prot · G00942 · 1976-12-31 00:00:00 — Härkan man inte tala om att utvecklingsarbetet har gått vidare. Snarare är del så,atl AB ID-korl har tittat på vad som finns på marknaden i fråga om andraidentitetshandlingar och då kommii fram till det plast-inbakade kortet. Detkörkort som distribueras till oss nu liknar belräffande inbakningen de kortsom tillverkas av ell annal företag, med den väsentliga skillnaden att manfortfarande jobbar med svart-vitt på AB ID-korl medan AB Rollfilm sedan sex också har färg. Med andra ord återstår det oerhört mycket att inhämta,om vi skall hålla oss till körkortet. Vibehöver nog inle, , ha en diskussion om var utvecklingsarbetetbedrivits framgångsrikt, ulan vi skulle kunna vara överens om all samarbelehade varil lyckosaml. Resonemangel om valfrihel för konsumenten gäller inte.Det är bara atl konstatera faktum. HerrHOVHAMMAR (m): Man kan ju inte tvinga företag, som delvis är konkurrerande, att gå ini ett samarbete, om de anser att förutsättningar för ett sådant inteföreligger. Allrasist vill jag upprepa vad jag lidigare sade, nämligen att del förhållandet allslalens trafiksäkerhetsverk fått regeringens uppdrag att följa dettautvecklingsarbete väl är en borgen för alt här inte sker några övertramp påvare sig den ena eller den andra sidan. Överläggningenvar härmed slutad. 1976/77:10 med anledning av propositionen1976/77:13 om ändring i lagen (1970:65) om allmänna hypoleksbank ochom landshypoteksföreningar, m. m. 1976/77:11 med anledning av propositionen1976/77:21 om ändring i lagen (1955:183) om bankrörelse, m. m. 1976/77:12 med anledning av propositionen1976/77:26 om ökning av garantin för exportkredit Kammarenbiföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. §18 Om tillämpningen av rekommendationer om platsantal på daghem och fritidshem Herrsocialministern erhöll ordet för att besvara fröken (vpk) anmälda fråga, 1976/77:118, och anförde: Fröken har frågat mig om det står i överensstämmelse medregeringens målsättningar atl kommunerna sänker kvaliteten på daghemmen på förbarnen oacceptabelt sätt med hänvisning till förrådsutrymmen o. d. Statsmakternahar fastställt driftbidrag till kommunerna för bl. a. daghemsverksamheten. Denya bidragen, som ulgår fr. o. m. den , innebär en betydandeuppräkning jämfört med tidigare bidrag. Socialstyrelsenhar i meddelandeblad lill kommunerna rekommenderat en inventering av befintligadaghemslokalers utrymmen och ändamålsenlighet. Avsikten är all på grundvalhärav fastställa del anlal plalser för vilka statsbidrag kan utgå. Det ärregeringens uppfattning alt de nya bidragen skall göra det möjligl förkommunerna att genomföra daghemsverksamheten på en kvalitativt hög nivå medhänsynslagande lill de skilda lokala förutsättningarna. a. gruppstorlekar i förskolan kommer vidare alt bli föremål för en närmareprövning av regeringen i samarbete med kommuner och personalorganisationer. Omtillämpningen av rekommendationer om platsantal på daghem och fritidshem FrökenHJELMSTRÖM (vpk): Jag tackar för svaret men beklagar att det är så totalt intetsägande,för att inte säga negativt. Detär nämligen inte bara så, som sägs i svaret, alt "rekommenderat en inventering av befintliga daghemslokalers utrymmen ochändamålsenlighet". Man har också ändrat beräkningsgrunderna, och det harkommunerna lagit lill intäkt för atl skriva in fler barn på befintliga daghem.Det var detta jag frågade om. Nuär det lyvärr så all det står kommunerna fritt atl överinskriva hur många barnsom helst på daghemmen och förvandla dem till för-varingsboxar. Man gör detunder hänvisning till att barnen ofta är sjuka eller frånvarande av andraorsaker. Man bortser från det faktum atl jusl det stora antalet barn på vissaavdelningar är en av huvudorsakerna till frånvaron. Man bortser från allöverinskrivningen innebär ökade påfrestningar på både personal och barn ochdärmed större risk för infektionssjukdomar. Överinskrivningav personal har del aldrig varit lal om - tvärtom. Personalen får enarbetsbörda som helt kan omintetgöra en pedagogiskt meningsfull verksamhet.