prot · G00947 · 1976-12-31 00:00:00 — Kommunerna skall ha planeringsansvaret,man skall utgå ifrån individens behov av .service, insatser måste göras för attfinna praktiska lösningar, och vi skall alla solidariskt bidra lillomkostnaderna. Hen STRIDSMAN (c) kortgenmäle: sade att hon var tillfredsställd med de åtgärder somindustriministern har vidtagit när det gäller , och del noterar jagmed tacksamhet. Vadgäller Kaunisvaara vill jag säga att vi hade eninterpellationsdebatt med dåvarande industriministern. Han ställde sig dåtveksam till en gruvbrytning i Kaunisvaara. Han aktualiserade all man somalternativ till gruvbrytning skulle kunna tänka sig att la etl företag med 200anställda förlagt till . Jag tyckte del var myckel intressant, och jaghar upprepat frågan till förutvarande industriministern senare här i kammarenoch, tror jag, även i valrörelsen, men jag har inte fått något svar. Jagförslår att del var ell förhastat löfte. Sedanvill jag också säga att jag inte förstår att utskottet stannat för avslag närdet gäller Kaunisvaara. Om jag läser rätt innantill har utskottet ansett allnågot initiativ inte är erforderligt. Samtliga i utskottet slår bakom deluttalandet - ingen har gått på avslag. FruBerglund hade älskvärdheten att smickra och kalla mig för etl rytande lejon.Den ende som jag känner lill i den här kammaren som haft samband med ell lejonär en viss partiledare, som i en djurpark fotograferats med en lejonunge ifamnen. Jag vet inte om denna händelse inspirerat alt i sittinlägg göra jämförelsen med etl rytande lejon. FruBERGLUND (s) kort genmäle: Jag är ledsen om jag sårade med all säga att jagupplever hela den här sinnesförändringen så all ett rytande lejon harförvandlats lill ell fromt lamm. Del säger jag mot den bakgrunden att jag undervalrörelsen lyssnade på i olika sammanhang, där han hela tidengav sken av alt det bara var att sälta i gång gruvbrytningen. Han har t. o. m.sagt alt vi har utrett tillräckligt. Jag skulle vilja citera vad här i kammaren om SVETAB:s engagemang i : "Delär välkommet om 200 personer kan få sysselsättning i kommun genomStatsföretags eller SVETAB:s försorg. Men jag vill inte att del skall sättassom ell alternativ till gruvbrytning i Kaunisvaara. Del behövs såvälgruvbrytning som ett SVETAB-föreiag eller ett företag frånStats-förelagsgruppen inom kommun." Vikanske inte skall diskutera brytningen i Kaunisvaara , men jag tycker ändåatt det finns all anledning att notera skillnaden mellan och . Hen STRIDSMAN (c) kortgenmäle: Fm var rädd all hon hade sårat mig när hon kallade mig etlrytande lejon. Nej, jag borde väl känna mig morsk när hon uttrycker sigpå det sättet. Jag står fast vid vad jag sade i kammardebatten . Vi behöverell förelag med 200 anställda till , som lovade i eninterpellationsdebatt . Vi skall inte ställa det som ettalternativ till en gruvbrytning. Jag vill se utredningen. Vad jag har sagt omgmvbrylningen är följande. NärLKAB bedömde frågan om gruvbrytning i Kaunisvaara utgick man från enföretagsekonomisk kalkyl som visade på en förräntning på . Dentyckte man var för låg. Dåvarande industriministern sade all man skulle behövaen normal avkaslningsränta på investerat kapital. När jag frågade vadnormalräntan var for all fä företagsekonomisk lönsamhet fick jag inget svar. Dåvarandeindustriministern hänvisade bara till normal ränleavkaslning. Då sade jag: I säfall får vi ta in även den samhällsekonomiska lönsamheten i bilden för att fåen samlad bedömning. Nuhar vi fält den samhällsekonomiska delen kartlagd. Låt - som jag sade lidigarei dag - norrbottensdelegalionen lilla på det här, så får vi se vad vi kan göraåt det. Fm () kortgenmäle: Jag skallfatta mig helt kort. HerrStridsman säger att han har samma åsikt nu som han hade . HerrStridsman tillhör regeringspartiet, . Jag hoppas att han har respons fördessa åsikter i sin gmpp och i den borgerliga regeringen. Ni har denpolitiska makten, ni kan förverkliga era idéer och åsikter. Jag väntar medstort intresse på vad som skall hända i fråga om