prot · G009105 · 1976-12-31 00:00:00 — Det gör inle vi, och det ärkanske däri som skillnaden ligger när det gäller att ta ansvaret för samhällsekonominoch för människors trygghet. För atl klara sä här viktiga och ambitiösa programkrävs att man fören ansvarsfull ekonomisk politik och att man är villig attprioritera de begränsade resurser man har lill sitt förfogande för dem sombehöver mest, inle för dem som redan har mest. () kortgenmäle: Fär jag erinra om atl när vi behandladebarnomsorgsfrågan var emot en planmässig utbyggnad avbarnomsorgen. Men jag hälsar med tillfredsställelse den deklaration som herrCarlshamre nu gör, alt hela moderaigruppen står bakom utbyggnaden av vad jaghar tolkat som den första etappen av barnomsorgen. IKvällsöppetprogrammet i TV som hade för någon vecka sedan gavregeringsledamoten faktiskt också beskedet altmoderaterna i och för sig är beredda att slå för den första etappens utbyggnadav de 100 000 daghemmen och de 50 000 fritidshemmen. Men, , detbeslut som fattade förra årel och som var emot gällde enmera långsiktig målsättning, som innebar full behovstäckning . Nr 105 kan vara intressant alt få vela om har moderatgruppen den bakomsig också för den långsiktiga utbyggnaden av barnomsorgen och 13 anrii 1977 ''"'enbart för den första etappen, som det har sagts. Familjepolitik, HerrCARLSHAMRE (m) kort genmäle: m. m. När i stiger in i debatten igen gör han det med eltkonstaterande som jag kan instämma i. Vi är överens om, , atl delkrävs en stark ekonomi för att vi skall kunna genomföra reformprogrammet. talar om skattehöjningar nu är det litel annorlunda än förra gången.Vad jag konstaterade var atl den ganska lilla skillnad som det innebär att dennya regeringen låtit skattelättnaderna gå några lusen kronor högre uppi inkomstlägena - dvs. det som kallas att sänka skatten för höginkomsttagare -är som spott i havet jämfört med kostnaderna för barnomsorgen. Och även om manlägger lill det belopp som skulle bli ulebliven skattehöjning, om manindexreglerar skatteskalorna, är del fortfarande fråga om försvinnande småsummor jämfört med vad vi här diskuterar atl använda. Del är bara del som jaghar försökt göra klarl. Vi har - liksom nu och i varie fall så länge jaghar funnits i , dvs. - alllid röstat för alla konkretaförslag om anslag till utbyggnad av barnomsorgen. Jag kan inte minnas någotfall där vi har röslal emot något sådant. Däremol har vi en mycket liten tro påvärdet av långsiktiga, mer eller mindre diffusa planer, som det inle står någonkonkrel medelsanvisning av bakom, och jag tror fortfarande intesärskilt mycket på det. Det var jag som även förra årel uttryckte tvivel påvärdet av della, efiersom - ungefär som jag sade tidigare - sådana planer intebygger en enda daghemsplats. Vi har velat ta det konkret i taget, som vibrukar arbeta i . Nuhar vi emellertid, i det nya läge som har uppstått, i regeringsförklaringenutfäst oss att medverka till planering i den här formen, och vi står vid det.Så enkelt är det med den saken. Men man kanske inte skall begära fullt såmycket som alt vi också plötsligt skall bli troende på den här punkten, att delhar sä förfärligt stor betydelse för verkligheten om vi här spekulerar femeller tio är framåt i liden. Del viktiga är -och det har bl. a. förtjänstfullt understrukit - alt vi är beredda att skaffa fram ochanslå de resurser som behövs för att förverkliga någontingav planerna. Pä den punkten har moderata samlingspartiet icke svikit,och vi kommer inte att göra det i fortsättningen heller. Herr förste vice talmannen anmälde att atl till protokollet fä antecknat alt hon inte ägde rätt tillytterligare replik. Även om debatten nu rör sig om punkterna 1-12 vill jag under dennarubrik något kommentera ett helt annat område, nämligen del avsnitt sombehandlas senare i betänkandet och som gäller vissa åtgärder för handikappade.Jag kommer dock inte alt ha något särskilt yrkande. Detråder stor enighet om de åtgärder för handikappade som propositionen1976/77:100 bil. Den