta med avarterna inom sexklubbsverksamhelen.Utskottet anför att ett sådant förbud bör kunna verka i viss mån dämpande påverksamheten och atl det därför finns anledning att överväga frågan. Ställningstagandetbör dock föregås av en systematisk utvärdering av lagstiftning och enkartläggning av verksamheten vid sexklubbarna. Arbetet härmed - som bör syftatill skärpt lagstiftning - bör enligt utskottets mening komma tillstånd genom regeringens försorg. - De socialdemokratiska ledamöterna harförvånansvärt nog motsatt sig detta och avgivit en reservation. Man ansertydligen att allt är väl beställt och vill inte ha några ytterligareinformationer om denna verksamhet. Blandreservanterna finns fyra socialdemokratiska kvinnor som alltså inte anser attsexklubbsverksamhelen ofta tar sig uttryck som i hög grad är förnedrande förkvinnorna. Det finns tydligen heller inga betänkligheter mot den situation deagerande befinner sig i. Bör vi inte känna systerskap med de unga kvinnor somutnyttjas i denna verksamhet? Är del rätt alt avskärma sig, att inte bry sig omhur deras situation är? Svaret på frågorna tycker jag är helt givet. Visstmåste vi se till Pornografi m. m. konsekvenserna av olika verksamheter isamhället. Jagvill med detta yrka bifall till jusiitieutskottets hemställan i betänkandet nr5. FrökenMATTSON (s) kort genmäie: Om hade velat lyssna noggrant, på vad jag yttrade skulle honha uppfattat all jag sade atl vi står bakom de krav som har rests på en översyninte bara av sexklubbsverksamhelen utan av hela prostitutionen. Vi har uttalatdet gemensamt, , vid den uppvaktning som 14 olika politiska ochideella kvinnoorganisationer gjorde hos dåvarande justitieministern, när viöverlämnade våra remisssvar och ställde våra yrkanden med anledning avutredningen om sexuella övergrepp. Vi menar emellertid att man måste renodlafrågorna; det är på det sättet man skall arbeta. Det är mot den bakgrunden manockså skall stödja socialutskottets av tidningarna att döma framlagda betänkande.Vi anser att vi i detta sammanhang sysslar med en del - men bara en del - avden stora frågan om de yltrandefrihetsrättsliga principerna. FruANDRÉ (c) kort genmäie: talar om den uppvaktning som gjordes i anledning avutredningen om sexuella övergrepp. Del är helt riktigt att mångakvinnoorganisationer deltog i denna uppvaktning och det var, som jag ser det,ett helt riktigt ställningstagande som då gjordes. Men i justiiieulskottetsbetänkande som vi nu behandlar skriver ulskotlsma-jorileten på följande sätt:"Det står också klart atl verksamheten kan dra in ungdomar och även andrai ett asocialt levnadssätt och att den ofta tar sig uttryck som är i hög gradförnedrande för kvinnorna," Denna skrivning har alltså inte de socialdemokratiskaledamöterna i justitieutskollet ansett sig kunna stödja. Det var därför somjag drog den slutsats som jag framförde i mitt tidigare inlägg. Det förekom isomras ett TV-program som just rörde verksambeten vid de s. k. sexklubbarna. Idet programmet skildrades bl. a. hur ivå systrar från en svensk landsortsstadhade på ett eller annat sätt av en äldre vänlig herre lockats till en sexklubboch där tagit engagemang. De hade själva inte rikligt förstått vad det gick utpå, men anpa.ssningen gick ganska fort. var flickorna mycketglada över sina stora inkomster. Deras framtidsmål hade förändrats. Ett liv ilyx föresvävade dem, och de ville gärna få möjlighet att föra ett lyx- Pornografi m. m. betonat liv med så ringaarbete som möjligt. DettaTV-program borde ha gett åtskilligt att länka på för dem som förespråkar dentotala passiviteten i denna fråga - en fullständig passivitet år - somfröken gjorde. Jagskall trötta kammaren med en kort historik, eftersom fröken var litet oklar. Närriksdagen 1970 och 1971 slopade bestämmelserna om sårande av tukt och sedlighetvar det faktiskt många som befarade att man därmed skulle ge fältet fritt förförevisning inför betalande publik av t. ex, per-versiteler, sadism och ävenoffentliga samlag. Lagrådet delade dessa farhågor och ville genom bestämmelseri allmänna ordningsstadgan skapa åtminstone något hinder härför. Lagrådelsuppfattning framfördes i reservation till , och den reservationensamlade 128 röster mot 184 för ut-skoltsmajoriteten, somville att allt skulle vara fritt. Bakom minoriteten stod då praktiskt tagethela centergruppen - 57 av 59 -, flertalet av folkpartigruppen - 38 mot 16 -och samtliga moderater. Ingelhinder skulle alltså föreligga för de förehavanden som lagrådet fruktade skullekomma. Utvecklingen gick också snabbt i den riktning som lagrådet hade befarat. Redan1973 var man emellertid mogen att tänka om. I samband med brottskommissionensbeskrivning av verksamheten i sexklubbarna framlades ett förslag omlagändring, som gick ut på att tillståndsprövning skulle införas för offentligapornografiska föreställningar. Man införde då också den bestämmelsen alt delvid sådana föreställningar ej skulle få förekomma förråande sexuella ellersadistiska beteenden. 