prot · G009112 · 1976-12-31 00:00:00 — 3. belräffande särskilda räkenskapsföreskrifter atlriksdagen med bifall lill proposilionen 1976/77:93 skulle anla det vidproposilionen fogade förslaget till lag om upphävande av vissa författningar omskyldighet alt föra räkenskaper som underlag för taxering. (vpk): En viktig uppgift på det skatlepolitiska området bör vara all slävjamissbruk. Vi vel all samiidigl som vanliga inkomsttagare skal-tar för varieinriänt krona, så finns del grupper som på olika säll kan undanhålla inkomsterfrån beskattning. Dei propositionen nr 93 föreslagna reglerna för beskattning av ränta på s. k.vinslandelslån skapar fakliskl nya möjligheier lill manipulationer. Även iproposilionen förutsätts all "missbruk" kan ske. Vinsiandelslånen,där långivaren får en ränta som salts i förhållande lill förelagens vinst ellerutdelning, är en relativt ny företeelse på den svenska kapitalmarknaden. Medpropositionens förslag uppstår nya möjligheter alt krypa undan med skatter. Frånvänsterpartiet kommunislerna yrkar vi därför i moiionen 1976/77:1449 avslag påpropositionens förslag. motion av pekas också på riskerna för all en ny väg kan öppnastill obehörig skatievinst Motionären och undertecknaren av skalteulskollelsbetänkande är samme person. tydligen de mått och stegsom utskottet har tagit tillräckliga för atl undanröja farhågorna förobehöriga skaltevinsler. Förvår del anser vi inte atl utskottets förslag är tillräckliga i detta avseende,och vi anser forlfarande all proposilionen bör avslås. Därför, herr talman,yrkar jag bifall till motionen 1449. HerrJOSEFSON (c): Frågan om vinslandelslån har behandlats av såvälka-pitalmarknadsulredningen som aktiebolagsulredningen. Den nya aktiebolagslageninnehåller också särskilda regler angående vinslandelslån. Det är således ellbetydande ulredningsarbele, som också har remissbehandlats, som har föregåttdet förslag om beskattning av ränta på vinslandelslån som behandlas ipropositionen 1976/77:93. Somframgår av såväl propositionen som utskottsbetänkandel har slor uppmärksamhetriktals just på beskattningen av räntan på denna typ av lån. Utskottet har påell par punkter föreslagit en skärpning av beslämmelserna jusl för attförhindra skatteflykt Jag anser alt man på detta sätt har undanröjt de farhågorsom har framfört. I och med denna ytterligare skärpning och deuttalanden som därvid gjorts är också uppmärksamheten riktad på denna nyalånemöjlighet Syftet med vinsiandelslånen är ju alt förbällra företagensförutsättningar att låna kapital, i en för långivaren mera riskvillig form avkredilgivning. Meddenna mycket korta motivering ber jag, herr talman, alt få yrka bifall lillulskotlels hemställan. Beskattningav ränta på vinstandelslån Överläggningenvar härmed slutad. Proposilionergavs på bifall lill dels utskottets hemslällan, dels motionen nr 1449 av herrWerner m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärl volering upplästes och godkändesföljande voleringsproposition: Den som vill all kammarenbifaller skalleulskoiiets hemslällan länkandet nr 36 mom. 1 röstar ja, den del ej vill rösiarnej. Vinner nej har kammarenbifallil moiionen nr 1449. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöler haröslal för ja-proposilionen. Då begärde rösträkningverkställdes volering med omrösiningsapparat Denna omrösi-ning gav följanderesullal: Ja- 278 Nej - 11 Mom. 2 och 3 Kammarenbiföll vad ulskollel i dessa moment hemställt na för pensionsför- 1976/77:37 med anledning av motion om avdrag vid inkomsttaxeringen säkringar för kostnader för arbetskläder §5 Beskattningsreglerna för pensionsförsäkringar Föredrogsskalleutskotlets betänkande 1976/77:39 med anledning av molion angåendebeskattningsreglerna för pensionsförsäkringar. iSlaffanslorp (m): 1975 beslöt begränsa avdragsrällen för privatapensionsförsäkringar, och man skärpte också försäkringsvillkoren i det i ochför sig vällovliga syftet alt motverka alt pensionsförsäkringar ul-nyujades förandra ändamål än pensionering. Delförefaller emelleriid mig uppenbart atl de nya beslämmelserna medförkonsekvenser som inte är acceptabla - något som påtalas i den av ochmig väckta moiionen 1976/77:626 - och som jag nu skall ge några exempel på.Ändring av förmånslagarförordnande för pensionsförsäkring fick ske t. o. m. den31 men inle efter denna tidpunkt innebar lagen enbegränsning av den krets personer som får sättas in som förmånsiagare. Eflerden försäkrades död får pensionsbelopp endasl tillfalla den försäkrades makeeller sammanboende saml barn . Följande exempel är fullttänkbart Enensamslående person hade som förmånsiagare till sin pensionsförsäkring insattsin bäste väns välartade och skötsamme son. I likhet med många andra ungdomar idagens samhälle spårade emellertid den förhoppningsfulle ynglingen ur och komunder påverkan av narkotika. Efiersom förmånslagarförordnandet inte får ändrasser nu försäkrings-lagaren i andanom hur efter hans död den utfallnapensionsförsäkringen aktivt medverkar till hans unge väns undergång. För altkunna ändra förmånslagarförordnandet har med den nya lagsliftningen den ensamståendeendera alt gifta om sig eller att flytta samman med någon som således kan bligodkänd som förmånsiagare - en knappast önskvärd följd av lagsliftningen. Ellannat länkbart fall är all äkta makar med barn över den magiska 20-årsgränsensamtidigt går borl, t ex. i en irafikolycka. Med lagslifi-ningens snäva gränsför förmånsiagare finns i detta fall ingen mottagare lill makenspensionsförsäkring, ulan beloppet tillfaller enligl uppgift ifrå- gavarandeförsäkringsbolags övriga försäkringstagare. IskatleutskoUets belänkande 1976/77:39, som behandlar vår molion, heler delavslutningsvis all detaljer i den nya lagsliftningen eventuellt kan behövajusteras. De av mig relaterade konsekvenserna av den nya lagsliftningen äralltså enligl ulskotlels uppfallning blott detaljer i del stora hela. Jag har inget yrkande, utan nöjer mig med atl uttrycka denförhoppningen atl ulredningen om beskattning av riänstepensioner, vilken haratl se över den nya lagsliftningen, ser liiei mer realistiskt på problemen änvad skalleulskollet gjorl. Endast i ell lilel avsnitt av sitt anförande berörde vad som behandlas i moiionen. Såsomframgår av skalieulskotlels belänkande 1976/77:39 är syflet med de 1975 och1976 genomförda ändringarna beträffande pensionsförsäkringar alt motverka alldessa försäkringar uinyirias lill andra ändamål än pensionering. Av herrWachtmeislers anförande verkar del som om han hell inslämde i della. Då kan manfråga sig om del innebär elt visst avståndstagande från vad som framförs imotionen. 1motionen 626 till årets har yrkats bl. a. altpensionsför-säkringssysiemei skulle få utnyujas såsom någol slagsinkomsturiäm-ningssysiem för bl. a. jordbrukare. I har vid åtskilligatillfällen motionerats om och diskuterats införande av ettresultaturiämningssys-tem, där vederbörande deklarant skulle ha möjlighel allmed hänsyn lill årets rörelseresultat inom vissa gränser göra uttag ellerinsättning. Från , och har man varit enig om ettsådant yrkande, och det är bakgrunden lill del utredningsarbete som pågår iföretagsskalieberedningen. Jag anser alt ett sådant uriäm-ningssyslem skullevara myckel bättre än att låsa fast en viss del av ell gynnsamt årsresultat ien pensionsförsäkring. Beträffandeavdragsräll för pensionsförsäkringar från kapitalinkomster har tidigare rättenighet om all avdragsräll endasl skall föreligga vid A-inkomst 1 princip anserjag all delta är rikligt. Dock kan i enstaka fall föreligga skäl för avdragsräll.Jag förmodar all della kommer all uppmärksammas i del fortsattautredningsarbetet Beträffandeefterlevandepension tycks inte motionären ha uppmärksammal alt till dennagrupp av försäkringar räknas också försörinings-ränlan, som kan ulgå undergaranterad uibelalningstid även lill barn som fyllt . Syftetmed pensionsförsäkringarna är att de skall utnyujas för pensionering. Detaljeri lagstiftningen kan eventuellt behöva justeras. Men della har den pågåendeutredningen