prot · G00925 · 1976-12-31 00:00:00 — Men del förmig centrala är att det gäller all stämma i bäcken hellre än i ån. Vad jagville diskutera var det principiellt oerhört viktiga i att, särskilt förutrikespolitiken, läckage av den här typen inte förekommer, vare sig del skerav illvilja eller oförstånd. Vifår ju tids nog tillfälle att diskutera regeringens olika utrikespolitiskaåtgärder. Då kan man komma tillbaka och framföra den kritik man vill. Men verkligen ligga i landels intresse att man med della material, närregeringsledamöterna knappast ännu hunnit värma upp stolarna, börjar enkampanj mot regeringen, från del parti som lidigare suttit vid makten, för atlmisstänkliggöra de utrikespolitiska grundläggande målsättningarna? Det anserjag vara väldigt olyckligt. Läckor av den här naturen är naturligtvis ägnadeatt försvåra en klok utrikespolitik därför atl man inle får behålla korten isin hand tills man är beredd atl göra ett utspel eller fatta ett beslut. Detkan väl inle vara i något partis intresse - varken i oppositionens ellerregeringspartiernas. Del är viktigt alt i dessa sammanhang skilja på vad som sker underämbelsmannaansvar och vad som är rent politiska handlingar. När del gällerämbelsmannaansvarei finns det inle skäl för mig att här säga alt del harbegåtts någon handling som inte är förenlig med ämbelsmannaansvarei och somjag kan beivra. Närdel gäller de mera partipolitiska aspekterna, som kommer till uttryck itidningarna med anledning av den här läckan, så är del väl ganska naturligt altsådana jämförelser kan göras . Men jag vidhåller vad jag redovisadelidigare - att jag helst endast vill diskutera faktiskt hållna tal och avgivnaskrivelser. Under min period i departementet har inte något läckageinträffat som på något sätt i andra länder har kunnat misstänkliggöra vårt handlande.Regeringens politik har klart Det har varitnyanser som har diskuterats, och det anser jag all vi får tåla. HerrSIEGBAHN (m): Det är naturligtvis alldeles riktigt att man inte skall diskutera talsom inte har hållils. Men del har ju kommit fakta efteråt. Del har förekommiten hel del artiklar där man försöker dra upp en skiljelinje mellan dennuvarande och den föregående regeringens politik. Del hade kanske varilnaturligt all utrikesministern hade framhållit -vilket har sagts mig frånutrikesdepartementets pressbyrå - all hade förre utrikesministern hållit etttal, så hade det varil ell led i de många tal som han har hållit i FN:sförsamling och på andra håll, och att det var rimligt att han hade berört vissadetaljfrågor. Men när man nu får en ny utrikesminister, som dessutomrepresenterar en ny regim på nästan , så är detnaturligt all utrikesministern tar upp de principiellt vikliga frågorna och så altsäga gör en program-deklaration. Del är väl i den belysningen somutrikesministerns utmärkta tal i skall ses. Överläggningenvar härmed slutad. § 5 Om insatser från försvaret för att stimulerasysselsättningen i Om insatser från försvaret för att stimulera sysselsättningeni Herr försvarsministern erhöll ordet föratl besvara () anmälda fråga, 1976/77:43, ochanförde: har frågat mig om jag ställer mig bakom försvaretsrationaliseringsinstituts avstyrkan av en utlokalisering av publikations- ochläromedelsverksamheten vid försvaret till och i så fall på vilket sättjag avser tillmötesgå förord för insatser från försvaret för allstimulera sysselsättningen i . Rationaliseringsinstituieisrapport har varit på remiss, men alla yttranden har inte kommit in ännu.Rapporten är således f n. under behandling i försvarsdepartementet, och någraställningstaganden har ännu inle gjorts. Jagavser all föreslå regeringen atl förelägga förslag i denna frågaunder . Oavsett innehållet i denna proposition kommer jag all nogapröva alla ytterligare möjligheter au förlägga verksamhet lill ochsöka medverka till att sysselsättningen där stimuleras. Jag kommer vidare attuppmärksamt följa arbetet i den av chefen för den10 tillsatta arbetsgruppen för bevakning av sysselsättningsfrågor