prot · G009140 · 1976-12-31 00:00:00 — Delär därför med stor tillfredsställelse som jag noterar den stora enighetenkring förslaget alt ge del ekonomiska försvaret väsentligt ökade resurser. Jagtror att jag utan överdrift kan säga alt vi i internationell jämförelse därmedgivit prov på stort förutseende. Ifråga om del ekonomiska försvarei skulle jag endast vilja göra ytterligare tvärandanmärkningar. Den ena är all vår försörjningsberedskap självklart alllidytterst beror av vårt näringslivs styrka och livskraft. De statliga insatsernakan endast vara marginella och måste ständigt anpassas till näringslivelsulveckling. Den andra frågan avser beredskapen mol s. k. fredskriser. Den ärmåhända inte i striktaste mening en loialför-svarsangefägenhet. Jag vill docksäga att det är ändamålsenligt alt det ekonomiska försvaret administrerar vårberedskapslagring för fredskriser, även om dessa inte uppfattas som direkta hotmot vårt oberoende ulan mer som hot mot vår levnadsstandard. Denmoderna vapenutvecklingen innebär atl hela befolkningen i ökad omfattning kanberöras av strider i samband med ell angrepp. Trots strävanden all skapa regleri internationell rätt med förstärkt skydd för civila - strävanden som Sverigemed all kraft driver pä - kan vi inte bortse frän risken av överträdelser ochrena misstag. Därtill kommer att det moderna kriget karakteriseras av snabbaoperationer över stora ytor. Dennautveckling ligger bakom regeringens förslag om betydande reella ökningar avcivilförsvarets ekonomiska ram. Verksamheten inriklas på att i krigstid skyddabefolkningen mot verkningar av krigshandlingar, främst konventionella vapen.Framför alll kan skyddsrumsbyggandel bättre anpassas till behoven när statentar över finansieringen. Vidare kommer utbildningen av civilförsvarets personalall förbättras. Idella sammanhang skall jag ytterst korlfatlal la upp några punkter i vär syn påkärnvapen. Vi bedömer alt stormakterna även framgent kommer att sträva efteralt undvika åtgärder som kan leda till kärnvapenkrig - della med hänsyn lillriskerna för alla som direkl och indireki skulle beröras av en sådan konfiiki. Någonfullsländig garanii mol att en sådan konflikt med dess fruktansvärdakonsekvenser bryter ut kan man aldrig få. Därför kan vi inte hell borise fråndella hot mot mänsklighetens och vårt folks överlevnad. Skulle alltså en sådankonflikt bryta ul, trots att det rimligen inte kan ligga i någons intresse, harcivilförsvaret viktiga uppgifter alt minska förlusterna och lidandel förbefolkningen. Iblanduttrycks uppfattningen all kärnvapnens existens skulle göra militärt försvarmeningslöst för små stater. Så är inte fallet. Stormakternas strävan altundvika kärnvapenkrig i kombination med deras stora konventionella rustningargör alt elt konventionellt militärt försvar fortfarande har centrala uppgiftersom stöd för vår neutralitetspolitik. Jag noterar också att majoriteten av densocialdemokraliska oppositionen delar denna uppfattning. Regeringensförslag om totalförsvarets fortsatta utveckling grundar sig på en avvägningmellan de krav neutralitetspolitiken ställer och de många andra angelägnasamhällsbehoven. Medhjälp av ett omfattande underiag - till siörsta delen utarbetat under den förraregeringens ledning - bedömer vi atl den militärpolitiska situationen inleundergått någon avgörande förändring sedan det förra försvarsbeslutet . Jagnoterar också all ingen annan värdering gjorts i utskottet. Dettaunderstryker att det på flertalet väsentliga punkter råder storöverensstämmelse mellan regeringen och det stora oppositionspartielsbedömningar. Det gäller säkerhetspolitikens mål, värderingen av den säkerhetspolitiskasituationen och - mot denna bakgrund - slutsatserna om vilken styrkatotalförsvaret bör ha. Dettahar resulterat i atl utskottet slår enigt bakom regeringens förslag omcivilförsvaret, del ekonomiska försvaret och totalförsvarets övriga civiladelar. 