enigheten manifesterar sig i den successivautbyggnaden av insatserna på handikappområdet och i frånvaron av reservationerpå det här området, vilken dock säkert inte skall tolkas som att insatserna ärfullständiga inom de olika delområden som det här gäller. Jag tror atlenigheten också är stor beträffande riktningen för framtiden och atl mansuccessivt fullföljer en utbyggnad, vars grund är stabilt lagd i denna enighet. Ävenom den ekonomiska verkligheten alltid utgör en begränsning fiyttas gränsenframåt, vilket framgår av propositionens anslagsäskanden. Utskottet har inleheller funnit anledning atl frångå förslagen. Insatsernapå handikappområdet syftar ju till att den verksamhet som bedrivs i samhälletskall vara tillgänglig för alla människor. Den målsättningen innebär att olikaverksamhetsformer måste anpassas till de skilda skador och sjukdomar som mängamänniskor drabbats av i sin psykiska och fysiska utrustning. Det ärmångskiftande och slora behov del här gäller. Insatserna har fortlöpandeförstärkts, men ännu återstår naturligtvis myckel. Behovenrör sådana områden som arbete, ekonomisk trygghet, utbildning, bäde förskolaoch skola, bostadsförhållanden och kulturliv, kort sagl en så omfattandeintegrering som över huvud taget är möjlig -och möjligheterna är verkligenstora - med de olika verksamhetsformer som förekommer i samhället. I fråga omhjälp i detta inlemmande kan man exempelvis tänka på målinriktadrehabilitering, hjälpmedel för självhjälp och service såsom hemhjälp ochfärdtjänst. Måletär de handikappades gradvisa anpassning till samhället, och medlet är samhälletsanpassning för de handikappade. Med samhälle menar man då oss alla. Mekaniskahjälpmedel i all ära - de är nödvändiga, och det inses kanske av alla. Det kangälla tröskelfria entréer lill offentliga institutioner, handikappvänligahissar, trafiksignaler, avfasade trottoarkanter osv. Men vad som framför alltinte borde få saknas är den anda av saklig förståelse, vilken som grund harbäde kunskap om handikappet och känsla och intresse för den handikappade.Därför är del från barndomen som inövningen av en rätt inställning skall böna.Del är motiveringen för kravet på integration så långt möjligl i förskola ochskola. Då bör man lägga märke till alt en sådan motivering underförstår altförskola och skola kanske inte främst är givande utan mottagande part. Rättgenomfört sker här ett byte, som skulle kunna lillföra samhället och oss allavärden som verkar berikande utan atl det har med ekonomin atl göra. Men det ärändå en bra affär. Man ger och får desto mer tillbaka. Familjepolitik,m. Familjepolitik, m. m. Detta snuddar kanskeegentligen vid paradoxala förhållanden som representerar en högre - ellerkanske snarare en djupare - verklighet än den ekonomiska. Behovel av sådanainslag i samhällsutvecklingen känner nog alla. Vem känner inle då och dåbehovel av ett mjukare samhälle? Kanske här finns en börian lill ett sådantsamhälle. Jagskall inte fördjupa mig i en detaljerad genomgäng utan bara beröra ett parpunkter som las upp i propositionen. Delstatliga slödel spelar stor roll för huvudmännen - landsting och landstingsfriakommuner - när det gäller omsorgen om psykiskt utvecklingsstörda. Här harskett en fortlöpande förstärkning. BDU-grupp - BDU står förblinda, döva, utvecklingsstörda - har pekat på det behov som finns avundervisning och omvårdnad av barn med lilläggshandikapp. Eftersom dessa barnbehöver omfattande och kvalificerade undervisnings- och omvårdnadsresurser kaninte varie landsting bygga upp verksamhet för dem. Denna verksamhet föreslås istället ske regionvis. Destatliga insatserna genom styrelsen för vårdartjänst fortsätter att öka. Detgäller såväl boende och omvårdnad för handikappade elever i gymnasieskolan sommotsvarande verksamhet vid folkhögskolor, högskolor och universitet. Målet ärhela tiden enligt propositionen att normalisera och integrera. Jag övergår nu till atl kommentera frågan om barnomsorg på obekvämarbetstid. Utskottet är enigt också på den här