prot · G00943 · 1976-12-31 00:00:00 — Varken eller har något med prostitutionatt göra, i . Det behövs i stället sociala åtgärder. Bådeprostitutionen och pornografin är också kvinnofrågor och jämlikhetsfrågor ochinnebär inlägg i könsrollsdebatten. I alltför många sammanhang tilldelas männenen roll som förbrukare, som tuff cowboy, som köper leksaker och också köperkvinnokroppen. Kvinnorna framställs som väntande Barbiedockor som skall köpas.I hur många veckotidningsnoveller går inte detta makabra mönster igen? Ochdenna skeva bild av mäns och kvinnors sätt att fungera har betydelse i det härsammanhanget och bidrar till att kvinnor och barn exploateras i kommersielltsvfte. Omåtgärder mot pornografi och prostitution Vilkaär det då som profiterar på prostitutionen och pornografin? Det är egentligenden ekonomiska organiserade kriminaliteten som borde angripas och stoppas. Detfinns ett klart inbördes samband mellan prostitution, sexklubbar, illegalrusdryckslbrsäljning, narkotika och olika slag av spel -del framgår av denMalmörapport som tidigare berörts i debatten. Det är klubbägare,fastighetsägare och över huvud personer bakom flickorna som i vinstsyftedriver den här verksamheten. Det har mig veterligt inte gjorts någonundersökning av denna verksamhet förutom just Malmöundersökningen, och det ärpå tiden att en sådan kartläggning kommer till stånd. Denorganiserade ekonomiska brottsligheten, där prostitutionen ingår som en del, måstebelysas och bekämpas. Och det kan vara av värde att speciellt ungdoms- ochbarnprostitutionen kartläggs i delta sammanhang. Jag undrar vilka åtgärder somjustitieministern avser att vidta när det gäller denna typ av brottslighet. Detfinns - och det har blivit uppenbart här i debatten - ganska få kortsiktigaåtgärder mot prostitutionen. Jag har tidigare pekat på all resurser måste gesför en socialt uppsökande verksamhet i regi. Andra långsiktigaåtgärder som jag skulle vilja föreslå - när nu ingen annan kommer med sådanaförslag-är alt man främst gör en kartläggning av den organiserade ekonomiskabrottsligheten, där prostitutionen ingår som en del. Det skall förslås vara enbred och belysande kartläggning som skall göras på någon självständigforskningsinstitution - för socialpedagogik eller socialmedicin, det kan jaginte bedöma. Manmåste också granska polisens tillståndsgivning till sexklubbar, som ofta ärolagliga bordeller. Man måste tillsätta en ny sexualbrotts-utredning, den härgången med bara kvinnor i, för att se över den befintliga lagstiftningen ochdess brister. Man måste också vidta socialpolitiska åtgärder i förebyggandesyfte. Man måste satsa på fritidshem och fritidsgårdar med brafritidssysselsättning i olika former av gemenskap. 1skolundervisningen måste särskilda undervisningsmoment finnas som belyser heladen här frågan och konsekvenserna av prostitution och pornografi. Ocksåkönsrollsfrågan måste förstås belysas i det sammanhanget. Lärarutbildningenmåste förändras i delta syfte. Manmåste också vidta, menar jag, åtgärder för att stoppa den tilltagandeungdomsarbetslösheten. Den arbetslösheten kan i sig vara en grogrund förprostitution. I och med den kommer allt fler flickor in i riskzonen. Man måsteockså förbjuda all barnpornografi, där barn utnyttjas i kommersiellt syfte. Självadet kapitalistiska samhällssystemet bäddar, menar jag, for prostitution ochpornografi, och del slår för en förljugen kvinnosyn. Del finns ettgrundläggande fel i ett samhälle som tillåter en hård och sadistiskkommersialisering av sexualiteten. Del behövs politiska insatser för attbekämpa den kommersiella sexualhanteringen. Det behövs också en allmändiskussion om samlevnadsformer. liksom även andrasamlevnadsformer. Manangriper inte de bakomliggande orsakerna till pornografi och prostitution medde åtgärder jag har föreslagit - det är jag väl medveten om - men man kanåtminstone åstadkomma positiva effekter med dem. Allrasist vill jag säga några ord ytterligare om barnpornografin, om jag hinner. Detfinns ingen lag som förbjuder