prot · G009100 · 1976-12-31 00:00:00 — i Trollhällan anklagelse för brådska bygger uppenbarligenpå all det inle i propositionen finns angivet någon siffra på hur många avutlandssvenskarna som röstade vid förra årets val. Det leder lill frågan; Ommånga utlandssvenskar har röstat, om intresset alltså har varit väldigt stort,drar då den slutsatsen att tidsgränsen bör slopas? Och om ettlitet antal har röstat skall man dä sänka tidsgränsen? Vilken principiellskillnad skulle detta ha inneburit för ställningstagande? iTrollhättan (s): Får jag erinra om att vi utsträckte tiden från fem till sju är.Bertil Måbrink har redan pekat pä delta. Vi har inle utfallet av denna reformredovisat . Det är ju brukligt atl man väntar med ställningstaganden tillsman ser hur en reform verkar, men i detta fall har sä inte skett. Hen SCHÖTT (m): Låt mig lill slut hänvisa till vad som slår pä s. 7 i propositionen: "Ändringarnabör träda i kraft i sådan lid atl de nya förutsättningarna för rösträtt kommeratt gälla då de särskilda röstlängderna upprättas innevarande är." Ansökanom att bli upptagen i särskild röstlängd skall som bekant göras senast den Ijuni. Därför är ärendet faktiskt brådskande. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till Lo) utskottetshemställan, 2:o) reservationen av i m. fl. samt3:o) motionen nr 1417 av m. fi., och förklarades den förstnämndapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Då iTrollhättan begärde votering upptogs för bestämmande av kontrapropositionenånyo de båda återstående propositionerna, av vilka den under 2:o) angivnaförklarades ha flertalets mening för sig. Sedan begärt voteringbeträffande kontrapropositionen, upplästes och godkändes följandevoteringsproposition; Densom vill att kammaren till kontraproposition i huvudvoteringen angåendekonstitutionsutskottets hemställan i betänkandet nr 31 antar reservalionen avherr i m. fl. röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarentill kontraproposition i nämnda votering antagit motionen nr 1417. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Dä herrMåbrink begärde rösträkning verkställdes votering med omrösiningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: 1 enlighet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd; Den som vill alt kammarenbifaller konslitulionsutskotlets hemställan i betänkandet nr 31 röstar ja, dendet ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservalionen av i m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat förja-propositionen. Då herrJohansson i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 150 Nej - 140 1976/77:32 med anledning av propositionen1976/77:100 såvitt gäller anslag lill partistöd jämte motioner om statligt ochkommunalt partistöd 1976/77:33 med anledning av motion om rätt förkyrkofullmäktige att besluta om partistöd 1976/77:34 med anledningav motion om statligt slöd till miljögrupper Kammarenbiföll vad utskottet i dessa belänkanden hemställt. §4 Föredrogs betänkande 1976/77:35 med anledning av ipropositionen 1976/77:100 framlagda förslag om vissa anslag för budgetåret1977/78 under huvudtiteln och dess verk m. m. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Lades lill handlingarna. §5 arbetsformer m. m. Föredrogskonslitutionsutskoltels betänkande 1976/77:36 med anledning av motionerangående arbetsformer m. m. I detta belänkandebehandlades motionerna 1976/77:135 av . (m), 1976/77:567av m. fl. (fp), vari hemställts alt skulleslopa användandet av titlarna fru, fröken och herr i officiellaspråk och i stället använda förnamn plus efternamn samt att statsråd och lalmanskulle tilltalas utan civilslåndstitlar, 1976/77:570 av herrFageriund m.fl. (s). 