prot · G00957 · 1976-12-31 00:00:00 — Om utlänningen gör gällandeatt han är politisk fiyktingoch därför önskar här i landet, skallfrågan om avvisning underställas invandrarverket, om inte påståendet ompolitiskt fiyktingskap är uppenbart oriktigt. Omen utlänning gör gällande alt han är politisk fiykiing måste han ange deförhållanden som han vill åberopa för att styrka påståendet om fiyktingskap.Detta kan inte ske utan att ett förberedande förhör hålls med utlänningen iomedelbar anslutning till ankomsten. Delär naluriigl att polisen ställer de frågor som kan behövas för all klarläggasaklägel. Det förberedande förhöret vid ankomsten blir som regel förhållandeviskort. mera ingående förhör hålls normall senare som ett led i denutredning som behövs som underlag för invandrarverkets beslut i ärendet. Detär naturiigtvis angeläget att all rimlig hänsyn tas till en utlänning somanländer till och åberopar politiskt fiyktingskap. Situationen måste jui många fall upplevas som mycket pressande för honom. Men det är också viktigtatt polisen får tillräckligt underiag för att la ställning lill frågan omutlänningen skall få tillträde hit. En rimlig avvägning mellan de olikaintressena är enligt min mening alt utlänningen - vare sig han i förvägaviserat sin ankomst eller inte - får finna sig i att preliminärt höras om sinsituation och om sina motiv för att komma hit, innan han får tillträde tilllandet. Något hinder för ombud att närvara vid förhör föreligger inte. Ompolisens förhör av politiska flyktingar i (fp): Jag vill lacka justitieministern för svaret, som kanske inte utmärktesav sedvanliga klarhet. Bakgrundentill min fråga är en rad allvarliga problem som politiska flyktingar som kommitlill haft. Lätmig ta ett exempel. En politisk fånge släpptes från ettbrasilianskt fängelse efter mångårig internering. Han fördes direkt frånfängelset till planet. Svenska sektionen av fick ettförhandsmeddelande, for ul till och bad polisen att ta det lugnt. Ingenvisste ju i vilken fysisk och psykisk kondition flyktingen befann sig. Polisenavvisade denna begäran. Man menade alt man hade sina regler att följa.Flyktingen utsattes för en dryg limmes pressande förhör. Detfinns tyvärr många andra exempel. Flera har påtalats av Amnesty och . Dethär är ett syslem som alltför ofta leder till en helt meningslös psykisk tortyrav människor som redan har fått mer än sin beskärda del av ängest och lidande. Dessutomär dessa omedelbara förhör ofta mer en komplikation än en hjälp i det fortsallautredningsarbetet. Jag har själv träffat fiera politiska flyktingar som när demött den svenska polisen inte vågat klart tala om alt de är politiskafiyktingar. Delär heller inte så konstigt: En människa som kommer hit som flykting från ettterrorvälde där polisen varit diktaturens förlängda arm känner ofta inte deträtta förtroendet för poliser. Och när polisen sedan frågar om politiskaktivitet svarar fiyktingen ofta nej. Del krävs mycket arbete och fiera förhörför att fä fram den korrekta bilden. Vadvärre är: Vi vet ingenting om i hur många fall missförstånd av detta slag letttill att människor som varit politiska fiyktingar avvisats från . Härkan tragedier ha skett i det tysta. Vadsom skulle behövas aren kort skriftlig information vid alla gränsstationer sompå de flesta språk talar om vad en flykting har för rättigheter, vilka lagarsom gäller vid politiskt fiyktingskap etc, och som flyktingen borde få läsaföre förhöret. Ompolisens förhör av politiska flyktingar Dessutombör passpolisen få instruktion om all i möjligaste mån undvika pressandeförhör med politiska flyktingar. När det gäller alldeles klara fall, därpolisen är förhandsaviserad om att flyktingen kommer, bör förhör helt kunnaanstå tills fiyktingen fått träffa väntande vänner. Jagfrågade justitieministern om han instämde i detta. På den frågan fick jagfaktiskt inget svar. Justitieministernanförde att något hinder för ombud alt närvara vid förhör inte finns. Jag villfråga hur den ståndpunkten skall kunna omvandlas lill praktik