Överinskrivning är helt enkelt en kapitulation för daghemsbristen. Ivissa kommuner förekommer en överinskrivning på , trots allsocialstyrelsen sagt att kan accepteras vid katastroffall. Överinskrivningkan aldrig accepleras. Kvaliteten på våra daghem måste i stället förbättrasgenom minskade gruppstorlekar och ökad personaltäthet. Nuhar och uttalat sig för bindande normer för personaltäthetenpå barnstugorna. Något konkrei förslag i den riktningen har vi inie sett, ochdet lär vara svårt att genomföra med den nuvarande Omtillämpningen av rekommendationer om platsantal på daghem och fritidshem njugga inställningen utökning av personalutbildningen, som socialministern tidigare här harredogjort för. Mendet räcker uppenbarligen inte med bindande normer beträffande personaltätheten.Vi måste också få bindande normer för platsantalet. Den sardinburkspolitik somkommunerna, exempelvis kommun, för är helt oacceptabel. Barn kaninte placeras på kapphyllor eller i garderober. Särskilt allvarlig är dennapolitik för barn med extra behov av stöd och stimulans. Eftersomsvarel var så totalt intetsägande vill jag upprepa frågan: Står verkligen Växjökommuns - och andra kommuners - beslut om inskrivning av ytterligare barn pådaghem i överensstämmelse med regeringens politik i barnomsorgsfrågan? Om inte- vill socialministern medverka lill atl bindande normer också för ett högstaplatsantal, utan öppen eller dold överinskrivning, fastställs? De skall då inlegrundas på någol slags kapphylleberäkningar. Del är fröken värdering av svaret, alt det varinnehållslöst osv. - men jag redovisade fakta. Närman vid en avdelning övergår från åldersgrupper till syskongrupper uppstårfrågan om hur många plalser som skall bli statsbidragsberättigade vid dennaavdelning. har, som ett exempel, antalet platser varit fastställt till15. Därutöver har man rätt alt genom en överinskrivning ta emolyllerligare tre barn, alltså summa 18 barn. Men i syskongrupperna får finnas högst20 barn inskrivna, och därmed försvinner ju överinskrivningen. Vilketplatsanial skall fastställas förden nya avdelningen? Det beror bl. a. på lokalernas beskaffenhet. Det är därför somsocialstyrelsen har bett kommunerna göra en inventering av lokalsituationen.All man i samband därmed gått över till atl tala om avdelningsyta i stället förlekyta innebär i och för sig inte någon ändring av del krav som sedan lidigaregäller belräffande lekytan eller någon minskning av den. Beträffande kommun, som jag känner till, trorjag att om fröken går lill grunden och tittar lilet närmare påsituationen där, skall hon finna alt förhållandena inte är sådana som hon villgöra gällande. Som jag nämnde i mitt svar kan den inventering som görsmedföra såväl minskningar som ökningar av del platsanial som tidigarefastställdes i samband med siaisbidragsgivningen. I visade det sig attdet förelåg stora skillnader i yta mellan de olika institutionerna. Fröken (vpk): Fakta är atl man har ändrat begreppet lekyta till avdelningsyta. Faktaär också att i meddelande nr 2275 förklarar man vad som skallräknas till avdelningsyta. skall räknas groventré, kapprum, ivätlrum,vilorum, bibliotek, allrum, verkstad m. m. Detla har av kommunernatagits till intäkt för atl skriva in fler barn på befintliga daghem, bl. a. iVäxjö kommun. AvVäxjö kommuns budget framgår att man ökat plaisanlalet med 45 utan att ökaytan. Man har inte byggt några nya daghem, ulan ökningen sker i befintligadaghem. Jag fick inte någol svar på min fråga om socialministern anser altdella står i överensstämmelse med regeringens politik. Inte heller fick jagsvar på frågan om socialministern är beredd att medverka till atl man också härfastställer bindande normer för kommunerna, sä all de inle kan lillämpa dennasardinburkspolitik. Detär ju onekligen på det sättet alt så länge som kommunerna tjänar på all skrivain barn på daghemmen, oavsett om de får bristbidrag för dem eller inte, kommerde att fortsätta