regionalpolitiska insatser iPajala, och hela vårt län. Hen (); Min avsikt är att beröra det avsnitt i utskottets belänkande sombehandlar de ungas situation på arbetsmarknaden. Icenterns partimolion lill aktualiserade vi de här betydelsefullafrågorna och kunde konstalera alt trots högkonjunkturen hadeungdomarna ändå svårigheter att få arbete. Arbetslösheten var större blandungdomen än bland andra arbetstagare. I motionen framförde vi förslag om attsysselsätlningsutredningen med förtur skulle behandla de ungas situation ochpåpekade också del angelägna i ett ökat samarbete mellan skola och arbetsliv.Riksdagen ställde sig bakom de tankegångar som vi framförde i motionen och gavregeringen detta lill känna. Attha etl arbete är en självklar rättighet i etl välfärdssamhälle och måstebetraktas som en ceniral utgångspunkt för det politiska reformarbetet. Utantvivel är kraftfulla åtgärder för att bekämpa ungdomsarbetslösheten också avstort värde för att förebygga sociala problem. Erfarenheter lyder på att enarbetslöshetsperiod som kommer för ungdom som av olika skälhar lämnat utbildningen kan få förödande konsekvenser . Man kandärför säga all sysselsättning, dvs. att ha något meningsfullt att göra, är avoerhörd betydelse för ungdomens utveckling. Dessutom torde insatser frånsamhällets sida i detta skede innebära alt samhällel i framliden inte behövergå in med social rehabilitering i samma utsträckning som annars. Delfinns också anledning all påpeka att intensiva åtgärder fordras inte bara föratt anpassa dessa ungdomar till arbetsmarknaden utan också for att anpassalämpliga sektorer av arbetsmarknaden till dem. För all underlätta för ungamänniskor att komma in på arbetsmarknaden fordras en långtgående samordning avinsatserna från särskilt skolan och arbetsmarknadsmyndigheterna.Arbetsmarknadens parter har etl stort gemensamt ansvar för ungdomensintroduktion på arbetsmarknaden. Alla ansträngningar måste göras för att uppnåmålet all alla ungdomar som slutar grund- eller gymnasieskolan skall erbjudasarbete, praktik eller ulbildning. Idelta sammanhang finns del anledning hoppas på att den sittande gymnasieutredningen,som bl. a, skall utreda frågan om varvad ulbildning, myckel snabbt kommer medell positivi förslag i den riktningen. För egen del tror jag alt ell sådantinslag vore mycket betydelsefullt och värdefullt för ungdomen. De åtgärder somhar vidtagits från samhällets sida har varit av meratemporär karaktär och har tillkommit efter förslag från den sittandesysselsätlningsutredningen. Ipropositionen 1975/76:211 och i utskotisbetänkandet understryks vikten av alteleverna i fåren väl tilllagen studie- och yrkesorientering,sammanvävd med en praktisk arbelslivsorieniering. Jag vill understryka denstora betydelse detta kommer att få i del praktiska livet. De planeringsråd somskall inrättas i varje kommun fr. o. m. /78 kommer också att fåen stor uppgift all fylla, och det är viktigt all man redan nu ute i kommunernaförbereder detta arbete på ett sådant sätt att det redan från starten blir ettreellt och fruktbringande samarbete för rådens verk-.samhel. Antaletpraklikplalser hos statliga myndigheter har redovisats i proposilionen. Avdenna redovisning framgår au det f n. finns ca 5 000 praklikplalsertillgängliga, där man kan bereda arbetslösa ungdomar beredskapsarbete. Det ärviktigt att man från samhällets sida gör en utvärdering av erfarenheterna avdenna verksamhet. Utskottet har understrukit vikten av att det upprättas enplan för statsförvaltningen där man anger hur många praktikplatser vi kan räknamed . Målsättningen och ambitionen bör naturiigtvis vara all manäven ute i kommuner och landsting liksom på den privata sektorn upprättarliknande planer, som kan ställas till arbetsmarknadsmyndigheternas förfogande. Jaghar tidigare nämnt vikten av att nå målsättningen alt samtliga ungdomar skallkunna beredas möjligheter till arbete, praktik eller utbildning. Jag vill än engång understryka delta. Det är viktigt att man från samhällets sida följerutvecklingen