om fiyktingeninte får ta kontakt med t. ex. väntande vänner innan han eller hon förs tillförhör. Jag kan hålla med i om att del är angelägel inle utsätter utlänning som kommer hit för förhör som kan uppfattas sompressande. Men vad jag ville framhålla i milt svar var att man inle kan kommaifrån att hålla ell preliminärt förhör redan vid ankomsten. Det ytteriigareförhör som sedan behövs kan alltså anstå. Jagvill i det sammanhanget nämna att under budgetarbetet har aktualiseratsinförande av särskilda ulredningscentraler i de tre största polisdistrikten.Dessa centraler skall företa utredningar i flyktingärenden, främst sådana somrör politiskt fiyktingskap. Centralerna skall också bistå andra polisdistrikt iärenden av aktuellt slag. Jag avser att föreslå att sådana utredningscentralerinrättas för all effektivisera utredningarna i utlänningsärenden. I sä fall ärdel möjligt att de preliminära förhören, som hälls redan vid ankomsten, kan blimera kortfattade. Vidarevill jag understryka att om utlänningens fysiska eller psykiska tillstånd intemedger alt förhör hålls kan förhör naturligtvis inte ske vid ankomsten. HerrWÄSTBERG i (fp): Jag är glad över att justitieministern så klart har sagt att pressandeförhör bör undvikas vid ankomsten. Jag tycker också att det är ett myckelpositivt initiativ att inrätta särskilda ulredningscentraler i flyktingärenden,eftersom det ofta har varil brist pä kunskap och utbildning pä dessa områdenhos polisen som har legat bakom problemen. Jag håller med om att del sannolikt ärnödvändigt med ett kort preliminärt förhör vid gränsen. Men då återstår tvåfrågor: Bör inle förhöret, i de fall där polisen har fåll förhandsavisering omall en politisk flykting anländer och vet vem det rör sig om, kunna helt slopaseller göras mycket summariskt? Och hur skall en flykting kunna biträdas avombud vid förhöret om han inle får träffa väntande vänner när han kommer tillSverige? I anledning av den första frågan vill jag upplysa om att när en flykting harullagits och överförts till enligt regeringsbeslut eller kommer hitmed gällande visering behöver han inle bli föremål för polisförhör i anslutningtill inresan. Omett preliminärt förhör måste hållas redan vid flyktingens ankomst och han inlehar tillgäng lill vänner, kan man naturligtvis inle vänta med förhöret tillsdel kommer någon. Jag förslår inle hur del praktiskt skall kunna ordnas påannat sätt än som det är . HerrWÄSTBERG i (fp): Del är sant all svensk flyktingpolitik delvis bygger pä ettkvoleringssystem. Men det är ett tidskrävande system, och man hinner ofta intemed. Det finns fall där privata grupper i har hjälpt en flykting frånett diktaturland till . Det rör sig om människor som är kända sompolitiskt förföljda, och passpolisen får förhandsavisering om ankomsten. Dåbör förhöret kunna göras mycket kort eller slopas. Delfinns fall där vänner och ombud har stått utanför grindarna vid gränsstationenoch väntat men inte fåll komma in och vara med vid förhöret, därför allflyktingen inle vet att de står där och väntar. Del rör sig om flyktingar somhar förts hit direkt från fängelset. 0/7?skydd för den enskildes integritet vid avlyssnande av polisens kommunikationsradio Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Om skydd förden enskildes integritet vid avlyssnande av polisens kommunikationsradio Herrjustitieministern erhöll ordei för att besvara () anmälda fråga, 1976/77:175, och anförde: har frågat migom jag anser att den enskildes integritetkan komma i fara genom att obehöriga avlyssnar polisens kommunikationsradiooch om jag är beredd all vidta åtgärder för all skydda den enskildes integritetpå delta område. Somherr har påpekat kan man i den öppna handeln köpa radiomottagare medvilka man kan avlyssna polisens kommunikationsradio. Det är inle förbjudetenligt svensk lag alt försälja och inneha sädana apparater. Attpolisens kommunikationsradio avlyssnas av andra än poliser är enligt min meningotillfredsställande av flera skäl. Den brotlsbekämpande verksamheten försvårasgenom