prot · G00943 · 1976-12-31 00:00:00 — hävdar helt korrekt att Uppsalakommuns arbetsmarknad kännetecknas av obalans med tanke på att endast drygt 1296 av de yrkesverksamma är sysselsatta inom tillverkningsindustrin. Men sedanmålar han en bild i svart och vitt på ett minst sagt onyanserat sätt. Densocialdemokratiska oppositionen har gång på gång agerat medan "denborgerliga majoritetskonstellationens passivitet har försvårat varje medveteninsats för att komma till rätta med den oacceptablasituationen". Såenkelt är det nu inte. Den icke-socialistiska majoriteten har nämligen på olikasätt vidtagit åtgärder. Företag har fått industrimark. Det gäller bl. En satsning har gjorts pä ettindustrihusbolag som arbetar med etablering av mindre företag. Ettnäringspolitiskt program är f. n. ute på remiss. Två erfarna industrimänarbetar som konsulter åt kommunen. Professor ochföretagsekonomiska institutionen vid arbetar på kommunensuppdrag med näringspolitiska förutsättningar, en handlingsstrategi ochett åtgärdsprogram. Sammanfattningsvis:Läget i Norduppland inger stor oro. Den nu verksamma arbetsgruppen ochregeringens beslut om lokaliseringsstöd till gör dock att det finnsanledning att se något ljusare på situationen än för bara någon månadsedan. Till detta kommer försäkran här att regeringen ämnarseriöst pröva varje förslag som kan förbättra sysselsättningen i norra . () kortgenmäle: säger sig i huvudsak instämma i den skildring avuppländsk arbetsmarknads- och sysselsättningssituation som jag har givit iinterpellationen, och det hade varit underligt om han kommit till en annanslutsats - det är en korrekt beskrivning av verkligheten jag gjort. Och jagskulle vilja säga att den på ett nog så korrekt sätt beskriver även denverklighet som rör kommun. Jag tror mig ha en viss möjlighet att göraden bedömningen, eftersom jag varit verksam på det kommunala planet där imånga år i mycket nära kontakt med dessa frågor, och också i nära kontakt medde borgerliga politikernas sätt att undgå att ta i sysselsättningsproblemen iUppsala. Det intrycket, som jar har redovisat i min interpellation, står heltklart kvar, och det är något som omfattas av praktiskt taget varje uppsalabo.Tyvärr är del på det sättet. Sedantycker jag nog att är litet för ljusblå - inte i politisk meningkanske, men i den meningen att han tror att med lokaliseringspengarna tillÖsterbybruk och något uttalande av en representant för arbetsgruppen förSöderfors så är framtiden bra mycket ljusare för Norduppland. Vi är glada åide iniiiativ som tagits, fast vi anser att de är alltför begränsade. Vi ärtacksamma för lokaliseringsstödet till . Men vi är djupt medvetnaom att oerhört mycket återstår för att man skall komma till rätta medproblemen. Varkenherr eller har ens en gång velat ta namnet Forsmark i sinmun - och jag förstår dem. Det är ju där ett av de verkligt stora problemenligger. Vad skall det bli av hela arbetsmarknad om Forsmark läggsned som byggprojekt ? Hur skall det bli om vi inte får någondriftsfunktion där uppe ? Ja, det är oerhördaproblem som tornar upp sig. Att tro att man löser dem med en arbetsgrupp förSöderfors är verkligen att vara naiv, skulle jag vilja påstå. HerrULLENHAG (fp) kort genmäle: Jag visade i mitt förra inlägg på flera åtgärder som vidtagits av denicke-socialistiska majoriteten i kommun för att främja sysselsättningenoch åstadkomma en bättre balans på arbetsmarknaden. har inte kunnatbestrida att dessa åtgärder verkligen vidtagits. Därmed faller också hanspåstående om majoritetens totala passivitet platt till marken. Dethar varit nödvändigt att göra den här korrigeringen av ett felaktigt påståendei interpellation. 