med största uppmärksamhet och vidtar de åtgärder som erfordras förall kunna förverkliga denna målsättning. Del kan då bli fråga om insatser avolika slag: stimulansåtgärder, praktikarbeten av olika slag, utbildning ochberedskapsarbeten. Så,herr talman, några ord om ersättningen vid halvskyddad sysselsättning.Stimulansbidraget för nyanställning av handikappade får enligt utskottetsförslag en förstärkning, som är angelägen och värdefull. Genom den konstruktionsom föreslås bör förutsättningarna för anställning av handikappade öka,eftersom stimulanseffekten är kraftigt förstärkt i initialskedet. Utskottet harenhälligt föreslagit en ändring i förhållande till proposilionen, nämligen denatt bidrag skall kunna utgå även efter det fiärde året. Jag bedömer det somvärdefullt all denna ändring har kommit till stånd. Här har anpassningsgruppernaute på arbetsplatserna en viktig uppgift, eftersom den anställdes arbetsförmågaoch möjlighet till placering på arbetsplatsen måste bedömas av de lokalaanpassningsgrupperna. Det bör vara deras bedömning som ligger lill grund för omdet skall utgå ersättning från samhället även i fortsättningen. Päytterligare en punkt har utskottet frångått propositionen. Del gäller frågan ombidrag lill placering av redan anställd i halvskyddad sysselsättning. Häranser utskottet all ersättning skall kunna ulgå men alt det bör vara enrestriktiv tillämpning. Även pä den punkten är jag övertygad om all utskottetsställningstagande är rikligt, eftersom det skapar förul-sätiningar att beredaarbetstagare arbete i halvskyddad sysselsättning. Avslutningsvisvill jag understryka vikten av alt del förs en sådan sysselsättnings- ochregionalpolitik all det skapas förutsättningar för att bereda alla grupper isamhället möjlighet till allsidig sysselsättning, service och en god miljö,oavsett i vilken landsdel man bor. Meddetta, herr talman, yrkar jag på alla punkter bifall till vad arbetsmarknadsutskottethemställt. FruLEIJON (s); Sysselsättningspolitikens två övergripande mål är all dels undanröjahinder som står i vägen för dem som vill förvärvsarbeta, dels ökasysselsättningen så att arbete kan erbjudas alla som vill delta i arbetslivet.Jag tänker uppehålla mig vid det förstnämnda av dessa mål och särskilt ta Uppkvinnornas situation. Arbetsmarknadspolitikenhar omformats från att i huvudsak vara inriktad på att lösa de arbetssökandemännens problem till all numera bli ell verksamt hjälpmedel även för kvinnorna.Med arbetsmarknadsutbildningens hjälp har tiotusentals kvinnor kunnat fåarbete. Beredskapsarbeten, som förut var en i del närmaste exklusivt manlig angelägenhet,har kunnat bli till stöd i besvärliga lägen också förarbetslösa kvinnor. Genom åtgärder som initierats av jämslälldhelsdelegalionenhar många kvinnor kunnat få arbete - och bättre arbete - än som annars varitmöjligt. Skatter och socialförsäkringar har reformerats för all bättre svaramot etl samhälle, där i de fiesta familjer även kvinnorna har ett arbeteutanför hemmet. Vikan alltså peka på en rad åtgärder och reformer, som verksamt bidragit till attöka jämställdheten mellan kvinnor och män. Men fortfarande kvarstår storaskillnader-eller rättare sagt orättvisor-som inte kommer att utjämnas av någraautomatiskt verkande krafter ulan kräver ett planmässigt arbete inom skildasamhällssektorer. Ipropositionen, som utformats efter socialdemokratiska värderingar, slås klartfast att huvuduppgiften för sysselsättningspolitiken under de närmaste årenmåste vara alt medverka till att systematiskt bryta ner en läng rad hinder somstänger människor ute från arbetslivet. Denborgerliga majoriteten tar i sin skrivning upp åtgärder för all underlättaövergången från skola till arbetsliv och för att anpassa arbetsplatserna. Menpropositionen behandlar också en rad andra åtgärder för alt undanröjaförvärvshinder. Om detta säger den borgerliga majoriteten: "Anledning förriksdagen att göra några uttalanden på grund av förevarande delar avproposilionen kan inte sägas föreligga." Visocialdemokrater