1 en reservation till utskotlsbetänkandel yrkades redandå att även offentliga samlag skulle inrymmas under dessa förbud och alltsåvara förbjudna. Den reservationen föll. Och när kammaren för ungefär ett årsedan behandlade frågan ånyo framställdes samma yrkande och det föll också -visserligen med en knapp majoritet, men yrkandet föll i alla fall. Del ärbakgrunden lill alt vi har denna debatt igen. Varförskall man då ingripa mot sexklubbsverksamhelen? har ju redanutvecklat viktiga skäl härför - främst förnedrandet av kvinnan. Dettaförnedrande av kvinnan är väl också orsaken till att ett antal framträdandesocialdemokratiska kvinnor vid en omröstning i kammaren ladened sina röster - alltså ett avsteg från partilinjen. Mendet finns andra skäl. Det gäller att skydda ungdomen. Och att man bör ingripagenom en ändring av ordningssiadgan är väl så mycket tydligare som deförhoppningar som fanns , atl man via annonsöverenskommelser skullehindra en förråande utveckling, har slagit slint. Var och en som studerarannonssidorna i kvällstidningar i eller ute i landet kan ju se vartutvecklingen har gått och hur ständigt nya sensationer skall avlösa varandraenligt dessa annonser. Det är över huvud taget fråga om ett förråande ochbrutaliserande inslag i samhället, vilket väcker utlänningars förvåning och somockså har blivit en turistattraktion förStockholm, protesterade ett antal kvinnoorganisationer mot att det iofficiella informationer till turister i gavs en framträdande platsåt just sexklubbar och verksamheten där. Skälen för deras protest ligger iöppen dag. Detär alltså fråga om en brulalisering - man kan också säga avhu-manisering - ochdel iir ett brott mot stil och smak all sådant kan få förekomma i dagenssamhälle. En verksamhet av det slaget är praktiskt taget okänd i med ossjämförliga kulturländer. FrökenMattson söker nu försvara passiviteten genom atl hänvisa till tryckfriheten. Vivet alla att fröken är en nitisk kämpe för tryckfriheten, men iblandhar väl tryckfriheten anledning atl be bevara sig också för sina vänner.När fröken försöker göra frågan om sexklubbarna och förekomsten avoffentliga samlag där till en tryckfrihetsfråga, då har jag väldigt svårt attfölja med! Jag kan inte se att detta berör tryckfriheten. Något mer kan detligga i att det berör yttrandefriheten, men det är en annan sak. Alt det skallfinnas yttersta gränser för yttrandefriheten har ju denna riksdag fastställttidigare, inte minst i samband med lagändring. Var den gränsen skallgå kan man naturiigtvis alltid diskutera, och det kanske vi gör , menmotionärerna anser i varje fall inte att förekomsten av offentliga samlag införbetalande publik bör kunna rymmas inom yttrandefriheten vid dengränsdragningen. FrökenMattson förordar alltså den rena passiviteten. hette det från hennespartivänners sida att utvecklingen gick i rätt riktning: sexklubbarnasverksamhet minskade och verksamheten var på väg att ändå dö ut. Det fanns ju dåinte något belägg för det påslåendet, och del finns det ännu mindre . har vi inte heller fått höra det argumentet, och det förslår jag. I självaverket torde verksamheten nu florera mer . Det stora kapital som ärplacerat i denna och annan pornografisk verksamhet kan säkerligen glädja sig åten riklig utdelning, och den kartläggning som några tidningsreportrar gjordeför vittnar om alt del är stora summor det är fråga om - summorsom till övervägande delen undandras beskattning och samhällets kontroll. Jagmåste som motionär säga att utskottet kanske har gjort frågan litet merinvecklad än som behövs; man hade kunnat gå fram mycket enklare. Del hindraremellertid inte att jag ändå ansluter mig till utskotlsbetänkandel därför attdess riktning är