prot · G009109 · 1976-12-31 00:00:00 — Nr 109 vi inte ta ställning till - det är detta som beredningen idepartementet Fredagenden ' ''" ''" klariägga. --------------- Herr talmannen anmälde att anhållit att till protokollet Den statliga fåantecknat att han inte ägde rätt till ytteriigare replik. m. m. Många väntar sig att 1977 skall bli det år då vi äntligen får entrafikpolitik som tillfredsställer de mest skilda förhoppningar. Då skallbiljettpriserna på SJ bli så attraktiva att människorna lämnar bilen och tartåget för de längre resorna. Tågtiderna kommer att samordnas med anslutandebusslinjer och tvärtom så att man på ett smidigt sätt når olika orter utanonödiga väntetider. Snittaxan försvinner mellan järnväg och buss så attresandet ytterligare förbilligas. - Jag kanske här får skjuta in en fråga tillstatsrådet: glömmer väl inte att ta bort detta storairritationsmoment i sina kommande förslag? Vidareförväntar man sig att allmänna färdmedel verkligen skall bli allmänna genom attbussar, järnvägsvagnar och stationer kommer att anpassas till dehandikappades villkor, så att dessa inte diskrimineras. Godstransportköparnahar sina förväntningar, liksom transportföretagen har sina. Gemensamt för dehär olika intressegrupperna är kravet på en långsiktig vägpolitik, så att vikan upprätthålla en vägstandard som svarar mot trafikens behov. Denkapitalförstöring som skett på grund av otillräckliga anslagtill vägunderhållet skulle då undvikas. Vidare anses SJ böra få deinvesteringsanslag som erfordras för att man skall kunna anskaffa bättre ochvälanpassade godsvagnar samt bekvämare personvagnar. Listan över förväntningarav skilda slag kan göras lång. Om vi bara utgår från det enormautredningsmaterial som framtagits borde alla dessaförväntningar till väsentlig del kunna infrias. De viktigaste utredningar, somkommer att ligga till grund för den trafikpolitiska proposition som väntas bliframlagd , omfattar uppskattningsvis omkring 3 500 sidorutredningsmaterial. Flera betydelsefulla utredningar är ännu inte avslutade,såsom utredningen om trafikens kostnadsansvar, sjöfartsutredningen ochtrafiksäkerhetsutredningen. kommer att gåtill historien som trafikutredningarnas decennium. Ur det här materialet skallnu inom vaskas fram förslag till en nytrafikpolitik, bättre anpassad till samhällets resurser och behov.Förutsättningarna för att man skall kunna tillgodose de förväntningar som jaginledningsvis skisserat borde vara gynnsamma. En central målsättning för denväntade propositionen bör vara att den 30 nya trafikpolitiken utgår från ett samhällsekonomiskt synsätt med be- varande av en i möjligastemån fri och lika konkurrens mellan trafikmedel Nr 109 Omdetta är vi, såvitt jag förstår, eniga i utskottet. Det här innebär att dennya trafikpolitiken måste utgå från sociala, liati-il 1977 regionalpolitiska ochsamhällsekonomiska bedömningar. Vi har från folk- _ partiets sida gång pågång sagt att det behövs en ramhushållning även Den statliga på trafikpolitikens område. Det är samhällets ansvar att garantera en trafikpolitiken, tillfredsställande transportförsörining. m. m. Jagskall inte vidare fördjupa mig i några mer ingående trafikpolitiskafunderingar. har utföriigt berört de allmänna riktlinjerna, ochdär är vi eniga. Jag skall nu i stället beröra den behandling som åretsmotioner fått i trafikutskottet. Vihar i utskottet utgått ifrån att vi mycket snart kommer att få entrafikpolitisk proposition. Det betänkande som vi just nu behandlar präglas avdetta utgångsläge. Utskottet är praktiskt taget enigt i sina skrivningar, menändå föreligger det inte mindre än fem reservationer från densocialdemokratiska gruppen. Huvuddelen av dessa reservationer grundar sig påsocialdemokraternas trafikpolitiska motion nr 1318. Innehåller nu denna motionnågra sådana principiella nyheter att de kan förändra innehållet i en väntadproposition? Så är inte fallet. Motionen utgör ett referat av de utredningarsom slutförts , och den mynnar ut i yrkanden som i stortsett överensstämmer med