punkten. Dennafråga har diskuterats myckel på senare lid. Stor tveksamhet har uttalats närdet gäller nattöppna daghem. En synpunkt som gäller daghem - och vars riktighetsäkert ingen bestrider - är alt en viktig förutsättning bland många andra föratt miljön där skall vara socialt utvecklande och trygg är atl vistelsen intemotverkar sitt syfte genom att bli för lång. När vistelsen blir 10-11 timmarlång kan detta aldrig motiveras utifrån barnels eget intresse; det orsakas avandra omständigheter. Del är ett framsteg alt detla missförhållandeuppmärksammals och att orsaken klart redovisas. Då uppträder nämligen samtidigtett angelägel reformbehov: en önskvärd anpassning av föräldrarnas arbetstid såatt de uppgifter och skyldigheter man har som förälder inte behöver bliåsidosatta. Först då kan daghemsvistelsen bli en positiv erfarenhet i barnetsliv. Närdet gäller frågan om barnomsorg på obekväm arbetstid och då i synnerhet fråganom nattöppna daghem har tveksamheten länge varit stark och uttalad. Mänga skälhar anförts mot införandet av nattöppna daghem, men det avgörande isammanhanget tycks för fiertalet vara alt all välgrundad tveksamhet med hänsyntill barnet resolut sopas undan av helt andra hänsyn. Här gär en grundläggandekonfiikt alldeles uppenbart . Samhället kräver insatser av föräldrarnai näringslivet eller i offentliga institutioner, som föräldrarnaavkrävs insatser av de egna barnen. Vem som är starkast i den dragkampen är delingen tvekan om. Utskottetdelar också den tveksamhet som redovisats när det gäller frågan om barnomsorgpä obekväm arbetstid. Utskottet skriver; "Utskottet vill emellertidstarkt framhålla att det är nödvändigt atl arbetslivet anpassas efter barns ochföräldrars behov, vilket också i olika sammanhang framhållits bäde frånarbetstagarnas och arbetsgivarnas organisationer. Från den synpunkten är detökande skiftarbetet oroande." Efterdelta grundläggande förbehåll, i vilkel utskottet tar avstånd från atl göraundantaget lill regel, konstaterar man: "Anpassningen av arbetslivet äremellertid ett arbete på ." Medhänvisning till det faktiska läge som den av LO gjorda undersökningenredovisar, nämligen att 26 000 barn är i behov av någon form av barnomsorg pånatten, säger utskottet trots alla reservationer i det följande: "Motdenna bakgrund framstår det som nödvändigt att fä tillstånd barnomsorg på obekväm arbetstid." Detta innebär enrealistisk och beklagligtvis nödvändig anpassning till en icke önskvärdverklighet. Man kan här tala om "ett nödvändigt ont". Nödvändighetenbetygas genom hänvisning lill de krav som bl. a. vårdsektorn ställer och tillindustrins krav på långa ulnylljandelider. Motdenna bakgrund kommer det nu atl ske försöksverksamhet i olika former -smågruppshem, barnavärdare och familjedaghem - och den kommer att utsättas förkritisk granskning. Mycken expertis kommer att inkopplas i ledningsgrupper,referensgrupper och projektgrupper, och det kan ju låla betryggande. Dessbäitre kan man också räkna med all föräldrarna, de verkliga experterna när detgäller de egna barnen, vaksamt gör sina noteringar. Det har f ö. enligl denredovisade undersökningen redan skett, och därvid valdes det nattöppnadaghemmet av det lägsta antalet föräldrar då valfrihel förelåg mellan kommunalbarnsamarit i hemmet - det mest utnyttjade alternativet - och kommunalbarnvårdare. Familjepolitik,m. (vpk); Jag vill försl bara hell kort kommentera den lidigare debatten innanjag går in på vpk-motionen om föräldrautbildning. Jagtycker att dagens deball i stora stycken har varil en skendebatt som inte inågot avseende har fört frågan om barnomsorgens utbyggnad framåt. Den gamlaregeringen anklagar den nya regeringen, och den nuvarande regeringen skyllerpä den gamla. Den sortens argumentation brukar mera höra hemma bland människori yngre åldrar. Socialdemokraternahar haft pä sig att klara frågan om barnomsorgen. De har inle klarat dendärför all de inle har vidtagit de nödvändiga åtgärderna. Men det är glädjandeatt höra att socialdemokraterna