all brottslingarna via polisradion kan följa polisens arbete. Likaallvarligt är det att polismeddelanden om självmordsförsök, barnmisshandeletc. pä detta sätt kan komma att spridas bland allmänheten och således innebärarisker för enskildas integritet. Ävenpolisen är medveten om de risker som är förenade med alt polisradion avlyssnasav allmänheten. I någon mån minskas riskerna genom att polisen av praktiskaskäl försöker formulera sina meddelanden över Nr 57 polisradion så korlfaltal som möjligt. I detta sammanhang vill jagnämna Torsdaeenden " "'" ' Po''S''''dion ibland använder sig avsifferbeieckningar för de 20 ianuari 1977 vanligastetyperna av polisuppdrag. Dessa sifferbeieckningar hämtas frän denblankett som används i radiocentralen för att dokumentera uppdrag Om skydd Jör den somlämnas via polisradion. enskildes integritet om att polisen i sina radiomeddelanden på delta vid avlyssnande av sätt skall använda sig av koder finns inte. Det är inleheller möjligt polisens kommuni- att i det praktiska polisarbetet alltid arbeta medkodmeddelanden. Ett kationsradio särskilt kodsystem för de nu ifrågavaranderadiomeddelandena skulle dessutom bli mycketsvårhanterligt särskilt som koderna måste bytas jämförelsevis ofta för attförhindra att kodbeteckningarna blir kända utanför polisen. Det är knappast hellermöjligt att förbjuda försäljning eller innehav utan särskilt tillstånd avradiomottagare med vilka man kan avlyssna polisradion. Det finns sannoliktett mycket stort antal sädana mottagare spridda bland allmänheten. Någrastörre svårigheter lär inte heller möta för den radioinlresserade all självbygga sig en sådan mottagare. förbud kan därför inte beräknas fä någonnämnvärd effekt. Allmänhetens avlyssning av polisradion kan motverkas genomlal-" kryptering. Därigenom blir del mycket svårt för obehöriga attavlyssna polisradion. Den som vill följa radiotrafiken måste ha en dyrbarmottagare som ingår i krypieringsulrustningen. Dessutom måste man känna tillden kod som tillämpats vid krypteringen. Gör man inte det erfordras ensynnerligen avancerad dataanläggning för all kunna forcera krypteringen.Polisen har utrustning för talkryptering i och . I åretsbudgetproposition har regeringen beräknat medel för ett helt nytt radiosystem iMalmö polisdistrikt. Vidare har regeringen i samma proposition föreslagitbeslällningsbemyndigande som innebär att hela /79 och hela under /80kommer att utrustas med nytt radiosystem. I planeringen för delta nyaavancerade system ingår lal-krypteringsutrustning för samtliga polisensenheter. I samband med införandet av detta radiosystem kommer dentalkrypteringsutrustning som finns i och efter hand attföras ut för användning i övriga delar av landet. I budgetpropositionen begärregeringen också medel för viss ytterligare krypleringsulrustning i delnuvarande systemet. Jag har erfarit all fortlöpande följerden tekniska utvecklingen på området för all om möjligt påskynda införandet avtalkrypteringsutrustning i övriga polisdistrikt. Jag ber att fåtacka justitieministern för svaret pä min fråga. Svaret ärju positivt, ivarje fall i så måtto att justitieministern känner oro för utvecklingen närdel gäller avlyssningen av polisens kommu- Jag har ställt frågan mot bakgrunden av att den härav- lyssningen tycks ha fåtten sådan omfattning i vän land all man har anledning att känna oro, inle minstför den enskildes integritet. Inträffadehändelser som exempelvis polis, läkare och annan personal är ålagda stränglystnadsplikt omkring kan uppenbarligen bli allmän egendom och spridas tilloffentligheten på det här sättet. Jaghar här i min hand en broschyr där man i bästa gör reklam förde här anläggningarna: "Med rätt anavlyssna" Medden avsättning som dessa artiklar fått på marknaden är det klart att företagengör ekonomiska vinster på dem. När man går ul med sådana här reklambroschyrerökar naturligtvis omsättningen ytterligare. Idenna broschyr finns också beträffande samtliga polisdistrikt i landetdetaljerade uppgifter om vilka kanalkoder som