1976/77:573av () och fröken (), vari hemställts att riksdagenbeslutade överlämna molionen till talmanskonferensen med en begäran all fråganom officiella språkbruk skyndsaml skulle prövas ulifränutgångspunkten atl titlarna herr, fru och fröken skulle slopas, 1976/77:577 av henKomstedt (m), 1976/77:579 av herrLindahl i m. fi. (fp), 1976/77:580 av henLindblad (fp), 1976/77:591 av hen Wernerm. (vpk) och 1976/77:1004av (), vari föreslagits atl hos regeringen begärde enutredning med uppgift alt utarbeta förslag om etl överförande av vissafunktioner från kammaren till öppna utskottssammanträden. arbetsformer m. m. 1. beträffande utseende av observatörer iEuropaparlamentet avslå motionen 1976/77:135, 2. beträffande ställning i denutrikespolitiska beslutsprocessen avslå motionen 1976/77:580, 3. beträffande revision avstatsförvaltningen avslå molionen 1976/77:570, 4. beträffande offentliga utskottssammanträden avslåmotionen 1976/77:579, 5. beträffande överförande av beslutsfunktionen ivissa fall från kammaren till utskotten avslå molionen 1976/77:1004, 6. beträffande sammansättningen av utskottavslå molionen 1976/77:591, 7. beträffande öppnande avslå motionen 1976/77:577, 8. beträffande slopande av titlar i riksdagensofficiella språk förklara motionerna 1976/77:567 och 1976/77:573 besvarade medvad utskottet i betänkandet anfört. Reservation hade avgivits av () sombeträffande punkten 5 överförande av beslutsfunktionen i vissa fall frånkammaren till utskotten ansett att utskottet under 5 bort hemställa att skullebifalla motionen 1976/77:1004. Tillbetänkandet hade fogals särskilda yttranden 1. av herrar i (m) och Schött (m)beträffande punkten 7 öppnande och 2. av () beträffandepunkten 8 slopande av titlar i officiella språk. Hen i (fp); De frågor som gäller inre arbete är givetvis Riksdagensarbetsformer m. m. väldigt viktiga frågor föross riksdagsledamöter. Det gäller ju så alt säga vår egen arbetssituation iallra högsta grad. Men det är inte bara oss del gäller. Dessa frågor äravgörande för hur fungerar, hur den syns utåt och hur del som händerhär kan nå medborgarna och dem som är våra uppdragsgivare. Därför är det väsentligtall arbete organiseras på etl sätt som gör att medborgarna verkligenkan fä en hygglig insyn i vad vi gör och begriper vad vi sysslar med. Enav de saker som behöver förbättras - jag hoppas atl den sittande utredningen omriksdagens arbetsformer i del avseendet verkligen kan komma fram till enlösning - är planeringen av vårt arbete. Vi har kunnat plocka fram etllitet typexempel. De flesta av oss har riktat in sig på att vi måsle vara kvarpå fredag för ell arbetsplenum. Sä får vi reda på att fredagen blir fri frånarbetsplenum. Det beskedet kom . Vi har alltså ungefär elt och etl halvtdygn på oss atl förbereda oss för den nya situationen. Hade vi velal om dettidigare, sä hade vi säkert kunnat använda tiden till vettigt arbete. Dethär är ell exempel pä'den dåliga planering som nuvarande arbetssättleder till. Det mäste finnas metoder att lösa detta problem, och jag hoppas somjag sade att utredningen om arbetsformer kan komma fram tillnågonting. Jag sade att del är viktigt att medborgarna får insyn i vad som händeri det här huset, au de kan få en inblick i de grunder på vilka vi fattar vårabeslut. Därför är del gamla folkparlikravet om offentliga utskottsulfrågningarså viktigt. Utskotten anordnar ju hearings för alt samla in information, så attvi fär bättre underlag för våra beslut. Om sådana hearings blir offentliga, säblir det möjligl för allmänheten att sälla sig in i en del av detbeslutsunderlag vi har. På del sättet kan debatten breddas ute i landet, ochdel vore sannerligen ett sätt att stärka demokratin. Fråganhar ställts -jag skulle vilja säga med all rätt: Vad hade hänt med de nupunkterade planerna på 80, om det hade funnits offentliga hearings närdessa planer var som mest på tapeten här i ? Hade de kommit sä långtdå? Ochdet finns de som undrar; Vilka planer har SJ nu pä indragning avjärnvägslinjer? Del kunde vara väldigt intressant och nyttigt, om irafikutskottetsutfrågningar med t. ex. gjordes offentliga. Närman pratar om offentliga hearings i utskotten, finns del tyvärr de som sägersig avvisa tanken på offentliga utskottssammanlräden. Det är ju inte alls sammasak, men pä det sättet