alldeles klar. Utskollsma-joriteten vill atl man skallöverväga frågan om förbud mot offentliga samlag, och därmed kan vi motionärervara nöjda. Menjag måstesäga all jag ställer mig synnerligen frågande inför fröken över huvud taget, inte bara i fråga om tryckfriheten. Fröken jämte sina partivänner i reservationen att inga omständigheter harinträffat som ger anledning till annan bedömning än förra gången. Ja, förragången sade man att om behov förelåg av ingripanden skulle sådant ske. sägerfröken att det inte har visat sig vara något behovav ingripanden och alt alltså ingenting har inträffat. Men det har faktisktinträffat något, och det är att den utredning om sexualbrotten som här omnämntshar kommit. I betänkandet SOU 1976:9 står del faktiskt en hel del omsexklubbarna. Där står det alt de utgör en inkörsporl till prostitution ochannan brottslighet. Från ordnings- och saniietssynpunkt är verksamheten oftahelt otillständig, heter det vidare, men framför allt trycker man på denprostitution som sammanfaller med verksamheten i dessa sexklubbar. Jag yrkar alltså, herrtalman, bifall lill utskottets förslag. Jagvill tillägga att det har sagts i pressen att denna fråga, om offentliga samlagskall tillåtas i samband med pornografiska föreställningar och tillstånd lämnasför sådana, skulle skapa den första konfrontationen mellan regeringspartiernaoch oppositionen underdel nu pågående . Jag måste verkligen beklagaoppositionen, om den väljer ett sådant ämne för konfrontation. FrökenMATTSON (s) kort genmäie: anklagar mig för passivitet. Jag tror att det är detsämsta omdöme kunde välja. Vi föredrar att agera i de sammanhangdär del är rikligt och lämpligt, nämligen i re-missullåtanden och viduppvaktningar med anledning av det betänkande som nu harciterat. Viavvaktar slutsummeringen av remissulgången och vad justitiedepartementetkommer atl göra - eventuellt tillsätts ytteriigare kompletterande utredningar,för nästan alla remissorgan är ense om att detta måste ske. Vi menar att det äri det sammanhanget man skall väga in den fråga som har talat omoch som berörs i klämmen på motionen. Enbart förbud på ett område tror vi inte hjälper.Vi menar atl det krävs en enorm satsning av sociala, kulturella ochpsykologiska resurser. Det är därför vi fortfarande ställer oss tveksamma, ochjag vill påpeka att denna tveksamhet i viss mån delas av utskoiismajoriteten. Hert ()kort genmäie: Fröken värjde sig mot beskyllningen för passivitet och sade:Vi sätter in vår kraft där det är riktigt och lämpligt, nämligen iremissutlålanden och vid uppvaktningar. Jagstudsade till när jag hörde detta. Fröken kan väl som ledamot avriksdagen inte anse alt det är felaktigt att i ta upp enlagstiftningsfråga. Det är framför allt i detta forum en sådan skall behandlas.Andra aktiviteter är nog också värdefulla, men vi står ibland införriksdagsbeslut i sådana här frågor, och då skall också göra sin rösthörd. Del är det vi har förordat . FrökenMattson tror inte på förbud, ulan menar alt det krävs en omfattande socialkartläggning osv. Därvid syftar hon naturiigtvis på prostitutionen. Vi kanalla dela hennes uppfattning i fråga om lagstiftning på den punkten behövs enutredning och kartläggning av betydande mått. Men detta är inte den fråga vidiskuterar . Vi diskuterar sexklubbarna och deras verksamhet. Det områdetär delvis sammankopplat med pro-"" stitulionen, men del kan dock ioch för sig ganska enkelt avskiljas från lagstiftningsarbetet i den frågan. Närfröken säger att hon inte tror på förbud måste jag erinra om allriksdagen 1973 tog det första steget mot att införa förbud som ansågspåkallade, som följd av alt man hade avskaffat tidigare bestämmelser 1970 och1971. Man införde då förbud mot förråande sexuella eller sadistiska beteenden isamband med sådana här föreställningar. Det finns ingenting som hindrar attriksdagen tar ett steg till i samma riktning och uttalar sig för vadutskottet har anfört. Utskottets mening är ju otvetydig. Pornografi m. m. FrökenMATTSON (s) kort genmäie: Jag menar alldeles tydligt all förbud enbart icke bättrar någonsituation. Missförhållanden i samhället - och vi är helt överens, herrHernelius, om att detta är missförhållanden - måste man angripa på bred front.När detta är kartlagt och när man sett vad som kan åstadkommas, då kan manockså överväga vilka förbud man skall la lill. Det är i del avseendet vårauppfattningar skiljer sig synnerligen markant. Hert () kort genmäie: Behöver fröken verkligenkartlägga sexklubbsverksamhelen för att ta ståndpunkt i en sådan här fråga omvilken väg man skall slå in på? Det tror jag inte är alldeles nödvändigt. Detär mycket lätt att kartlägga den verksamheten. Så sent som på1950-talet var fortfarande ett ganska puritanskt land. Del var en hård,omänsklig, fördomsfull och förljugen sexualsyn som rådde och präglade tusentalsoch åter tusentals människor. Vi var en del som reagerade hårt mot allt detta.Vi krävde en friare sexualsyn och upprensning i censur- och fördomsdjungeln. 