prot · G00949 · 1976-12-31 00:00:00 — Det var nödvändigt all genomföradessa ändringar för alt skydda medborgarens integritet. Vi får ta allvarligarepå KU:s behandling än gjorde i sitt antbrande. Jagvill också tillägga all avstod från att diskutera vad jag påvisadei mitt anförande, nämligen att han for med klart oriktiga uppgifter då han härpåstod alt hans förslag till ändring av datalagstiftningen, som ladesfram inför kammaren, näslan ordagrant överensstämde med regeringens förslag.Motsatsen är fallet. Förslaget är överkört av den folkpartistiskebudgetminisiern, och del är väl inte ett sådant ministerstyre i den nyaregeringen all inte ställer sig bakom det beslut som fattats i regeringen.Del var omöjligt att lägga fram förslag. Regeringen tvingades allpå ett helt annat sätt än han hade gjort ta hänsyn till de synpunkter somframförts från socialdemokratisk sida. Kortsagt: Ett centralt statligt personregister under betryggande kontroll måstefrån integritetssynpunkt vara bättre än ett stort antal privata register. Detär tillfredsställande all vi kan besluta om ett sådant. Del är bara syndatt den samtidiga ändringen av datalagen inte är tillräckligt genomarbetad.Ett stöd för reservationen är en begäran, ja en uttrycklig beställning lillregeringen att genomföra detta arbete, så att man får ett tillfredsställandeslutresultat. Inrättandeav ett centralt statligt personregister Hen (): Jag skall bara ta upp en sak. Annars blir den här debatten ännu merobegriplig för dem som åhör den. Jag har inte det yttrandet här, men i del referat som finns i KU;sbetänkande nr 21 står det mycket klart: "Sekrelessbeläggning avfiaggregistret varenligt datainspektionens mening därför inte lösningen påintegriletsproblemet." Manhade inte motsatt sig det. Man framhöll att man kunde tänka sig en sådanlösning, men det var ingen lösning på integritetsfrågan i stort. Det var detjag anförde i mitt inlägg, . Sedan tror jag att ochjag är överens om en sak, nämligen att man med den utformning av fiaggregistretsom föreslår - att man skall vara myckel restriktiv - inte öppnarvägen för några allvarliga integritetskränkningar. Men eftersom vi nu är oenigaom hur vi exakt skall tolka bestämmelserna om sekretess och om hur vi skallutforma fiaggregistret på lång sikt har utskottet hänvisat till utredningen.Där 4Riksdagens proiokoll 1976/77:49-50 Inrättandeav ett centralt statligt personregister skall då ochjag försöka knäcka den här frågan, och jag tror också att vi kommer att kommaöverens. Överläggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen av herrJohansson i m. fi. i motsvarande del, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iTrollhättan begärt votering upplästes och godkändes föOandevoteringsproposition: Densom vill all kammaren bifaller hemställan i betänkandetnr 21 mom. A röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av i m. fi. Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrJohansson i begärde rösträkning verkställdes votering medomröslningsapparal. Denna omröstning gav föOande resultat: Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen av herrJohansson i m. fi. i motsvarande del, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iTrollhättan begärt votering upplästes och godkändes föOandevoieringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller konstituiionsulskoliels hemställan i betänkandetnr 21 mom. B röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit reservationen av i Trollhällan m. fi.i motsvarande del. Vidomröstning genom uppresning förklarades fiertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då i begärderösträkning verkställdes votering med omröslningsapparal. Denna omröstning gavföOande resultal: Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen av herrJohansson i m. fi. i motsvarande del, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iTrollhättan begärt votering upplästes och godkändes föOandevoteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller hemställan i betänkandetnr 21 mom. C röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av i m. fi. Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrJohansson i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav föOande resultat; 1976/77:19 med anledning av riksdagensförvallningsslyrelses förslag 1976/77:5 om ändrade bestämmelser angåendeRiksdagens författningssamling m. m. 1976/77:20 med anledning av riksdagensförvallningsslyrelses förslag 1976/77:6 till ändring i ersättningsstadgan(1971:1197) för ledamöter Kammarenbiföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. §13 Beivrande av mindre lagöverträdelser Föredrogs justitieutskottets betänkande 1976/77:11med anledning av propositionen 1975/76:148 med förslag lill enklare former förbeivrande av mindre lagöverträdelser. Ipropositionen 1975/76:148 hade regeringen ) föreslagitriksdagen att anta i propositionen framlagda förslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i lagen (1946:864) om återgäldandeav kostnad för blodundersökning i brottmål. Behandlingenav propositionen hade uppskjutits till 1976/(JuU 1975/76:40). Deti propositionen framlagda förslaget till ändring i (BrB) innebaratt en särskild straffbestämmelse belräffande automalmissbruk infördes i 8 kap.som en ny paragraf 8 a ! ;, samt att omfattningen av straffbestämmelsen om s. k.snyltningsbrott i 9 kap. 2 ij andra stycket BrB begränsades. Vidare hadeföreslagits att allmänt åtal för snyltningsbrott skulle ske bara när åtal avsärskilda skäl fanns påkallat ur allmän synpunkt. Ändringarna irättegångsbalken (RB) berörde reglerna för s. k. bevisföreläggande och kallelseav tilltalad till huvudförhandling i underrätt. De syftade också lill enutvidgning av tillämpningsområdet för strafföreläggande och införande av ellförenklat förfarande i domstol när strafföreläggande bestritts eller lämnatsutan godkännande av den misstänkte. 1. attriksdagen beträffande bedrägligt beleende skulle anta 9 kap. 2 i; i det genom propositionen 1975/76:148 framlagda förslaget till lag om änd ring i med den ändringen att lagrummet skulle erhålla av ulskollel föreslagen lydelse, 2. att beträffande grovt bedrägeri beslutadedels att 9 kap. 3 ! ; skulle erhålla av utskottet angiven lydelse,dels att härav betingade ändringar vidlogs i ingressen till det genompropositionen framlagda förslaget till lag om ändring i , 3. att beträffande åtalsprövningsregelskulle anta 9 kap. 12 t; i det genom propositionen framlagda förslaget till lagom ändring i med den ändringen att lagrummet skulle erhålla avutskottet föreslagen lydelse, innebärande all allmänt åtal för snyltningsbrottskulle ske när åtal var påkallat ur allmän synpunkt, 4. att beträffande automatmissbruk skulledels avslå det genom proposilionen framlagda förslaget lill lag om ändring ibrottsbalken såvill avsåg ny lydelse av 8 kap. 12 5; och införande i 8 kap. aven ny paragraf, 8 a ! ;, dels besluta att härav betingade ändringar vidlogs i ingressentill lagförslaget, 5. alt för nu ifrågavarande ändringar ibrottsbalken skulle anta en ikraftträdandebestämmelse av den lydelse utskottetföreslagit, 6. att beträffande vitesföreläggande skulleanta 45 kap. 15 j i det genom propositionen framlagda förslaget lill lag omändring i med den ändringen alt lagrummel skulle erhålla avulskollel föreslagen lydelse, 7. all belräffande bevisföreläggande skulleanla 45 kap. 16 >; i det genom propositionen framlagda förslaget till lag omändring i med den ändringen att lagrummet skulle erhålla avulskollel föreslagen lydelse, 8. att beträffande utvidgning avstrafföreläggandeinsiiluiei skulle anta 48 kap. 4 i del genom proposilionenframlagda förslaget till lag om ändring i med den ändringenalt lagrummel skulle erhålla av utskottet föreslagen lydelse. 