iNyköping. FruLUDVIGSSON (s): Jag ber all få lacka försvarsministern för svaret på min fråga, och jagvill gärna tolka det som en utfästelse från försvarsministern Ominsatser från försvaret för att stimulera sysselsättningen i att fullfölja riksdagensuttalande i denna sak. 1saniband med beslut om nedläggning av flygflottiljen i Nyköpingväcktes en motion av några sörmländska riksdagsledamöter, vari yrkades påsysselsäliningspolitiska åtgärder som kompensation för förloradearbetstillfällen. I motionen framhölls att det borde vara möjligl atl inomförsvarsdepartementels verksamhetsområde finna viss delkom-pensaiion. Somexempel nämndes den läromedelsproduktion som sker inom försvaret. Vidriksdagsbehandlingen ställde sig försvarsutskoltel positivt till motionsyrkandetoch anförde att del bör prövas om läromedelsproduktionen hell eller delvis kanförläggas lill . Detta blev också beslut. Nuhar emellertid, som försvarsministern nämnde, försvarels rationaliseringsinstitutföreslagit all försvarets brevskola skall avvecklas och alt dess resurser skalltillföras de tre försvarsgrensslaberna. Delta förslag har, såvitt jag har migbekant, gått på remiss inom försvaret, och av del remissyttrandet framgår allÖB samt marin- och flygstabscheferna tillstyrker FRI:s förslag, medanarméstaben, brevskolan och Försvarels civila ijänstemannaförbund avstyrker. Jaghar med min fråga velat aktualisera förord för en prövning avlokaliseringen av nämnda verksamhet lill . Skulle denna inte komma tillstånd finns det enligt min mening starka skäl all undersöka om något annatalternativ möjligen föreligger. Densärskilda arbetsgrupp som den socialdemokratiska regeringen tillsatte arbetarnaturligtvis med all finna alternativa sysselsättningar. Man är i färd med atti samarbete med olika statliga organ undersöka vissa projekt. De är emellertidinte av den storleken att de ger full kompensation för flygflottiljen. I delutsatta sysselsättningsläge som Nyköpingsregionen redan befinner sig i är detdärför synnerligen angeläget alt allvarligt pröva alla uppslag, ävenverksamheter som ger relativt få anställningar. Delligger självfallet nära till hands all man i den berörda regionen förväntar sigall försvarsdepartementet undersöker om det är möjligt all göra en insats.Arbetsgivaransvaret i samband med att arbetsplatser försvinner har ofta åberopats,inle minst . Jag finner det befogat att också i dethär sammanhanget betona att arbetsgivaren bör känna ett ansvar för att demänniskor del nu gäller skall kunna känna trygghet för sina anställningar. Menjag tolkar som sagt försvarsministerns svar positivt. Jag förslår myckel väl den oro som såsom representantför Nyköpingsregionen känner för den nedgång i sysselsättningen som kommer atlbli följden av beslut om att flygflottiljen skall drasin. Eftersom jag har blivit försvarsminister har jag givetvis ell ansvar föralt, i den mån del går all inom försvars- departementets ram erbjudaalternativa sysselsällningar, sådana möjligheter noga prövas. Närdel gäller läromedelsproduktionen måste vi emellertid också ta hänsyn till deremissinstanser som framfört sina åsikter. Inom försvars-sektorn har vi, somfru väl känner lill, verkligt hårt tryck på oss atl rationalisera.Försvarsdepartementet har, som jag redan sagt, inle lagit något beslut i denhär frågan, och jag vill framhålla atl mitt positiva svar inte innebär någonformell utfästelse att just denna verksamhet skall utlokaliseras lillNyköping. Atthär föreligger ett arbetsgivaransvar är vi helt överens om. Men jag vill betonaatl beslutet att lägga ned flygflottiljen i inte har fattats avförsvarsmakten - det är ett politiskt beslut som har fattats av . Detär alltså riksdag och regering som har del ansvaret, och kompensationen för dearbetstillfällen som bortfaller kan bara lill en del åstadkommas inom ramen förfjärde huvudtiteln. Huvuddelen av sysselsättningen måste skapas inom andrasamhällsområden. FruLUDVIGSSON (s): Vi är överens om att det ytterst är staten som har arbetsgivaransvareti delta sammanhang. Att jag har ställt denna fråga till försvarsministern berorpå att det ligger nära lill hands alt särskilt vända sina blickar motförsvarsdepartementet med tanke på det lydliga uttalande som med bredmajoritet bakom sig gjorde när den här frågan behandlades. Det är alltså detsom ligger bakom min fråga. Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Om tvångetinom socialvårdslagstiftningen Herrsocialministern erhöll ordet för alt besvara iNorrköping (s) anmälda fråga, 1976/77:39, och anförde: i har - mot bakgrund av del uppdrag somfullgörs av socialutredningen - frågat mig om del är min uppfattning alttvånget inom socialvårdslagstiftningen bör bibehållas. Socialulredningenarbetar med en allmän översyn av den sociala vård-lagstiftningen. I ett,principbetänkande, kallat Socialvården, Mål och medel, redovisade utredningenår sin principiella uppfattning i de frågor som bedömdes vara väsentligaför lagstiftningsarbetet. I ett avsnitt om sociala vårdinsatser utan denenskildes samtycke fann utredningen att sådana insatser i undantagsfall kundebli nödvändiga inom ramen för den kommande socialvårdslagstiftningen i fråga omdels underåriga, dels vuxna missbrukare. I förhållande lill gällande rättinnebar förslaget enligt utredningen en väsentlig begränsning i samhälletsmöjligheter att vidta åtgärd mot den enskildes vilja. Tiden för omhändertagandeskulle normalt 2Riksdagens protokoll 1976/77:25-27 kunna omfatta högst tremånader och skyddet för annan person avvisades som grund för ingripande. Socialutredningensprincipbetänkande gjordes lill föremål för en omfattande remiss. Genom enskrivelse överlämnade den dåvarande regeringen remissyttrandenatill utredningen för beaktande i utredningens återstående arbete. I skrivelsenuttalades bl. a. följande: "Vid utformningen av förslaget lill nysocialvårdslag m. m. bör åtgärder utan den enskildes samtycke vad gäller barnoch ungdom regleras i särskild lag med utgångspunkt i det av utredningenföreslagna förfarandet, innefattande socialnämndens medverkan. Beträffandeövriga åtgärder ulan den enskildes samtycke bör utredningen undersökamöjligheterna lill enhetliga bestämmelser utanförsocialvårdslagsliftningen." Skrivelsenfrån den dåvarande regeringen torde ha lett lill all socialutredningen arbetarpå att utforma ett lagförslag som i fråga om de vuxna inle innehåller någrabestämmelser om åtgärder ulan den enskildes samtycke inomsocialvårdslagsliftningen. 1 ett sådant läge torde endast återstå de åtgärderulan den enskildes samtycke som kan företas med stöd av lagen om slutenpsykiatrisk vård. Efterregeringsskiftet har jag haft ett samtal med socialuiredningens ordförande föratt orientera mig om utredningens läge. På fråga av mig förklarade ordförandendärvid bl. a. att utredningen enligt hans uppfattning har möjlighet - lilldess slulförslag presenteras - alt inom ramen förgällande direktiv utarbeta två alternativ i fråga om möjligheterna att använda tvångmot vuxna missbrukare: ett som bygger på utredningens eget förslag iprincipbetänkandet och ett som utgår från dåvarande regeringens intentioner itilläggsuppdraget. Utredningen har därefter enligt vad jag har inhämtatbeslutat att utarbeta två alternativ på detta sätt. Enligtordföranden planerar utredningen att ge bägge lösningarna en likvärdig konkretutformning som kan remissbehandlas. Regeringens förslag kommer att utarbetaspå grundval av de synpunkter som kommer fram under remissbehandlingen. För egendel har jag inte tagit ställning till vilken av de båda lösningarna som börväljas. Jag vill dessutom tillägga att jag vid min genomgång av utredningensarbetsuppgifter inte har funnit anledning all ta initiativ till någon ändringeller komplettering av utredningens direktiv. HertNILSSON i (s): Jag ber att få lacka herr socialministern för svaret på min fråga. Delhar emellertid inle övertygat mig om atl det fanns skäl för socialminister ingripa i socialuiredningens arbete. Vihar i nära haft en intensiv debatt om socialvårdens mål och medel.Debatten har visat alt