om beskattning av riänstepensioner all la upp lill förnyadprövning. Jaganser all vi skall hålla fast vid all syftet med möjlighel till pensionsförsäkringär atl säkra en pensionering. Detta bör vara en regel för Med detta, herr lalman,yrkar jag bifall till utskottets hemslällan. HerrWACHTMEISTER i Slaffanslorp (m): Jag tog inle alls avstånd från moiionen, ulan jag bara påvisade ett parav de orimligheter som var konsekvenserna av propositionen. All det rådde slortveksamhet i när propositionen behandlades visas bl. a. däravatl det den gången fanns inte mindre än tolv reservationer fogade tillskalieulskotlels belänkande, 1975/76:20. Delgläder mig att också är av den uppfattningen att utredningen ombeskattningen av riänstepensioner skall se över konsekvenserna avlagstiftningen och förhoppningsvis komma med förslag om rättelser där så ärbefogal, Ifråga om försöriningsräntan slutligen är det rikligl som påpekadeall i det sammanhanget är inte åldersgränsen för barn satl vid , men dellagäller ju bara en del av de pensionsförsäkringar som en avliden kan lämna eftersig. HerrJOSEFSON (c): i sade i sitt första inlägg all del inteutgår någon efterlevandepension till barn längre än till högsl . Jag villebara påpeka all i fråga om försöriningsräntan gäller inte denna åldersgräns. När del gäller frågan om att inkomst av kapitalskulle kunna utnyujas för pensionsförsäkringar sade jag att i princip står jagfast vid del beslut som har fatlat. Del kan dock finnasvissa enstaka fall då ett undanlag kunde varil motiverat, och jag har blivituppmärksammad på elt exempel. En person fick eu avgångsvederlag som egentligenskulle användas för säkrande av en pensionsförsäkring. I stället för att tapensionsförsäkringen tog han beloppet i kontanter, men efler den lagändring somskedde 1975 hade han inte möjlighet all använda avkastningen av kapitalet lillpensionsförsäkring. Sådana fall kan alltså finnas, men i princip står jag somsagl fast vid den slåndpunkl som jag lidigare inlagil. iSlaffanslorp (m): Del förhållandel all premierna kan kvillas endasl mol A-inkomst ochinle mot B-inkomsl har, som mycket rikligt sade, fört med sigvissa konsekvenser. Jag kan anföra som exempel en försäkringstagare somlidigare haft inkomst av riänst men som sedan i förlid pensionerat sig medhjälp av det kapital han kunnal spara ihop under de många åren i riänst Han harfått en beskattningsbar inkomst på , och på del skall han betala . Han har alltså . Han har skickat en kopia av sindebetsedel som jag kan visa om del behövs. Exemplel åskådliggör att del finnsskönhelsfel som del onekligen är befogat all rätta till. (): Nr 112 Alt diskuteraenskilda personers skattsedlar och hur den mycket dessa personer fårbelala i skatt är omöjligt. Man måsle ju kunna jn bedöma alla omständigheteri sammanhanget. Därför skall jag avslå från all kommentera herrWachtmeislers senaste exempel. frågorÖveriäggningen var härmed slulad. Föredrogs civilutskoltels betänkande 1976/77:21 medanledning av molioner i markpolitiska frågor. Idella belänkande behandlades molionerna 1976/77:427av m. fl. (vpk), vari föreslagits alt skulle 1. ullala sig för ett successiviöverförande av privala hyreshus i samhällets ägo, 2. hos regeringen hemställa alt enplan utarbetades för genomförande av denna målsättning, 1976/77:430av fröken m. fl. (s), 1976/77:551 av m. fl. (m), vari såvitinu var i fråga hemslällts 1.all med anledning av den föreslående revideringen avbyggnadslagsliflningen gav regeringen lill känna vad som i motionen anförtsbelräffande del enskilda ägandet, 3. allriksdagen som sin mening gav regeringen lill känna vad som i moiionen anförls angående viklen av valfrihet mellan ägande och tomt rätt. 1976/77:914av m. fl. (s) och 1976/77:929 av i m.fl. (m), vari hem-slällls alt gav regeringen lill känna vad imoiionen anförls rörande den personliga äganderätten, en ökad privatisering avvårt lands naiurlillgångar och enskilda markägares rättsliga slällning. 