9. attriksdagen belräffande strafföreläggande-väckande av åtal skulle dels avslå del i propositionen framlagda förslaget till lag om ändring i såvitt avsåg ny lydelse av 48 kap. 12 >j, dels besluta att härav betingade ändringar vidlogs i ingressen till lagförslaget, 10. att skulle anla det i propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i i den mån del ickeomfattades av utskottets hemställan ovan, 11. att för nu ifrågavarande ändringar irättegångsbalken skulle anta en ikraflirädandebesiämmelse av den lydelseulskollel föreslagii, 12. att beträffande blodprovskostnad skulleanta del i propositionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen(1946:864) om återgäldande av kostnad för blodundersökning i brottmål med denändringen att lagen skulle erhålla av utskottet föreslagen lydelse. 1. vid 3 i utskottetshemställan avfröken , herrar i och , och fruAndersson i Kumla samt herrar i och (samtliga s),som ansett att utskottet under 3 bort hemställa altriksdagen beträffande åtalsprövningsregel skulle anla 9 kap. 12 S i det genompropositionen framlagda förslaget till lag om ändring i , 2. vid4 i utskottets hemställan av fröken , herrar i ochNygren, och i Kumla samt herrar iHelsingborg och (samtliga s), som - under förutsättning av bifall tillreservationen nr 1 - ansett all utskottets yttrande i viss del skulle ha avreservanterna angiven lydelse. På rättsväsendets område pågår lillbaka ett omfattanderationaliseringsarbele, som skall göra det möjligt att använda en successivtväxande del av resurserna för att komma lill rätta med den grövrebrottsligheten. Till den ändan måste polisens, åklagarnas och domstolarnasarbete med förseelser och småbrott begränsas. Rationaliseringsarbetetgår fram efter två linjer. Dels undersöker man i vilken utsträckninghandlingar, som ter sig mindre straffvärda, kan avkriminaliseras ellersedvanliga brottspåföOder ersättas med andra mera schablonmässiga sanktioner,dels försöker man förenkla handläggningen vid beivrandet av mindre brott. Delbetänkande som vi nu skall diskutera bör ses i detta perspektiv. Som etl led ien systematisk genomgång av lagstiftningen får även de deiaOändringar ibrottsbalken och som det här är fråga om ett visst intresse. Låtmig genast säga att utskottets arbele med den styckevis ganska snåriga ochmotspänstiga materia som vi haft all ta itu med har präglats av saklighet ochsträvan att komma överens. Del har inte funnits många fjädrar alt göra hönorav, och ingen kan gärna ha känt sig frestad att leverera bataO omkriminalpolitiken med utgångspunkt i de förslagen i den propositionsom legat till grund för utskottets överläggningar. Resultatethar också blivit ett så gott som enhälligt belänkande. Endast på en punkt harmeningarna inte kunnat sammanjämkas. Det gäller förutsättningarna för åtal förbedrägligt beteende. Bedrägligtbeteende brukar betecknas som ett snyltningsbrott. Typfallet är att någon tarin på hotell ulan all kunna betala för sig, smiter från notan på restaurangeneller åker taxi utan att ha pengar på sig. Det moraliskt straffvärda ligger iatt man lurar sig till en tjänst som tillhandahålles under förutsättning avkontant betalning. Brottet är emellertid så konstruerat att straff kan ådömasoavsett om del har förekommit något vilseledande eller inte. Även den som haftärligt uppsåt men glömt pengarna hemma kan i princip dömas för bedrägligtbeteende - om oturen är framme. Ioch för sig skulle man kunna ifrågasätta om inte bedrägligt beleende bordeslopas som självständigt brott eller i alla händelser begränsas så att dettäckte endast fall av manifest ohederlighet. Del är ju inte tillfredsställandeatt en person som aldrig haft minsta tanke på att lura någon indirekt skallkunna stämplas som bedragare. Brollmålsutredning-en hade ju också föreslagit enavkriminalisering. Detär emellertid inte del som det är fråga om . I utskottet har vi enats om attdet finns fall då straff bör kunna utdömas för snyll-ningsbron. Vi har därförinte gått längre än till all diskutera åtalsbegränsningar. Men där bryter sigmeningarna. Enligtutskottsmajoritetens