kommer man ifrån vad del egentligen gäller och lyckas helatiden slå frågan ifrån sig. Detfinns också skäl att fundera pä om det är sä välgörande för med enmånga gånger i stort sett tom kammare. Tvä eller tre intresserade ledamöter,talmannen och en del andra personer finns inne i kammaren när frågor av ganskarutinartad karaktär avgörs. En rutinartad fråga kan i och för sig vara av storbetydelse, men även om den är av myckel liten vikt mäste den med dearbetsformer vi har avgöras här i kammaren. Mol den bakgrunden tyckerjag all det kan finnas anledning att åtminstone överväga om inte vissa frågorkunde fiyttas bort från kammaren och i stället lämnas ät utskotten all avgöra.Man kan tänka sig olika former för hur det kan gå till, och jag ämnar inteplädera för någon särskild form, men man kunde åtminstone utreda frågan. Med del anförda yrkar jag bifall till reservationen av beträffar punkten 5 samt i övrigt bifall till utskottets hemställan. Riksdagensarbetsformer m. m. FruCEDERQVIST (s): Vi behandlar nu konstilulionsutskottets belänkande nr 36, som bl. a.innehåller tvä motioner där det föreslås alt bruket av titlarna herr, fru ochfröken i officiella språk slopas och att i stället förnamnet ikombination med efternamnet används. Vidföregående års behandlade utskottet en motion, som väckts avföreträdare för samtliga riksdagspartier utom vpk, med samma syfte. Utskottetuttalade då sin förståelse för det angivna syftet och framhöll attutvecklingen går i riktning mot elt slopande av dessa titlar. Man hänvisadetill den av talmanskonferensen tillsatta utredningen, som har all behandlaolika frågor rörande arbetsformer. Utskottet föreslog attöverlämna molionen till nämnda utredning samt förutsatte att slopandet avtitlar skulle övervägas. Riksdagenbeslutade enligt utskottets förslag. Därefter har ingenting hänt. Tvåmotioner i denna fråga har behandlats av utskottet, och jag noterar medtillfredsställelse atl den skrivning som ulskottel enats om är mer positiv änföregående års. Utskottet anför att frågan om slopandet av titlar i riksdagensofficiella språk bör prövas av utredningen om arbetsformer. Dettaär naturiigtvis en klar framgång, herr talman, men jag är trots delta inte heltnöjd, och det är därför som ett särskilt yttrande av mig har fogals till dettabetänkande. Enligt min mening hör del inle hemma i vår moderna demokrati atltitulera varandra fru, fröken och herr i kammaren, när vi annars kallarvarandra vid för- och efternamn. Mängaanser all detta med titlarna är en liten detalj, och det vill jag gärnainstämma i. En sådan liten detalj skall inte behöva utredas eller prövas. Efter den information jag fått om praxishar jag tyvärr inte reserverat mig mol utskotlels beslul att överiämnamotionerna lill utredningen för prövning, men jag vill klart understryka attjag förväntar mig ell snabbt beslut i detta ärende. Hen i (m); betänkande ar 36 behandlar en rad frågor medanknytning till arbetsformer. Jag skall inte här kommentera alla deförslag som motionsvägen har förts fram utan 12 protokoll 1976/77:99-100 nöjer mig med all säganågra ord om tre saker. Delgäller då försl frågan om offentliga ulskottsulfrågningar. Del är en sak somhar diskuterats länge i , men som ingalunda har _ föriorat sinaktualitet. Med den erfarenhet man fått av de senaste årens riksdagsarbete frestas mansnarare att säga tvärtom. Handläggningen av m. de frågor som vi har att beslutaom i denna kammare och i det här huset ger ofta anledning lill att utskottenkonsulterar utomstående expertis. Men experter är inte alltid ense, och detkan i många fall vara bra om experter får avge sina vittnesbörd införoffentligheten. Det kan också förhålla sig så att en minoritet i etl utskottvill ha en fråga belyst av vissa experter som besitter ell särskilt kunnandeeller som har ell särskilt ansvar, vilket majoriteten sätter sig emot. Dettaskulle kunna tillgodoses om förslaget i molionen 579 Jjifalls. Jagtror, herr lalman, atl det finns all anledning för alt skapa