systemet med tvångsåtgärder inom nykterhetsvården harmisslyckats och att del är omöjligt att förena tvång och social service. Denförutvarande socialministern, , tog intryck av debatten och gavsocialulredningen tilläggsdirektiv. ochsocialdemokratin var alt skapa behandlingsformer som byggde på frihet ochdemokrati. Delär mot den här bakgrunden svårl att förslå socialminister förslagatt två alternativa förslag skall utarbetas, ell med och ett ulantvångsåtgärder. Många misstänker atl socialministern har givit vika för denbiträdande socialministern, moderaten , som ju är känd för sinadjupt konservativa åsikter i socialvårdsfrågor. Atl de nya direktiven, enligtvad som sägs i svaret, har lämnats i muntlig form är kanske mest intressantfrån konstitutionell synpunkt. Genomtilläggsdirektiven och del svar som socialministern har lämnat tycker jagatl riskerna har ökat för alt även framlidens socialvård kommer att bygga påtvångsåtgärder och kanske förstärkta sådana. Just det faktum attsocialministern inte vill ta ställning kommer att ge de konservativa krafternaråg i ryggen. Starkaskäl talar för en socialvård ulan tvång. För del första får en socialvård medtvångsinslag en stark karaktär av klasslag. Den drabbar i första hand människorsom är socialt utslagna. För det andra går det inte atl förena tvång och socialservice. Människor med problem vågar inle kontakta samhällets socialvård om deli bakgrunden finns möjligheter till tvångsåtgärder eller hot om sådana. Mångaviktiga remissinstanser har också visat alt behandlingsinsatser insatta motpersonens vilja ofta är meningslösa. Delhade varit glädjande om somsocialminister litet mer intensivt hade lyssnat till opinionen inomsocialarbetarnas organisationer och inom alla de tunga remissinstanser som villha bort tvånget för vuxna inom socialvården. Omrätt till delpension för egenföretagare Överläggningenvar härmed slutad. § 7 Om rätt till delpension för egenföretagare Herr socialministern erhöll ordet föralt besvara () anmälda fråga, 1976/77:52, ochanförde: har frågat mig om jag är beredd att göra sådan förändringi lagen om delpensionsförsäkring att egenföretagare ges samma möjlighet tilldelpension som gäller för anställda. Delpensionsreformenträdde i kraft . Genom denna reform har del öppnats möjlighetför den som är anställd och är att kombinera deltidsarbetemed delpension. För att få delpension måste den anställde styrka att hanminskat sin arbetstid med i genomsnitt minst och därefterhar kvar ett deltidsarbete som omfattar i genomsnitt minst 17 limmar perarbetsvecka. Kontroll av arbetstiden utgör således en förutsättning för rättenlill delpension. Den anställde lämnar vanligen ett intyg rörande arbetstid frånsin arbetsgivare till . Kassan har möjlighet att genomfortlöpande kon- Omrätt till delpension för egenföretagare takt med arbetsgivarenutöva den kontroll som behövs för anpassningen av delpensionen till detaktuella inkomstbortfallet. Delpensionsreformenhar fått ett positivt mottagande bland de anställda och på arbetsplatserna.Enligt senast tillgängliga siffror har omkring 16 000 personer ansökt omdelpension. För oktober månad utbetalades delpension till ca 12 000 personer. Delpensionsreformen finansieras genom en arbetsgivaravgift som tas ut på deanställdas lönesumma. Någon motsvarande avgift tas inte ul av egenföretagare.Att delpensionering har begränsats till enbart anställda beror på svårighetenatt anpassa ett sådant ersättningssystem till de särskilda förhållanden somgäller för egenföretagare. Under senare lid har företrädare för vissa avegenföretagarnas organisationer uttalat intresse för att egenföretagare skallfå möjlighet att erhålla delpension. har i uppdrag attmed biträde av den centrala pensionsdelegationen som har inrättats hos verketnoga följa upp verkningarna och erfarenheterna av delpensionsförsäkringen ochatt därvid föreslå sådana ändringar i lagstiftningen som visar sigerforderliga. Vid denna uppföljning prövar verket också frågan om de egnaföretagarnas anslutning till