1. beträffande uttalanden om detenskilda ägandet m. m. all skulle avslå motionerna 1976/77:551, yrkandet I, och 929, 2. beträffande ägandetav hyreshus m. m. att skulle avslå 155 molionerna 1976/77:427och 430, 3. belräffande ulredning ompriskoniroll på all mark alt skulle avslå moiionen 1976/77:914, 4. belräffande valfrihet mellanägande och tomträtt atl skulle avslå moiionen 1976/77:551, yrkandel3. Reservation hade avgivits belräffande uttalanden omdel enskilda ägan-del m. m. av herrar () och Nisser (m) som allulskollel under I borl hemslälla attriksdagen med bifall till moiionen 1976/77:551, yrkandet I, och med anledningav motionen 1976/77:929 som sin mening gav regeringen lill känna vadreservanterna anfört. I en passus i regeringsförklaringen uttalades alt den fysiskariksplaneringen av mark skall ske i former som säkerställer såväl angelägnasamhällsintressen som den enskildes rälislrygghel. Den meningen berör enhuvudfråga i markpoliliken, nämligen just avvägningen mellan samhällsintresseoch enskilt iniresse. Fören socialist innebär den här frågan förmodligen inga större problem, eftersomsamhällsintresset generellt sett alltid då tar överhanden. För ossicke-socialister måste del däremot vara en viktig uppgifl all inför markpolitiskareformer som ger ökat samhällsinflytande också fråga vad det här betyder för denenskilde markägaren. Hur kommer markägaren att kunna hävda sinräll? Kan man fortfarande säga sig följa folkviljan som är för äganderätt avhem och mark? Kommer äganderätten fortfarande atl innehålla någol påtagligt? Under1970-talet har vi fått en rad nyordningar inom markpolitiken, t ex. nyexpropriationslag med bl. a. tvivelaktiga ersättningsregler, nyalälbebyg-gelsebegrepp som ställer ökade krav på planering före användningen avmark, förköpslag med allt slörre användningsområde, markvillkor och naturligtvisden fysiska riksplaneringen, som om något ställer avvägningen mellansamhällsinlresse och enskilt intresse på sin spets. Alladessa förändringar av möjligheterna för den enskilde alt utnyttja sin markbilhar genomförts med en enda övergripande målsättning, nämligen alt vidga.samhällsinflytandei över markanvändningen. Säkerthar det inför varie förändring i marklagarna funnits samhällsproblem som manvelal rätta till. Men man kan fråga: Vart log medborgarnas intressen vägen? Detär klarl alt man alllid kan hävda alt flera av de nya markreglerna är tillfördel för oss allihop. 1 den fysiska riksplaneringens spår bör vi kunna se atlmark som är värdefull från t ex. friluftssynpunkt eller agrar synpunktsäkerställs till gagn för samhället och de enskilda. Men ändå behövs del också ger varje markägare rätt atl hävda sin sak och få skälig ersättningför sin uppoffring i form av mer samhälleligt ut-nytriande, mindre möjlighelall använda marken efter sina egna planer etc. Man ställer ofta med de nyamarklagarna myckel slora krav på varie enskild markägare, men intressetför att undvika att det blir ett fåtal markägare som skall betala på ell ellerannal säll för de samhälleliga vinsterna har varit svagt Delär således enligl min mening ett stort misslag atl vi under 1970-lalel med demånga markreformerna så litet har diskuterat äganderättens värde i vårdemokrati och, inte minst viktigt äganderättens innehåll. Naturiigtvis kan detinvändas alt della konstaterande innebär elt ifrågasättande av alla samhälletsmöjligheter att styra markanvändningen. Till det vill jag då säga atl manbehöver inte nödvändigtvis ständigt hitta på nya och kanske krångliga verktygför atl få ett välplaneral samhälle. Med del kommunala planmonopolet i ryggenkan man göra mycket övrigl i samverkan mellan myndigheter och enskilda för attkommande bebyggelse skall ta hänsyn till både de redan i kommundelen boende ochde nytillkommande utan all man för den skull på lösa grunder exproprierar ellerhotar alt använda det instrumentet, eller att förköpa, eller all undvikadispenser från markvillkor - för att här bara nämna några viktiga åtgärder. Vi moderater har i motionen 551 utgått från de allmänna