ettsiörre intresse för sitt arbete. Vi vet all en stor del av arbetet i det härhuset utförs i utskotten, och jag tror inte atl det skadar vare sig intressetför vårt arbete eller sakfrågornas beredning om vi får möjligheter lilloffentlighet i vissa frågor. Den utredning om översyn av riksdagensarbetsformer som arbetar tillbaka har emellertid möjlighet att laupp just den här frågan, och mot den bakgrunden och med tanke på denutskottsskrivning som gjorts har vi som tidigare reserverat oss inle funnitanledning att göra det. Det är vår förhoppning alt utredningen om enöversyn av arbetsformer med del snaraste verkligen lar upp fråganlill sakbehandling, och därefier fär vi återkomma till den i utskottet och ikammaren. Fråganom formerna för öppnande har åtskilliga gånger under senare årdiskuterats i kammaren, och det finns all anledning att beklaga alt detraditionsbundna och uppskattade tidigare formerna för högtidligaöppnande har ersatts med något som kan karaktäriseras som "vilja men intekunna". Men det har kanske legal en djupare tanke bakom de nyaceremonierna, för på sätt och vis speglar de på ell utmärkt sätt tristessen idel moderna . De nya formerna för öppnande bidrar emellertidpå intet sätt till att öka intresset för och dess arbete, något somfaktiskt var fallet med de tidigare formerna. Enligtnu gällande bestämmelser ankommer det på talmannen att efter samråd med vicetalmännen bestämma formerna för öppnande. De moderata ledamöterna ikonslitutionsulskoltet har i ett särskilt yttrande givit dessa herrar ett ordpå vägen; Vi lycker atl de borde falla mod att besluta atl i princip återgålill de former som tidigare gällde. För atl detta inte skall betunga kammarensledamöter alltför myckel bör dessa former enligt min mening användas bara nären nyvald regering träder lill. Del skulle alltså innebära atl vi vart tredjeår använder oss av de tidigare formerna för öppnande. Jagär, herr talman, övertygad om att en sådan reform skulle uppskattas i vidakretsar, och jag är också övertygad om att en återgång till den ordningen skulle få eltstarkt stöd av svenska folkel. Vihar också all ta ställning till en annan sak i det här utskottsbelänkandet,och del gäller frågan om alt bannlysa bruket av benämningarna herr, fru ochfröken från officiella språk. Jag vill peka pä all denna fråga ärunder beredning i den utredning som sysslar med att se över riksdagensarbetsformer, och del är naturiigt atl kammarens ledamöter kanske frågar sig:Vad finns det här att bereda? Här har faktiskt inhämtats yttranden från dem somär berörda - kammarkansliets personal, stenografer och andra - och de har haften rad synpunkter på den här frågan som del nu finns anledning att funderaytieriigare ett lag över innan kammaren fattar något definitivt beslut. Detär ingen tvekan om atl vi har råd att vänta ytteriigare innan vi gör etldefinitivt ställningstagande i denna fråga. Någon större olycka torde inle varaskedd om vi använder den gamla ordningen ytterligare . Jag ber att få yrka bifall till utskottels hemställan under samtligapunkter i betänkandet 36. Riksdagensarbetsformer m. m. Hen FISKESJÖ (c); Del belänkande från konslitulionsutskoltet som är aktuellt spänneröver ett vitt register av frågor, som dock har del gemensamt att de på etteller annat sätt berör arbetsformer. Det är i en del fall fråga omnya uppslag till förändringar. I andra fall är del fråga om gamla förslag somriksdagen har behandlat. Delförutsattes såväl när enkammarriksdagen infördes som när den nya grundlagenantogs att det kunde bli aktuellt med vissa förändringar av arbetsformernaallteftersom fick erfarenhet av hur enkam-marsyslemei fungerade.Riksdagsordningen har också ändrats på en hel del punkler under de senasteåren. Några av dessa ändringar har kommil efter förslag från enriksdagskommitté, utredningen om arbetsformer, som tillsatteshösten 1973 med representanter för samlliga de partier som då fanns iriksdagen. Denna utredning har inte avslutat sitt arbete, och det är därförrätt