prot · G009100 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:100 § 1 Utrikes-, handels- och valutapolitisk debatt (forts.) Hen i (s): Den nya regeringen tycks basera sin utrikespolitik och sinförsvarspolitik på två vitt skilda säkerhetspolitiska bedömningar. Samtidigtsom regeringen genom sin moderate försvarsminister satsar nya friska miljarderpå militära förberedelser, gör dess centerpartistiska utrikesminister här iriksdagen klart att den säkerhetspolitiska situationen är bäitre ännågonsin tidigare . Centernssäkerhetspolitiska bedömning har uppenbarligen inle något som helst inflytandepå försvarspolitik. Den interna samordningen i regeringen fungera dåligt, och regeringen har i denna fråga tydligen förfallit i etttämligen renodlat ministerstyre. Det är naturiigtvis speciellt betänkligt iutrikespolitiska sammanhang. Regeringenhar i de två tal som i vår hållits inför nedrustningskonferensen i -- varit mycket optimistisk. I inledningen tillbägge talen sägs att "nedrustning tycks vara en idé vars tid har kommitoch som vi vet kan inga arméer motstå en sådan idé". - Inga arméer utomherr Krönmarks, borde man kanske ha tillagt. Påena sidan av lägger man sig på en militär uppgiftsnivå somär väsentligt högre än den som ansetts tillräcklig. På den andra sidanav torget skriver man entusiastiska tal om att tiden nu äntligen tycks varamogen för nedrustning. StatsministerFälldin säger i sitt företal till försvarspropositionen atl engagemangi det internationella fredsarbetet inte står i motsatsförhållande lillsträvandena alt stödja den svenska alliansfria politiken genom ett allsidigtsammansatt totalförsvar. I det instämmer väl alla. Men borde det ändå inte varasamma säkerhetspolitiska bedömning bäde bakom våra insatser inedrustningsförhandlingarna och bakom vårt lands militära förberedelser? Såär det inte , och det kommer naturiigtvis i längden att skada Sverigesinternationella trovärdighet och förmåga att göra insatser i nedrustningsarbetet. Nuredovisas visserligen inte några säkerhetspolitiska skäl till att regeringenföreslår en betydande höjning av kostnaderna för det militära försvaret. Mendet måste rimligen finnas sådana skäl - även om de inle öppet redovisas. Fördet kan vä! ändå inte vara så, att den enkla, primitiva förklaringen är atlmoderaterna, som år krävt högre militärutgifter. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt 9 protokoll 1976/77:99-100 Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt nu äntligen fått tillfällealt genomdriva sina krav - helt oberoende av den säkerhetspolitiska situationeni ? Sålättvindigt handskas väl ändå inte regeringen med skattebetalarnasmiljarder? Bakom beslutet atl trots hårt ansträngda statsfinanser höjamilitärutgifterna måste rimligen ligga bedömningen att vår säkerhet nu är merhotad . Ser vi då på den internationella rustningssitualionen, så ärdet elt faktum atl andel av väridens samlade militärutgifteruppgår lill mindre än 30 96. Däremot är NATO;s andel av världens samlademililäruppgifler över 50 96. Det handlar alltså om en krafiig västlig övervikt. Serman så på hur rustningskostnaderna i fasta priser utvecklats under 1970-talel,finner man alt Warszawapaktslaiernas militärutgifter i stort sett varitkonstanta. Däremot hårde reala försvarsulgifterna i de västeuropeiskaNATO-länderna ökal . Är det verkligen så atl den borgerligaregeringen känner sig hotad av upprustningen i de västeuropeiska NATO-länderna? Inågra inlägg här har man nämnt de nu pågående diskusionerna i Moskvamellan och . Mest uppmärksamhet har ägnats de bilateralaförhandlingarna om tak för de stalegiska vapnen, SALT. Menryssar och amerikaner har också visat sig intresserade avrealförhandlingar om stopp för underiordiska kärnvapenprov och om ell förbudmot kemiska vapen. De tvä frågorna är förhandlingsiekniskt väl förberedda iGeneve, och det enda som egentligen krävs är poliliska beslul i ochWashington. Som nämns i regeringsdeklarationen finns det en del hoppfullatecken som lyder pä atl avgörande initiativ kan komma atl tas i dessa frågorunder del närmaste året. Avstor betydelse för viljan atl få elt provstopp är båda supermakternas genuinaönskan alt hindra en fortsatt spridning av kärnvapen lill fier stater. Det mesteffektiva sättet alt bromsa en sådan spridning är ell provstoppsavtal - även omdet till en börian blir partiellt. Eftermer än I 000 kärnvapenprov är dessutom de kunskaper stormakterna kan utvinnaav ytterligare prov ganska marginella, Elt till en början tidsbegränsat totaltprovslopp skulle därför vara ganska billigt för och . -Ettförbud mot kemiska vapen är visseriigen tämligen omöjligt alt kontrollerahundraprocentigt, men ryssarna har under del senaste halvårel gjort klarl altde kan länkas gå med på en viss "inspektion på platsen". Det är eneftergift som varit en otänkbar kränkning av sovjetisk suveränitet under allatidigare nedruslningsdiskussioner. Möjligheternaför elt genombrott under det närmaste året vid nedrustningskonferensen iGeneve är därför bättre än kanske sedan konferensens start1962. Ett provslopp och kanske elt avtal om kemiska vapen - även om de blirpartiella - skulle väsentligt förbättra den långsiktiga säkerhetspolitiska situationenockså för värt land. Sådana avtal skulle dessutom göra atl FN;s extrageneralförsamling kanske kan bli den nyastart för arbetet mot en fredligare värld som många hoppas på. Delfinns alltså faktiskt anledning alt instämma i den positiva bedömning avnedrustningsläget som regeringen gett uttryck för dels i , dels i dagensutrikespolitiska deklaration. Vi skall naturligtvis inte fira några framgångari förväg, men del är hell omotiverat att vara så pessimistisk rusar i väg och höjer militärutgifterna. StatsministerFälldin borde genomdriva atl en enda säkerhetspolitisk bedömning får vägledahela regeringens agerande. Det är ju det enda sättet atl få någon konsekvens iregeringens politik! OmUD;s öppet redovisade bedömningar av den säkerhetspolitiska situationen blirhela regeringens, torde det bli svårt alt fullfölja den föreslagna höjningenav militärutgifterna, och det blir helt omöjligt att kasta oss in i nya ochmyckel dyrbara fiygplansprojekt. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Hen (); Situationen i är aktuell inför evenluellafredsdiskussioner i . a. har premiärministerbesökt , och arabstaternas ledare har sammanträtt i . Båda sidorförbereder sig inför eventuella kontakter. Någraledamöter frän denna kammare har haft tillfälle all göra en veckolångstudieresa i . Resan förelogs på officiell inbjudan av staten , ochjag är väl medveten om den ensidighet i informationen som en så upplagd resainnebär. - Del finns dock vissa iakttagelser frän studiebesöket vilkasobjektiva karaktär knappast kan ifrågasättas. Denförsta iakttagelsen kan dä sägas vara atl elt demokratiskt statsskick av sammatyp som det svenska fungerar i . Pariamentet har 120 platser pä enbefolkning av 3,5 miljoner, och fullständig frihet råder atl bilda partier,vilka f n. är ungefär dubbelt sä många som i vår riksdag. Partierna hargrupperat sig i block, bl. a. i avsikt all bällre kunna åstadkomma politiskaresultat. Allmänrösträtt råder även för de ca 500 000 araber som är israeliska medborgare.Dessa araber röstar i allmänhet på de med de judiska medborgarna gemensammapartierna, I parlamentet sitter elt tiotal arabiska ledamöter. Israelsdemokrati bestod del verkliga provet , då staten underkrigstillstånd lyckades genomföra grundlagsenliga val till pariamentet. Israelär den enda demokratiska staten i i västerländsk mening. Denandra iakttagelsen är den öppenhet som trots krigstillstånd präglar livet iIsrael. Parlamentets sammanträden är öppna för medborgarna -givetvis eftererforderliga säkerhetskontroller. Alla medborgare, liksom turister, kan resafritt inom landet. Även medborgarna i de ockuperade områdena, såsom västbankeneller , kan färdas ul och in i utan kontroller. Intressantär atl 1976 besökte ca 150 000 araber från och arabländerna österdärom för all hälsa på släktingar eller