framför i reservationen 3 en annan mening. Vi anser attutskottet i stället bort säga all del delar propositionens synsätt och utgårfrån att det blir vägledande i den praktiska politiken. tog upp en def av detta och ställde frågan: Finns detverkligen inte någon som är beredd att säga alt en förbättrad barnomsorg är ensynnerligen viktig insats för all kvinnorna skall kunna delta i arbetslivet påsamma villkor som männen'' Till det som denborgerliga majoriteten har hoppat över och inte tyckt att del flnns någonanledning för all nu uttala sig om hör också frågan ombebyggelseplanering. Bebyggelseplanering och jämställdhelspo-liiik hör närasamman. Men först på senare lid har detta ägnats något större intresse isamhällsdebatten. Diskussionen har mest handlat om hustyp och jämställdhet.Småhuset har fått klä skott för kritiken, men som påtalas i proposilionengäller kravet på en förändrad bebyggelseplanering inte bostadsformen utanbebyggelsens lokalisering i förhållande till kommunikationer, arbetsplatser m.m. Densnabba utbyggnaden av en rad nya småhusområden utan egna ar-belsplalser, ulankollektivtrafik och med undermålig service överensstämmer inte med utanmotverkar i stället målet all varje människa skall ha rätt lill ett meningsfylltarbete. Del försvårar för föräldrarna all förena yrkesarbete med ell aktivtföräldraskap. Konkurrensenkommunerna emellan om skattebetalarna tar sig ofta uttryck i att helt nya"glesorler"" utan arbetsplatser och service skapas. Del ärfrågor som t. ex. i uppmärksammat. Man påvisar också altförvärvslalen för kvinnorna sjunkit i ytterområden som lin karaktär avsovstäder. Frånslättbygderna i , från , från och omgivningar,från kan vi hämta många avskräckande exempel på bebyggelsestrukturersom går tvärs emot en rad av de mål som alla partier enats om församhällsutvecklingen. Det socialdemokratiska kvinnoförbundets tidningMorgonbris ägnade problemen etl särskilt temanummer . Etl exempel manlog upp var kommun med tätorten , 5 mil från Siockholm och Uppsala.Tre flärdedelar av invånarna bor i småhus. De flesta har sill förvärvsarbeteutanför bostadsorten, oftast i . Bara fyra av tio kvinnorförvärvsarbetar. Fler människor sjukskriver sig där än på andra håll. Förespråkareför småhusorierna framställer dem ofta som bra för sammanhållningen ifamiOerna. Men verkligheten talar ell annat språk. Skilsmässornas antal ökar ivissa kommuner där infiyitningen lill perifera småhus varit stor. Kungbacka ärell sådant exempel. två betänkanden som i huvudsak ligger till grund för propositionen, nämligen"Arbete åt alla"" och ""Politik för regionalbalans"" ställs kravet all sysselsättningsaspekterna måste behandlasmer ingående i den planering som ytterst bestämmer bebyggelsens lokalisering.En satsning på en spridd bebyggelsestruktur skulle också, somsysselsättningsutredningen påpekar, leda till en fortsatt befolkningsavlappningfrån de mera glest befolkade delarna av landet. Del kan inte accepteras all deexpansiva regionerna i södra och skall hämta manligarbetskraft frän utlandet eller från glesbygdslänen och ha enundersy.sselsälining bland kvinnor därför att man bygger på ell sådant sätt attkvinnorna inte kan ta sig till arbetsplatserna. Utredningarna ställer fråganom vi inte kan fiytta ut jobben till de många småhusorierna som byggts upp.Svaret blir nej. Staten som har ansvaret för regionalpolitiken kan interimligtvis ta på sig den gigantiska uppgiften att omlokalisera stora delar avnäringslivet för att / ejieihand kor- rigera den ursysselsättningssynpunkt felaktiga ortsstrukiur som marknadskrafterna skapat. oftast nämner för att klara de negativa effekterna urjämställd-helssynpunkt är en förbättrad kollektivtrafik. Och visst kan myckelgöras här, men del är knappast realistiskt all räkna med alt vi skall klara debetydande kostnader som blir följden om alla de nya småorterna skall fä enrikligt bra kollektiv trafik. I alla händelser är del omöjligt om vi i rasktakt fortsätter alt bygga sådana nya samhällen. Dessutom blir ju faktisktkonsekvensen