1 övrigt mår väl den debatten bäst av att förasinom kommun. Vidaretror jag inte att de båda åtgärder som har vidtagits löser alla problem iNorduppland - förvisso inte! Men det är i båda fallen viktiga åtgärder somvidtagits av regeringen, och det tillät jag mig säga. Jag tror inte, herrAlsén, att någon i Norduppland vill ge den sittande regeringen ansvaret försysselsättningsproblemen i Norduppland. Det är ändå den regeringen som underdenna korta tid sett till att vi har fått en fungerande arbetsgrupp och att vihar fått ett lokaliseringsstöd till. - ett beslut som enligtÖsterbyverkens platschef kan rädda sysselsättningen för de anställdavid Österbyverken. HerrALSÉN (s) kort genmäle: Jag kan ge rätt vad gäller lämpligheten av att föradebatten om specifika uppsalafrågor i . Detta har vi också gjort i mångaär. Det är ett oräkneligt antal gånger som vi socialdemokrater har försöktdriva på den borgerliga majoriteten i kommunen. HerrUllenhag talar om att man har en viss markberedskap. Ja, det vore väl småttgenant om man inte hade det i i storleksordning Oärde kommun. Mendärutöver är det mest planer på papperet. Jag har ett aktuellt konkret exempelfrån en ort i LJppsala kommun utanför tätorten. Den private intressent somdrivit företagel, som heter , fann det förenligt med sina intressen attlägga ned verksamheten. Där satt borgerligheten utan någon som helsthandlingsberedskap - än mindre utvecklade man någon aktivitet för att tryggasysselsättningen. Det fick vi göra från socialdemokratiskt hål|. Tack vare dendåvarande socialdemokratiska regeringen gick Statsföretag in och kommer attfortsätta driften, vi hoppas framgångsrikt. HerrHJORTH (s): Jag vill också utnyttja del här tillfället att framföra ett tack tillarbetsmarknadsministern för del positiva beskedet om lokaliseringsstöd tillÖsterbyverken i . Som nämnt i sininterpellation och sitt anförande har den uppländskasocialdemokratiska och fackliga arbetarrörelsen ägnat stor uppmärksamhet åtsysselsättningsfrågorna i Norduppland. Vi har haft många och goda kontakter medden socialdemokratiska regeringen i dessa frågor, och vi har även uppvaktatden nya borgerliga regeringen om detta. Jag hade tillfälle all vidsammanträffanden med och medindustriministern understryka det angelägna i ett statligt stöd tillÖsterbyverkens investeringar. Densocialdemokratiska regeringen var väl insatt i våra problem och positivtinställd till ett lokaliseringsstöd, men hann ej fatta beslut föreregeringsskiftet. Den nu aktuella investeringen berör omkring 200 anställdaoch avser i första hand en utbyggnad av stålgjuteriei med ett finrenseri. Denpersonalbyggnad som också planeras skall betjäna även övrig personal vidföretaget. Tidigarehar en del investeringar gjorts med statligt stöd, vilket avsevärt harförbättrat brukets arbetsmiljö. Utbyggnaden av gjuteriet är emellertid denstora satsningen på arbetsmiljöområdet. Investeringen i gjuteriet innebärgenom rationalisering och utökning av arbetsstyrkan en produktionsökning sommöjliggör en bibehållen marknadsandel. Ävenom lokaliseringsbeskedet genom regeringsskifiet blivit fördröjt vill jag sägaatt det var skönt att beslutet kom . Den minskade orderingångentill gjuteriet har orsakat vissa sysselsättningsproblem för den berördapersonalen. Den kan nu sättas in på en del arbeten i samband med om- ochnybyggnaderna. Detär också viktigt att nu få den nödvändiga upprustningen av gjuteriet, så står väl när, som vi hoppas, konjunkturen snart går uppåt igen.Dagens besked av arbetsmarknadsministern om statligt lokaliseringsstöd hälsasdärför med tillfredsställelse i . Det är en god fortsättning på densocialdemokratiska politiken visavi . Attsysselsättningen med detta, enligt , är räddad förÖsterbyverkens del kan jag nog inte hålla med om. Vad platschefen uttalat sigom gäller stålgjuteriet, men Österbyverken har även andra verksamheter. Detkommer att krävas ytterligare stödåtgärder för dem. Men vi hoppas attregeringen vill medverka även i fortsättningen och stödja och dessinvesteringar. Det här har varit en mycket intressant diskussion om läget i norraUppland. Jag lade märke till skillnaden i tonfall mellan och herrAlsén. säger att jag fortsätter den socialdemokratiska regeringensarbetsmarknads- och industripolitik, medan tycker sig spåra en nykallsinnighet, som kommit efter valet. Men om vi bortser från sådana politiskaövertoner