förslag som lagts fram av de här utredningarna.Ingenting nytt har kommit fram; möjligen har man skärpt formuleringarna påvissa punkter. Då undrar jag: Är detta någonting att skriva till regeringen om?Förslagen ligger ju redan hos regeringen. Detintressanta är dessutom att reservationerna nära nog helt sammanfaller medutskottets skrivning, något som tidigare klart visat.Reservationerna är något fylligare, och reservanterna har lagt tyngdpunkten påvissa delförslag, såsom inrättande av samordnande organ för den fortsattaplaneringen inom trafiksektorn. Detta står helt i linje med socialdemokraternasvilja att ständigt skapa nya organ för att öka byråkratin i landet. har bekräftat det här i sitt anförande. Men,herr talman, vi behöver inte fler byråkrater - vi behöver en bättretrafikpolitik. 1reservationen 2 fullföljer de socialdemokratiska ledamöterna i trafikutskottetsitt motionskrav på nya regler för avgränsning av SJ:s affärsbanenät gentemotde trafiksvaga bandelarna. Så kopplar man samman detta med min motion om ettjärnvägspolitiskt program. i har påpassligt uppsnappatdenna "koalition". Han ansåg att jag spelar sparvens roll i den härreservationen. är han bitter över att de socialdemokratiskaledamöterna tillsammans med de övriga har avstyrkt vpk:s motioner. Men det ärinte så, , och damer och herrar i trafikutskottet, att man harfångat in sparven. Däremot har man liksom tidigare lånat några fjädrar frånmina yrkanden. Jag tror att minasocialdemokratiska vänner till stor del har missupp- 31 Nr 109 fattat syftet med min motion. Den handlar inte så mycket om avgräns- den ningenmellan affärsbanenätet och de trafiksvaga bandelarna, även om 15 aoril 1977 dennanämns i motionen. Min motion går mera ut på att uppnå ett högre --------------- kapacitetsutnyttjande inom järnvägen, och det är något annat. Den statliga nårman inte bara genom att ändra reglerna för avgränsningen av af- trafikpolitiken, färsbanenätet.SJ har i de flesta av sina tåg utrymme för många fler m. m. passagerare än som reser. Människor vill resa med tåg mer än vad Men priserna ärför höga, och tågtiderna passar inte alltid så Järnvägenär en samhällsresurs som är för dåligt utnytriad. Ur samhällsekonomisksynpunkt slår det strikta kravet på kostnadstäckning för persontrafiken fel.Som jag har framhållit i min motion är SJ inte främmande för att ökakapacitetsutnyttjande! genom t. ex. rabatter av skilda slag. Dessa skulle geökad resefrekvens, men inte alltid förbättrat ekonomiskt resultat. Det voredärför rimligt att SJ kompenseras genom någon form av kapitaltillskott. Dehär frågorna inryms inte i socialdemokraternas motion. Visst skulle jag gärnaha sett en ännu gynnsammare behandling av min motion, men till den del somsocialdemokraterna tar upp motionen i sin reservation för den intemotionskravet längre fram. Däremot välkomnar jag att mina socialdemokratiskavänner inte reserverar sig mot vad utskottet säger om större öppenhet från SJ:ssida i fråga om insyn i dess kostnadsstruktur. Här har man kapitalt vänt i sinuppfattning. 1 fjol yrkade socialdemokraterna i en reservation avslag på detta.1 dag har , liksom tidigare i en interpellationsdebatt, bekräftatatt han har ändrat sin mening . Jag skulle också ha nämnt något om de övriga reservationerna, men jagtycker att och har berört dem i tillräckligt höggrad. Jag stannar därför här och ber att få yrka bifall till utskottetshemställan och avslag pä samtliga reservationer. Jag skulle naturligtvis ha kunnat avstå från att delta i denna debatteftersom regeringen kommer att förelägga en trafikpolitiskproposition som tar ett samlat grepp på hela trafikpolitiken vid höstriksdagen.Detta kommer inte eveniiielli att ske, som uttryckte sig. Jaglovat detta, och en sådan proposition kommer alltså. Medanledning av en del som har sagts här tycker jag att det kan vara lämpligt altjag gör några randanmärkningar, inte minst för all notera och understryka denstora samstämmighet i fråga om målen som i de flesta avseenden präglarutskottets talesmäns