delpensionssystemet. uppföljning och diskussioner med företrädare för förelagarnasorganisationer ger vid handen atl det går att finna administrativa lösningar, ärjag för min del beredd att positivt pröva förslag om egenföretagarnasanslutning lill delpensionsförsäkringen. Hert (): Jag ber att få lacka socialministern för svaret på min fråga. Närriksdagen fattade beslut om delpensionsreformen, ville man skapamöjligheter för människorna atl efter många och slitsamma år i arbetslivetsuccessivt trappa ned arbetsinsatsen. Lagen fick emellertid en olyckligutformning på det sättet att del, utöver vissa andra krav, fastslogs att denpensionsgrundände inkomsten skulle ha erhållits genom anställning. Frånmoderata samlingspartiets sida kritiserade vi redan då detta krav, eftersomegenföretagarna därigenom utestängdes från möjligheten att erhålla delpension.Det råder väl inget tvivel om alt egenföretagare, lika väl som anställda, kanha behov av atl trappa ned sitt arbete och fl en mjukare övergång frånarbetslivet. Egenföretagarna gör ju, på samma sätt som de anställda, insats direkt ute i produktionen. Vi är medvetna om att det här föreliggerrent administrativa svårigheter, men rimligtvis bör dessa kunna lösas. Socialministernsäger att delpensionsreformen har mötts av ett myckel stort intresse. Den haremellertid också mötts av en mycket stor besvikelse; många egenföretagare samtal med fått veta all de inte omfattas av systemet. problem har tagitsupp vid olika sammankomster med egen- företagare, som jagdeltagit i. Socialministern erinrar om all företrädare för egenföretagarnasorganisationer låtit höra av sig i denna fråga. a. skrev Sverigeshantverks- och industriorganisation lill den förutvaranderegeringen och framförde att man ansåg att de beslutade reglerna borde ändras,så att olika grupper får en likvärdig behandling genom att egenföretagarejämställs med företagare i aktiebolag. SHIO hemställde i sin skrivelse om enlagändring, som ger egenföretagarna möjlighet till delpension. Jaganser del vara ell rättvisekrav atl man mycket snabbt åstadkommer en lösning pådetta problem. På den företagardag som hantverks-ochindustriorganisation i går hade i uttryckte statsminister , omjag inle är fel underrättad -jag hade själv tyvärr inte tillfälle atl delta -ett mycket stort intresse och stor förståelse för denna fråga. Jag utgår därförifrån att de överiäggningar som kommer att ske leder till ett positivtresultat. Omregeringens syn på stormarknadsetableringar Överiäggningenvar härmed slutad. §8 Om regeringens syn på stormarknadsetableringar Fru bosladsministern erhöll ordet för altbesvara () anmälda fråga, 1976/77:46, ochanförde: har frågat om jag är beredd att redovisa min syn påstormarknadsetableringar i de fall där relevant beslulsunderiag i form av bl.a. varuförsörjningsplan saknas. Detär i och för sig självklart att en etablering av en stormarknad inte kan skeutan tillgång till relevant beslutsunderlag. Frågan är närmast vad som i dettasammanhang skall anses vara tillräckligt underlag för beslut. Distributionsulredningenhar i sill betänkande (SOU 1975:69) Samhället och distributionen behandlat bl.a. frågan om stormarknadsetableringar. Utredningen menar att samhället bör taett ökat ansvar för varudistributionen med sikte bl. a. på atl förhindra enfortsatt utveckling mot en utpräglad storbuliksstruklur. Som ett led i dettaföreslås kommunerna upprätta varuförsörjningsplaner. Utredningensförslag har remissbehandlats och bereds f n. inom . Del ärdärför inte nu möjligt att redovisa några närmare ställningstaganden tillförslagen. Jag konstaterar dock all förslaget om kommunalavaruförsörjningsplaner har bemötts positivt av så gott som samtligaremissinstanser. Idagsläget gäller alt samhällets prövning av stormarknadsetableringar görs ianslutning till att stadsplaner fastställs. Härvid gör i första hand kommunernaen allmän lämplighelsbedömning av den tänkta markanvändningen. Vilket underiagsom då skall krävas blir självfallet delvis beroende av omständigheterna i