och håller oss till sakfrågan, är det klart att vi har ett gemensamtintresse att irygga utvecklingen och sysselsättningen i norra . Det är alldeles klart attflera av de problem som finns där beror på en utveckling som pågåttunder fiera år. Där finns också konjunkturproblem. Det är därför den nämndaarbetsgruppen tillsatts med landshövdingen som ordförande, det är därför denvidgats till ytterligare ett område, och det är därför regeringen - så sent somi går - fattat beslut om ett betydande lokaliseringsstöd, vars värde herrHjorth just nämnde. Allttal om att den nya regeringen skulle vara passiv när kriser och arbetslöshethotar vill jag med skärpa tillbakavisa. Vi har suttit i regeringsställning , och vi har fått en hel rad olika problem på vår lott som vi skallförsöka ta itu med att lösa. NJAfår vi stödja med för att klara företaget. Varvenhar utomordentligt stora omställningsproblem. Det är ju varvskris i de flestaländer i världen. Föratt klara ett antal företag i tekobranschen har vi gått in med mellan 20 och 30milj. Närdet gäller glasbruken förekommer problem på flera håll där regeringen kommeratt ta initiativ. Bådeom specialstål och om handelsstål är utredningar tillsatta, som skall jobba såkvickt som det över huvud taget är möjligt för att underlätta de åtgärder viskall vidta. Föratt komplettera vad man kan göra på den industripolitiska sidan, har vibeslutat att förlänga en rad arbetsmarknadspolitiska åtgärder och ta nyainitiativ på det området. Det finns också en planering för vintern som kan gemånga tusen människor sysselsättning om den vanliga industriverksamhetenskulle svikta. Jagvill gärna, trots den polemik avslutade sitt anförande med, säga attjag har precis samma känsla som han för det eländiga och mänskligt bedrövliga iarbetslösheten. Det är inte bara det att man då saknar utkomst, utanarbetslösheten skapar också en känsla av meningslöshet med tillvaron. Man harinte en plats i samhället. Huvudmålet för den ekonomiska politiken är attmänniskor har ett jobb. På den punkten finns det en utomordentligt storenighet inom denna riksdag. Arbetsmarknadssituationeni norra präglas just nu av en relativt låg arbetslöshet. Arbetslöshetenbland medlemmar i arbetslöshetskassorna har sjunkit i alla de berördakommunerna vid jämförelse mellan . Men detta visarsituationen just nu för dem som är väl etablerade på arbetsmarknaden. Det finnsandra grupper som har det svårare, och det finns en viss oro för framtiden,vilket också har belysts i fiera inlägg. ITierps kommun är situationen besvärlig för ungdomar och kvinnor, bl. a. tillföljd av att Hettemarks konfektionsfabrik i lades ner i februari i år.Efterfrågan på arbetskraft är där låg. Den efterfrågan som finns gälleryrkesutbildad och van arbetskraft, framför allt män. Detmest akuta problemet i kommunen gäller bruk, och det var på. Jag har talat med direktören för bruket, , och jag hoppasverkligen att några större personalförändringar inte blir aktuella utöverdem som är varslade. Att så inte blir fallet är också mitt intryck avsamtalet med direktör . Arbetsmarknadsmyndigheternagör f n. stora ansträngningar för att finna alternativa sysselsättningar åt deberörda. För att stärka ungdomarnas ställning kommer möjligheterna tillarbetsmarknadsutbildning att ökas i . Närdet gäller är det utomordentligt viktigt med upprustningen avgjuteriet. Det är också, som sade, skälet till att man i gårfattade detta beslut om lokaliseringsstödet. Investeringarna uppgår tillsammanlagt 12,6 milj. kr., 7,2 milj. kr. i byggnader och 4,5 milj. kr. Det är min förhoppning att sysselsättningen vid bruket skallvara säkrad genom de nu beslutade investeringarna. har tidigare svarat på frågor om läget förkärnkraftverket i Forsmark. Regeringen har till lagrådet remitterat den s.k. villkorspropositionen. Det finns ingen anledning att här gå in på enenergipolitisk diskussion. Samtal kommer att föras mellan Forsmark ochregeringen om dessa villkor och om möjligheterna att på ett godtagbart sätt tatill vara avfallet från kärnkraftverket. Arbetsmarknadssituationeni präglas av en tillbakagång med - det finns här litet olikasiffror - mellan 100 och 200 arbetstillfällen. Man har vissa planer vidSkutskärsverken men hoppas kunna klara det mesta genom naturlig avgång. Mensysselsättningsmöjligheterna för kvinnor och unga flickor är mycket begränsadei den kommunen. Vihar nu tagit upp några av de problem som finns i norra . För attförverkliga rätten till arbete för människorna - inte bara där utan i alladelar av vårt land - måste självfallet staten, kommunerna och näringslivetsamverka. Beredskapsarbeten i olika former bedrivs under det här budgetåret inorra för ett värde av ungefär 16 milj. kr. Dessutom har verksamhetenmed arbetsmarknadsutbildning och praktikarbete vidgats. Jagvill här bestämt vända mig mot dem som jämställer människor, som får jobb genomarbetsmarknadspolitiska åtgärder, med de människor som äröppet arbetslösa, motdem som sägeratt arbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbeten bara är någotslags dold arbetslöshet. Att skaffa sig utbildning för ett nytt jobb eller atti beredskapsarbetets form verka i sjukvården eller bygga vägar, vatten och avlopp,är lika samhällsviktiga insatser som vilken annan typ av jobb som helst. Denenda skillnaden är ofta att ett beredskapsarbete innebär tidigareläggning av enplanerad samhällsåtgärd, t. ex. en utbyggnad av sjukvård, sociala omsorgereller kommunikationer. Det är en tidigareläggning som då bekostas med arbetsmarknadsmedel.Arbetsmarknadspolitikens uppgift är att se till att människor får utbildningför ett nytt jobb, får ett jobb och också en fast fot på den ordinariearbetsmarknaden. 2Riksdagens protokoll 1976/77:43 Jag vill gärna säga att jag sätter stort värde på de deklarationer somarbetsmarknadsministern gjorde i sitt senaste anförande. Hans anslutning aktiv arbetsmarknadspolitik och hans avståndstagande från ett samhälle sompassivt låter marknadskrafternas spel drabba människor uppskattar jag. Det ärvärdefullt att den grundsyn som arbetsmarknadsministern givit uttryck för överhuvud taget finns i den nya regeringen. Närarbetsmarknadsministern försöker få det till att det råder någon dissonansmellan och mig i våra uppfattningar om statsrådetsinterpellationssvar, tycker jag att det fordrar en liten kommentar. Vad herrHjorth talade om var lokaliseringsstödet till . Han uttryckte sintacksamhet för det stödet men också sin reservation mot att man skall tro attdet löser alla problem i . Det lokaliseringsstödet tackade ocksåjag för. Jag tycker att det är väl motiverat och att samhället har skyldighetatt gå in. Vad jag vände mig mot var en del av de synpunkter som kom tilluttryck i statsrådets svar och i den debatt som har förts här, inte minst avherr . Jagvill upprepa det krav som vi från arbetarrörelsen har, nämligen attarbetsgruppen skall vidgas till att gälla hela länet. Hela Norduppland är ettsammantaget område vad gäller arbetsmarknaden. Forsmarks problem kommer in iden bilden på ett alldeles speciellt sätt. Omfattande pendlingar sker från deolika kommunerna till Forsmark såsom byggarbetsplats. Den ovisshet som präglardet projektet måste tas in i bilden, när man planerar för den framtidasysselsättningen. Detkrav som jag tidigare gav uttryck för, nämligen att personalorganisationernaoch kommunernas representanter kommer med i arbetsgruppen, är oeftergivligt.Jag hoppas att arbetsmarknadsministern tar med sig detta krav hem tillregeringen och i kontakt med sin kollega i industridepartementet löser denfrågan. Förhällandet är otillständigt . HerrAhlmark sade att regeringen inte är passiv, och vissa tecken tyder på att deninte är det. Efter den uppvaktning vi gjorde för statsrådet för någon veckasedan tillät jag mig konstatera att statsrådet i varje fall är en aktivlyssnare. Han har också fattat ett beslut i regeringen beträffandeÖsterby. Det är vi glada åt, men vi hoppas att det skall följas av flera. Avnaturliga skäl är vi skeptiska till direktör löfte om den framtidahanteringen av Söderforsfrågorna. På en månad försvann 200 jobb, trots att sammeverkställande direktör sade att situationen skulle bli oförändrad. Det ärskrämmandevittnesmål om hur man på den del av vårt samhällsområde som i förstahand representeras av kapitalintressena kan se bort från enskilda människorssituation samt bygdens och samhällets intressen. Jagvill tacka för denna debatt. Jag tror att den på många sätt har varitbelysande. Jag vill också avslutningsvis framhålla att vi, som både statsrådetAhlmark och har sagt, har ett gemensamt ansvar. Vi måste tillsammans gripaoss an med lösningen av dessa problem. Frågorna är av den storleken att allagoda krafters medverkan behövs. Det fordras emellertid en fast ledning, någonsom initierar planeringen och håller i en långsiktig strävan till lösningar.Det är enligt min mening samhällets uppgift. Överläggningenvar härmed slutad. Herrarbetsmarknadsministern erhöll ordet för att besvara (vpk) den II november anmälda interpellation, 1976/77:42, tillherr statsministern, och anförde: har frågat statsministern dels vilken syn regeringen harpå kvinnofrigörelsen, dels varför inom regeringspartierna främjas motkvinnofrigörelsen och en progressiv kvinnosyn stridande attityder och politiskalösningar. Interpellationenhar överlämnats till mig - såsom ansvarig för regeringens jämställdhetsarbete- för besvarande. Iregeringsförklaringen slås fast, att jämställdhet mellan kvinnor och män är ensjälvklar utgångspunkt för regeringens politik och att arbetet för jämställdhetskall påskyndas. Regeringens jämställdhetsarbete bygger på uppfattningen attmänniskor skall bedömas och behandlas som självständiga individer. Män ochkvinnor har samma rätt till förvärvsarbete och bör ha samma ansvar förhemarbetet. Det är de egna önskemålen, inte gamla fördomar, som bör styra valav utbildning och yrke. Det kräver att både män och kvinnor träder ur gamlaroller. Ilinje med detta har regeringen tagit viktiga initiativ till reformer för jämställdhet. Diskrimineringeni vårt skattesystem av kvinnor som arbetar i familjeföretag skall omedelbartbrytas. Semesterlagen föreslås ändrad fr. o. m. så att ävenföräldraledig pappa får tillgodoräkna sig ledighet för vård av barn somsemestergrundande. Utbildningsministern har genom studiemedelsutredningen tagitfram förslag till borttagande av äktamakeprövningen i studiemedelssystemet. Hanhar också tagit initiativ till att inom vården öppna nya karriärgångar förframför allt kvinnor genom att sjuksköterskor skall kunna vidareutbilda sigtill läkare. har givits i uppdrag att arbeta framförslag till en lag mot könsdiskriminering. Jag har beslutat anslå 283 000 kr.till sysselsättningsutredningen för en studie om kvinnors förvärvshinder. Daghemmenskall byggas ut snabbt , i enlighet med den plan riksdagenbeslutat. Viprövar också inom åtgärder för att förbättravillkoren för de deltidsarbetande. Regeringens familjepolitikskall i enlighet med regeringsförklaringen bygga på strävan tilljämställdhet och valfrihet. Underledning av kommittén för jämställdhet mellan män och kvinnor - i vilken fruMarklund ingår - genomförs projekt för jämställdhet i arbetsliv och utbildning.Staten som arbetsgivare skall göra mer för jämställdhet, bl. a. genom attsärskilda handlingsprogram utarbetas av statliga myndigheter. Motsvarandearbete påbörjas också i statliga företag. Regeringenavser således att på alla vägar främja kvinnofrigörelsen och arbeta för attbryta kvarstående inslag av könsfördomar och könsdiskriminering i det svenskasamhället. i (vpk): Jag tackar för svaret. är på grund av utrikes resaförhindrad att själv motta svaret, och vpk-gruppens förtroenderåd har därföruppdragit åt mig att ta emot det. Interpellalionenhar framställts utifrån den uppfattningen att det är hög tid att rekapituleraoch överse kvinnofrigörelsens nivå och framtidsutsikter i . Det finnsen rad oroande tendenser och problem. De gör att man måste överväga ett långtmer medvetet stöd åt kvinnokampen än . De gör också att man måstesätta det ekonomiska och politiska systemets nuvarande grunddrag undergranskning. Dengamla regeringen tog aldrig itu med dessa problem, annat än i huvudsak på detverbala planet. Framför allt red man inte effektivt spärr mot den reaktionäravåg i kvinnofrågan som framträtt . Dennya regeringen har all anledning att överväga sin ställning i frågan.Regeringen är, som alla vet, sammansatt av partier som uppvisat starkt skiljaktigaattityder. Konservativ familjeromantik och modersmyter i koalitionens ena kantstår mot åtminstone verbalt sett progressiva uppfattningar i den andra. Varibestår då främst problemen? Vad är det oroande ur kvinnofrigörelsens synpunkti den nuvarande situationen? Fåtänkande människor lär bestrida klassiska grundtes,att avgörande för frigörelsen är kvinnans ställning i del samhälleliga arbetet.Ekonomisk självständighet är grunden för all annan frigörelse. Omvänt är kvinnanskvardröjande i privat arbete, i hemarbete, ett hinder för frigörelsen. Kvinnoriiastillträde till samhälleligt arbete regleras till stor del av tillgången påsamhällelig barntillsyn. Även om tillräckligt mycket arbete bjuds, är enkronisk brist på tillsynsområdet en avgörande spärr mot frigörelsen. Därförär det helt klart att den takt i uppbyggnaden av barntillsynen somsocialdemokrater och borgerliga varit överens om över huvud inte är förenligmed en seriös inställning till kvinnofrigörelsen. 20 000 platser brutto äralldeles för litet för att t. o. m. lösa denna del avproblemet. Därtill kommer att den kommunala ekonomin sannolikt framtvingar ettlägre genomsnittligt tillskott. Likaledes blir nettotillskottet mindre än 20000 platser -ju liingre tiden går, desto fier av platserna i de äldreinstitutionerna måste ersättas. Ännumer oroande är dock läget med hänsyn till ekonomins struktur och utveckling.Den tidigare socialdemokratiska regeringen skröt mycket med hur många fierkvinnor som kom ut i arbetslivet under dess sista . Mindre välkänt är välatt av detta tillskott hamnade i deltidsarbete. Deltidsarbetarnas antalhar kraftigt ökat. av dem är kvinnor. 1965 var de förvärvsarbetandekvinnornas flertal fortfarande heltidsanställda. 1974 hade det totala antaletförvärvsarbetande kvinnor alltså kraftigt ökat, men var majoriteten av demdeltidsanställda. Deltidsarbetet hade t.o. m. i viss mån trängt ut heltidsarbetet.Det är framför allt de gifta kvinnorna som ökar sitt deltidsarbete ochdärigenom indirekt ersätter ogifta heltidsarbetare. Iallt detta ligger en oroande tendens. Den gamla diskrimineringen, som bestod iatt männen var inne på arbetsmarknaden och kvinnorna var väsentligen utanför,upprepas nu i en ny form som en diskriminering av deltidsarbetande iförhållande till heltidsarbetande. För de ensamstående kvinnorna är detta ettdirekt hot. Deltidsarbetet är ju möjligt bara för dem som för att uppnå sinfulla försörjning kan falla tillbaka på en annan persons inkomst. Äktenskap ochdeltidsarbete är komplement till och förutsätter varandra. Deltidsarbetet ären form som möjliggör Ibnsatt bundenhet till privat arbete och till denklassiska kvinnorollen. Hela denna problematik vägrade den socialdemokratiskaregeringen att ta hänsyn till. Man såg den förmodligen inte. Fråganär: Var står den nya regeringen? Ämnar man uppmuntra deltidsarbetet? Det ärobestridligen till fördel för företagen. I vilken utsträckning betraktar mandeltidsarbetet och dess väldiga utbredning som lyckligt, därför att det kanförenas med fasthållande vid den traditionella kvinnorollen? Att just dettasynsätt företräds av åtminstone och förefaller klart. Attdet inte delas av förefaller mig sannolikt. Men vad blirmedelproportionalen i regeringspoiitiken mellan dessa två stridiga synsätt? Förkvinnofrigörefsen måste ju målsättningen uppenbart vara att avskaffadeltidsarbetet annat än som tillfällig och individuell företeelse. Är detstatsrådet mening också? I annat fall flagnar bilden av hans positivainställning till kvinnofrigörelsen avsevärt. Vikommer därnäst till en annan sida av diskrimineringen - yrkesfördelningen.