agerande. Utformningenav tillämpningen av trafikpolitiska beslut har lett till att det trafikpolitiska målet om en tillfredsställande transport försörining till alla delar inte har kunnat uppnås. Orsakerna är framför 32 allt en bristande samordning mellan de olikairafikgrenarna och andra I vissafall har en samhällsekonomisk syn saknats. Na- Nr 109 turiigtvis har ocksåden starka utvecklingen i samhället under 1960- och Predaeen den 1970-talenmedverkat genom att den i viss mån har ändrat förutsätt- i <;f,r>ril 1077 ningarna årstrafikpolitiska beslut. Det har gällt de ökande re- sebehoven, den ökadereseviljan hos människorna och den starkt ökande Den statliga bilismen.Vidare har den s. k. kostnadsansvarighetsprincipen inte fullt trafikpolitiken, ut praktiserats i verkligheten. Frågan om kostnadsansvaretsutformning m. m. och tillämpning behandlas , som har sagts tidigare idebatten, i en andra etapp i trafikpolitiska utredningens arbete. Detgenerella målet för samhällets trafikpolitik bör vara att garantera medborgarnaoch näringslivet i landets alla delar en tillfredsställande trafikförsöriningtill lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnader. Detsamhällsekonomiska synsättet måste vara vägledande för det trafikpolitiskahandlandet. I detta ligger för det första att trafikpolitiken skall bidra tillmåluppfyllelse inom andra samhällssektorer, för det andra att trafikpolitikenskall syfta till att åstadkomma en riktig utveckling av transportapparaten ochen uppdelning av trafiken mellan olika trafikgrenar och trafikutövare i enlighetmed deras olika förutsättningar och fördelar, ett så effektivt utnyttjande sommöjligt av nedlagt kapital i trafikapparaten. Slutligen bör naturligtvisdetta synsätt leda till att man beaktar energi-, miljö- ochtrafiksäkerhetsaspekterna i större utsträckning än . Där hardet nu tillkommit delvis nya synpunkter och krav. Såvitt jag kunnat bedöma avdenna debatt är samstämmigheten stor när det gäller de trafikpolitiska målen.Det är mycket glädjande.- Däremot finns det naturiigtvis på väsentliga punkterolika förutsättningar när det gäller de trafikpolitiska medlen. Reservanternaförespråkar ett handlande som innebär en väsentlig styrning av utvecklingeninom transportsektorn. Mot detta vill jag ställa en utveckling avtransportsektorn där en fri konkurrens på lika villkor och utan statliga ochbyråkratiska detaljregleringar inom en av samhället fastlagd ram kan leda trafik i samverkan. En sådan trafikpolitik ger också utan tvivel störstautrymmet för valfrihet för konsumenten. Detär för mig helt klart att transportsektorns utveckling är av strategiskbetydelse för samhällsutvecklingen i stort. Detta kräver också en helhetssynnär det gäller möjligheterna att i samhällsplaneringen samordna mål och medelinom olika samhällssektorer. Eftersom den kollektiva trafiken och dessförutsättningar har berörts av fiera talare skall jag också säga något om det. Ibudgetpropositionen framhålls att den kollektiva persontrafiken måste förbättras och byggas ut, så att den blir tillgänglig och attraktiv för allt fler människor - då också inbegripet människor som lider av någon form av handikapp. Det gladde mig att höra att inordnade kravet på attraktivitet i sin terminologi. Jag tror nämligen att mycket av kol lektivtrafikens möjligheter att suga åt sig trafikanter ligger i att den kan göras tillräckligt attraktiv. Och med attraktiv menar jag då inte bara 33 3 protokoll 1976/77:109-110 Denstatliga trafikpolitiken, m. m. ett attraktivt pris utanockså bekvämlighet, lurtäthet och snabbhet. Jag är väl medveten om att kraven idessa avseenden måste ställas väsentligt olika beroende på trafikunderlagetosv., men det bör vara angeläget att vid sidan om en prismässig konkurrenskonkurrera med de individuella trafikmedlen även i fråga om bekvämlighet,turtäthet och snabbhet. Minambition är att kunna öka kollektivtrafikens attraktivitet i olika avseenden. kommande trafikpolitiska propositionen är det min avsikt att ta ställningtill de utredningsförslag