förslag skall åtal väckas för bedrägligt beleende när detär "påkallat ur allmän synpunkt". Den socialdemokraliska gruppen iutskottet är mera restriktiv och vill begränsa åtalen till de fall där det"av särskilda skäl är påkallat ur allmän synpunkt". Med densocialdemokratiska skrivningen blir åtal undanlag och inte regel. Jagskall försöka förklara varför vi har sett det så att åtal bör vara undantag ochinte regel. vill jag igen påpeka att del här snyllnings-brottet egentligenär litet specifikt. I allmänhet är det på det viset att man kan smita från sinaskulder utan att riskera straff Att man kan straffas för bedrägligt beteendenär man smiter från vissa typer av skulder är alltså undantag från en regel ilagstiftningen i övrigl. Detta undantag fungerar nu på ett socialt ickesärskilt lyckligt sätt. Iutskottets betänkande konstateras på s. 9 - i full anslutning f ö. lill vadredan departementschefen hade sagt här - att "praktiskt tagel allasnyltningsbrott begås av personer som hör lill de ekonomiskt och socialt sämstställda i samhället och beträffande vilka slörre anledning finns att sökatillgodose behovet av vård och stöd än att beakta de rent straffrättsligaaspekterna på ifrågavarande beteenden. att del såväl före somefter det all brottet har polisanmälts i stor utsträckning äger rum ett fränrättvisesynpunkt betänkligt urvalsförfarande till nackdel för de sämstlottade." Ja,det är i hög grad på det viset. När man säger alt snyltningsbrotten så gott somuteslutande begås av personer som hör till de ekonomiskt och socialt sämstställda i samhället borde man kanske ännu mera explicit ha lagl till all detbara är de sämst ställda i samhället som riskerar alt åka fast försnyltningsbrott. Var och en av oss vet ganska väl all den som går in på en krogoch som har ett repulerligt utseende och är välklädd knappast riskerar att blifast för smitning om han skulle ha glömt plånboken hemma, och den som ärförsedd med en socialt respekterad titel lär inte heller stå någon sådan riskom han lar in på etl hotell och inte har tillräckligt med kontanter på sig. Detär rätt betänkligt alt i strafflagstiftningen ha regler som verkar så ensidigtoch där tillämpningen med en viss obönhörlighet kommer att slå så socialtotillfredsställande. Nuvet vi att det finns grupper som uttrycker en oro inför tanken på att manmycket snävt skulle begränsa åtalen för bedrägligt beteende. Jag tänker dåspeciellt på taxiförarna, som har hört av sig i det här sammanhanget tillutskottet. Vi är medvetna om det och vi underskattar inte deras farhågor ochderas synpunkter på något sätt, men jag tror däremot alt laxiförarna någotöverskattar den allmänpreventiva effekten av straffet för bedrägligt beteende.Vid den avvägning som vi har sen oss ställda inför har vi inte kunnat finnaannat än att det riktiga är att hädanefter göra åtal för bedrägligt beteendetill ett undantag och inte till en regel. All righl att man åtalar när enperson klart ohederligt lurat sig till en tjänst som tillhandahålls underförutsättning av kontant betalning! Om man på förfrågan säger lilltaxichauffören att man har pengar på sig och det sedan visar sig all man intehar del, må det väl vara hänt att man blir åtalad, men lät dessa företeelservara undantag och inte regel! Då får vi en humanare lagstiftning och en vettigareordning på det här området. Dettaär i stort sett skälen till den lilla skiOaktighet som förekommer påsocialdemokratisk sida i delta ärende. Jag ber att med denna kortfattade motivering få yrka bifall lill debåda socialdemokratiska reservationerna lill betänkandet. Det förslag som behandlas i propositionen om enklare former förbeivrande av mindre lagöverträdelser leder tankarna lill en principielldiskussion om hur långt rationaliseringsarbelet skall fortskrida och hur mycketman kan förenkla handläggningen. Vi har i utskottet tagit upp en kortprincipiell diskussion om del. var också i sitt anförande inne