1fråga om det militära försvaret är bilden något mer komplicerad. När del gällerkrigsorganisationens fakliska styrka och sammansättning är likheterna så närsom på detaljer slående mellan reservanterna och majoriteten i utskottet. Deltavittnar om den grundläggande enigheten i bedömningarna, vilkel jag noterar somytterst värdefullt. Regeringenhar för sin del funnit det nödvändigt att för det militära försvarets delfullfölja intentionerna försvarsbeslut. Totalför-svarsproposilioneninnebär också på de flesta punkter alt den långsiktiga inriktningen av 1972 årsbeslut kan fullföljas. innebär dock alt en fortsatt minskning av antaletkvalificerade förband kommer att äga rum. Ietl avseende föreligger likväl en skillnad i jämförelse med 1972. Jag tänker päfrågan om inhemsk ulveckling av stridsflygplan. Då log regeringen i mycketklara ordalag ställning mot köp av flygplan frän utlandet. Denna fråga är återaktuell. Jag vill deklarera all delta är etf viktigt avgörande, eftersom eltbeslut om avveckling av vår inhemska kapacitet att utveckla flygplan inle gåratt la tillbaka inom överskådlig lid. Dennafråga är ulomordenlligt komplicerad. När regeringen övertog ansvarelkunde den snart konstalera att det underlag som tagits fram hade många ochvikliga luckor. Del gäller bl. a. kostnadsberäkningar för bibehållande resp.avveckling och de operativa kraven på kommande stridsflygplan. Medtanke på beslutets stora betydelse har regeringen tillsatt en speciellberedning med uppgifi att så långt det är möjligt få fram ell hållbart underlagför beslut. Delta arbete måste av naturliga skäl ta , och förslag kaninte föreläggas förrän . Såmyckel kan jag dock säga: flygplansbeslulel kommer icke tillålas rubba balanseni stort mellan de olika delarna av försvarsmakten. Delmiliiära försvaret har betydande strukturella svårigheter och därmedlångsiktiga planeringsproblem. Hos oss liksom i andra länder växer kostnadernaför personal och malerielunderhäll i snabb takt. Detta innebär atl en växandeandel av försvarsanslagen går till atl vidmakthålla den befintligaorganisationen. Del ekonomiska utrymmet för långsiktig förnyelse av krigsorganisationenblir allt knappare. Detta i förening med alt kostnaderna för kvalificeradmateriel stiger i snabb takt leder lill att allt färre av de mesl rörliga ochslagkraftiga enheterna kan anskaffas. Genomsitt förslag försöker regeringen nu fullfölja inriktningen i 1972 årsförsvarsbeslut och tillförsäkra försvarsmakten en ekonomisk marginalför långsiktig förnyelse. Detta sker främst pä fyraolika vägar: är att vi går in för alt långsikligl sänka kostnaderna förfreds-organisationen. Del sker bl. a. genom att minska administrationskostnadernapå alla nivåer och kostnaderna för malerielunderhäll. Delta måste ske genom enminskning av personal och antalet administrationer, dvs. förbandsindragningar.Även en viss sänkning av mobliseringsberedska-pen måste accepteras. Detta ärnödvändigt om vi skall få pengar över till maleriel och utbildning.Största möjliga hänsyn skall dock självfallet las lill personalens berättigadetrygghetskrav. Enannan väg är att vi fortsätter differentieringen av de militära förbandensuppgifter och därmed deras behov av kvalificerad materiel. Dentredje vägen är att vi satsar på nya tekniska tillämpningar, som kan ge ossvapen skräddarsydda för våra förhållanden. Ingen skall dock tro all detta ärbilligt, men utvecklingen på mänga teknikområden ger en fingervisning om altdet kan ge oss effektiva vapen lill rimliga koslnader. 1 vissa fall kan sådanavapen delvis ersätta betydligt dyrare vapensystem. Denfjärde vägen är en höjning av den ekonomiska ramen till det miliiära försvarei. Såvittjag kan finna är majoriteten av den socialdemokratiska oppositionen överensmed regeringen om de tre första åtgärderna - rationalisering avfredsorganisationen, differentiering av förbandens uppgifter och satsning på nyteknik. Viär också ense om att en höjning av anslagen är nödvändig. Iut-skotlsreservaiionen föreslår socialdemokraterna en höjning om i medeltal 225milj. , alll räknat penningvärde. Regeringen föreslår åsin sida en höjning av anslagen i slorieksordningen 500 milj. kr. om året.Skillnaden utgör alltså 275 milj.