detenskilda ärendet. Omregeringens syn på stormarknadsetableringar måste dock enligt minmening vara all verkningarna för övrig handel - och därmed för konsumenterna -i den berörda regionen är noga belysta. HertJONASSON (c): Jag vill tacka fru bostadsministern för svaret på min fråga. Orsakentill att jag ställt frågan är den oro som jag känner inför konsekvenserna avstormarknaderna. Enligt min uppfattning - och den delas av många - blir följdenav stormarknader den att affärer inom stora räjonger omkring dessastormarknader, affärer som ger service åt allmänheten, får minskadomsättning och kan tvingas slå igen. Människorfrestas ju att göra sina huvudsakliga inköp på stormarknaderna, speciellt närdet gäller livsmedel. Detta leder i sin tur lill att livsmedelsbutikerna inomen ganska stor räjong inte klarar sig på att tillhandhålla service förkompletteringsköp utan lägger ned verksamheten. Butikerna tål inteomsättningsminskningen. Vi riskerar då att få en ytterligare utflyttning ochutglesning och en försämrad service. Iett sådant läge måste samhället sätta in åtgärder för att se till attmänniskorna kan få varor. Delta kan ske genom hemsändning av varor eller påannat sätt, men det kommer att dra stora kostnader för både stat och kommun. Föratt utröna verkningarna bl. a. av stormarknader behövs mer än välvaruförsörjningsplaner. Genom sådana skulle verkningarna bli klarlagda, ochdärmed skulle riskerna för felinvesteringar kunna undvikas. Distrubulionsutredningenhar också, som statsrådet påpekar, sagt att det är nödvändigt medvaruförsörjningsplaner innan beslut om stormarknader fattas. Jagvill klart säga ifrån att jag för min del hyser stor rädsla för konsekvensernaav stormarknaderna, vare sig dessa drivs av kooperationen eller enskilt - dethar ingen betydelse. Skall vi klara ekonomin framöver bör vi försöka se tillatt vi inte gör felinvesteringar som kostar pengar och som i sin tur ger ossytterligare utgifter när vi skall ta konsekvenserna av dem. Jagfinner emellertid svaret positivt, speciellt när statsrådet säger följande: "Detär i och för sig självklart atl en etablering av en stormarknad inle kan skeutan tillgång lill relevant beslutsunderlag. Frågan är närmast vad som i dellasammanhang skall anses vara tillräckligt underlag för beslut." - Enligtmin mening måste underlaget vara en varuförsörjningsplan. Jagfinner det också glädjande all statsrådet konstaterar att förslaget omkommunala varuförsörjningsplaner har bemötts positivt av så gott som samtligaremissinstanser. Jaghoppas därför att man i praktiskt hänseende skall kunna följa principen, ochdärmed vill jag tacka för svaret. Överläggningen var härmedslutad. § 9 Om interrailkortför pensionärer Herr kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara i (c) anmälda fråga,1976/77:41, och anförde: i har frågat mig om jag vill medverka lill allförsäljning av interrailkort även skall omfatta dem som har uppnått . Interrailkortetför ungdom infördes i anslutning till Internationella järnvägsunionens50-årsjubileum och var ell försök från de europeiska järnvägsförvaltningarnassida att intressera ungdom för järnvägsresor genom atl erbjuda billigaresmöjligheter till ett antal länder. Försökethar slagit väl ut och väckt stort intresse hos ungdomen. Del är enligt minmening ell bra exempel på initiativ som syftar till atl inom ramen förjärnvägarnas ekonomiska ansvar uppmuntra till ökat tågresande. Enutvidgning av systemet med interrailkort även till pensionärer kan inte skeutan internationella överenskommelser. Sådana förutsätter i sin lur noggrannamarknadsundersökningar. De nödvändiga marknadsundersökningarna pågår f n. inomInternationella järnvägsunionen. Dessaundersökningar måste självfallet avvaktas innan man överväger all utvidgainterrailkortets giltighet. HertBÖRJESSON i (c): Låt mig allra först lacka kommunikationsministern för det lämnadesvaret, som jag finner positivt. Jag är med andra ord nöjd med detsamma. Avsvaret framgår alt interrailkorlen har blivit populära bland ungdomen.