barnpornografi. Justitieministern säger bara här utvecklingen måste stävjas. Jag skulle vilja fråga: Hur då? Han sägeratt han skall överväga att skapa en lagstiftning som förbjuder sadistiskaframställningar och barnpornografi. Jag menar att man intebehöver"överväga för att fatta ett sådant beslut. Om åtgärder mot pornografi ochprostitution HerrBÖRJESSON i (c) kort genmäle: Jag vet inte om jag hörde rätt, men jag tyckte att talade omatt del förekom en konstlad indignation i detta sammanhang. Jag reagerar iallra högsta grad mot del påståendet. Jag vill försäkra att minindignation är djup och äkta. Den indignationen delas säkerligen av många, bådehär i huset och utanför det. Jagbegärde ordet närmast därför att påstår att man inte kan lösaproblemet enbart genom att ropa på polis. Nej, ingalunda. Hade lästmin interpellation -jag begär inte alt skall ha gjort det, för detväcks ju många interpellationer här i kammaren - hade hon vetat att del därklart och tydligt står; "Prostitutionen har alltid funnits, och vi lärinte vare sig genom lagar eller andra åtgärder kunna eliminera den. Men vad vimåste komma åt är den industrialisering av sexualiteten som ocksåomfattar barn."" Jagtycker vidare att vid tillfille skall läsa vad jag har sagt här i dagtill justitieministern. Av del framgår klart och tydligt all jag genompolisingripanden främst vill komma åt de s. k. hallickarna. Jag delar helt ochfullt uppfattning att det gäller att få en kartläggning av debakomliggande orsakerna till prostitutionen i vårt samhälle och all sättain resurser för alt komma till rätta med prostitutionen - det kan vara resurserpå del sociala området och resurser på andra områden. Del behöver inte varafråga om polisiära ingripanden. Jag menar alltså alt prosiitutionsfrågan, som fruLantz framhållit tidigare i debatten, måste sättas in i ett större sammanhang.När vi har närmare begrundat protokollet från dagens debatt tror jag, ,att vi skall finna att vi är ganska överens. Som jag nämnde i mitt första anförande kan man väl säga alt denuvarande straffbeslämmefserna på koppleriområdet medger tillräckligaingripanden. Men en annan sak är hur långt man kan komma med detta när delgäller att få fast de personer som gjort sig skyldiga till brottslighet. Isådana här fall finns uppenbara bevissvårigheier. Skall man komma till rättamed problemen på detta område räcker det inte Om åtgärder mot pornografi ochprostitution - det tycker jag särskiltförhållandena i har visat - med att polisen är verksam, även om polisensätter in alla krafter. Det måste komma till stånd ett samarbete mellan olikamyndigheter. Detta har alltså nu börjat. a. har sedlighetsroteln iStockholm förstärkts med ett visst antal polismän. Men initiativ har ocksåtagits till kontakter mellan olika myndigheter. Detta är vad man kan göraomedelbart. På är det nödvändigt med den kartläggning av hithörandefrågor som har uttalat sig för och som socialministern har nämnt atthan ämnar igångsätta. Jag utgår från att den utredningen får så passvidsträckta direktiv att man kan ta upp alla frågor som berör missförhållandenpå del här områdei. Närdel gäller ingripanden mot barnpornografi är det klart, som , alt ändringarna i tryckfrihetsförordningen 1970-1971 inte skeddeenhälligt från sida. Men klart är att tryckfrihetsförordningen nuicke innehåller någon bestämmelse om straff för tukt-och sedlighetssårandeframställningar. Del betyder att man under innevarande riksmölesperiod inte kanfå någon slutlig ny lagstiftning på områdei för tryckta skrifter och därmedjämställda ting. En annan sak är att man bör försöka få till stånd enlagstiftning, och man skall därvid också överväga om det finns andramöjligheter att komma till rätta med problemen. Ifråga om koppleribrottet har sexualbrollsutredningen framlagt förslag. Men jagkan meddela att regeringen icke ämnar för framläggasexualbrottsutredningens förslag på den punkten. Jagvill sammanfattningsvis uttala en förhoppning att den uppmärksamhet som dessafrågor fått skall göra det möjligt