påden frågan. Inte heller jag, liksom utskottet i övrigt, har någonting attinvända mot försök till ytterligare avkriminalisering och försök att få eneffektivisering av rätlsmaskineriet. sidan måste man givetvisunderstryka vikten av att reformerna på det här områdei inte får utformas såalt de leder lill den uppfattningen att man lämnar mindre lagöverträdelserobeivrade. Det är alltså en avvägningsfråga man ställs inför och utskottet sin behandling av det här ärendet också uppmärksammat den avvägningen. Vihar i princip, som säger, kommit till ett enigt slutresultat, låtvara alt vi har olika uppfallningar i den inie ovikliga ålalsprövningsregeln. Jaghåller hell med om det som tidigare sade, all den nuvarandeordningen har drabbat snett, och del har vi fått information om från domstolaroch från andra håll - att det drabbar dem som har det sämst ställt. När detdärtill gäller brott av ganska ringa beskaffenhet har vi alla ansett detangeläget att man får en översyn av bestämmelserna. Vi har inte velat gå sålångt som brottmålsuiredningen, som föreslog att de här handlingarna skulleavkriminaliseras, utan vi har alla ställt oss bakom tanken alt någon form avkriminalisering behövs även i fortsättningen. Propositionenfrån statsrådet hade inte skickats lill lagrådet, men utskottet skickadepropositionen på lagrådsremiss. Jag skall inte alls trötta kammaren med att gåin på de ändringar som lagrådet föreslog. Del var en hel del, men de fiesta varav mindre betydelse, och jag är glad över att utskottet i enighet kunde fallabeslut som i rätt stor utsträckning tillgodosåg de synpunkter som lagrådet kommed. Närdet gäller frågan om utformningen av den särskilda ålalsprövningsregeln haralltså utskottet stannat vid olika ställningstaganden. Propositionens förslaginnebär alt åtal inte skulle väckas med mindre det fanns påkallat av särskildaskäl från allmän synpunkt. Vi som företräder: majoriteten har ansett att mankan stryka kravet på särskilda skäl och bara ha det allmänna villkoret - omåtalet är påkallat från allmän synpunkt. Jagvill bestämt framhålla, med anledning av vad sade, att ocksåmajoritetens Ibrslag innebär all åtal kommer au bli undanlag och inte regel,låt vara all det inte blir så få fall som del skulle bli om man gick påreservanternas och propositionens förslag. Vi fick klart för oss att desärskilda skäl som propositionen närmare utvecklar i praktiken inte kommer attvisa sig vara tillfredsställande. Det framkom inte minst av den hearing vi hademed representanter för taxi och för hotell-och restaurangbranschen, när delgäller både arbelsgivar- och arbetstagarsidan. De vände sig bestämt mot i vissa fall, där man kunde anse anledning föreligga, skulle försöka frågavederbörande om denne hade pengar att betala laxiresan eller restaurangnoian.De vill inte ha en sådan selekliv uppgift på sig. De ville i så fall alt detskulle vara en generell bestämmelse om att man i förväg skulle avkräva beskedom de hade pengar att göra rätt för sig med. Den ordningen ansåg ingen, inteheller i utskottet, vara tillfredsställande. Vidaresade man att tanken i propositionen, alt de skall åtalas som sätter smitning isystem, var tomma ord som inte kunde få någon praktisk betydelse - i varje fallinte i storstadsområdena. Det förklarades både från taxipersonalens och frånhotell- och restaurangpersonalens sida att de absolut inte kan hålla reda pä omen person har för vana att åka taxi eller gå på restaurang ulan att betala -där känner man ju inte människor på det sättet. Därför kommer också detvillkoret att bli etl slag i luften. Sammantagetuttryckte man slor oro för att en sådan här mycket åtstramad regel när detgäller ålalsmöjligheterna skulle komma att leda till all smilningarna ökar,kanske inte , för en lagändring får ju inte genomslag med en gång,men när dessa regler fungerat ett tag i praktiken och det klart framgårattsmitning ifrån betalningen inte leder lill några sanktioner kommer