- kr. eller 2,5 96 avförsvarsanslagen. Denekonomiska ram som föreslås av reservanterna kan inte tolkas så all detillmäter försvarsmakten en annan och mindre väsentlig roll som ett avinstrumenten i svensk säkerhetspolitik om den jämförs med den av regeringen ochutskoltsmajorilelen föreslagna ramen. De stora överensstämmelserna iuppfattningarna om försvarels styrka och sammansättning understryker också attdel inte föreligger någon skillnad i synen på försvarsmaktens roll som stöd försvensk säkerhetspolitik. Harvi då i försvarsdepartementet räknat fel när vi kalkylerat vad det kostar altfullfölja försvarsbeslut? Svaret är ett bestämt nej. Utvecklingenvisar all under de fyra budgetåren närmast försvarsbeslutminskade anslagen för ulveckling och produktion av maleriel med 10 96 räknat ifasl pris enligl nettoprisindex. Detta är dess värre ingen isolerad företeelse- tvärtom. Jag kan nämna all av de totala försvarsanslagen har andelen som gårlill utveckling och produktion av maleriel sjunkit från 40 96 1965/66 till 3096 1975/76. Gör vi inget åt saken kommer andelen all vara nere i 2096. Denanslagsökning regeringen föreslår räcker väsentligen bara till alt dämpaminskningen av materielanslagens andel i budgeten, trots atl vi räknar med attminska den fast anställda personalen med ytterligare ca 2 500 personer framtill 1982. Vadskulle hända om vi går på socialdemokraternas linje? Principiellt kan 275 milj.kr. sparas på tvä vägar. Den ena är all avstå från den mest angelägnamalerielförnyelsen. Den andra är alt än mer hårdhänt låta åtstramningen gå ulöver personalen. Skulleman gå den senare vägen betydde det alt omkring 3 000 fast anslällda skullebehöva avskedas . Detta gäller utöver del redan inplaneradepersonalminskningsmålel på ca 2 500 personer fram lill 1982. Delsäger sig självt atl en sådan personalpolitik är helt omöjlig. Jag villframhålla atl vi och personalorganisationerna vid MBL-förhandlingen omlotalförsvarsproposilionen gemensamt kommit fram till vissa riktlinjer för hurkostnadsminskningar skall genomföras i framliden; del skall ske bl. a. genomorganisationsförändringar och ambitionssänkningar. Dessa riktlinjer redovisarvi i proposilionen. Dessarationaliseringar går så långt det över huvud laget är möjligt ulan att deberättigade krav som både fast anställda och värnplikliga har räll alt ställapå sin arbetsmiljö och sin standard kommer i kläm. Detgår inle längre alt göra besparingar enbart genom all sälta upppersonalminskningsmål. Det krävs också bl. a. omfattande investeringar, ompersonalminskningen inte skall få oacceptabla följder för anställda ochvärnpliktiga. har vi i flera fall sett hur brislen på resurser föratt genomföra rationaliseringar haft menlig inverkan på arbetsförhållandena. Jagvill i detta sammanhang göra en kommentar som inte riktar sig till reservanternai utskollel utan till vissa andra röster i försvarsdeballen. Räll ofta möterjag inställningen atl försvarsanslällda eller anslällda i 7Riksdagens protokoll 1976/77:140-141 försvarsindustrin skullevara ett slags andra klassens medborgare, vilkas trygghet i arbetet det inie ärså noga med. Jag vill gärna i kammaren ha sagt atl fä saker upprör mig mer. Desom har sin yrkesverksamhet i eller arbetar för försvarei har samma rätt somalla andra på den svenska arbetsmarknaden att kunna planera sina liv. Jagvill peka på alt vi på ett hell annat sätt än den föregående regeringen isamband med försvarsbeslut och den nuvarande oppositionen inför dagensbeslut försöker nå en grundläggande balans mellan mål och resurser. Jag villdessutom påstå att de praktiska konsekvenserna blir mer personalvänliga genomatt vi vågar stå för kostnaderna för del vi vill genomföra. Skullevi gå den andra vägen, dvs. utöver