naturiigt att konslilulionsutskotiei hänvisar till den vid behandlingenav en del motionsförslag som berör sådana frågor som utredningen är oförhindradatt la upp. I en del fall avstyrker dock utskottet motionsyrkandena. Utskottetär enigt på flertalet punkter. Det har endast avgivits en enda reservalion ochtvå särskilda yttranden. Jag skall i fortsältrtingen bara beröra några av deförslag som behandlas i betänkandet. Fleraav förslagen berör utskottens sammansättning och arbete. I en motion frånvänsterpartiet kommunisterna kräver motionärerna atl alla i riksdagenrepresenterade partier skall ha rätt att delta i utskottens arbete. Avformuleringarna i motionen skulle man kunna förledas att tro att det inte finnsnågra regler om hur utskottsplatserna skall fördelas, men så illa är det juinte. Gällande bestämmelser finns i riksdagsordningens 7 kap. Den grundläggandeprincipen är att det skall vara en proportionell fördelning mellanpartierna enligt den d'Hondtska fördelningsmetoden. Problemet för kommunisterna är att partiet är för litet för att av egen kraft kunna få representation i utskotten i enlighel med _ proportionalismens princip. Nuordnades ju saken ändå så länge kommunisterna utgjorde en del m. avregeringsunderiaget för den socialdemokratiska regeringen. Men efter valet ihöstas råkade socialdemokrater och kommunister in i en träta, som ledde tillall kommunisterna blev utan representation. Jag känner inte till alla turerna iden trätan, och om detta fär man väl göra upp inbördes i det socialistiskalägret. Den nuvarande regeringsmajoriteten har inte fler representanter iutskotten än vi är berättigade till enligt den proportionellafördelningsmeioden. Samtidigtsom jag konstaterar delta vill jag gärna passa pä alt beklaga att man inte nukunde nå fram till en överenskommelse inom oppositionen. Del hade ur olikasynpunkter varil bättre om kommunisterna fåttutskottsrepreseniaiion. Nuvill vpk ha en automatiskt verkande ordning, som under alla omständighetertillförsäkrar varje parti som finns i representation i utskotten. Delhär kravet verkar vid första påseendet rimligt. I realiteten är del emellertidinle sä enkelt att tillgodose det. Det hjälper inle alt kraftigt öka antaletledamöter i utskotten, vilket jag för övrigt ur andra synpunkler anser ärolämpligt. En partigruppering som i riksdagsvalet fäll mer än 4 96 av rösternakan nämligen i sönderfalla i sina delar. Del har vi ju etl färsktåskådningsexempel pä jusl från vpk, och jag är inte säker på att ens vpk menaralt riksdagspartier med t. ex. två ledamöter bör vara tillförsäkraderepresentation i utskotten. Dethjälper inte heller med en proportionell fördelning, som utgår från samtligautskottsplatser som en samlad pott. När man genom en sådan fördelning bestämthur många platser respektive parti skall ha återstår under alla förhållandenalt bestämma i vilka utskott platserna skall besättas, och därmed hamnar man idel andra stegel i samma dilemma som vi nu befinner oss i. Detmåste finnas en ordning angiven enligt vilken val till de olika utskotten skalläga rum om man inte kan komma överens. F.ö. lycker jag att del är föga rimligt om man finge fram en ordning som skullekunna leda lill atl en majorilelsgruppering i kammaren berövades majoriteten iutskotten genom en ur proportionell synvinkel kraftig överrepresentation försmå partigrupper. Fråganär således inle sä lätllöst, och i vpk-motionen anges ingen praktikabellösning. Utskottet hänvisar till utredningen om arbetsformer. Därfår vi se om det är möjligt att hitta något konstruktivt uppslag. Iell par motioner behandlas utskottets arbetsformer. I den ena, somåterkommer.