som bl. a. redovisas i kollektivtrafikutredningen,den s. k. och den s. k. periodkortsutredningen. Det är ettvärdefullt utredningsarbete som har bedrivits, och ett värdefullt materialföreligger. Jag har tidigare från denna talarstol uttalat mintillfredsställelse över den delen av arvet från min företrädare. Jag tycker attbetydelsen av en förbättrad kollektivtrafik är markerad såväl i detutskottsbetänkande som vi nu behandlar som i reservationerna till detsamma. Detär glädjande, sade jag - och det framhöll också - attregeringspartierna och den socialdemokratiska oppositionen har så samstämmigaåsikter i många avseenden, i första hand beträffande målen för trafikpolitiken.Detta kan naturligtvis ge goda förutsättningar för att vi här i fåren bred uppslutning kring den trafikpolitiska proposition som jag lovat skallläggas fram . Jag kan försäkra att jag därvid kommer att vara ytterst angelägenom att ingen skall kunna förebrå mig att jag har ryggat för kloka förslag baradärför att de kommer från oppositionen. har, herr talman, ställt två frågor till mig, frågor som förvisso inteär så särdeles lätta att besvara så här på rak arm, men jag skall försöka. trafikpolitiska propositionen kommer regeringen att föreslå attanta principer för ett framtida vägbyggande och andra trafikpolitiskaåtgärder. Dessa principer kommer vad kostnaderna för deras genomförande beträffaratt följas upp i budgetpropositionerna åren framöver. Den tekniken ärhävdvunnen och kan inte frångås. Det finns inget utrymme för tvåbudgetpropositioner varie år på ett så väsentligt kostnadskrävande område somdet trafikpolitiska. frågade mig också, om jag kommer att se till att några inskränkningari tågtrafiken mellan och inte kommer till stånd och om jag ärvillig att se till att en för SJ och kommunerna acceptabel överenskommelse iekonomiskt avseende kommer att kunna träffas. Först vill jag säga att jag intehar någon som helst möjlighet att ingripa i SJ:s tidtabellsarbete. Då skulleväl ingripa. Beträffande den andra fråganvill jag säga att jag naturligtvis är angelägen om att en överenskommelse somtillgodoser båda parterna kan träffas. Om det inte lyckas i de förhandlingarsom ännu inte är avslutade, kommer jag att överväga att föreslå regeringen atttillsätta en speciell förhandlingsman. () kortgenmäle: Det är naturiigtvis riktigt som kommunikationsministern säger att detsynes föreligga stor enighet om målen för den framtida trafikpolitiken. Även vinoterar detta med glädje. Men det intressanta är ju med vilka medel vi tänkeruppnå målen. Det gläder mig att höra att kommunikationsministern inte skallrygga för några som helst kloka förslag från oppositionen.Kommunikationsministern har ett mycket rikhaltigt beslutsunderiag i alla deutredningar som tillkommit som en följd av den socialdemokratiska regeringensinitiativ. Huvudparten av dessa förslag är genomsyrade av den viljeinriktningsom socialdemokraterna har gett uttryck för i direktiven till utredningarna. Viskall naturligtvis bidra med förslag till förändringar ifall vi inte tycker attde medel söm föreslås i trafikpropositionen leder till de mål som vitror oss vara överens om. Jagförstår att man inte kan lägga fram två budgetpropositioner beträffandevägväsendet. Men det var detta som trafikutskottets talesman lovade ivägdebatten , och jag vill här citera vad iHeden sade. Han yttrade: "Men vi har - som själv sagt -framöver att förvänta den trafikpolitiska propositionen. Då har vi att räknamed anslagsäskande också där." Detta uttalades i anslutning till debattenom den budget vi diskuterade, och det var alltså ett löfte som lämnades avutskottets talesman men som icke var förankrat i kanslihuset. Och det var ocksådet jag trodde. Därför är det mycket bra att vi fått saken verifierad . Jagtycker det är bra att kommunikationsministern säger här i att hanskall tillsätta en särskild medlare när det gäller förhandlingarna om persontrafikenpå järnvägssträckan . Men det måste ske snabbt, eftersom mannu har aviserat inskränkningar i