redan minskade mate-rielanslag ytterligareta bort materielprojekt för 1 375 milj. kr. , skulle dellaslå utomordentligt hårt och utarma försvarsmakten i tekniskt hänseende.Besparingar av den storleksordningen skulle gå ul över de vapensystem sommedför att vi pä läng sikt kan vidmakthålla ett slagkraftigt försvar påvärnpliktens grund. Jagkan för atl belysa detta nämna all bland de projekl som går all skala bortmåsle av rent tekniska skäl ingå praktiskt taget hela förnyelsen av arménspansarvärn, moderniseringen av marinens kapacitet för min-krigföring ochangelägna förbättringar av kustartilleriet. Flygvapnet skulle decimerasytterligare och slå helt utan moderna jaktrobotar. Jagvill i della sammanhang säga all jag ser med oro på en sådan utveckling, som -om den fortsatte - på lång sikt kunde innebära alt våra värnplikliga förloradetilltron till sina vapen. När vi diskuterar kontinuerliga förbättringar av devärnpliktigas ekonomiska villkor och medinflytande över sin utbildning ocharbetsmiljö, får vi inle glömma atl en grundläggande förutsättning är atl devärnplikliga anser atl de kan göra en meningsfull insats i försvarei. Jaghar ingen anledning alt anklaga majoriteten av den socialdemokraliskaoppositionen för alt vilja föreslå åtgärder som leder till antingen en orimligpersonalpolitik eller till atl försvarsmaktens långsiktiga ulveckling eftersatts.Däremot vill jag med skärpa hävda all oppositionen räknat fel när del gälleratl betala för del försvar som också oppositionen anser att vi behöver. Närvi talar om alt regeringen i stort fullföljer försvarsbeslutinnehållsmässigt måsle man ha klart för sig alt det efter detbeslutet har skett en glidande minskning av del innehåll som man 1972föreställde sig skulle vara möjligt atl realisera inom ramen för beslutet. Orsakernalill denna minskning är flera. Men den huvudsakliga anledningen är att densocialdemokraliska regeringen vid det tillfället beräknade kostnaderna för atlgenomföra det man önskade sig alldeles för lågt. Inte annat än jag kan finna ärman nu inne på samma linje en gång till. Det innehåll som reservanterna i 1974års försvarsutredning, herrar och , den socialdemokratiskamolionen och även utskotlsreservalionen vill realisera, svarar inle mol deekonomiska resurser man vill salsa. Delär mot denna bakgrund de 275 milj. kr. som skiljer regeringens förslagfrän reservanternas är så betydelsefulla, även om summan i och för sig blottutgör av de totala anslagen lill del miliiära försvarei.Socialdemokraternas oförmåga att ta konsekvenserna av den utgiftsram som deföreslår framgår på ett slående sätt av alt de inte har reservat sig molregeringens förslag till beslällningsbemyndiganden och anslag för nästabudgetär, med undanlag för de särskilda 30 milj. kr. som är avsedda förytterligare studier kring B 3LA. De föreslår alltså en utgiftsram som är 275milj. mindre än den som regeringen föreslär, men de kan inte tala om påvilka områden denna besparing skall göras. Jag kan inte tolka detta på annatsätt än som etl bevis på att socialdemokraternas räkneövningar helt enkelt integår ihop. iEskilstuna (s) kort genmäle: Försvarsminisiern rider högt på alt det här är fråga om en myckelinvecklad teknik. Han hävdar alt vi socialdemokrater inte står för kostnadernai vårt förslag. Vid etl lillfälle har jag försökt alt i detalj redovisaskillnaderna. Dä beskylldes jag för obegriplig sifferexercis. Och jag förslärdem som har svårt alt hänga med här. Utgångspunktenär ju atl vi i försvarsulredningen hade olika av myndigheterna angivna nivåeralt ulgå från. Vi log C-nivån från överbefälhavarens förslag och gjorde vissaförändringar. Vi kan klart redovisa punkt för punkt alt vår politik håller. Förreförsvarsminisiern står på talarlistan härnäst, och jag utgår från all hankommer alt kommentera beskyllningen att den tidigare socialdemokraliskaregeringen räknade för lågt. Den utgick års försvarsbeslut. Om delvar de tre partierna socialdemokraterna, och eniga.Del är en hård kritik som försvarsministern riktar mol sin statsminister på denhär punkten. Kan det möjligen vara ell svar på den krilik som jag tycker låg istatsministerns yttrande lidigare, när han skenbart till oss sade att vårkritik gäller form och inte sak. Vad vi har gjort i del säkerhetspolitiskaavsnittet är alt kritisera utelämnanden i försvarsministerns proposition. Dåskulle alltså statsministerns krilik närmast rikta sig mot försvarsminisiern. Försvarsministernsäger all respekten för vär säkerhetspolitik kräver etl starkt och allsidigttotalförsvar. Han följde i långa stycken myckel noggrant propositionensformuleringar. Jag håller honom räkning för atl han alltjämt utesluter det somvi så starkt betonar, nämligen att "ett efler våra förhållanden"sätts före "etl starkt försvar". Del kanske, skämtsamt sagt, inte ärså dumt för uthålligheten i värt försvar att som försvarsminister ha en envissmålänning. Jagkan inte hushålla ordentligt med tiden - den rinner ifrån mig. Jag fåråterkomma senare lill vad försvarsministern sade om att det skulle rådabristande balans mellan ambitioner och resurser i värt förslag. ()kort genmäle: Jag vill bara notera atl de uttalanden som försvarsministern nu görtyder pä alt han uppfattar säkerhetspolitiken som mer sammansatt ochinnehållande fler element som är direkt sammanbundna med försvarspolitiken imer inskränkt mening, än vad han har givit utryck för lidigare. Vid upprepadetillfällen har han kommenterat socialdemokraliska anmärkningar mot de härluckorna med att del som inte är militärt inte är hans bord. Visocialdemokrater begär naturligtvis en total samordning av säkerhetspolitiken.En sådan samordning måste ju finnas inom regeringen. Au den sedan kommer tilluttryck i anföranden hos fiera statsråd är en annan historia. Jag uppfattarstatsministerns inlägg här som elt bevis för alt man har brustit i dennasammanhållning. Han kom hit för atl ge uttryck åt atl man hade en samordnadsäkerhetspolitik. Jag uttalar min tillfredsställelse över all regeringen nu hardenna vilja. Jag tror del är bra för oss alla. Sedanär del klart atl jag ännu inte vel någonting om hur ser påförhållandena i den falliga världen. Ännu mer nyfiken är jag all få vela hurhan ser på de multinationella förelagens ställning och ulveckling, något somhar elt myckel nära sammanhang med militära frågor och försvarspolitikensinnehåll. (vpk) kortgenmäle: Försvarsministern, liksom lidigare utskoltels talesman iGäddvik, använde gamla och nötta argumenl i debatlen. Jag förstår inle hur nikan påstå alt den nuvarande inriktningen av vårt totalförsvar skapar störrerespekt och ulgör ett slörre skydd än elt försvar som bygger pä mindre tekniskaoch mindre dyrbara system. Jag upprepar min tidigare fråga hur ni exempelvisskall ordna med underhåll och ersättning av utrustning. får man enkänsla av all ni tror atl ett krig kommer att gå till ungefär som en manöver.Del blir förluster i elt krig, ! Hur mänga Viggenplan kommer detall finnas kvar ? Hur många flygbaser kommer all vara intakta?Hur har ni tänkt er fortsättningen? Vivel att del finns tabeller över förluster både av personal och maleriel föralla vapenslag. Den miliiära ledningen vet ungefär hur del kommer atl se ul,och del vet säkert också. Vad kommer all ske när stora delar avden nuvarande krigsapparalen har slagils ut? Tala om del för svenska folkel! Ärdel inle bättre all frän början salsa på ett billigare, ulhålligare ocheffektivare försvar, när vi ändå inte i längden kan klara de höga kostnadernaoch den tekniska utvecklingen? sade själv alldeles att detredan är svårt alt upprätthålla den tekniska standarden på den försvarsapparaisom vi har byggt upp på ell felaktigt säll. Jagvel inte vad menade med anmärkningen all anslällda iförsvarsindustrin frän visst håll skulle utpekas som andra klassens Inom vpk harvi i varje fall velal avhjälpa detta genom Nr 140 atl föreslå alternativasysselsättningsmöjligheter