1dag kan man lugnt konstatera att vi har blivit bönhörda, och över lag har vianledning alt känna glädje. Men vi har också blivit över hövan bönhörda. Denhär utvecklingen har en framsida, men den har också en baksida. Detvar en sak som vi inte räknade med den gången i början och mitten av1960-talet. Vi hade inte räknat med de cyniska och hänsynlösa kommersiellaexploatörerna och profitörerna, alla dessa som i vinningssyfte gör snusk,äckel och kvinnoförtryck av en den mänskliga tillvarons finaste ingredienser -den sexuella kontakten och gemenskapen. Del var mot den bakgrunden jag med stor glädje började läsa motionen1055 av m. fl. Där heter det t, ex, om porrklubbsverksamheten "går ut på att ge sexklubbägaren största Pornografi m. m. möjliga vinst genom atlutnyttja människor utan atl ta hänsyn till konsekvenserna. Verksamheten går utpå att exploatera kvinnan, att förslärka föreställningen om kvinnan som enbartsexobjekt." Också i motionen 1066 flnns riktiga iakttagelser, t. ex. altskattesvindleriel förefaller vara regel snarare än undantag iporrklubbsbranschen. Härär alltså, inbillar man sig, motioner som syftar lill en genomgripandesanering av porrbranschen i syfte att omöjliggöra profitinriktad exploatering avmänniskors legitima behov av sexualitet i frihet och gemenskap. Men vad är detdå de båda motionerna utmynnar i för yrkanden? Jo, all samlag på scen skallförbjudas. Och så krymper hela det stolta anslaget mot sexualitetens profitörerihop till, som jag uppfattar det, en gammal tukt- och sedlighetssårad blygsel. Jag är besviken. Vad som behövs är en kraftfull sanering av helaporrbranschen, inte punktinsatser som bara kan väcka svenska folkets löje. Motden bakgrunden kan majoritetens yrkande om kartläggning av porrklubbseländetleda framåt, förutsatt atl den vaga och oklara skrivning av sympati för ettisolerat förbud mot offentliga samlag betraktas som ett hugskott av regeringen. Minoritetensinställning är däremot fullständigt obegriplig och oacceptabel. Man vill inteha någon utvärdering. Man andas tillfredsställelse med tillståndet. Som redannämnts av tidigare vill man stryka en mening hos majoriteten somtalar om porrklubbsverksamheten som i hög grad förnedrande för kvinnorna. vill stryka en sådan mening i motiveringen, kan det tolkas annorlunda änså att man avvisar den bedömningen av del verkliga läget? Socialdemokratinstår splittrad när porrbranschens profitörer förvandlar sexualitet från enmänsklig relation till handelsvara. I socialutskottet biträdersocialdemokraterna en kartläggning, i justitieutskottel avstyrker de. Det äringen särskilt uppbygglig syn. FrökenMATTSON (s) kort genmäie: Jag vill peka på alt de motioner somvi har behandlat enbart har sysslat med den allmänna ordningsstadgan. Det ärdessa motioner som vi har tagit ställning till. Det andra är ett försök tillskrivning som vi i och för sig kan instämma i i andra sammanhang, men del haringenting att göra med den sakfråga som vi behandlat i utskottet. () kortgenmäie: Men det är ju inte bara yrkandet som ni har reserverat er mot, utan nihar reserverat er mot skrivningen och föreslagit att bl. a. den av mig citerademeningen skall tas bort. Om man reserverar sig på det sättet finns det ju allamöjligheter atl från majoritetens formuleringar skriva in de meningar om detverkliga förhållandet som man instämmer i, bl. a. all det är en förolämpningmot kvinnan. Isjälva verket kan man utläsa av reservanternas skrivning att de inte finner attnågot väsentligt har skett som föranleder några åtgärder och att de därför ocksåreserverar sig mot det konkreta yrkandet från Nr 23 majoriteten i utskottetom att en utvärdering bör göras av bestämmelserna Onsdagenden