missbruketall öka. Inför del perspektivet var man djupt oroad. Delvar väl delta som gjorde att vi från utskottsmajoriletens sida ansåg alt viinte borde acceptera kravet på särskilda skäl utan alt del räcker med denåtalsprövningsregel som använts i andra sammanhang, nämligen om åtal ärpåkallat från allmän synpunkt. Jagskulle på den punkten, herr talman, vilja yrka bifall till utskottetshemställan. Sedanskulle jag bara hell kort viOa kommentera utskottets förslag vad gällerslrafföreläggandeinstilulet. Utskottet är enigt på den punkten, och jag villbara nämna att förslaget i propositionen innebar all man skulle införa enmöjlighet för regeringen all bestämma all stralTörelägg-andeinsliiulel skullekunna användas belräffande brott med böter eller fiingelse i högst istraffskalan. Problemet här är att det skulle bli en blank fullmakt förregeringen, där man i praktiken skulle komma all begränsa domstolarnasrätlsskipande uppgifler. Del måsle från principiell synpunkt och frångrundlagssynpunkl te sig ytterst tvivelaktigt. Därför är jag glad, herr talman,an ett enigt utskott har avstyrkt förslaget i den delen, medan utskottet iövrigt har biträtt förslaget om en ulvidgning av slrafföreläggandeinsliluietlill att generellt avse brott, vilkas slraffskala upptar dagsböter ellerfängelse och alt gränsen för del strafT som högst fårföreläggas höjs till 60 dagsböter. Jag vill meddetta yrka bifall till utskoilets hemställan. Beivrandeav mindre lagöverträ-. Hen (); Först lilldet sista som sade. Delförhåller sig så alt när lagrådet fick propositionen lill granskning inlät mansig på ett konstitutionellt resonemang om möjligheterna att delegerabefogenheter till regeringen och kom till slutsatsen att en så allmäntformulerad fullmakt som propositionen rymde var svårförenlig medregeringsformen i dess nya lydelse. har inte lagrådet i och för sig sista ordel,och vad man sagt i del stycket är inte en alldeles oomtvistlig visdom, men vityckte givelvis all klokheten bjuder all i det läget t. v. avslå från den lypenav fullmakter. Man får pröva detta litet noggrannare. Sedanvisade del sig av anförande att vi är ganska nära varandra påden andra punkten också, den om bedrägligt beteende. vill ha enordning där åtal för bedrägligt beleende är undantag och inte regel. Dåreduceras det hela till en fråga om hur sällsynta undantagen bör vara. Jag kanfullkomligt hålla med om all man inte kan uppväga en försvagning av straffhotetmed att i stället införa ett system med förskottsbetalning på krogar och ilaxibilar. Del tror jag inte skulle fungera. Vad jag i all enkelhet menade varatt det som har en viss allmänpreventiv effekt är att det är straffbart altsmita från notan och all del kan förekomma att sådant åtalas. Jag tror inte attsjälva åtalsfrekvensen har någon avgörande allmänpreventiv effekt. Frånsociala synpunkter råder det ingen tvekan om att vi måste se det så att jufärre åtal desto bättre. Denna typ av åtal slår nämligen hårt, ensidigt ochorättvist. Det är litet felaktigt att som propositionen påslå att denna typ avbrott enbart begås av människor som tillhör de sämst slällda kategorierna isamhället. Vad vi med säkerhet kan konstatera är all det bara är människor somtillhör de sämst slällda kategorierna söm blir fast för sådana här brott, mendet är någonting annat. Det finns en inbyggd orättvisa i åtalen på dettaområde, och denna inbyggda orättvisa bör vi mihimera. Det är därför vi harföreslagit att åtal av denna typ över huvud taget skall tillämpasutomordentligt restriktivt. FruKRISTENSSON (m): Den inbyggda orättvisan är vi ju alla överens om alt försöka la bort.På den punkten är vi alltså inte oense. Men jag tycker inte - och det gör hellerinte uiskoilsmajoriieien - att det är nödvändigt att ta till denåtalsprövningsregel som hör till de starkast lagförings-begränsande som finns.Det borde väl räcka med den begränsning som ligger i att åtal skall väckas närdel är påkallat från allmän synpunkt.