polisen använder. Man får uppgiftom vilka kristaller som man skall beställa för att kunna lyssna på de olikapolisdistriktens kommunikationsradio. Detsom är allvarligast - och som jag också tog upp i min fråga -är att man lämnarut polisens förkortningar och koder beträffande såväl inträffade händelser somvidtagna åtgärder. Som jag pekade pä i min fråga slår kod 29 försjälvmordsförsök. Del får emellertid inte vara så alt grannarna i kvarteretgenom polisradion skall kunna ta reda på att i trean har blivit sådeprimerad att han försökt begå självmord. Enligtuppgifter från polisen är det tydligen så, som också justitieministern självsäger, att del är svårl all bedriva brottsbekämpning och spaning beroende päall naturligtvis även de människor som sysslar med avancerad brottsligverksamhet skaffar sig sådan här utrustning. Del försvårar i hög grad polisensarbete. Jaghar fän ell brev från polischefen i , . Han harlåtit sig intervjuas i en tidning, där han säger följande: "Omvi polismän så att säga från mun lill mun yppade en del saker som rör vårtarbete till utomstående - då skulle vi riskera att åtalas för tjänstefel. Mensamtidigt kan kanske 1 500-2 000 privatpersoner via polisradion få reda påprecis samma saker! Del är egentligen eländigt alt vi i lär ha världensbästa polisradio - syslem -70 - och att vi sedan inle skall kunna ulnyltja deni full utsträckning!" Jagtackar för svaret, men jag tycker alt de åtgärder som justitieministern talarom inte leder så värst långt. Jag skulle gärna vilja höra litet mer om vilkaåtgärder justitieministern tänker vidta för att bättre komma lill rätta meddessa missförhållanden. Omskydd för den enskildes integritet vid avlyssnande av polisens kommunikationsradio Jag vill gärna vitsorda uppgift all delta är ellallvarligt problem. Men som jag i milt ganska ulföriiga svar har försökt visaär det inte lätt all komma lill rätta med det. 6 protokoll 1976/77:55-58 Omskydd för den enskildes integritet vid avlyssnande av polisens kommunikationsradio Manhar ell behov av all genom polisradion kunna tillkalla polis så' fort sommöjligt vid inträffade händelser. All förhindra all de kortfattade uppgiftersom där lämnas kommer till andras kännedom skulle innebära att man införde förbudmot innehav av radiomottagare. Del innebär i sin tur en inskränkning i denenskildes frihet. Denlösning som jag har nämnt i mitt svar är alt man skulle skaffakrypteringsapparatur. Som framgår av svaret är man pä god väg. Men det är enganska dyrbar åtgärd. HerrJANSSON (s): I likhet med justitieministern är jag medveten om att det säkerligeninte är möjligt att införa ett förbud mot försäljning av dessa apparater. Vikan inte heller förbjuda människor alt lyssna pä radio. Det är alltså inlenågot sådant jag egentligen är ute efter. Polisernaförklarar att de har svårigheter all genomföra sitt jobb därför alt de vet allde är avlyssnade. I stället för att använda kommunikationsradio får man nukalla in personalen lill sambandscentraler och ge muntliga meddelanden där,vilket i hög grad försvårar verksamheten. Detalkrypieringsanläggningar som justitieministern talade om är visserligendyrbara men väldigt nödvändiga för all komma lill rälla med dessa ling.Rikspolisstyrelsen har i årets budget av justitieministern begärt 900 000 kr.för inköp av krypleringsanläggningar, men justitieministern anvisar bara 50 000kr. för detta ändamål. På del området måste man emellertid vidta åtgärder. Folkkan gärna sitta och lyssna pä polisradion - det kan vi nog inte göra någontingål - men det måste vara ett legitimt intresse för samhället att polisen fårresurser för alt skydda sig mot all bli avlyssnad. För del fordraskraftåtgärder, och jag vill fråga justitieministern om del inte vore bättreatt göra omprioriteringar. Pengarna lill några av de föreslagna polistjänster iStockholm som man enligt polischefen själv tydligen inte har möjlighet alltillsätta kunde kanske i stället användas till krypleringsulrustning. som ju ärganska dyrbar men säkerligen absolut nödvändig. För