markpolitiskasynpunkler som jag här har talat om. Vi har uttryckt den uppfattningen all detvore värdefullt om gjorde elt uttalande om vikten av att den enskildaäganderätten finns kvar i vårt land. För della finns del många skäl. Med ivarie fall en icke-socialiiisk samhällssyn är del självklart all arbeta för ettsamhälle med ägande som är spritt till så många människor som möjligl. Eltspritt ägande stimulerar lill sparande, vilkel är bra för vår samhällsekonomimen också en styrka för hushållskassan. Eu spritt ägande är garantin mot ellkoncenlrerat ägande, vilkel oavsetl om del är prival, kommunall eller statligtär en svaghet för demokratin. Ägandet av mark är således en irygghelsfaklor.Del ger medborgarna möjlighel au la ansvar, och del förslärker oberoendet Detär ingen lillfällighel au del inle finns något samhälle som har kunnal förenafrånvaron av enskill ägande med demokrali. har vi ullryckl i vår molion,och del var deiia som vi bl. a. ansåg all borde ullala. 1moiionen behandlar vi också planeringen av markanvändningen. Eftersom manarbetar med en ny bygglag i och vi hoppas att snarl fådiskutera den, finns det ingen anledning att nu gå in i detaljfrågor. Men jagvill ändå understryka - vilket också framgår av motionen - all man iplaneringsarbetet alllid skall la hänsyn till den enskildes rällssäkerhel likaväl som lill de s. k. samhällsintressena. En medborgare som har en markbitskall genom en öppen planering vela vad som är på gång i hans område. Omförutsättningarna för all använda marken förändras skall också samhället gemarkägaren möjlighet atl på lika villkor med myndighelerna hävda sin rätt ochäven ge honom en reell chans att lägga fram förslag om ändringar i planfrågor.Naturligtvis måsle också ersättningen för förlorad möjlighel lillmarkanvändning vara rättvis. Med en öppnare planering, där man utan alt dämmaupp behov och kapital i oändliga byggnadsförbud kan skapa möjligheter for enlugn utveckling av byggandet i eu samhälle, minskar också risken för orimligamarkvärdestegringar och spekulalionsvinslerför ell fåtal. Med god framförhållning i kommunerna kan kommandeexploateringar förberedas utan atl rykten om kommande planer ochhastiga kommunala markköp inverkar, vilket alltid resulterar imarkvärdestegring och spekulation på markområden runt omkring. Kommunernamåste självfallel ha en god plan- och markberedskap. Inför stora exploateringarär det bra att köpa upp mark för alt möjliggöra ett rationellt och billigtbyggande. Men kommunerna borde också se till att man snabbt säljer av markenefter färdigställandel för atl undvika onödig koncentration av ägande ochkapital. Den här rullande markplaneringen blir en naturlig del i den friamarknadsekonomin ulan atl någol samhällsintresse ifrågasätts. Iflera sammanhang har vi också understrukit behovet av atl konsumenterna kanvälja mellan tomlrätl och äganderäll i våra kommuner. Flertalet - det vel vi -föredrar äganderätt, och della borde styra politikernas planering. Det jagförut sade om trygghet och ägande är något som ligger djupt bland medborgarna.Det är därför som vi moderater också har föreslagil alt bordeframhäva kravet på valfrihet mellan tomträtt och äganderätt. Våra förslag lill uttalanden i markpolitiska frågor, som vi framföu imotion 551, har utskottet undvikit att behandla i sak. 1 stället harulskoltsmajoritelen uttalat att del inte finns anledning atl behandla de härprincipfrågorna om inte något ändringsförslag i sak är aktuellt Jag tror dockalt det hade varil värdefullt all få en diskussion och ell slällningstagandeav utskottet och kammaren i de här utomordentligt viktiga frågorna. Av denanledningen yrkar jag bifall lill vår reservation i betänkandet 21 fråncivilutskotlel. 