är frän är och som och har pläderatför, inskränker sig kravet till offentlig utskotlsulfrågning. Del finns ingenreservation på den punkten den här gången. enats om att hänvisa tillden sittande utredningen, och jag skall för den skull nöja mig med elt parkommentarer. Omdel skulle vara sä att utskotten öppnades på det sätt motionärerna önskarskulle del, tror jag, leda till en ganska omfattande omstöpning av helaberedningsförfarandet. Det är bl. a. tveksamt om man skulle kunna ha kvar t.ex. den frihet att väcka förslag som finns eller om man skulle kunnaupprätthålla kravet på atl alla frågor som väcks skall beredas och behandlas iriksdagen. Offentliga utfrågningar skulle nämligen bli mycket tidsödande - delvisar den erfarenhet som man har från andra länder. Om vi skulle villfaramotionskravel krävs del alltså en genomgång av riksdagsarbelei även i en radandra avseenden. Sedanär jag kanske litet förvånad över alt bland dem som skulle kunna bli föremålför utfrågning nämns statsråden. Dessa kan ju redan nu utfrågas offentligt hurmycket som helst, nämligen här i kammaren. Och vi har som bekant omfattandefråge- och inlerpellalionsdebatter , ibland . Denandra motionen, motion 1004 av , går betydligt längre. Den harockså, vilket kanske förvånar mig litet, följts upp genom en reservalion.Beskrivningen i molionen av en rad problem i riksdagsarbetet är det lätt attinstämma i, åtminstone i länga stycken. De här problemen har också vidupprepade tillfällen ventilerats i . Däremot har jag svårt all se atlde förslag som motionären kommer med skulle erbjuda någon effektiv elleracceptabel lösning på de angivna problemen. Enhuvudtanke hos motionären, följaktligen även i reservationen, är att såväldebatter som beslut i hög grad skulle delegeras frän kammaren till de olikautskotten. I realiteten pläderar motionären för, kan man säga, ell modifieratsexlonkammarssyslem som ersättning för enkam-marsystemet. Denna omläggningskulle enligt motionären bl. a. vitalisera , utvidga den lillgängligadeballiden och förslärka opinionsbildande betydelse. Såvittjag kan förstå skulle effekten bli den rakt motsatta. Vi klagar ibland övermassmediernas bristande bevakning av vad som sker i denna enda kammare. Jagföreställer mig all varken etermediernas eller tidningarnas rapporteringskulle underlättas om de hade atl övervaka vad som pågår i 16 olika kamrar.Och för enskilda riksdagsledamöter skulle del naturiigtvis vara omöjligt altdella i arbetet i det egna utskottet och cirkulera runt i andrautskott för alt delta i debatterna där, vilket motionären tydligen tänkt sig. Densamlade slutliga behandlingen av alla ärenden här i kammaren är enligt minmening från en rad olika synpunkter myckel värdefull och bör för den skullbibehållas. Vadjag här sagt innebär inte att jag tycker alt allt är bra då det gällerarbetsformerna i . Jag har i andra sammanhang framfört ganskaomfattande förslag, som jag inte skall upprepa . Jag kan bl. a. hänvisa tillden debatt vi hade här i kammaren om dessa frågor . Riksdagensarbetsformer m. m. 13 protokoll 1976/77:99-100 Riksdagensarbetsformer m. m. När det gäller demotionsförslag som jag här inte berört ber jag att få hänvisa till utskottetsskrivningar. Jag yrkar, herr lalman, bifall till utskottets förslag på samtligapunkter. HenJOHANSSON i (s); Man får se utskottets betänkande mot bakgrund av att det finns enarbetsgrupp här i med möjligheter att ta upp strängt tagel allafrågor som rör . Den har inle fåll några direktiv, och den sätter nogsjälv etl visst värde på att få arbeta fritt och la upp olika frågor. Vihar i utskottets betänkande förutsatt att arbetsgruppen skall utnyttja dennamöjlighet. För min egen del vill jag använda detla tillfälle alt peka pä trepunkter där jag menar atl denna arbetsgrupp skall gå in och undersökaförhållandena och eventuellt lägga fram förslag. Denförsta punkten gäller utövandet av konirollmaki. Det finns etltidigare uppdrag hos kommittén all undersöka hur skall kunna meraaktivt än f n. medverka i planeringsprocesserna. Detta behöver fullföljas medatl man också prövar möjligheterna att vidga kontrollmöjligheter. Denandra punkten gäller sammansättningen av utskott. Pä grund av densena timmen skall jag inle ta upp någon långvarig debalt med pädenna punkt. Vi är väl ändå överens om att sammansättningen av riksdagensutskott är ett problem.