all pengar förs över från dem som har litet lill de merväl-situerade, för de nya småorterna har ingen allsidig sammansättning av hushållen.Tvärtom, de lågavlönade bor på andra ställen. Dessa för vår framlida sysselsättningspolitik allvarliga frågorbehandlas i proposilionen i ell av de avsnitt som den borgeriiga majoriteten iutskottet inte anser att bör uttala sig om. Men i detta avsnitt finnsinte bara redovisningar för den aktuella utvecklingen, ulan värderingar ochställningstaganden som enligt vår mening bör bli vägledande i den praktiskapolitiken. Jaghade tänkt ställa en fråga lill ulskotlels ordförande, men eftersom han inte ärhär kan jag göra det till hans partikamrat , som har ordet eftermig: Varför motsätter ni er det här? Varför vill ni inte vara med på alt deställningstaganden och värderingar som finns i del här avsnittet skall varavägledande för den framlida politiken? Eller är del helt enkelt på del sättetatt ni har så dålig kontakt med verkligheten all ni inte har insett hurväsentliga dessa frågor i själva verket är? Detär grundläggande frågor som dessa som måste angripas för alt man skall kunna hävdakvinnornas rätt lill arbete på goda villkor. Det är lätt att som den borgerligamajoriteten göra allmänna uttalanden om påskyndat arbete för jämställdhet.Betydligt svårare är all genomföra den i praktiken. Jag yrkarbifall till samtliga socialdemokratiska reservationer. Enigheten är stor om målsättningen att del skall finnas arbete åt allaoch all rätten lill arbete också skall gälla kvinnorna och de arbetshandikappade. Denklassiska nationalekonomin räknar arbetet som en av produktionsfaktorerna vidsidan av jord och kapital. Enligt Nordisk familjebok är arbete en beteckningför mänsklig verksamhet i allmänhet för så vitt denna har till ändamål något annateller åtminstone något mera än nöje av själva sysselsättningen. Alltså: har vinöje av sysselsättningen kallas det inte arbete, åtminstone inte enligt dengamla uppslagsboken. Del roliga bör vi tydligen uppleva . Dessadefinitioner på vad arbete är kan diskuteras. De flesta av oss får säkert andraidéassociationer när vi hör ordet arbete. Gemensamt för oss här i kammaren äremellertid att vi vill att vae människa skall få känna all hon eller han harett meningsfullt arbete, en meningsfull uppgift, och att arbetets lön inte fårvara ohälsa och en utsliten kropp. Ibondesamhällets tidevarv före industrialiseringens genombrott skedde det mestaav arbetet och produktionen inom hushållets ram. Vuxna och barn arbetadetillsammans. Sönerna lärde sig pappans arbete, döttrarna lärde sig mammans. Ivår tekniskt utvecklade och specialiserade tid har många arbetsuppgifterförsvunnit eller förändrats och nya har tillkommit. Arbete har blivit ellmångtydigt begrepp. Det omfattar inie bara produktion ulan också tjänster. Menfortfarande är arbetet, detta all kunna få ett jobb, all ha en uppgift isamhällel, all kunna försörja sig själv, så oerhört viktigt för varje människa.Den som inte kan få ett jobb förlorar inte bara lönen; den människan,gammalellerung, man eller kvinna, förlorar också väldigt lätt sin självkänsla. Därförär del sä viktigt att nå målet arbete åt alla. Utskottet framhåller all behovetav fler arbetstillfällen är stort. Enligt en intervjuundersökning som SCButfört önskade 250 000 kvinnor i åldern fåförvärvsarbeta eller efter en viss lid. Ungdomsarbetslösheten ärfortfarande hög. För att klara sysselsättningsproblemen på fordrasall samhällsekonomin är i balans och all industri- och näringspolitiken får eninriktning som främjar investeringar och lar vara på utvecklingskraften iföretagen. Sysselsättningspolitikensuppgift måste vara att undanröja lorvärvshinder och öka sysselsättningen så attalla som vill förvärvsarbeta kan få göra del. Var och en skall ha möjlighet allgöra en arbetsinsats efter sin förmåga. Densysselsättnings- och regionalpolitik som förts har givit ell ökattillskoll av arbetstillfällen och har bromsat utflyttningen från skogslänen.Vi har fått en bättre balans mellan