med den politiken i stället för alt utöka antaletdaghemsplatser genom nybyggnation. Ompersonnummer på utländska adoptivbarn Om fröken hade fördjupat sig lilet mer i kommunsbudget och tagit litet bättre reda på hurudan situationen är, kanske det hadestått klart för fröken att kommun avvaktar socialstyrelsensbesked om platsantal osv. Omjag skall fortsätta alt tala om förhållandena i så har resultatet avundersökningarna där blivit atl vid 15 avdelningar föreslås att antalet plalserblir oförändrat i förhållande till det antal barn som får skrivas in, vid 14avdelningar föreslås ell platsanial som understiger det antal barn som f n. fårskrivas in och vid fyra avdelningar föreslås oförändrat platsantal. Vadgäller bindande normer har jag gett fröken svar på hennes fråga imitt första inlägg. Överläggningenvar härmed slutad. §19 Om personnummer på utländska adoptivbarn Herrsocialministern erhöll ordet för att besvara () den 2december anmälda fråga, 1976/77:132, och anförde: har frågat mig om jag vill medverka till all frågan omändring av personnummer på utländska adoptivbarn löses, så att inga barn skallbehöva skrivas in i skola eller förskola om läkarutlåtandeföreligger om uppenbart felaktigt personnummer. Fråganrör åldersbestämning för sådana barn. Under perioden april 1975 - mars 1976adopterades ca I 500 barn. När det gäller en liten del av barnen haradoptivföräldrarna funnit skäl ifrågasätta om födelsedatum som har angetts förbarnet i dess hemland är riktigt. Barnen föds vanligen i hemmen, och debiologiska föräldrarnas uppgifter kan av olika skäl vara felakliga. Är delfråga om övergivna barn har myndigheterna i län- Ompersonnummer på utländska adoptivbarn derna gjort enuppskattning av barnets ålder. Undertaget kan då vara osäkert. Detär ur flera synpunkter av stor vikt all man så långl möjligl får en rikligåldersbestämning för barnen. har särskilt nämnt ålderns betydelseför skolstart och inskrivning i förskola. Enligtfolkbokföringskungörelsen beslutar riksskatteverkel om ändring av personnummer.Verkel har remitterat ett antal sådana ärenden lillsocialstyrelsen för yttrande. Attfinna en metod för en tillförlitlig åldersbestämning har visat sig svårt.Tidigare användes endast en röntgenologisk metod vid åldersbestämning, varförsocialstyrelsen anlitade expertis inom detla område. Gjorda erfarenheter haremellertid visat att metoden inte är helt tillförlitlig. Mot metoden har ocksåinvänts att man inle kunde bortse från röntgendosen. Socialstyrelsentog därför initiativ för alt få fram bl. a. riktlinjer för lämpliga metoder föråldersbestämning. Utredningsarbetet är slutfört men vissa kompletterandeundersökningar skall ulföras. 1 delta arbete deltar bl. a. experter inompediatrik, barnpsykologi och odontologi. Iavvaktan på de nya riktlinjerna har styrelsen meddelat riksskatteverkel attstyrelsen inte är beredd atl ta slällning till ytterligare ärenden rörandeåldersbestämning. Socialstyrelsenbedriver det fortsatta arbetet med största möjliga skyndsamhet men styrelsenkan för dagen inle ange med bestämdhet när de nya riktlinjerna föråldersbestämning kan föreligga. Det bör nämnas alt också nämndför internationella adoptionsfrågor, , ägnar denna fråga uppmärksamhet ochverkar för atl problem som sammanhänger med felakliga åldersuppgifter så långtmöjligt minskar. Jagvill i detta sammanhang erinra om skollagens och skolförordningensbestämmelser om barns skolstart. a. gäller att om skolpliktigt barn intenått den mognad som krävs för alt barnet skall kunna delta i undervisningen igrundskolan kan barnets skolgång med föräldrarnas medgivande skjutas upp ettår. Läkarundersökning och annan undersökning av barnet som behövs skall ägarum innan frågan avgörs. Jag skall be att få tacka socialministern för svaret, som var ytterstnegativt men som också - tyckte jag - visade att socialministern beklagar altförhållandena är som de är. Dettahar naturligtvis den största betydelsen för de föräldrar som är i densituationen att deras barn skall