för alla goda krafter att samverka till atthindra och motverka prostitutionen och de övriga missförhållandena på det härområdet. HerrSVENSSON i (vpk): Vpk har länge skarpt angripit den förljugna och råa kvinnosyn som larsig uttryck i all prostitution. Vi angriper givetvis ännu skarpare övergreppenmot barnens integritet och införandet av barn i ett perverterat känsloliv. Vihar heller aldrig från vårt partis sida stuckit under stol med vår kritik motden tidigare sexliberalismens passivitet och tolerans inför prostitutionen. Viär kanske något förvånade över att de borgerliga talarna inte alllid sersambandet mellan det här sättet att exploatera människan ekonomiskt och andrasätt att exploatera henne ekonomiskt som är accepterade och som ligger tillgrund för kapitalismens samhällsliv. Manmåste ändå reagera, trots sitt skarpa ställningstagande mot sådana härföreteelser, mot de angrepp som riktas mot den fria och öppna synen päsexualiteten, när det från reaktionär sida görs försök att utnyttja denuppkomna problemsituationen angrepp mot en fri och öppen sexu-alsyn. Delär nämligen så, om vi skall tala rent ut, all den som har en fri och öppensexualsyn har inget behov av att i perversa eller käns- loslörda former fåutlopp för sin sexualitet, och han harheller inget behov av prostitution. Det ärfrån den utgångspunkten man måsteställa sig frågan; Varföruppstår behovet av prostitution ochperverterade former av sexualliv? Varförär det möjligt alt utnyttja människor i olika hänseenden kommersiellt för sådana syften? Jag tror att det vore nyttigt om man tillade litet grand på vad det ärför bakgrundscivilisation vi har, på dessa s. k. normer som man talar så myckel om men som ingen tycks veta riktigt vad det är. Det är dock ett faktum att man och ändain i vår generation har lagt mycketstarka restriktioner på ett sunt tillgodoseende av detfysiska behov sexualiteten representerar. Denna restriktiva och sexualfientligaattityd är tyvärr en del av vårt kulturarv. Den har tagit siguttryck i häxprocesser, i en hänsynslösoch rå inställning till "oäkta"barn och utomäktenskaplig sexualitet, den hartagit sig uttryck i vik-torianism och hyckleri, den har tagit sig uttryck i löjliga straffprocesser mot konstnärer som framställtnakna människokroppar. Den har tagit siguttryck i en osund propaganda för sexuellavhållsamhet, en osund propaganda motpreventivmedel och aborter och mot utövningav sexualitet som inte syftar till att ge upphov till barn. Vi borde diskutera hur dålig den sexuella uppfostran äroch hur litet den faktiskt karakteriseras av öppenhet och frihet. De som angriper prostitutionen och de sexuellaavarterna är samma människor som motsatt sig att vi skall geskolungdomarna en fri och vettig sexualsyn. För många barn gäller att också deras föräldrar har en dåligsexuell uppfostran och är offer för en restriktiv och en antisexuell moral, som intemedger öppenhet och en sund känslomässigutlevelse. Många människor i den medelåldersgenerationen har ett oerhört torftigt sexualliv. Derastystnad och kontaktlöshet inför barnen närdet gäller sådana ting har naturligtvis haft sin verkan på barnens uppfostran. Jag tror, herr talman, att det är att återigen påett riktigt och sunt sätt la upp den så länge försummade diskussionen om sexualitetens rätta plals i det mänskligalivet, en diskussion som fördes på 1930-lalet men som under 1950-lalets hetskampanjermot sexualitet och inte minst mot homosexualitet och homosexuella på något sätt sjönk ibakgrunden och som återigen hotar att komma på undantag i en alltför moralistiskt och konservativt färgaddebatt. Jag tror alt det vore bättreom vi hade en öppen och naturlig syn på sexualiteten som ett bland flera kampinslrument motde avarter som vi nu kan konstatera har brett ut sig i detta samhälle. Jag menar att vi skall erkänna existensen av ungdomens sexualitet. Vi skall bemöta den positivi, och vi skall visa respekt för de ungas känslomässiga och sexuella behov. Då kanske vi i nästaskede lär en sundare generation, som inte på grund av förträngningar av de sexuella känslorna medvetet eller omedvetet nödgas gåhallickarna till mötes och söka sexuell utlevelse i perverterade former. Om åtgärder mot pornograf och prostitution Överläggningen var härmedslutad. Omåtgärder för att säkra sysselsättningen inom Järn- och stålindustrin, ni. § 8 Meddelande ominterpellationssvar 1976/77:44om hanteringen av milföfarUgt gods Interpellationen 1976/77:44 har jag av arbetsmässiga skäl inte haftmöjlighet att besvara . Jag anhåller att få besvara den vid den senaretidpunkt som kan överenskommas med inlerpellanten. §9 Om åtgärder för att säkra sysselsättningen inom järn- och stålindustrin, m.m. Herr industriministern erhöll ordet för atti ett sammanhang besvara delsherr i (vpk) anmälda interpellation, 1976/77:4, dels () den14 oktober anmälda interpellation, 1976/77:6, delsherr i (s) anmälda fråga, 1976/77:17, ochanförde: i har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidtagaför att förmå att säkra ochVikmanshyttans framtid. har vidare frågat om jag är beredd attnationalisera hela den privata järn- och stålindustrin för att därigenom säkrasysselsättningen bl. a. i Bergslagen samt framlägga ett långsiktigtutvecklingsprogram för metallindustrin syftande till att säkra sysselsättningenoch kraftigt höja förädlingsgraden inom svensk järn- och stålindustri. HerrFeldt har frågat mig om regeringen avser att fullfölja arbetet på en plan förden strukturella utvecklingen av svensk stålindustri, som säkerställer attnödvändiga strukturförändringar sker i socialt acceptabla former, med trygghetoch inflytande för de anställda och efter en samlad samhällsekonomisk ochregionalpolitisk bedömning. har vidare frågat om regeringen iavvaktan på en sådan plan kommer att förhindra genomförandet av transaktionenmellan och och av liknandetransaktioner, som föregriper en samlad lösning av stålindustrinsstrukturproblem. i har frågat mig vad översynen avutredningsverksamheten rörande problemen inom stålindustrin betyder församtalen om ett samarbete mellan staten och för att öka trygghetenför de anställda i och . Jag besvararinterpellationerna och frågan i ett sammanhang. Svenskstålindustri - liksom stålindustrin i hela västvärlden - har storaproblem. Den internationella lågkonjunkturen har med stor kraft drabbatbranschen. Efterfrågenedgången har varit den kraftigaste . Densvenska stålindustrin, som säljer sina produkter i hård konkurrens såväl på sinhemmamarknad som på sina exportmark- nåder, har fåttvidkännas en drastisk minskning av sinaleveranser. Genom en omfattande lagerproduktion, delvis finansierad genom detstatliga lagerstödet, har dock sysselsättningen glädjande nog kunnat hållas uppe. Företagens finansiella ställning har emellertid försvagats i höggrad. Ävenom konjunkturen vänder uppåt kommer den svenska stålindustrin att ha problem. Den allt hårdare utländskakonkurrensen tillsammans med vissa långsiktigaförändringar i efterfrågan kankomma att medföra långtgående strukturförändringarinom branschen. Den lägre nivån i bostadsbyggandet och den samtidiga förskjutningen mot större andel småhus samt den neddragning avvarvsproduktionen som förutses för de närmasteåren är omständigheter som på efterfrågesidani hög grad påverkar de svenska stålverkens situation. F. n. pågår ett omfattande utredningsarbete inom stålområdet. På han-delstålsidanarbetar en för branschen och stålbranschrådetgemensam utredning. [ detta arbete deltar en särskild expertgrupp med representanter för berörda företag, de anställda och industridepartementet. Enrapport, som innehåller såväl enproblemanalys som förslag till konkreta åtgärder, kommeratt avlämnas . En motsvarande analys av specialstålområdet har integjorts. Jag har därför tillkallat en särskild utredare med uppgift attskyndsamt belysa branschens problem, analysera tänkbara utvecklingslinjer och bedömavilka statliga åtgärder som kan anses vara påkallade.Arbetet, som skall bedrivas i kontakt med branschens parter, skall slutföras tidigt