tågtrafiken fr. o. m. . Om manhar tagit bort tågen, finns del ju inte myckel att förhandla om för medlaren. Ävenom kommunikationsministern icke har de konstitutionella möjligheterna attingripa i SJ:s tidlabellsarbete, måste kommunikationsministern ändå se tillatt denna fråga icke förhalas, så att medlaren inte kommer i den situationenall han inte har några låg att slå vakt om. Det är ju persontrafiken vi skallrädda, och del måste ske snabbi. Därför förmodar jag allkommunikationsministern, när denna debatt är slut, vidtar de åtgärder somomedelbart måste till för att persontrafiken på västra stambanan skall kunna fortgåi oförändrad omfattning även . Denstatliga irqfikpolitiken, m. m. I det föreliggande betänkandet från trafikutskottet behandlas underavsnillet Regionala och inlerregionala planeringsfrågor m. m. ett antalmotioner, däribland motionen 556, vari begärs en långsiktig plan förupprustning av och de båda bibanorna Fors-mo-Hoting ochStoruman-Hällnäs. Den statliga trafikpolitiken, in. Utskottethar i sin skrivning hänvisat till all riksdag behandlade motioner iämnet, som då hänvisades till trafikpolitiska utredningen. Dessutom ville manavvakta del resultat som skulle erhållas genom arbetet inomtrafikplaneringsutredningen samt vid den regionala trafikplaneringen sompågick genom länsstyrelsernas försorg ävensom inom statens järnvägarsfortlöpande planeringsarbete. Utskottetsslutsats med anledning av den nu aktuella motionen är att man måste avvaktadelta utredningsarbete. Därom är tydligen utskottet enigt. Det är såledesutsiktslöst all nu ställa ell yrkande om bifall till motionen. Menjag vill ändå, herr talman, understryka att det är synnerligen angeläget, attregeringen förelägger en plan för upprustning av den viktigakommunikationsled som utgör. Underlaget för en sådan bedömningborde utredande vara tillräckligt. Jag vill bara erinra om alllänsstyrelserna i och i sina regionalatrafikplaner framhållit betydelsen från samhällsekonomisk synpunkt avinlandsbanan med bibanor. Starka regionalpolitiska skäl talar enligt de bådalänsstyrelserna för alt dessa banor upprustas till normal standard. UrVästernorrlands läns regionala trafikplan 1974 kan inhämtas följande faktiskauppgifier om de aktuella banornas standard: "Påbandelen är hastighetsgränsen för loktåg /toch varierar på övriga /t. Hastigheten förmolorvagnstrafiken är begränsad /t utom på delen Forsmo-Hotingdär gränsen är /t. 1 fråga om bärighet har bandelen 15,5tons axeltryck, Sirömsund--Ulriksfors , 17 lon.På och är högsta tillåtna axeltryck20 lon men endast vid en högsta hastighet av /t." Meden sådan banslandard är del uppenbart, att om man inte går in för en rejälupprustning är del en tidsfråga när all trafik måste läggas ner på de aktuellabandelarna. Visserligen anvisades ett anslag på 11 milj. kr. till enförsta upprustning, och lika stort belopp har anvisats i årets budget. Mendessa belopp är helt otillräckliga om man verkligen vill möjliggöra framlidatrafik. För alt klara SJ:s i budgetpropositionen redovisade krav på enupprustning fordras en långsiktig plan. Som motiv härför anförs enligt budgetpropositionen: "SJmenar att om man på skall kunna tillhandahålla rese- ochiransporttjänster, som kvaliletsmässigl skall bli bättre än i. ex.landsvägsbussarnas tjänster, behövs en upprustning som i persontrafik möjliggörhastigheter /h. En sådan upprustning fordrar investeringar isåväl fasta anläggningar som rullande material." SJ beräknar attkostnaderna för de fasta anläggningarna vid kostnadsnivå uppgårtill 1 000 milj. kr. Avett uttalande i tidningen nr 11 för förefaller det som omkommunikationsministern delar denna SJ:s Tidningenerinrar om all kommunikationsministern sagt Nr 109 all trafiken skall"byggas ul med hänsyn till regionalpolitikens krav. torde ha denallra största regionalpoliliska betydelse." Tid- j gp|.j| jyy ningen frågarkommunikationsministern: Vad tänker ni i regeringen göra -- Får vi en planför upprustningen? Kommunikationsministern Den statliga svarar följande:"Jag är inte