nu böriar tillgripa vpk-krav, t. ex. kravet pälagstifining. Man undrar bara; Varför krävde inte socialdemokraterna enlagstiftning när de var i regeringsställning? Det är bra attsocialdemokraterna driver på i den här frågan , men det hade varil bättre omman hade gjort det lidigare. Då hade vi kanske inte haft den katastrofalasituation pä barnomsorgens område som vi har . Jag menar alltså allsocialdemokraterna bär etl mycket Familjepolitik, m. m. stort ansvar för denrådande situationen. Varde borgerliga partierna slår i de här frågorna om familjepolilik och barnomsorgär väl känt. Det har också framhållit. Från borgerligthäll har man under många är bekämpat utbyggnaden. Man har föreslagitvärdnadsbidrag. Man ser med välvilja pä de s. k. familjedaghemmen. Moderaternasutspel för någon vecka sedan talar också för sig. Vad som behövs för att tryggaen utbyggnad av barnomr sorgen är för del första - som vänsterpartietkommunisterna också sedan många är krävt - en lagstiftning, för det andra attkommunerna får statsbidrag för barnomsorgsverksamheten, så att de får en chansalt ekonomiskt klara den verksamheten. Del är konkreta och alldeles nödvändigaåtgärder, som kommunisterna krävt. Del borde intebehöva påpekas att vpk har varit och är ensamt om alt ställa de här kraven. Jagmåste få kommentera inlägg helt kort. Hon säger all hon suttit iutbildningsutskotlet och inte kan påminna sig att det i någon motionfrän borgerligt håll föreslagits utökad utbildning av förskollärare. Det ärhelt riktigt. Det kan inte jag heller påminna mig. Jag tycker att rätt skallvara rätt - när ganska yvigt talar om progressiva krav fränsocialdemokraterna i den här frågan. väckte däremotvänsterpartiet kommunisterna en motion om utökad förskollärarulbildning. Denbehandlades i utbildningsutskottet. Då var -jag var mycket häpen över det -den rappaste att yrka avslag på motionen. Jag lycker att BirgittaDahls framställningskonst kan betraktas nästan som falsk information. Sedanskiljer sig socialdemokraternas förslag från de borgerligas förslag när detgäller U 68-propositionen faktiskt bara med 150 intagningsplaiser - alltså enmycket marginell ändring i intagningen. Från vpk kräver vi en ökning med 1 200platser, och av det kan man också utläsa vem som står för de progressivaförslagen och vilkel parti det är som begriper all personalutbildningen måslebyggas ul, så alt man får en kvalitetsförbättring på daghemmen. Sedanskall jag, herr talman, övergå till att argumentera för motionen omföräldrautbildning. avstyrker vpk-motionen om föräldrautbildningmed hänvisning till att frågan utreds. Utskottet vill inte ta ställning tillinnehållet i en föräldrautbildning. Men jag tror atl del vore betydelsefullt omriksdagen dels fattade ett beslut om en allmän föräldrautbildning, delspreciserade innehållet i och meningen med en sådan utbildning. Numeraär behovet av föräldrautbildning i någon form allmänt erkänt. Behovet avutbildning har blivit påtagligt , mycket på grund avfamiljernas-föräldrarnas ändrade livsmönster. Privatiseringen och isoleringenav familjen fortsätter trots att kärnfamiljen allt oftare ifrågasätts. Barnenbetraktas fortfarande som privat egendom. Tanken på ell allmänt kollektivtföräldraskap, där barnen är gemensam tillgång och där samhället tar ansvaretför omsorgen, är ännu långt borta. Bostädernas utformning ochlokalisering, det förhållandet att arbets- platserna ligger långtfrän bostäderna, bidrar lill att förslärka isoleringen. Nr 105 Dessutomsaknas del sociala kontaktnätet bakåt i liden till mor- och Onsdaeen denfarföräldrar, eftersom många människor tvingas fiytta frän sin hemort nanrii 1977 för att fä arbete. Trotsatt samhället på olika sätt byggt ut stödet till barnfamiljerna står ändåfamiljerna på sätt och vis mer ensamma i om- Familjepolitik, sorgen om ochuppfostran av barnen . En allmän föräl- m. m. drautbildning mästeses som en familjepolitisk stödåtgärd. Men barn-och familjefrågor är ingaisolerade frågor som kan ses och behandlas för