länen, medan det inom speciellt skogslänenfinns en uttalad obalans när del gäller möjligheten att få arbete.Utfiyttningen från de inre delarna av länen lill kusten, till de större orternadär det finns jobb, fortsätter och är på flera håll alarmerande. Dennaobalans i tillgången på arbete innebär all kvinnorna i skogslänen inte kanförvärvsarbeta i samma utsträckning som kvinnor i andra delar av landet. Delvisar sig också all förvärvsfrekvensen for män i de nordligaste riksområdenaligger lägre än riksgenomsnittet. Och om man jämför med Jönköpingslän när del gäller förtidspensionerade män, så är av totalantaletsysselsatta män i åldern i förtidspensionerade, medanhela 15 'V, av samma åldersgrupp är förtidspensionerade i . Dethär är några exempel på all de regionalpolitiska medlen måste förstärkas ochförbättras om den regionala obalansen skall hävas. Sysselsätlningsutredningenhar fåll denna uppgift och kommer med sina förslag. I direktiveningår alt utredningen skall pröva om systemet med stödområden bör vara kvareller om det kan förändras. Utskottet uttalar all en mer flexibelt system somknyter an även lill andra kriterier bör utredas. Därför har också alla motionersom rör slödområdesindelningen avstyrkts. Min uppfattning är all vid denbedömning av systemet som skall göras måste man ta stor hänsyn lill despeciella förhållanden som råder i de inre delarna av skogslänen med längaavstånd och hån klimat. FrånNorrbotten vet jag myckel väl vilka problem inlandskommunerna har, och detvikliga är nu all den inomregionala obalansen hävs. Denplan för en utveckling av den regionala strukturen som antog 1972kompletteras med 22 kommundelscentra. De är med två undantag när belägnai del inre stödområdet och de är avsedda att tillsammans med kommunernashuvudorter vara stödjepunkter för försörjningen av lokal .service i de ylslorakommunerna. Insatser måste också göras för all få en väl fungerandepersontrafik lill dessa orter. Jämsides med inrättandet av kommundelscentraföreslår ulskollel alt stödet till vissa orter bör utvecklas genom införande avnågon form av servicegaranli. Detta är ursprungligen etl folkpartiförslag ochservicegarantin innebär konkret att om t. ex. en orts enda livsmedelsaffär intekan drivas på grund av för liten omsättning, så skall den kunna få ettdriftstöd sä att den inte behöver läggas ner. Olika slag av serviceskulle kunna få ell glesbygdsstöd. En sådan servicegaranli skulle ge störremöjligheter för människor all bo kvar pä sin ort och kunna bidra lill an hållaorien levande. Omman vill komma lill rätta med arbetslösheten riicker del inte med att skapa nyaarbetstillfällen. Del gäller också all göra de arbetsuppgifter som finnstillgängliga för de människor som söker arbete. Olika förvärvshinder måsteundanröjas. Detta var ju inne på alldeles . Det gälleralt varje människa skall få möjlighet alt göra en insats efter sin förmåga. Delflnns många olika slag av förvärvshinder. Del kan vara arbetsplatsensutformning och dålig arbetsmiljö, det kan vara arbetstidens förläggning och detkan vara svårigheter all komma till arbetet på grund av bristande barnomsorgoch dåliga kommunikationer. Kvinnorssvårigheter att ta ett jobb är ofta kopplade direkt lill förvärvshinder avolika slag. Enensidig arbetsmarknad med enbart tung industri har ofta salt stopp för mängakvinnors önskan om jobb. Del vet jag inte minst från min egen kommun. Härbehövs ett fortsatt informations- och utbildningsarbete jämsides med att manförsöker få bort fördomar om vad som är manligt eller kvinnligt jobb.ALU-kurserna och yrkesrådgivningen i skolorna är vikliga instrument. Enanpassning av arbetsplatserna som lar bort lunga arbetsmoment ger kvinnormöjlighet all la jobbet och stoppar onödig förslitning av den manligaarbetskraften. Samhällsplaneringenmåste inriktas på att bostadsområden och arbetsplatser skall ligga relativtnära varandra. Den kollekliva traflken skall vara utbyggd när man flyttar lillett nytt bostadsområde. Kollekiivirafiken måste byggas ut över huvud laget.