all visa hur stora kostnader det rör sig om kan jag nämna allutbyggnaden av personradiosysiemei i enligt budgetpropositionen går påöver 5 milj. kr. och beslällningsbemyndigande för och pålitet över 13 miljoner resp. 8 miljoner. Dessa belopp är alltså upptagna ibudgetpropositionen. Del är rikligt, men när del gäller krypieringsanläggning-arna är del jupå del sättet, som jag sade tidigare, att har begärt 900 000kr. för ändamålet medan justitieministern anvisar 50 000. Tyckerjustitieministern all del är en lämplig avvägning som har skett pä del här området? Herr justitieministernROMANUS: Nr 57 I dessa system ingår krypleringsulrustning för samtliga Torsdaeenden enheter inom polisen. Överläggningenvar härmed slutad. av lagen om tillfälligtomhän-§ 7 Om tillämpningen av lagen om tillfälligt omhändertagande dertagande Herr socialministern erhöll ordet föralt besvara i (s) den lOjanuari anmälda fråga,1976/77:165, och anförde: i har frågat mig om jag ämnar vidta åtgärderför all snabbt undanröja alla oklarheter i vad det gäller reglerna för socialmyndighets hantering av uppgifter om omhändertagande enligt lagen om tillfälligtomhändertagande (LTO). ; LTO skall den omhändertas av polisman som genom sitt uppträdande störallmän ordning eller utgör omedelbar fara för denna, om det är nödvändigt förall upprätthålla ordningen. Omhändertagande kan också ske när del fordras föratt avvärja straffbelagd gärning. Utredningskall göras om den omhändertagnes personliga levnadsförhållanden, i den månbehov av sådan utredning kan antas föreligga. Utredningen skall om möjligtgöras av företrädare för social myndighet. Avsikten med utredningen skall varaatt la reda pä, om den omhändertagne är i trängande behov av hjälp eller stödfrän samhällets sida. Registreringav personer som har omhändertagils enligt LTO får inle göras ho.s polisen.Delta framgår av uttalanden vid lagens tillkomst och av anvisningar som harutfärdats av . Däremotfinns inga föreskrifter om hur socialmyndigheterna skall hantera uppgifter somkommer in om personer som har omhändertagits av polisen. Över huvud tagetsaknas generella föreskrifter om i vilken utsträckning och pä vad sättregistrering av uppgifter skall ske hos de sociala myndigheterna. Det är därmednärmast en lämplighelsfråga vad som skall registreras hos sådan myndighet. Desociala myndigheterna får enligt vad utvärderingarna visar i viss utsträckning rapporter från polisen om omhändertaganden enligt LTO även i fall då någon social utredning inle har gjorts. Polisen är också enligt 10 J; nykterhetsvårdslagen och 93 iJ barnavärdslagen skyldig att i vissa fall underrätta de sociala myndigheterna om omhändertagna som har varil alkoholpäverkade resp. kan vara i behov av ingripande av bar navårdsnämnd. Polisen har dessutom enligt 3 >j polisinslruklionen en allmän skyldighet alt underrätta social myndighet om förhållande som bör föranleda åtgärd. I andra fall kan polisen finna skäl all underrätta de sociala myndigheterna när del är tveksamt om den omhändertagne enligt är i behov av hjälp eller stöd och de sociala myndigheterna inle finns till hands för all genast undersöka detta. Omtillämpningen av lagen om tillfälligt omhändertagande Påsina håll lär det ha förekommit att polisen rutinmässigt har skickat rapporterom omhändertaganden till de sociala myndigheterna. Det har aldrig varitmeningen att LTO skall tillämpas på delta sätt. Enligt vad jag har inhämtatkommer frågan all behandlas i samband med den bearbetning avtillämpningsföreskrifterna som pågår inom . fall en inkommen rapport leder till utredning hos den sociala myndighetenär det naturligt all rapporten får ingå i den akt som läggs upp över ärendet. Iandra fall bör enligt min mening de sociala myndigheterna undvika att samla deinkomna rapporterna. Under alla förhållanden anser jag mot bakgrund avuttalandena vid LTO:s tillkomst att det är olämpligt att förvara rapporterna påett sådant sätt all de bildar ett register. Inomsocialstyrelsen överväger man f n. att gå ul med ell särskilt