enbart Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt för atl semestra. Passagenöver "ockupationsgränsen" vid mellan ochJordanien har uppenbarligen inle samma karaktär som järnridån i . Att delsedan finns avspärrade områden i anslutning till gränserna måste givetvisaccepteras mol bakgrunden av de krigs-och lerrorrisker som finns. Intressantär också att arbetslösheten, som var myckel hög i , nu lill 99 96är eliminerad. En stor del av den vuxna manliga befolkningen i fiyktinglägerarbetar i . De åker med linjebussar eller egna bilar till ochfrän och andra orter i . De kan - om de sä önskar - efterföranmälan åka i t. ex. egna bilar tvärsöver och för atlbesöka släktingar i och obehindrat återvända. Ingen har hittillsdragit sig för all återvända, enligt vad som meddelades oss. Dentredje iakttagelsen är den uppenbara vilja till kompromissfred som präglar denofficiella israeliska politiken. Verklig fred är helt efteriänglad avisraelerna. I ell sådani fredsavtal måste ingå betryggande garantier för eltlångvarigt fredstillsländ. I samma avtal måsle också finnas en definitivlösning av Palestinafiyktingarnas problem. Officiellapersoner från olika politiska grupper, ävensom högre ämbetsmän inom israeliskautrikesdepartementet, gav oss klara besked om all för all nå en sådankompromissfred är berett till stora territoriella eftergifter. Ingen har rätteller fel i , menade man. Vad del rör sig om är attbefintliga stater där har rätt till betryggande existens enligt hävd ochinternationella överenskommelser. Del gäller alt finna den kompromiss som allastater anser rimlig och kan acceptera - en kompromisslösning i vilken entryggad fred, lösning av fiykting-problemel och territoriella uppgörelser utgörde tre huvuddelarna. Attlösa del palestinska flyklingproblemel är inle omöjligt via etl samarbetemellan och de berörda arabstaterna. De palestinska flyktingarna är inleflera än de 700 000 judiska flyktingar frän arabstaterna som integrerats i detlilla åren närmast efter 1947, utöver alla dem som invandrade frånEuropa, , osv. Finnsdet då inga missförhållanden inom ? Jo, naturiigtvis finns sådana! Manhar personer dömda lill fängelse på grund av våldsbrott -även för sådana medpolitisk bakgrund. Det kan förekomma misshandel i fängelser. Del kan förekommaolämpliga metoder vid förhör. Del kan förekomma olämpligt uppträdande frånisraelers sida, t. ex. på , osv. I ett samhälle med 3,5 miljonerinvånare och, så att säga, elt 30-årigl belägringstillstånd blir nervernaspända, några människor förgriper sig mol andra, någon person inomordningsmakten tillgriper olämpliga åtgärder osv. I den öppenhet somisraelerna visar ingår ett erkännande av alt missförhållanden kan förekomma menockså all sådana beivras liksom i etl västerländskt rättssamhälle. Del finns iIsrael en klar vilja atl bygga upp etl demokratiskt och öppet samhälle som villleva i fred och ekonomiskt samarbete med sina grannländer. Och det finns enfrån klart uttalad vilja lill kompromisser för alt säkra en varaktigfred Deberörda arabländernas ledare är också medvetna om behovet av en rimligkompromissfred i samexistensens tecken. Allt bör göras - även från Sverigessida - för atl stimulera dem till all i positiv anda möta för konkretafredsdiskussioner direkl mellan de berörda länderna. Sedan,herr talman, skulle jag vilja beröra något som sades i elt anförande straxföre middagspausen beträffande PLO och möjligheterna till förhandlingar mellanIsrael och PLO. Före rådssammanlrädet med PLO i i mitten pä denna månadfanns det nog etl litet hopp om all PLO skulle inse del omöjliga i det istadgarna inskrivna kravet på utplånande från ochverkligen bemöda sig om att besluta något som visade en vilja till reellafredsförhandlingar i senare i är. Jagskall här bara läsa upp en intervju med den man som brukar kallas för PLO:sutrikesminister, . Denna intervju i den 14 mars 1977berördes något av före middagspausen. Intervjun skedde i ,och en fråga ställdes som fritt översatt till svenska löd; Kommer PLO;srådssammanträde att godtaga president begäran att PLO:s stadgar-särskiltdel avsnitt som förnekar rätt atl existera - upphävs? Pä delta svaradeKaddomi: "Del finns inga utsikter lill ett sådant beslut. Det är omöjligt!Och vi räknar inte med några diskussioner eller yrkanden pä den punkten. "Sä långt intervjun. Somvi nu vet blev resultatet av rådssammanlrädet i att PLO inte allsupphävde sin stadgas krav pä att staten skulle upphöra. PLO erkänner alltsåinte existensberättigande i . Och det minsta etl landkan begära innan del förhandlar med en motpart måsle väl vara alt motpartenerkänner landets existens. Del är delta krav som representanterna för Israelställer innan de sätter sig vid förhandlingsbordet med PLO;s representanter. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt I detta anförandeinstämde i (fp). (-); Kampen för fred har varil den organiserade arbetarrörelsens viktigasteuppgifi under hela dess historia. Jagvill bara erinra om all i sitt öppningstal vid Förstainlernationalens grundande ägnade den avslutande delenav sitt tal just ål arbetarklassens kamp för "en utrikespolitik som bildaren del av den allmänna kampen för den arbetande klassens frigörelse". Ochhan påstod i sitt tal att det "inte var den härskande klassens klokhetutan arbetarklass heroiska motstånd mot deras kriminella galenskap somräddade från att störta sig huvud-stupa i ett skändligt korståg föratt permanenta och utvidga slaveriet på andra sidan Allanlen". Kommunistiskapartiet i del här landei har under sin 60-åriga historia arbetat konsekvent förfreden och haft den som sin viktigaste uppgifi. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt kommunisternafortsätter denna kamp. Vid vår rikskonferens den gångna helgen ägnades en stordel av debatten ät jusl det fortsatta arbetet för fred och avspänning. Dethar mänga gånger i denna kammare, inte minst från företrädare för den tidigareregeringen och det tidigare regeringspartiet, betonats vilken viktig historiskhändelse för säkerhet och samarbete i utgjorde.Slutdokumentet från denna konferens räknas, och kommer atl räknas, som ell avhistoriens viktigaste folkrättsliga dokument. Viduppföljningsmötet i i är gäller det naturiigtvis all ifrämsta hand vidareutveckla den atmosfär av avspänning och vänskapligtsamarbete som var etl ullryck och en milstolpe för. Mengivelvis måsle man också sträva efter alt undanröja den polilik som utgör enflagrant kränkning av överenskommelse. De två mestflagranta kränkningarna slår två av sig-nalärmaklerna för, nämligen Turkiel ochStorbritannien. 4096 av territorium är fortfarande ockuperat av den ullra-reaktionäraturkiska regeringens ockupationstrupper. Trots kategoriska resolutioner av FN;sgeneralförsamling och av säkerhetsrådet har vägrat att dra tillbakasina trupper och återställa självständighet, nationella enhet och fred. Jagoch mitt parti förutsätter all den lar initiativ för atlbidra till all den turkiska ockupationen upphör, en ockupation som vore omöjligutan i främsta rummet ;s och tysta samförstånd. INordirland har de brittiska trupperna tillämpat tortyr i stor skala molmisstänkta IRA-män och medlemmar av medborgarräitsrörelsen. Republiken har som bekant fört upp denna fråga pä dagordningen för kommissionenför de mänskliga rättigheterna. Detär också väl känt atl de brittiska trupperna på använder gummi- ochplaslkulor mol civilbefolkningen. En avlämnad rapport visade all sändes 90 personer lill sjukhus för skador av gummikulor.Tre av dem hade fåll svära skallskador, 32 hade fält ansikisben söndertrasade,åtta hade blivit blinda och en hade dött. Dettyska yrkesförbudel tillhör också de kränkningar som borde ägnas siörreuppmärksamhet. Men dessa och andra allvarliga kränkningar får stå lillbaka, ochdebatten fokuseras till de s. k. dissidenlerna i de socialistiska staterna. ;spresident anklagar för brott mot de mänskliga rättigheterna i ,och . Parallellt med hans anklagelser kan man konstaleraUSA:s slöd till raden av fascistregimer i . går delenligt officiell statistik 8 miljoner arbetslösa i . 23 miljoner äranalfabeter, och 30 miljoner USA-medborgare lever under existensminimum. DetlaCarters angrepp ingår i borgerlighetens och reaktionens försök alt avledaintresset från de sociala och ekonomiska problemen i världen. Man talar omindividens frihet och integritet utan alt diskutera vilkamöjligheter som finns alt utnyttja de proklamerade fri- och rättigheterna, ominle de sociala och ekonomiska problemen bringas till sin lösning. Dennakampanj kommer ytterligare all intensifieras i takt med den kapitalistiskakrisens tilltagande. Det handlar om atl avleda arbetarklassens intresse frånden allmänna kris som råder i den kapitalistiska väriden. Det är ell försök altvid lägga huvudvikten på andra avsnitt än de som avseltsbehandlas. Vikommunister delar inle uppfattningen alt kapitalismen representerar störrefrihet än den existerande socialismen. Den demokrati som existerar isocialismens länder är den högsta formen av demokrati, och den kommerständigt all utvecklas och fördjupas på alla samhällslivels områden. Men jagdelar uppfattning all huvudsakligauppgifi är atl skapa säkerhet och avspänning i , trots alt det råderskilda samhällssystem. Och det finns verkligen starka skäl för atl dela dennauppfattning och della i denna strävan. Kärnvapenkapprustningenoch kapprustningen över huvud tagel är vår lids mest ödesdigra fråga. Världensrustningar kostar - . Det är rustningskostnader som innebär en tung börda för folkeni alla länder och inte minst för vårt eget land. Det är en börda som bärs avdel arbetande folkel. Höga skatter och sociala eftersläpningar är priset sommåste betalas. Sovjetunionenoch har tillsammans etl kärnvapenförråd motsvarande I 088 307 atombomberav den typ som fälldes över . misslyckande förSALT-förhandlingarna skulle betyda all vägen låg öppen för en ny generation avkärnvapen, som inte kunde kontrolleras med lillgängliga medel. Och detla skulleöka spänningen både bland stormakterna och i hela världen. Ökningen skullebetyda en ny spiral i kapprustningen för dussintals stater, däriblandutvecklingsländer. Faran för spridning av massförinielsevapen skulle växa. Detfinns redan rapporter om att aggressiva stater som och Sydafrikanskarepubliken har kärnvapen. Spridningen av massförinielsevapen mångfaldigarrisken för en allmän kärnvapenkonfiikt. AlvaMyrdal har i sin bok om nedrustningen, som jag på vissa punkter ärkritisk emot, dragit tvä vikliga slutsatser som berör centrala frågor i den häraktuella debatten. Den ena gäller det inledande draget. skriver atl"eftersom som utgångsläge har haft en önskan all hinna ifattFörenta staterna, borde etl unilalerall initiativ frän della längsthunna land hjälpa dem båda att avslå från den oförnuftiga jakten på fler ochfler kärnvapen". AlvaMyrdal skriver också på upprepade ställen att en överenskommelse om att avståfrån förstaanvändning av kärnvapen är en grundläggande betingelse för att manskall komma någon vart med nedrustningsförhandlingarna. Däremot har AlvaMyrdal fel när hon hävdar att varken eller vill avsäga sigdenna rält, rätten till Utrikes-,handels-och valutapolitisk debalt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt alt försl användakärnvapen. Var slår, det vet vi. Förre försvarsministern tidigare amerikanska försvarsministrar före honom gjorde ingenhemlighet av att tänkte använda kärnvapen i en väpnad konflikt oavsett ommotståndaren använde sädana vapen eller inte. Warszawapaktsländernas erbjudandeom en överenskommelse att inte först använda kärnvapen avvisades som bekantomedelbart - i slutet av 1976-av NATO. Detfinns all anledning att arbeta inom alla områden i syfte alt åstadkommaetl stopp på kärnvapenkapprustningen. Vi har från vår sida motionerat i syfteatt utverka garantier för att den svenska neutraliteten respekteras såväl avWarszawapakten som av . Vi har också motionerat om att vårt landskall ta initiativ i syfte att proklamera som en kärnvapenfri zon. Dessaålgärder skulle bl. a. kunna innebära all vi kunde anslå väsentligt lägresummor lill rustningsapparalen