nästaår. Det är sålunda min förhoppning att situationen inom såvälhandels-som specialstålindustrin skall vara tillfredsställande belyst våren1977. som utredningsarbetet pågår bör självfalletstruktur-påverkande åtgärder i möjligaste månanstå. Berörda parter i stålbranschrådet är ense omdetta. I fråga om Uddeholms AB:s köp av Bergslags AB:s specialstålrörelse villjag erinra om att jag så snart jag fick kännedom om den aktuella affären och de sysselsättningsmässiga konsekvenser som den medförde tillkallade en särskild arbetsgrupp med uppgift att undersöka alternativa sysselsättningsobjekt för del. Arbetsgruppenhar avlämnat en första rapport. har förklarat sig villigt att till förelägga enmekanisk verkstad som beräknas ge ca 150 sysselsättningstillfällen.Vidare kommer att övertakallvalsverket i . Detta betyder fortsatt sy.sselsättning förett femtiotal personer i . Arbetsgruppens arbete fortsätter. 1 skall verksamheten fortsätta i regi. En viss minskning av sysselsättningen kan dock inte undvikas. Med anledning härav har jag uppdragit åt en arbetsgrupp att bevaka sysselsättningsutvecklingeni . Detta är vad jag fördagen kan säga om de aktuella strukturella förändringarna. Den pågåendeutredningsverksamheten syftar till att ge ett samlat un- Om åtgärder för att säkra sysselsättningen inom Järn- och stålindustrin, m. m. Otnåtgärder för att säkra sysselsättningen inom Järn- och stålindustrin, m. m. derlag för bedömningarrörande den framtida utvecklingen inom svensk stålindustri. Att uttalasig om denna utveckling och om vilka åtgärder som kan komma att behövas skullevara att föregripa detta arbete. Det finns emellertid anledning att understrykaatt de strukturförändringar som kan komma att krävas måste samordnas mellanföretagen. Självfallet måste de ske på ett sådant sätt att negativasysselsättningsmässiga och regionala konsekvenser så långt möjligt begränsas.Det faller i första hand på de berörda företagen att trygga en fortsattsysselsättning för sina anställda. Statsmakterna har dock givetvis detövergripande ansvaret för att säkerställa en långsiktig sysselsättning ochutveckling inom den berörda regionen. Lika självklart är det att de anställdaliksom berörda kommunala och regionala organ fortlöpande måste informeras ochges tillfälle att föra fram sin syn på de åtgärder som övervägs. Vadslutligen gäller samtalen med om ett eventuellt statligt engagemangi företagets gruv-, transport-och handelsstålrörelse kan jag endast säga attockså denna fråga får anstå till dess det finns möjligheter att göra en samladbranschbedömning. i (vpk): Jag får tacka för svaret på interpellationen. Det är bara attkonstatera att svaret är ett s. k. jaså. Frågan om vilka åtgärder industriministernämnar vidta för att skulle säkra och Söderforsframtid har jag egentligen inte fått svar på, inte heller på frågan omstålindustrins framtid. Denstålkris som kan illustreras med en lång rad ortnamn - ,, , , , , , Bångbro, Längshyttan,, Domnarvet m. fi. -är till sina yttre tecken lik den kris som underett drygt tiotal år har drabbat pappers- och massaindustrin. Det ärenindustriorter som har sett sina fabriker läggas ner eller drabbas av storainskränkningar. Resultatet blir alltså sysselsättningskriser, och befolkningentvingas sedan flytta till andra orter. Järn- och stålindustrins kris ser ut attfölja det mönstret. Närriksdagen började ansåg kommunisterna att stålkrisenvar en angelägenhet av allra största vikt, och vi ville ha en realbehandling avfrågan . Men ansåg som bekant annorlunda. Inte destomindre är detta en fråga av stor vikt för dem som bor på de här bruksorternaoch som upplever stålkrisen. Vadär det egentligen som har hänt? Jag vill anföra några exempel. Wikmanshyttebruk läggs ner. Därmed dör som stålort. har fått förstaspiken i kistan genom sin personalinskränkning. vidtar omfattanderationaliseringar inom sin specialstålsektor, och likadant är det på fleraandra bruk i Bergslagen, där det outtalade hotet om nedläggning föreligger. Ävende stora järnbruken