skrivas in i skolan eller förskolan. Före 1974var det inget större problem om barnet tilldelats ett felaktigt personnummervid ankomsten till . Barnet fick efter anhållan från föräldrarna ochefter läkarutlåtande, baserat, som socialministern sade, bl. a. påröntgenundersökning, ell nytt födelsenummer, vars första två siffror stod iöverensstämmelse med sakkunskapens uppfattning om barnets ålder. Sedan villeman låta utarbeta en bättre me- lod, och man räknade medatt della skulle vara gjort vid det här laget. Socialministerns svar visade attså inle är fallet. Socialministernsade att barnet kan få uppskov med skolan . Men vi har fall - och de ärantagligen inte få bland de barn som fått felaktigt personnummer - där enindentitetsförväxling har skett. Jag känner själv till ell fall där barnet ettår efter ankomsten ännu inte hade uppnått vare sig den längd eller den vikt somfanns angiven vid barnets ankomst lill . Här rör det sig om minsl ivåårs felaktighet. Barnet har fått uppskov med skolstarten , men är detdet andra året det gäller. Dessutom- och det tycker jag att socialministern skulle veta - låter de föräldrar somhar skäl att misstänka atl ett felaktigt personnummer har angivils självaläkarundersöka barnet och använder då bl. a. den lidigare sanktionerade typenav undersökning med röntgen. Det stopp som införde den 1 juli1974 har inle medfört atl barnen inte blir undersökta, det har bara medfört attföräldrarna slår i en situation när del gäller skolstart och förskola som deupplever som ytterligt besvärande. Man har, som jag nämnde, fall avidentitetsförväxling som kompletterar de fall som socialministern redogjordeför. Manbör också ställa sig frågan om inte riksskatteverkel borde kontrollera deuppgifter om adoptivbarn som lämnas av utländska myndigheter innan man ger barnenpersonnummer. Uppgifternas rimlighet skulle lätt kunna kontrolleras med hjälpav t. ex. den sakkunskap som vi har på våra barnavårdscentraler. Det är inte såfå fall del rör sig om - enligl riksskatteverkel lär adoptivföräldrarna lill 75barn ha begärt ändring av personnumren. Detär beklagligl att inte har kunnal meddela socialministern inte bara skall arbeta så fort som möjligt ulan också att de svårighetersom förelåg föregående år i fråga om barns skolstart och inträde i förskolainte skall behöva upprepas under den skolstart som sker . Otnpersonnummer på utländska adoptivbarn Jag delar uppfattning att det är värdefullt alluiredningen arbeiar snabbt. Men det är alltid svårt vid ell utredningsarbeteatl förutsäga en bestämd tidpunkt då arbetet kan vara klarl, och så har det välvarit i della fall också. Del är vikligt atl man får fram verkligt hållbaragrunder för att kunna fastställa åldern. Barnomsorgslagen,som träder i kraft , ålägger kommunerna all beredaplais i förskola från del år då barnei fyller . Lagen innebär ingenskyldighel för barnei all della i förskoleverksamhet, men i lagen sägs attbarn som av fysiska, psykiska, sociala, språkliga eller andra skäl behöversärskilt stöd i sin utveckling skall anvisas plats i förskola tidigare. Jaganser det naturligt att de barn som det här är fråga om anvisas plats iförskola. Omåtgärder mot byråkratin i samhället Låt mig försl säga några ord om det fall som jag tidigare berörde.Della barn har fått uppskov med skolgången och har gått i förskola. Detgäller alltså nu alt få uppskov med skolgången ytterligare ett år.Socialministern vet att där finns det en svårighet. I detta fall är delantagligen nödvändigt atl så sker. Skulleman inte kunna tänka sig all medverkar lill att dessa barn fårnågon form av intyg om all det föreligger tveksamhet om huruvida barnetspersonnummer är riktigt fastställt, att ärendet ligger i riksskatteverkel, attmetoder för fastställande av barns ålder ännu inte är sanktionerade avsocialstyrelsen? Föräldrarna borde på något sätt kunna få ett intyg som toghänsyn till sakkunskapen hos de läkare som har undersökt barnen och det i allahändelser preliminära fastställandet av barnens biologiska