för t. ex. anslällda inom den flygplansindusirinvid och andra krigsindustrier. i påstod atl jag avvisade hans ekonomiskaberäkningar med atl dessa var tekniskt komplicerade. Jag vill ge honom rätt iatt det är en ganska svåröverskådlig materia. Utan atl gå in på en analys villjag säga all del måste bli en skillnad i det materiella innehållet med 275milj. mindre lill del miliiära försvarei. Vihar från regeringens sida kontrollräknal vad man kan räkna med alt fä ul av depengar som vi har föreslagil. Vi har också kommit fram till att detsocialdemokraliska förslaget inle läcker kostnaderna. Oavsett om ni går ul frånC-nivån i ÖB:s underlag, så hamnar ni i ett läge där kartan inle överensstämmermed terrängen. Till i , som har lång erfarenhet,vill jag ge rådet: Tro på terrängen, för dä klarar ni er betydligt bättre. Jagnoterar med tacksamhet modifiering i argumenteringen i delsenaste inlägget. Min lidigare uppfattning i fråga om säkerhetspolitik och denjag nu har gett ullryck för från denna talarstol är exakt desamma. Varför skallvi i del politiska arbetet såsom exegeier nagelfara varandras texter för att seom vi har uteslutit ell och annat stycke? Jag kan i och för sig ha förståelseför all man ställer frågor, men jag tycker att det är fel atl på deltaallvarliga område försöka spåra motsättningar som absolut inte finns. Somjag sade i mill förslå anförande kommer den svenska försvars-poliliken främslatl påverkas av motsättningen öst-väst. Men allt detta faller ju hela lidentillbaka på del alltmer vidgade säkerhetspolitiska perspektivet. Jag noterarmed tacksamhet att vi tycks ha närmat oss varandra i tolkningen. Förall klara ul frågan om de multinationella förelagen villjag framhålla attdepartementet visst hade kunnat skriva en proposition, som tog med utredningensutlåtande in extenso. Men vi brukar inte göra så. Även socialdemokraliskaförsvarsministrar har redigerat. Del skall inte vara för tjocka dokument, ulanockså riksdagsmän skall orka läsa dem. Enligl försvarsutredningens mening bördessa frågeställningar uppmärksammas, och del är klart all vi uppmärksammardem. En rekommendation antogs av för två är sedan i . Delinnebär atl på ell nordiskt plan observerar dessa frågor i vårsäkerhetspolitik. All vi nu inte ullryckligen lar upp delta som etl probleminnebär inle på någol sätt att vi bortser från det. Tillherr vill jag säga att en diskussion om eventuella förluster iolika tänkta krigsfall är ganska ointressant. Vi har byggt upp elt försvar, somskall vara krigsavhållande och därmed fredsbevarande. Den egenlliga avsikten,, är alt Viggenplanen aldrig skall behöva användas för sinakrigsuppgifter. Om dessa plan under sin livstid inte behöver användas för sinakrigsuppgifter har de gjort den bästa tjänsten för samhället. Så enkelt ärdel-faktiskt. HerrGUSTAVSSON i (s) kort genmäle: Försvarsministern gav mig rådet all om inte kartan och terrängen stämdeöverens skulle jag hålla mig lill terrängen. Min erfarenhet både av polilikoch av framfart i annan terräng är all man skall hålla sig på marken. Regeringsförslagetinnehåller en uppräkning av försvarets koslnader. Försvarsministern nämnersumman 275 milj. kr. Men att märka är atl del gäller penningvärdet i februari1976, så det rör sig om en skillnad på ca 300 milj. kr. Jaghar inle ell ögonblick förnekat alt della skulle innebära differenser när delgäller del materiella innehållet. Jag log upp det redan i milt förstaanförande. Vi har pekat på en rad punkter där vi motsätter oss de borgerligasförslag, B3LA, sjörobolar, floltiljledare osv. Vi vill gå härdare äl dencentrala slabsadministrationen, begränsa byggnationen etc. Vi har pekat på i varje planering måsle ha en sådan rörlighet all man kan förskjutaanskaffningen i tiden eller minska antalet. Försvarsminisiernhar i sin proposition tagit bort den närmast symboliska summan 25 milj. kr.från utredningens ramförslag. Del var, har det sagts, stora insatsför försvarsbeslutet.