även i vårt eget land. Låt mig sedan anknyta till ett tidigare inlägg i denna debatt. HerrPalme tog upp frågan om eurokommunism och jämförde den med något han kallareurosocialism. Han kom fram till att eurosocialismen är starkare äneurokommunismen. Del finns ingen kommunist som erkänner begreppeteurokommunism. En av dem som utpekas som denna kommunisms främsta företrädare,, framhöll vid följande: Termen ärmyntad av våra motståndare i syfte att skada och splittra vår rörelse. Vadsom är utmärkande för den politiska situationen i , ochSpanien är etl genombrott för arbetarenhet, där kommunister, socialister ochden mest progressiva delen av den borgerliga vänstern bildar gemensamt front.Detta gäller såväl den poliliska som den fackliga arbetarrörelsen. Det är dennakraftsamling som skakar borgeriigheten och utgör anledning till antikommunism iny tappning. Låtoss uppehålla oss litet vid frågan om styrkeförhållandet mellan å ena sidansocialdemokratin och å andra sidan kommunismen. Det förhåller sig så all det finns 90 kommunistiska partier med 60 miljoner medlemmar. Socialismen byggspå en tredjedel av jordens yta och av en tredjedel av jordens befolkning underledning av de kommunistiska partierna. Men del intressanta är vad helaarbetarrörelsen som politisk maktfaktor kan åstadkomma för att störtakapitalismen och bygga socialismen. Här har naturiigtvis socialdemokratin,trots sin relativt ringa numerär, en självklar plats. Hen WENNERFORS (m): Jag har haft förmånen alt få tillhöra den svenska FN-delegalionen, ochjag vill i anledning därav framföra några synpunkter. Detvar som bekant som blev medlem i Förenta naiionerna.Det fanns redan då en stark opinion i landei för FN. Man hade hälsat den nyafredsorganisationens tillkomst med stor tillfredsställelse. Dendåvarande svenske utrikesministern uttalade vid inträde bl. a.följande: "Såsom medlem av FN accepterar viktiga inskränkningar isin handlingsfrihet, när det gäller atl solidariskt avvärja hotande attentatmot freden. Inom riksdag har ingen meningsskiljaktighet rått omgodkännandet av dessa internationella förpliktelser. Vi har godtagit dem i fullkännedom om deras räckvidd." Utrikesministern sade vidare: "Genominträdet i FN erhåller vårt land förmånen att kunna deltaga i detinternationella samarbetet. Vi skola gä till detta samarbete med det bästauppsåt och med uppriktiga önskningar om atl kunna bidraga lill vinnandet avpositiva resultat." Avdessa uttalanden framgår att regering och riksdag - stödda av säkert helasvenska folket - från början betraktade FN-arbetet som en internationellförpliktelse. Underårens lopp har många svenska diplomater, politiker och andra gjort storainsatser för att uppnå de mål som uppställdes i samband med inträdet 1946. Enav dessa, och kanske den främste, var . Även om jag hade detlaklart för mig innan jag första gången for lill FN och 1975, fick jagunder FN-vistelsen uppleva många exempel pä och uttryck för alt DagHammarskjöld lyckades göra generalsekrete-rarposten till något unikt i delinternationella fredsarbetet. ställer som alla vet sä slora krav påinnehavaren av generalsekrelerarposten all mycket få personer kan tänkasmotsvara dem. All ändå motsvarade åtskilliga av kraven har detgivils mänga uttryck för. Med rätla kan man tala om den Hammarskjöldska epokensom en period i FN:s historia av avgörande betydelse för FN;s framtida roll. Jaghade förmånen alt få tillhöra FN-delegationen under ledning av -ambassadör i . Underde senare åren och inte minst under de fem Rydbeck-åren har ställningi FN stärkts sakta men säkert. Det vore fel - och jag vet atl skulle lycka illa vara - om jag tillskrev en enda person förtjänsten. Delär i regering och riksdag som den svenska utrikespolitiken läggs fast. Det är iutrikesdepartementet och i FN-delegationen i som våra strävandenomsätts i praktisk handling. I detla gemensamma lagarbete medverkar många. Jagär lycklig över alt som vanlig politiker i ledet ha fält lära känna några av demedlemmar som gör sin del i lagarbetet.