1della anförande inslämde herrar Nisser, och i Vrångebäck, fruAndersson i samt (samlliga m). (vpk): I molion 427 från vpk som behandlas i del här belänkandel lar vi uppdel gamla kravet från arbetarrörelsen och hyresgäströrelsen om överförande avde privata hyreshusen i samhällets ägo. Trotsatl del är ett gammalt krav är del forlfarande lika aktuellt, ja, del äraktuellare mol bakgrund av den nuvarande situationen på bostadsmarknaden.Genom de avslöjanden som gjorts under senare lid om förhållandena i vissaprivala fastighelsägarkrelsar och om den ohejdade spekulation som pågårframförallt inom storstadsområdenas fastighetsmarknad står det klart atl denuvarande förhållandena inte kan få fortsätta. Detfinns exempel på hyresfastigheter som har byll ägare sex gånger under fyra åroch därvid stigit i pris med . Som vanligt är delhyresgästerna som sist och slutligen får betala spekulalionsvinslerna genomhöga hyror. Hyresgästerna blir lidande även på andra sätt, genom försummatunderhåll, dålig värmehållning osv. De ingripanden som med hjälp av gällandelagstiftning och beslämmelser har gjorts från hyresgäströrelsens sida har inte kunnal förändrahelhetsbilden. Klartär att privatägandels dominans i våra tätorters centralare delar har försämratmöjligheterna alt hålla hyrorna nere, alt öka boendeinflytandel och genomförasaneringar i önskvärd omfattning. Kommunernas möjligheter alt styra utvecklingenär begränsade, och det har bl. a. inneburit att innerstäderna i storutsträckning har kontoriserats, kommersialiserats och delvis förslummats. Omdet löfte som socialdemokratin för ställde i arbetarrörelsensefterkrigsprogram - att successivt överföra mark och privala hyreshus isamhällels ägo - hade uppfyllts, skulle vi inte ha haft dessa problem . Överföringenav privala flerfamiljshus i ägo är ell grundläggande krav och mål.Delta mål måste åstadkommas utan hänsyn till de "värden", dvs.priser, som fastighetsspekulation och hyresulplundring resulterat i. Förköplill marknadspris är en olillfredssiällande lösning, likaså expropriation på devillkor som f. n. gäller. Det finns i vart fall ingen anledning all kommunernavid en inlösen skall belala mera än högst fastighetsägarens eget insattakapital. Lån i fastigheten kan överföras på den nya ägaren - kommunen. Hyresgästernasintressen kan tillgodoses på elt hell annal sätt än nu om flerfamiljshusen ägsav kommuner och allmännyttiga bostadsföretag eller, efter en upplåtelse medkommunens medverkan, av bostadsrättsföreningar med insyn och ulankontakt med privala bygginlressen. Eu successivi överförande avflerfamiljshusen i samhällels ägo kan möjliggöra ökat ansvar och inflytande förde boende och bli ett bidrag i kampen mot ökad privatisering och slimulera tillökal kollektivt boende. Vänsterpartietkommunisterna har lidigare i olika sammanhang framhållit att kommunernatillsammans med berörda hyresgäster måste ges en ledande och styrande roll vidplanering och genomförande av all sanerings- och ombyggnadsverksamhet.Möjligheterna att förverkliga elt reellt hyres-gäslinflyiande är emellertidhell avhängiga av vem som äger de fasligheier som skall saneras. Inle minsldärför är frågan om överförande av de privala flerfamiljshusen i samhällels ägoså viklig. Delär fråga om ell slorl samhälleligt engagemang och betydande ekonomiskainsatser när vi på nytt ställer kravet på upprättandet av en plan för ettsuccessivi överförande av privala flerfamiljshus i samhällets ägo. Under enfemårsperiod vore del dock hell realisliskl all genomföra denna. Bådeekonomiska och övriga praktiska förutsättningar föreligger enligl vpk:s meningför della. Ellförverkligande av kravet på överförande av de privata hyreshusen i samhällets -kommunernas och bostadskooperationens - ägo skulle öka möjligheterna förkommunerna aU stoppa konioriseringen och återställa kon-toriserade lägenheterlill bostäder. Del skulle begränsa spekulationerna i fasligheter och lägenheteroch den svarta handel med bostäder som förekommer. Det skulle också verksamtbidra till att stoppa hyresutplund-ringen och pressa ned hyrorna, genom allvinst- och spekulaiionsintressena i detta led på bostadsmarknaden försvinner. Jag yrkar bifall tillmoiionen 427, vari föreslås 1. atl uttalar sig förett successivt överförande av privala hyreshus i samhällels ägo,