sig, utan de måste ses i etttotalt samhälleligt sammanhang. Och för att mer långsiktigt förändrafamiljernas och därmed också barnens situation krävs genomgripande sociala ochekonomiska åtgärder. Det behövs t. ex. en bostadspolitik som är inriktad påkollektiva boendeformer. Det behövs en arbetsmarknadspolitik som gör detmöjligl att förena arbetsliv och föräldraskap, där arbetsplatserna lokaliserasnära hemmet och där arbetstiden är förkortad för alla. Det behövs en ny syn päbarnens ställning i samhället. Det behövs en politik som sätter barnens behov icentrum, där barnomsorg är något naturligt och nödvändigt. Det är ,, att man inser alt barnen mäste få kosta. Detkrävs utbildning för alla yrken, men förälder blir man utan utbildning. Ingenifrågasätter om man är lämplig eller om man klarar föräldrarollen. Detförutsätts atl alla har naturlig fallenhet att bli bra föräldrar. Man förlitarsig pä den s. k. modersinstinkten, och också pä fadersinstinkten.Man skall som förälder på något sätt känna pä sig vad som är fel och vad som ärrätt. Underett barns uppväxttid kommer det alltid in moment i utvecklingen - fysiska ochpsykiska - som är nya för föräldrarna och som de inte vet hur de skallbemästra. För alt klara av all vara förälder måste man få någon form avutbildning. Det är lika mycket fråga om rena baskunskaper som om att hapsykologisk vetskap om olika förhållanden för att kunna reda upp konflikter ihemmet och i familjen. Manmåste t. ex. känna till alt en femåring inte är mogen atl klara avtrafiksituationer för att inte köpa honom en cykel och släppa ul honom itrafiken. Föratl kunna köpa en ofarlig barnvagn, där korgen inte kan lossna från underredet,måste man kunna bedöma barnvagnens säkerhet och hållfasthet. ärfabrikanternas påtryckningar den enda utbildning man får i fråga om barnvagnar. Dethär kan tyckas vara enkla och elementära kunskaper, men mäste mansom förälder ha reda på enkla sammanhang, som i sig är mycket betydelsefulla. Genomkunskap och information kan föräldrar också lättare stå emot det kommersiella trycket och bli medvetna om onödiga modegrejer och farliga leksaker. Det är svart atl förbjuda farliga leksaker, onödiga mo degrejer och andra dåliga prylar som vårt samhälle svämmar över av. Om man som förälder vet att de är farliga kan man bojkotta deras existens genom att inle köpa dem. Familjepolitik,m. Jagär skeptisk mot den typ av föräldrautbildning som barnomsorgsgruppenskisserat, helt enkelt därför all det inle är någon utbildning.Barnomsorgsgruppens utbildning bygger på frivilliga gruppsamtal, där dellagarnaberättar om sina erfarenheter. Visstbehöver föräldrar träffa andra föräldrar och diskutera problem och bytaerfarenheter, precis som andra grupper i samhället behöver det. Men det somalla föräldrar allra mest behöver är saklig information och grundkunskaperombarn i vidaste bemärkelse. Men föräldrautbildningen skall inte bara sikta tillalt förmedla rena faktakunskaper; den skall också syfta till att göraföräldrarna medvetna om sin egen situation, om ekonomisk och social uislagningoch om hur samhället fungerar, och vad som behövs för alt ändra på förhållandensom är oriktiga. Utbildningen skall också skapa bättre förutsättningar för atlge barnen en riktigare uppväxtmiljö. Med detla, herr talman,yrkar jag bifall till motionen 1108. Hen () kortgenmäle: Jag kan instämma i nästan vartenda ord som sade omföräldrautbildningen och om hur den bör vara upplagd. Utskottet pekar på att vinu har fått bäde en utredning och en försöksverksamhet. Det är bra att vi nubörjar se praktiska resultat av de olika försök som har kommit i gäng. Frånfolkpartiet och även från motionerade vi om föräldrautbildninglångt innan kommunisterna gjorde del. Det kan kanske varaonödigt alt nämna det, för del är ju inte så väsentligt, men när man hör IngaLantz kan man tro att alla goda tankar först har framförts av vänsterpartietkommunisterna, och sä var del alltså inte i det här fallet. Ingenting händeegentligen med våra motioner , när