genomför omfattande inskränkningar, försäljningar ochrationaliseringar. Talande för hela stålkrisen är 80 och NJA. Dessaprojekt har fått ta de första stötarna av den kapitalistiska NJA harunder i stort sett hela sin tillvaro varit ett järnverk som fått hålla tillgodo med de bitar av den svenska stålindustrin som de privata företagen kunnatundvara, alltså de minst lönsamma bitarna. Eftersom det har varit den outtalademeningen att NJA i verkligheten varit ett stort AMS-projekt, är det en bisarrsituation när man nu helt plötsligt lägger kapitalistiska lönsamhetsprincipertill grund för verksamheten och skall dra in I 000 man. Det kan ju bara bli ettsådant resultat när man från början tilldelade NJA den roll i svenskstålindustri som den som får ta hand om det som blir över. Mende åtgärder som vidtagits i den svenska stålindustrin, framför allt avUddeholm och , är ju att anpassa sin verksamhet till enkommande högkonjunktur. Man städar med andra ord i lågkonjunktur och dånaturligtvis utan socialt ansvar. Industriministern borde vara medveten omdetta. Industriministernsäger att det är stålföretagen som är ansvariga för att tryggasysselsättningen. Men hur kan man som industriministern åse hur storföretagbehandlar folk och bygder på ett sådant utmanande sätt som i t. ex.Vikmanshyttan utan att ta till kraftfulla åtgärder? Ettannat exempel på städning är att man i Domn-arvets Jernverkhar sålt sin grovplåt till . Produktionen i Domnarvet är nu snartbara tunnplåt. Man minskar antalet sysselsättningstillfällen i . blir nu den som skall ha grovplåten, men summan avtransaktionen blir ett mindre antal sysselsättningstillfällen inom järn- ochstålindustrin. De som får betala är arbetarna och kommunerna. Stålindustrinhar också haft gyllene år. Det har man med jämna mellanrum.Spekulationen i järn- och stålindustrin har också varit ganska hänsynslös. Jagskall ta några exempel. StoraKopparberg har största delen av sitt aktiekapital som gratisaktier. Detta harhaft som följd fantastiska utdelningsinkomster. har man urvinsterna skakat fram 272 miljoner. har tagit fram182 miljoner i gratisaktier. har tagit framsammanlagt 521 miljoner i gratisaktier, och då är på 725miljoner. Detär bara några exempel på kapitalägarnas snabba pengar inom stålindustrin, ochdet är för att säkerställa ytterligare vinster som storstädningen sker på ettbrutalt och kortsiktigt sätt. Allverksamhet borde väl ändå ingå i någon samhällsplan. Men så är det inte i denhär industrigrenen, och i många andra. Det är ett vältaligt exempel påkortsiktiga vinster som drivit stålindustrin in i en strukturkris. Det är i detlångsiktiga sammanhanget som storfinansen nu verkligen visar vilka de är. Dehar ingen ersättningsindustri att erbjuda de orter som drabbas, och de harheller ingen planering för något sådant. Den stålkris vi nu upplever är inte heller något överraskande ellerunikt. Vi lever i ett samhälle - det kapitalistiska - som har dessa kriserinneboende i sig. Profitkvoten är den drivande makten Omåtgärder för att säkra sysselsättningen inom Järn- och stålindustrin, m. m. Om åtgärder för att säkra sysselsättningen inom Järn- och stålindustrin, m. m. i den kapitalistiskaproduktionen, och det produceras blott om man kan producera med profit. Men dentekniska utvecklingen och den ökande kapitalackumulationen gör att profitkvotensjunker. Kapitalisterna får inte den profit de begär. Profitkvotens fall framkallaren hårdnande konkurrens mellan kapitalen. försöker man lösa den krisen. Vissakapital, vissa företag, slås ut helt ur konkurrenskampen. De går i konkurs.Andra förlorar i värde. Genom att sätta in nya maskiner, använda nyaarbetsmetoder och stegra utsugningen av arbetskraften söker kapitalet attpressa upp profitkvoten. Underden statsmonopolistiska kapitalismen - dvs. det samhälle vi har i i dag- får företagen pengar från staten, skattelättnader osv. Staten använderskattepengar som den tagit från lönearbetarna för att hålla uppe kapitaletsprofiter. Företagslås ut, och företag slås ihop.