ålder. I stället harman till dessa föräldrar skickat stencilerade lappar som bara meddelar attingenting klart kan fastställas - jag har själv sett en sådan lapp. Man kanalltså inle göra någonting för att hjälpa föräldrarna. Vadmenar socialministern att man skall göra med ett barn som har fått uppskov ettår med skolgången och där en identiietsförväxling med all säkerhet har skett?Möjligheten atl övertala skolmyndigheterna har man förstås alltid, men kan intesocialstyrelsen sanktionera vad en eller två läkare har sagt om dessa barn, såatt de kan få en mer lämplig ålder för förskola och skolstart? Jag känner inte till det exempel åberopar, men jag lovarfru alt jag skall undersöka detta och se hur del ligger till. Överläggningenvar härmed slutad. §20 Om åtgärder mot byråkratin i samhället Herr kommunministern erhöll ordet för attbesvara i (c) anmälda fråga,1976/77:101, och anförde: i har frågat om jag vill redogöra för omarbetsgruppen för översyn av kontakterna mellan medborgare och samhällsorgan,som tillsattes enligt direktiv , har satt i gång sitt arbetesamt om jag är villig att vidga direktiven så att arbetsgruppen får klartangivet att arbetet gäller att i sin helhet komma till rätta med byråkratin isamhällslivet. tar upp ettämne som är i hög grad angelägel. ser del som en av minaviktiga uppgifler att få till stånd åtgärder för att underlätta de enskildamedborgarnas kontakter med myndigheterna och över huvud laget ta bortbyråkratiskl krångel i samhället. Emellertid är det mycket angeläget att manfinner praktiska arbetsformer för detta, så att man når konkreta resultat avverklig betydelse för människorna. Vi har övervägt dessa frågor noga ikommundepartemenlet och även haft samråd med andra departement. Jag hoppas attbeslut skall kunna tas av regeringen . Jag vill för dagen inle sägamer än alt arbetet måste få en parlamentarisk förankring och därutöver bedrivasi nära samarbete med de större organisationerna. ömåtgärder mot byråkratin i samhället HertBÖRJESSON i (c): Låt mig allra först tacka kommunministern för svaret, ell svar som jagtycker är mycket positivt. Enligtvår nya grundlag skall all makt utgå från folket. Men vi vanliga medborgare ärrätt maktlösa när det gäller alt komma till rätta med byråkratin isamhällslivet. Jag skulle kunna anföra många exempel på hur medborgare kommii ikläm i byråkratins grottekvarn. Därmed har jag inte kritiserat vederbörandetjänstemän som sådana. Dessa har sina givna direktiv all följa. I så fall måstekritiken riktas mot oss som beslutsfattare. Iblandhar man en känsla av att den ena myndigheten inte riktigt vel vad den andragör. En statlig styrelse meddelade tillstånd i ett ärende, en annan statligmyndighet avslog samma ärende - bara för alt ta elt enda exempel. Märkväl att byråkratin inte bara utvecklas inom den statliga sektorn utan denförgrenar sig ner i hela samhällsapparaten. Byråkratin utvecklas även påJandstings- och kommunplanet. Del skall vi hålla i minnet. Byråkratinsutveckling som sådan i vårt land medverkar visserligen, herr talman, till enökad sysselsättning, men den medför oerhörda kostnader för samhället och inleminst för de enskilda. Den är med andra ord en tärande faktor i samhällslivetoch utgör en hämmande faktor i välståndsutvecklingen. Det finns därför allanledning att vara observant på vad som händer och sker i samhällslivet för attdärmed undvika att de enskilda medborgarna kommer i kläm i byråkratinsgrottekvarn. Det kanske inte är kommunministern obekant att man1947 tillsatte en utredning. Och vad skulle denna utredning arbeta med? Jo, altkomma lill rätta med Krångelsverige. Uiredningen avgav ett betänkande, somledde till en proposition. Men tyvärr har del visat sig att krånglet bara ökatoch ökat. Låt oss hoppas och tro att den utredning kommunministern nu signaleratskall leda till att man verkligen kan komma lill rätta med byråkratin. Ingenskulle bli gladare än jag om så skedde. Jag förstår atl i , när han apostroferade ettbeslut av , hade i