meddelande tillde sociala myndigheterna i de frågor som jag nu har berört. Jag kan slutligennämna att enligt vad jag har erfarit kommer socialulredningen i samband medsitt slutbetänkande att föreslå viss lagstiftning beträffanderegislerföringen hos social myndighet. iEskilstuna (s): Jag ber att få lacka socialministern för svaret på min fråga. Syftetmed frågan har inte varit att återigen ta upp en LTO-debatl. Om jag förståttsaken rätt har tanken bakom lagen varit att skydda människor. Huruvidaverkningarna har blivit så goda har diskuterats, men del är en annan debatt.Helt klart bör vara alt den kännedom om omhändertagande som naturligtvispolisen har och social myndighet behöver få för att pä bästa sätt kunna stödjaoch hjälpa inte får lämnas vidare och därigenom bli lill skada för den somtillfälligt omhändertagits. Somjag kunnat uppfatta saken på grundval av pressuppgifler har inle bestämmelsernakunnat uppfattas som tillräckligt entydiga. Socialministern har bekräftatdetta. Dessabestämmelser måste vara absolut otvetydiga. Detta är ett oeftergivligt kravmed hänsyn både lill den som blivit föremål för åtgärden och till den som haratt närmast svara förde sociala stödåtgärderna. Därför ställde jag min frågalill socialministern, som har verktygen för att skapa klarhet. Socialministernhar meddelat all socialutredningen överväger att komma med vissa förslag i vadgäller regislerföringen. Det är gott och väl. Men debatten om regislerföringenhar kanske blivit litet överbelonad i sammanhanget. Polisen måste givetviskunna visa svart på vitt på vad man gjort, och de sociala myndigheter som skallstödja och hjälpa behöver informationer och anteckningar. Det viktiga är hurman utnyttjar de uppgifter som finns och hur sekretessen fungerar. Fårjag, herr socialminister, lolkasvaret så, all man kan vänta ett klarläggandefrån utredningen inte bara i vad gäller regislerföringen? ministern för avsikt altnär propositionen skall skrivas behandla saken så alt det blir full klarhet ifråga om uppgifters överlämnande från myndighet till myndighet? Jaghade nog varit mera till freds om socialministern kunnat upplysa om innehålleti det särskilda meddelande som överväger att gå ut med lill desociala myndigheterna. Jag tycker det vore bättre om socialministern kunde geett klart besked om alt , i väntan på vad som skall ske efterdet att socialutredningen slutfört sitt arbete, kommer att lämna ett meddelandelill de lokala sociala myndigheterna om hur dessa frågor skall handläggas. ömen översyn av befolkningsut veck -lingen Jag är medveten om de svårigheter som frånvaron av bestämmelser pådetta område innebär för de sociala myndigheterna. Det framgick av milt svaratt det hela hänger samman med att man lämnat frågan om formen förregistrering hos dessa myndigheter oreglerad. Enligt vad jag fått uppgift omkommer socialutredningen i sitt belänkande all behandla de här frågornarelativt utföriigt och lägga fram förslag till viss lagstiftning. Det är minförhoppning att vi därmed kommer alt få en bättre ordning. Somjag också nämnde i mitt svar pågår en bearbetning av tillämpningsföreskrifternainom . Frågani övrigt, alltså vad som karakteriserar ett register, bör kanske besvaras iannat sammanhang. Rent allmänt kan jag emellertid säga att när del gäller densak som vi nu diskuterar- nämligen att det hos socialförvaltningen uppstår ettregister med olika uppgifter- hoppas jag all vi skall komma fram till en bedömningoch ett förslag som kan leda till de åtgärder och förhållanden som herrGustavsson i här har efterlyst. HerrGUSTAVSSON i (s): Det är utmärkt med förhoppningar, men jag vill upprepa alt jag skullevara mera till freds om socialministern klart ville tala om alt det tillhandläggande myndigheter utan dröjsmål skall gå ul meddelande om hur man haratt förfara med dessa frågor. Överläggningenvar härmed slutad. § 8Om en översyn av befolkningsutvecklingen Herrsocialministern erhöll ordet för att besvara i (m) anmälda fråga, 1976/77;167, lill herr statsministern, ochanförde: