prot · G00920 · 1976-12-31 00:00:00 — Vihar från socialdemokratisk sida inte suttit still och inväntat utredningarna.En rad åtgärder har vidtagits: förbättrad planering, kraftigt förstärkt stödtill olönsam busstrafik, stöd till skärgårdstrafik, regional-politiskttransportstöd för och , utjämning av flyg- och teletaxor,regionalpolitiskt hänsynstagande vid fördelning av statliga väginvesteringar,reformarbete då det giillt den yrkesmässiga trafiken, ny körkortsreform,intensifierat trafiksäkerhetsarbete osv. Jag vill också peka på de växandeinvesteringarna i vägar, järnvägar, inre vattenvägar, flygplatser och utbyggtstöd till den mindre skeppsfarten. Även arbetsmiljöfrågorna har haft högprioritet. finns alltså, herr talman, i regeringens kansli ett mycket brettfaktaunderlag, som möjliggör att lägga fram förslag till en ny trafikpolitikför . Vår avsikt var att lägga en omfattande trafikpolitisk propositionför . blev det inte så, och därför, herr talman,använder jag de minuter jag har i huvudsak till att mycket kortfattatpresentera vårt partis principiella syn på trafikpolitiken, sådan den skulle haåterspeglats i förslag till . Måletför den nya trafikpolitiken måste vara att åstadkomma en god trafikförsörjningoch en god trafikmiljö i landets olika delar. Förslagen i propositionen skulleha utformats i syfte att utjämna skillnader i socialt och ekonomiskt hänseendemellan enskilda eller grupper av människor såväl inorn som mellan olikaregioner. De trafikpolitiska förslagen skulle ha grundats på solidaritetenmellan enskilda människor, oberoende av yrke, inkomst och bostadsort. Enviktig utgångspunkt för den framtida trafikpolitiken måste vara ettsamhällsekonomiskt synsätt. Detinnebär att den nuvarande marknadsmässiga rörelsefriheten i långa styckenskulle kompletteras eller ersättas med en av samhället ledd samordning ochstyrning. Det innebär att stat, kommun och landsting får och skall ta ett ökatansvar, även ekonomiskt. De samhällsekonomiska fördelar, som en välordnadtrafikförsörjning medför för människor och näringsliv, kan leda till sådanapositiva effekter, att dessa effekter klart kompenserar det företagsekonomiskaunderskott som själva trafiken kan uppvisa. Ettsådant synsätt är accepterat inom en rad andrasamhällsområden, exempelvis inom sjukvården och inom utbildningsområdet. Detsamhälleliga ansvar för samordning och styrning som det här gäller måste utgåfrån en utbyggd planering på alla nivåer. Med hänsyn till de stora anspråk somställs på utbyggnad av olika slag av trafikanläggningar måste initiativet idessa frågor ligga hos samhället. Grundentill en samhälleligt övergripande trafikplanering har lagts i och med attlandets länsstyrelser avslutat arbetet med den regionala trafikplanering somden socialdemokratiska regeringen tog initiativet till . Denkommunala planeringen har medfört väsentliga förbättringar av denlokala trafiken. trafikpolitiska propositionen skulle erfarenheterna från den hittillsbedrivna trafikplaneringen redovisats. På grundval av detta skulle vi föreslagitett planeringssystem, med bl. a. inrättandet av en trafikplaneringsmyndighetmed uppgift att svara för samordningen mellan olika trafikmedel. Närdet gäller våra vägar har en långsiktig planering av den statligaoch statsbidragsberättigade väghållningen bedrivits av i samarbetemed bl. a. länsstyrelserna. Behov finns att utveckla denna typ av planeringtill övrig samhällsplanering. Det är långt ifrån bra som det nu är. Jagkan exemplifiera bristerna. Vägarnas och järnvägarnas utbyggnad hänger intimtsamman, eller borde åtminstone göra det. Vi har inte råd att fortsätta deenorma satsningarna på det tunga vägnätet av det enda skälet att göra detmöjligt att där köra med allt tyngre långtradare över hela vårt land, närjärnvägen i många fall kan klara transporterna. Dessa tunga bilar sliter vägarnaför . Till vilken nytta? Vihar inte råd med en ohämmad tung lastbilstrafik av trafiksäkerhetsskäl. Vi harinte råd med det av energiskäl. Vi måste hushålla med olja och bensin. Dessaenorma satsningar på det tunga vägnätet får konsekvenser för dem som verkligenkan göra anspråk på en farbar väg. Denborgerliga uppfattningen att det är långtradarna som i första hand skallbestämma utbyggnadstakten för vårt vägnät ledde till att skogslänensoch glesbygdens människor råkade ut för ett svårt bakslag. De borgerligalyckades då med hjälp här i rösta bort ett väganslag på 200milj. kr., som den socialdemokratiska regeringen till stor del hade tänktanvända för upprustning av glesbygdsvägar i skogslänen. Socialdemokratinskall komma tillbaka i och lägga förslag om särskilda satsningar påskogslänens vägnät. Med all respekt för ordinarie vägbyggnadsplaner så vet vi,i motsats till de borgerliga, att det finns andra skäl till att förbättra en vägän genom att bara räkna trafiken. Vi glömmer inte, som de borgerliga partierna,att regionalpolitiska satsningar är någonting man inte bara kan tala om - detmåste tas beslut som människorna upplever som rättvisa. Enbild ur verkligheten som belyser hur nödvändigt det är med samordning avinsatserna inom olika trafikområden är den nya regeringens intresse förinförande av vägavgifter för att finansiera vägbyggandet. I det enda uttalandesom den nye kommunikationsministern gjort valde han att uttala sittintresse för vägtullar. Det är inget nytt för moderata samlingspartiet.Visserligen skulle det i första omgången bara gälla motorvägar och broar, menär systemet en gång infört, så kommer det naturligtvis att utvidgas också tillandra vägar. Hurnonchalant och orättvist är inte detta förslag mot alla de människor i vårtland som vant sig vid och trott på att vårt vägnät skall förbliallmänt och få användas av alla utan extra avgift! Kommunikationsministern börsvara på hur hans uttalande skall tolkas. Hanhar lyckats med något som andra moderatpolitiker i inte lyckats med.I många år har när motionerat omvägavgifter avvisat tanken. tog det förkommunikationsministern att omvända i regeringsställning.Socialdemokraterna kommer liksom tidigare att säga nej till varje förslag omvägtullar. Ivår trafikpolitiska proposition var också avsikten att föreslå ett planeringssystemför ny- och ombyggnad av flygplatser och hamnar. Härigenom skulleöverkapacitet och dubbelinvesteringar i hamnar och flygplatser undvikas. Viktigtför oss skulle ha varit att öka den kollektiva trafikens konkurrenskraft ochattraktivitet. Det skulle bli en kombination av åtgärder som rör restider,turtäthet, tillgänglighet, pris och komfort. Vidare måste stat, landsting ochkommuner ta ett ökat ekonomiskt ansvar för trafikförsörjningen. Storabefolkningsgrupper har inte tillgång tillbil för att nå arbete, samhällsservice,fritidsaktiviteter osv. Det kan gälla ungdom, låginkomsttagare, äldre,handikappade m. fl. Det är ett jämlikhetskrav att dessa gruppererbjuds en bättre trafikförsörjning. På samma sätt möjliggör den kollektivatrafiken motsvarande valfrihet för alla dem som i och för sig skulle kunna åkabil men som föredrar kollektiva transportmedel. Ävenåtgärder syftande till att göra det långväga resandet på järnväg billigareskulle ha föreslagits. Utbyggnad av SJ:s snabbtåg, förbättrad vagnpark m, m,skulle också varit med. Föratt åstadkomma en attraktiv prissättning i kollektivtrafiken skulle förslaglagts för om införande av månadsbiljetter av modellinom landets alla övriga län,med möjlighet att använda alla kollektivakommunikationer i länet, såväl tåg som bussar, med undantag av SJ:s expresståg.Förslaget skulle ha byggt på ett fastlagt ansvar för lokal och regional trafikmen med möjlighet till olika lösningar då det gällt formerna för ett delatansvar mellan primär- och landstingskommun. Förslaget skulle vidare utgått frånett förstärkt statligt bussbidrag för att stimulera till införande avmånadskortet. En utgångspunkt skulle vara ett ökat samhälleligt ägande avtrafikresurserna. Kommunerna skulle givits möjlighet att själva innehatrafiktillstånd. Genominförande av regionala månadskort uppnås att de kostnads-mässiga orättvisor somföljer med att människor har olika bostadsort minskar, att större valfrihetskapas då det gäller att välja arbetsplats och att åtkomligheten till serviceökar. För att komma till rättamed de miljö- och trafiksäkerhetsmässiga problem som sammanhängermed den växande privatbilismen i tätorterna och öka den kollektiva trafikensframkomlighet där skulle i propositionen lagts förslag om ett vidgat ekonomisktstatligt stöd till ny- och ombyggnad av anläggningar som gynnar den kollektivatrafiken, ökade resurser för forskning liksom åtgärder för att samordnatrafik- och bebyggelseplanering. Pågrundval av de förslag som utredningen kollektivtrafikutarbetat skulle förslag lagts för att eliminera begränsningar iresemöjligheterna för de handikappade. Det skulle ha omfattat ett ramprogramför åtgärder på färdmedel, terminaler och närmiljö samt för forskning ochutveckling. Förslag om införande av riksfärdtjänst för handikappade skulle haframlagts. Härutöver skulle tilldelats särskilda medel föratt anpassa vagnparken till de handikappades särskilda behov. Enförutsättning för att vårt samhälle skall fungera och industrin producera devaror som vi konsumerar eller exporterar är ett väl fungerandegodstransportsystem, 1 det fallet är det av störta vikt att slå vakt omjärnvägen. Lastbilsnäringen har i första hand sin uppgift i närtrafiken och ifråga om särskilda godsslag som med hänsyn till speciella krav ihanteringshänseende är mindre lämpade för järnvägen. Men det sistnämnda är enliten del av godset. Utvecklingenfram till nu har, trots vissa punktinsatser , inneburitatt lastbilsnäringen tagit hand om en allt större del av de långvägatransporterna, t. o. m. sådant gods som traditionellt varit att betrakta somjärnvägsgods. Det är en utveckling som - av samhällsekonomiska,trafiksäkerhets-, miljö- och energimässiga skäl - inte kan accepteras, Ipropositionen var avsikten att lägga förslag syftande till att stärkajärnvägens konkurrenskraft på godstrafikområdet genom nya samordningsmöjlighetermellan järnväg och lastbilar, utveckling av enhetslast-trafiken, taxepolitiskaåtgärder för att öka konkurrenskraften och väsentligt ökade resurser i övrigttill SJ, Vi skulle dessutom, av en rad skäl, föreslå en begränsning av högstatillåtna fordonslängd på landsväg från nuvarande 24 ned . Det skulle innebära en anpassning till gällande regler i andra europeiska länder. Givetvisräcker inte dessa åtgärder, 1 ett andra steg måste ett ändrat kostnadsansvarmellan landsväg och järnväg införas. Det utredningsarbetet pågår inomtrafikpolitiska utredningen med hopp om att förslag skall kunna läggas fram omhalvtannat år. Föratt främja en sund utveckling inom åkeribranschen skulle förslag ha lagts om eneffektivare lämplighetsprövning. Behovsprövningen och anknytningen av trafikentill lokalområden och stationsorter skulle föreslagits bli slopade. Närdet gäller sjöfartens roll har den trafikpolitiska utredningen ännu ej lagtförslag utifrån sina överväganden. Klart står emellertid att sjöfarten i denframtida trafikpolitiken måste ägnas ett berättigat intresse. gäller struktur- ochkostnadsförhållanden inom sjöfarten. Det gäller att finna transportlösningarsom tillgodoser kraven på regularitet och snabbhet. Avgifter för hamnar ochfarleder måste uppmärksammas. Den mindre skeppsfartens kreditproblem, liksomarbetsförhållandena för de om-bordanställda måste, liksom tidigare,uppmärksammas. Denframtida trafikpolitiken skulle, om socialdemokraterna hade suttit kvar iregeringsställning, i ökad utsträckning ha kommit att vägledas avsamhällsekonomiska värderingar. Planeringen inom trafiksektorn skulle ha byggtsut. De kollektiva trafikmedlen skulle ha gjorts tillgängliga för alla, ochjärnvägens konkurrenskraft skulle ha förstärkts i fråga om persontrafiken. Detnuvarande strikta och till varje trafikgren knutna kostnadsansvaret skulle haersatts av ett solidariskt kostnadsansvar. Detär en överloppsgärning, herr talman, att säga att socialdemokra- terna i fråga om trafikpolitiken, liksom när detgäller andra samhällsfrågor, talar samma språk före som efter valet och att vidärför kommer att här i och på andra håll föra samma politik i oppositionsställningsom vi gjorde i regeringsställning. Eftersomden nye kommunikationsministern finns i kammaren passar jag på tillfället attställa ett par frågor till honom. Avserkommunikationsministern att lägga en trafikpolitisk proposition för vårriksdagen 1977? Om så är fallet, vad blir huvudinnehållet? Vilkenprioritering anser kommunikationsministern bör ske mellan landsvägs- ochjärnvägstrafik då det gäller godstrafiken på långa och medellånga avstånd, omjärnvägen är ett fullgott alternativ? Slutligen:Avser kommunikationsministern att ta initiativ till genomförande av moderatasamlingspartiets förslag att finansiera vägbyggande med vägavgifter? Hur serkommunikationsministern på ett sådant förslag ur jämlikhetssynpunkt? Vid det här första tillfället då min företrädare och jag har anledningatt byta några ord i kammaren vill jag gärna säga, att den katalog eller dettestamente eller rent av det trontal - fast det sista är naturligtvis interiktigt - som presterat här ju är imponerande i sinmångfald. För att använda det något slitna uttrycket om detdukade bordel vill jag gärna vitsorda - och det säger jag till - att det bord som jag har haft att sätta mig vid har varit mycketväldukat med utredningar. Det är bra och - det vill jag gärna ha sagt - det ärherr förtjänst. Men det skorrar litet egendomligt, när så mycket på det tillstånd vi har och på vad som har gjorts underde gångna åren. Han klagar över att vi har byggt för många dyra och tungavägar, som vi inte har råd med. Han klagar på att vi inte har en trafik som ärtillräckligt samordnad. Han talar om hur mycket som måste göras ifråga om saker som i stor utsträckning skulle kunna ha varit färdiga , om dentidigare oppositionen fått sina förslag genomförda. Vemär det som har ansvaret för att man har gjort det som nu anservara fel? Jag vill inte dela hans uppfattning på alla punkter, men val inte komma ifrån att det är den tidigare regeringen som under enmycket lång följd av år har haft ansvaret och har haft möjlighet att styrautvecklingen på ett annat sätt om den hade velat. Detdukade bordet är alltså fullt belastat med utredningar, men med materiellaanrättningar är det som bekant betydligt sämre beställt. Mycket av det som ingåri katalog vill vi naturligtvis också genomföra. Men vi måste haklart för oss att det dåliga ekonomiska läge som vi har hamnat i på grund avden tidigare förvaltningen och naturligtvis den konjunktur som vi befinner ossi gör det svårt att så där snabbt genomföra det hela som tycktesvilja säga att den gamla regeringen skulle ha verkställt om den hade fått sittakvar. HerrNoriing ställde några frågor till mig. Jag har för avsikt att lägga fram entrafikpolitisk proposition . Det är självklart att många av detankegångar och förslag som finns i det utredningsmaterial som om därvid kommer att ligga till grund för propositionen. Jag vill fördagen inte säga om propositionen läggs fram eller hösten av detnaturiiga skälet att regimskiftet självfallet har inneburit en viss förseningav arbetet. Vadbeträffar den andra frågan är det klart att jag delar uppfattningatt man bör göra kollektivtrafiken och den spårbundna trafiken så attraktivatt den kan dra till sig fler resande och mer gods, framför allt långväga tungtgods, men några tvångsåtgärder därvidlag vill jag inte förorda. Slutligenville att jag skulle närmare utveckla tankegångarna i den därtidningsintervjun där jag hade talat om vägavgifter, och det skall jag gärnagöra. Det är riktigt att det är ett gammalt förslag från min partigrupp. Jagdelar uppfattningen att det är värt att överväga detta förslag. Det kananvändas framför allt för att kunna tidigarelägga stora dyrbara investeringar,men en förutsättning för att ha tullvägar eller tullbroar är naturiigtvis attdet finns alternativ. Det bör för trafikanterna finnas frihet att välja mellanden ena och andra framkomstmöjligheten. Jag har självfallet inte - om nu herrNorling skulle tro det - sagt något definitivt om detta. Jag har sagt att detär en intressant lösning värd att pröva och överväga. Om regeringen kommer attlägga fram något sådant förslag eller inte är för dagen inte på något sättklariagt. Hert () kortgenmäie: Jag har full respekt för att av tidsskäl kanske inte haftmöjlighet att ens läsa igenom alla de utredningar som ligger samlade idepartementet. Det är inte av detta skäl som jag kritiserar - i den mån jag nugör det - den nya regeringens tidsprogram. Det finns nämligen möjligheter på depunkter som jag här tagit upp i mitt av tidsskäl tyvärr alltför korta anförande- sett från min synpunkt - 2Riksdagens protokoll 1976/77:20 att förklara vår politik,att avgöra självklara frågor som man inte ens behöver läsa sig till. Det räckernämligen med att man har suttit här i kammaren för att man skallkunna gå till sitt departement och göra det man har sagt före valet. Ettpar ord till! Kommunikationsministern säger att det är svårt att lägga fram entrafikpolitisk proposition förrän under kanske senare delen av nästaår. Men det finns ju möjligheter att lägga fram förslag i annan form, om manvill genomföra några av de ting som jag här har tagit upp. Man kan jupresentera förslag för tidigare än i en samlad proposition, om man nuskyller . Svaretom vägtullarria oroar mig mer än vad jag någonsin kunnat tänka mig. tar inte här klart avstånd från förslag om vägtullar. Det måsteinnebära, såvitt jag förstår, att frågan övervägs - och övervägs allvarligt -av den nye kommunikationsministern. Det vore intressant om någon fråncenterpartiet - jag ser i Heden, som varit den som mest harprotesterat mot sådana förslag tidigare - hade möjlighet att tala om för osshuruvida det finns en överenskommelse inom den nya regeringen om att införavägtullar. Vadsedan gäller de 200 miljonerna som jag tog upp i mitt förra anförande vill jagerinra om att fram till valdagen fanns det ingen hejd på kraven - åtminstonefrån - att de 200 milj, kr, som vi hade tänkt använda iskogslänen i stället skulle in i ordinarie budget och disponeras förstora, genom landet gående vägar. Andra pengar skulle lätt kunna skaffas framtill skogslänen - jag hänvisar till uttalanden i denna kammare av en radcenterriksdagsmän. Det var egentligen bara en fråga om att byta regering. Mennu säger att det dåliga ekonomiska läget gör det inte så lättutan kanske snarare omöjligt att genomföra någonting av det här.- Nogär det avslöjande - och nog bör det väl om inte annat noteras till kammarensprotokoll - att det som för en månad sedan var högsta visdom och sanning i dagär omöjligt att göra av ekonomiska skäl. Före valet fanns det enligt centernexempelvis ett konjunkturbetingat anslag till regeringens förfogande på 1 500milj. som kunde användas. Sedan,, vill jag också gärna ha ett svar på frågan om prioriteringenmellan järnvägs- och landsvägstrafik i annan form än det besked om att inga tvångsåtgärder skall vidtas. Vilka åtgärder skall i så fallvidtas för att få järnvägen att ta hand om mer gods? använde en ofta nyttjad debattmetod, nämligen att tolkaom vad jag har sagt. När jag uttalar mig nyanserat och utan att ta ställningåterger det i nästa replik som om jag hade sagt något fullkomligtkategoriskt. Det är inte riktigt bra när sådana tolkningar görs och kommer in ikammarens protokoll. Jag har inte sagt att detinte går att lägga fram en trafikpolitisk pro- Jag har sagt att det kommer att framläggas en trafikpolitiskproposition men att jag inte med säkerhet kan lova att det blirunder vårriksdagen. HerrNorling anser uppenbarligen att beslut om de 200 miljonerna innebären minskad satsning på vägväsendet. Men vet lika bra som jag attdessa pengar har ställts till förfogande och att den fördelning somverket gör kommer att beakta de behov som finns i skogslänen. Det ärfullständigt fria fantasier av när han påstår att dessa pengar läggspå de stora, genom landet löpande huvudvägarna. Hur vet det? Jagvet däremot hur de kommer att fördelas. Jag tycker nog att vi skall försökahålla oss till en mera saklig debatt och inte slunga ut påståenden som ärutomordentligt löst grundade, för att inte säga fullständigt ogrundade. Detär samma sak med mitt aktualiserande av avgiftsfrågan. Jag har sagt attavgiftsbeläggning är en intressant lösning. Den kan vara värdefull att ta tillom man vill tidigarelägga stora och dyrbara projekt. Jag har däremot inte pånågot sätt sagt om det är regeringens åsikt. Det är min privata åsikt, och detär väl ganska naturligt att jag har den åsikten, eftersom jag tidigare somledamot av kammaren och som ledamot av moderata samlingspartiets riksdagsgruppoffentligen har fört fram den i samband med motioner i ämnet. Om det blirnågonting av det vet vi inte ännu, men jag har väl i all rimlighets namn rättatt tala om vad jag anser, även om det inte blir regeringens förslag i enframtid. () kortgenmäie: Jagkonstaterar, herr talman, att jag inte har fått svar på frågan om hur den nyekommunikationsministern ser på möjligheterna att öka järnvägenskonkurrenskraft när det gäller godstrafik. Jag tolkar det uteblivna svaret såatt det inte kommer att vidtas några åtgärder, åtminstone inte i denutsträckning och form vi hade tänkt oss. Jag konstaterar att vi tydligen skallfå leva med en ohämmad utveckling på landsvägssidan till förfång för alla demänniskor som ändå säger att de vill ha en ökad järnvägstrafik pålandsvägstrafikens bekostnad. Närdet gäller de av vägpengarna till skogslänen: Herrkommunikationsminister, jag vet hur pengarna har fördelats. Jag skullenaturligtvis inte gå upp här i kammarens talarstol om jag inte visste detta.Låt mig bara till kommunikationsministern säga: Gå till människorna och destyrande i , , . Västernorrlandslän, , och och fråga dem hurmycket de har fått genom beslut om de , om defått någonting ens i likhet med det som den socialdemokratiska regeringenföreslog i början av detta år. Då får herr kommunikationsministern svaret påhur fördelningen har gått till. Menjag återkommer och säger att vi från vår sida i opposition skall lägga förslagsom innebär - om vi vinner voteringarna - att skogslänen skall få tillbaka vad detappat och dessutom mera pengar till sina vägar. Slutligen,herr talman, skall jag notera att när kommunikationsministern gör uttalandenmåste man först klara ut om det är hans privata funderingar eller om det är iegenskap av kommunikationsminister i en borgerlig regering han uttalar sig.Kanske herr kommunikationsministern kan hjälpa till med det genom att i sinauttalanden tillfoga en fotnot. Iregeringsdeklarationen uppräknas en lång rad förbättringar som den nyaregeringen ämnar genomföra för löntagarna. Det sägs t. ex.: "Nyaarbetstillfällen måste skapas inom näringslivet. Det ger också resurser tillden ökade sysselsättning som krävs i statlig och verksamhet. Allaungdomar skall garanteras arbete, praktik eller utbildning. Arbetsförmedlingenförstärks och effektiviseras. Stödet till halvskyddad sysselsättningförbättras. Arbetslivet måste anpassas till de handikappades krav. Enfemte semestervecka införs fr. o. m. Förslag om allmän arbetslöshetsförsäkringframläggs . Regeringenavser att föra en kraftfull politik för att reformera arbetslivet och fördjupaarbetsdemokratin. Den nya arbetsrätten skall fullföljas, kampen mot dåligaarbetsmiljöer intensifieras. Förslag framläggs om en ny arbetsmiljölag.Arbetarskyddet ges ökade resurser. Kontrollen av kemiska ämnen i arbetsmiljönskärps." Jagtycker det är roligt att kunna konstatera att den nya regeringen har en såpositiv syn på förhållandena i arbetslivet, och jag hälsar allt detta medtillfredsställelse. Socialdemokraternapåstod i sin propaganda inför valet att endast en socialdemokratisk valsegerskulle garantera en femte semesterveckas införande. står det i vad jagläste om nya reformer som den borgerliga regeringen ämnar föreslå, att en femtesemestervecka genomförs fr. o. m. Jag tycker att den socialdemokratiskapropagandan därmed har fått det svar den förtjänar.