åtanke den Danielsonska ul- Omsamverkan mellan förskolan och lågstadium redningen, som visserligenledde fram till en del beslut men som inte gav vad många niänniskor hadehoppats. Jagkan gärna tillslå att jag i mitt politiska arbete - och del har vi väl alla -särskilt hos de enskilda människorna har upplevten tilllagande känsla av hjälplöshet och maktlöshet inför en tung ochbyråkratisk samhällsapparal. Del gäller inte bara den Slalliga nivån. Jaghåller med om all del gäller även den kommunala ochlandstingskommunala nivån. Jag hoppas alt våra tjänstemän inser att de börvara serviceinriktade mot allmänheten. Låtmig slutligen tillägga att regeringsdeklarationen fäster stor vikt vid deproblem som vi här diskuterar. Jag kan försäkra och kammarensledamöler atl vi med största allvar skall se på dessa problem, även om jag ärmedveten om alt del är ett ytteriigt stort och svårt område all komnia lillrätta med. HerrBÖRJESSON i (c): Lål mig uttala min tillfredsställelse över del kompletterande svar somkommunminislern har lämnat på denna fråga. Jagmedger gärna alt det gäller ett mycket stort problem, som inte är så lätt attlösa. Men om alla vore besjälade av ambitionen - även vi såsom lagstiftare ochbeslutsfattare - all försöka skapa sådana lagar och författningar som intemedför en ökad byråkratisering, tror jag att samhället skulle se litetannorlunda ut. Det skulle förekomma mindre byråkrati. Människornabrottas nu med atl fylla i blanketter, som för dem verkar totalt meningslösa. Isådana sammanhang måste allmänheien informeras om ändamålet med dessablanketter. Man måste göra en avvägning och inle förfara som i ett fall, närman utfärdade direktiv. Man sade att ett visst ämbetsverk skulle göra en utvärderingoch ange en målinriktning för sitt arbete, men kom ettmeddelande om att arbetet skulle avbrytas. Detär angeläget, herr talman, alt vi verkligen komnier lill rälla med byråkratin.Det svar som kommunminislern har lämnat andas en positiv vilja i deltaavseende. Lål oss alla hjälpas ål i del arbelel. Överläggningenvar härmed sluiad. § 21Om samverkan mellan förskolan och lågstadium Fruslalsrådel MOGÅRD erhöll ordel för all besvara () den 30november anmälda fråga, 1976/77:121, och anförde: har frågat mig hur jag bedömer möjligheten atl påbörjayllerligare försöksverksamhet i lärarutbildningen belräffande samverkan mellanförskola och lågstadium. Samverkanmellan förskollärarutbildning och lågsladielärarutbildning bör enligt minmening ske på alla de utbildningsorter där detla är prakiiski möjligl. Genom ensådan samverkan kan bällre förutsättningar skapas för barnens övergång frånförskolan lill lågstadiet. Ivåras beslutade alt försöksverksamhet i med samverkanmellan förskollärarutbildning och lågsladielärarutbildning skulleintensifieras. Om försöksverksamheten var framgångsrik borde det enligtriksdagen vara möjligl att bedriva motsvarande försöksverksamhet iKristianstad. Ännuhar den intensifierade försöksverksamheten i bara påbörjats. Det äralltså för tidigt att uttala sig om en eventuell utvidgning av densamma. Otnsamverkan mellan förskolan och lågstadium HerrLUNDGREN (m): Jag lackar slalsrådel för svarel. Fram till /71 hade man enskild undervisning för förskollärare och lågstadielärare. 1971 beslöl riksdagenau samlokalisera dessa utbildningslinjer, vilket lill en början skedde på tvåorter - en av dessa var . Föreleverna är självfallet förskola och lågstadium i alltför storutsträckning två skilda världar med olika arbeismaterial och olika ar-belsstoffMiljöerna och lärarrollerna upplevs och är hell olika. Målsättningen måstesjälvfallet vara, anser jag, att underiälla övergången, och det är ocksåstatsrådets mening. För eleverna måste del bli en mjukare övergång frånförskola lill lågstadium, och då är det också viktigt atl de lärare somutbildas för att arbeta på resp. stadier kan della i en försöksverksamhet, såall de på ell bäilre sätt kan bidra lill denna mjukare övergång. Därför har detockså redan tidigare gjorts samverkansförsök.