säker på all man kan rusta upp hela in- trafikpolitiken,landsbanan som t. ex. sträckan längst i norr. anvisade m.m. pengar till en begynnande upprustning. Självklart behövs det en plan förupprustningen, och jag förutsätter all SJ gör en sådan plan." Medhänvisning till detta uttalande vill jag fråga herr kommunikationsministern omhan nu är beredd all ge SJ i uppdrag att ta fram en sådan plan. Ivår motion har vi pekat på all en upprustning av med de aktuellabibanorna skulle ha sfor betydelse för skogs- och malmlrans-porlerna, för deninlandsbaserade industrin och då framför allt för sågverkens möjligheter tillvidareförädling på sina lokaliseringsorter. Dessutomskulle en upprustning bli av luristbefrämjande betydelse för inlandet. Vi vetatt med längre semester och kortare arbetstid kommer turismen all få en alltmerökad betydelse för inlandskommunerna. Med snabba järnvägsförbindelser skullestora delar av och Ijällvärld bli lättillgängliga medkollekliva färdmedel. Den effekt som en upprustning innebär är såledessamhällsekonomiskt av stor betydelse för inlandet. Den ger också i ett kortareperspektiv en värdefull sysselsällningsförstärkning i en av arbetslöshet hårtdrabbad bygd. Jagvill bara erinra om situationen i det område som berörs av upprustningen avForsmo-Hotingbanan. Arbetsförmedlingen i Holing redovisade vid månadsskiftetfebruari-mars 339 arbetslösa, varav hela 275 var . Av dessa var65 ungdomar . Vid detta räkningstillfälle fanns bara en enda ledigplats kvar. Det hade funnits totalt 19 lediga jobb i dettaområde. Enligti motionen redovisade siffror från SJ skulle en upprustning av denna handel gesysselsättning åt ca 50 man . Delbör också påpekas att en insats av denna karaktär skulle utgöra en värdefullstimulans till de två mycket ambitiösa inlandsprojekl som bedrivs avlänsmyndigheterna under beteckningarna Inland Y och Aktion Z. Enlångsiktig plan för upprustning av och de två bibanorna ärsåledes, herr talman, både.samhällsekonomiskt, trafikpolitiskt ochsysselsättningsmässigt en riktig åtgärd. HerrJONSSON.,i (fp): Trafikpolitiken har tilldragit sig stort intresse. En orsak är självfallet att trafikfrågorna berör praktiskt taget varie medborgare. Det andra skälet är att vi har haft en trafikpolitik som inte varit tillfredsställande. trafikpolitiska beslut har med rätta blivit häftigt kritiserat, bl. a. därför att det beslutet var alltförisolerat 37 Denstatliga trafikpolitiken, m. m. från de faktorer som haravgörande samband med trafikfrågor. Ocksåtill årets riksdag har väckts många motioner. 1 motionen 815, som tidigare härhar blivit refererad, säger vi att sociala och samhälleliga krav och aspekterbör ligga till grund för en förnuftig och effektiv trafikpolitik. För attuppfylla detta centrala krav måste det ses till att den kollektivatrafikförsöriningen byggs ul. Det samhällsekonomiska, miljö-ochirafiksäkerhelspoliliska värdet av en spårbunden kollektivtrafik måste dåbeaktas. Vihar i motionen tagit upp ett konkret fall - också det omnämnt här- och det gäller kollektivtrafiken på sträckan --, där SJ hotatmed alt lägga ner den spårbundna lokala persontrafiken och ersätta den medbusstrafik. Motiveringen är att denna lokaltrafik med pendeltåg inte skullevara lönsam. Vimotionärer - och då företräder vi samtliga riksdagspartier - hävdar allSJ-ledningens hänvisning till lönsamhetskravet går stick i stäv mot dentrafikpolitiska målsättning som fiera gånger ullalat. Under senare århar vi haft många järnvägsnedläggelser. Som regel har det varit bandelar medsvag resandeström. Men här har vi fåll in ett nytt moment: SJ hesiterar inteinför tanken på all lägga ner persontrafiken på en bandel där det reser mångamänniskor. Varie dygn reser omkring 4 000 personer j3å den aktuellabansträckan, och drygt hälften av dem är pendlare. Enbetydande enighet i den trafikpolitiska debatten har vuxitfram: Viär helt på det klara med alt det billigaste sättet per kilometer alt resaerbjuder just tågtrafiken. Knappast någon annantrafikföring är så miljövänlig.