socialutskottet gjorde enbeställning. Och pågår alltså det arbete som har beställt. Men dåvaknar kommunisterna och böriar motionera. Del märkliga är i motionen såvitt jag kunnat se över huvud taget inte låtsas om alt mankänner till atl det pågår en utredning och en försöksverksamhet. Det måste manväl göra. Detär litet förvånande atl man inle hade något yrkande i denna fråga ,men att man har det . Det som har hänt sedan förra årel är dels att detarbete som har beställt pågår, dels att Inga Lanlz, som ärhuvudmolionär för kommunisterna, har medverkat i en debattboksom barnomsorgsgruppen har givit ut om principerna för föräldrautbildning - enbok som har lill förutsättning att man vill ha en debalt innan man lägger fastprinciperna om föräldrautbildningens innehåll. Ändå yrkar nu altriksdagen skall fatta beslut . Är det riktigt konsekvent? Sedanfäste jag mig vid alt Inga Lanlz sade alt de borgerliga harbekämpat utbyggnaden av barnomsorgen. Jag förmodar att hon inte innefattadefolkpartiet. Jag kan inte minnas att vi vid något tillfälle har bekämpatutbyggnaden av barnomsorgen. Tvärtom har vi i åtskilliga sammanhang haftgemensamma ståndpunkter som och reservationer tillsammans med vänsterpartietkommunisterna, vilket väl i varie fall Inga Lanlz mäste betrakta som ett teckenpå progressivt tänkande. FruLANTZ (vpk) kort genmäle: Det har ingen betydelse vem som har varil först om atl krävaföräldrautbildning; frågan är hur man snabbast kommer fram till all få ensådan. Vi har i vår motion krävt beslul om en allmän föräldrautbildning.Intressant är emellertid också vilket innehåll den ulbildningen skall ha. Viär alltså inle nöjda med det innehåll som barnomsorgsgruppen har skisserat ochsom bygger pä samtal mellan föräldrar. Vi tror alt del vore mer värdefullt attge föräldrar baskunskaper, fakta om barn i vidaste bemärkelse. Vi kräver alltsåbåde ett uttalande om allmän föräldrautbildning och en precisering av vad dennaskall innehålla. Vihar, , en katastrofalt dålig utbyggnad av barnomsorgen. Jag harhär i kammaren kritiserat socialdemokraterna som har haft 44 är pä sig attbygga ut barnomsorgen. Men det är också väl känt - annars skulle vi inte nusitta i den här knipan - att de borgerliga partierna inklusive harmotarbetai en ulbyggnad av barnomsorgen och inte velat vidta de konkretaåtgärder som är nödvändiga för alt trygga utbyggnaden av barnomsorgen. Familjepolitik,m. () kortgenmäle: Jag kan instämma i uttalandet att det inle är så oerhört intressant vemsom var först. Det var närmast efter anförande som jag tyckte attdet ändå kunde vara värt att påpeka att på detta område började vänsterpartietkommunisterna faktiskt motionera när redan hade beslutat tillsätta enutredning och få lill stånd en försöksverksamhet med olika former avföräldrautbildning. Sedan tycker jag det är litel märkligt av atl -som hon gjorde -vara med om att besluta om detta arbete men inte nuvilja avvakta resultatet av det. I stället vill hon nu ha etl beslut ominnehållet. Del är också märkligt då hon medverkat i en debattbok, somförutsätter en deball innan man i ett riksdagsbeslut lägger fast denna föräldrautbildningsinnehåll. Jag lycker inte del är hell konsekvent. Iövrigt vill jag gärna tillägga all jag delar de synpunkler som härhar framfört på föräldrautbildningens innehåll. Det räcker inle med gruppsamtaloch allmänt utbyte av synpunkter föräldrar emellan, utan det behövs ocksåkunskaper om det som räknade upp och mycket annal. Där är det ingenmotsätlning mellan våra ståndpunkter. Men det är också viktigt att enföräldrautbildning utformas sä att människor med barn i viss ålder kan träffaandra föräldrar med barn i samma ålder, diskutera med dem och utbytaerfarenheter. Det är faktiskt en väldigt skön känsla all upptäcka all man inleär ensam med sina Familjepolitik, m. m. föräldraproblem, att maninte är världens mest hopplösa förälder, ulan att del finns andra med ungefärsamma svårigheter. Man kanske också kan hjälpa varandra och komma till rättamed en del bekymmer.