prot · G00916 · 1976-12-31 00:00:00 — Den direkta intressegemenskapen mellanstorkapital, statsapparat, borgerlig regering och borgeriigi domi-neriidemassmedia innebär att högeroffensiven mot arbetarrörelsen och framför allt motdess socialistiskt medvetna del kommer atl fortsätta ännu mer systematiskt ochmed ännu större resurser. Segern i riksdagsvalet har gett reakiionen mersmak.Det har vi hört i den här debatten. Den forlsaiia offensiven kommer att drivashårt. Den måsle mötas av en ännu mera välplanerad och medveten kamp frånarbetarrörelsen. i (c): Innan jag går in på milt egentliga anförande vill jag gärna säga altdet förekommit förhandlingar mellan partigrupperna om debattordningen. Viddessa förhandlingar fördes det fram olika alternativ, som skulle ha gettoppositionsledaren mer lid i debalien. Dessa allernativ förkastades emellertid.Del är dock möjligt atl vi vid komn-iande förhandlingar kan bli överens om endeballordning som ger en mer jiimn fördelning av debaltiden. Del är räll naturligt atl i den allmänpolitiska debatten denna gånggöra några refiexioner kring valulgången och orsakerna bakom denna.Eftervalsanalyserna är många, och de fördjupas allteftersom man får perspektivpä vad som hände. Delär helt uppenbart att valulgången anger ell vikligl och avgörande vägval införframtiden. Människorna har gett besked om atl framtidens samhälle skall präglasav en social marknadsekonomi, hushållning med naturtillgångarna och ellfortsatt socialt reformarbete. Människorna har lika klart avvisat en poliliksom dogmatiskt anger socialisering och socialism som en väg att lösa praktiskasamhällsproblem, de har avvisat en fortsatt misshushållning med naturresursernaoch de har avvisat en detaljreglering av människornas tillvaro som inte kanleda till anntii iin byråkrati och rällsolrygghet. Mångai detta land sätter värde pä marknadsekonomin och möjligheten lill privaiföretagsamhet. Man ser i detta förutsättningar för all i framliden stärka ochutveckla vår ekonomi och för forlsali sociall reforn-iiirbeie. Människorna hardäremot avvisat en Ibndsocialism av Meidncrmodell. 1 delliiryms inga framtidsmöjligheter för de enskilda n-iänniskorna. Det är på dennti grund allt fler människor har önskat sigen ny regering. Man har värjt sig mot rovdrift och centralisering och förordari stället resurshushållning och decentralisering. Regeringsförklaringen visarden nyii regeringens ambiiion all svara upp moi valresuluiiei. Regeringsförklaringen lägger grunden lill enframåtsyftande reformpolitik över hela lallel. I myckel hög grad fullföljerden handlingslinjer som vi från centcrpariieis sida har drivii iriksdagen. 1972 begiirde vi i, ex. all en bällre balans mellan leori ochprakiik skulle åsiadkomniiis i . Vi har också tagit upp behovet avbällre baskunskaper i . Regeringsförklaringen lägger grunden för enakliv ulbildningspolilik enligt dessa riktlinjer. Läroplansiirbelel skallinriklas på att ge bättre baskunskaper, större inslag av praktisk yrkesorienteringsamt en närmare kontakt mellan skolan, arbetslivet och samhället i övrigt. Delär därmed helt uppenbart all vi kommer lill rälla med skolans alllförteoretiska prägel och på så säll ökar trivseln och motivationen i skolan. Skolan måsle klarare än arbeia efter socialan-iålsiitiningar. Respekl för andra individer och grupper, tolerans ochförståelse måste prägla relationerna också inne i skolan. Biirn och ungdommåste tillägna sig denna grundsyn. SIA-relbrmen är av avgörande betydelse idelta sammiinhiing. Genom SlA-reformen utvecklas och demokratiseras skolansarbetsformer. Vi bör iirbeia vidare på en ulveckling av ,innebärande en biitire skolmiljö, ökad kontakt med verkligheien uianför skolanoch bällre kontakter mellan lärare, elever och föräldrar. Vi måsie sktipa eltpositivt samspel där alla engtigeras. SIA-relbrmen kan utgöra en grund fördella. Del är självklart all en sådan ulveckling av grundskolansinriktning och arbetsförhållanden måsie följas upp i gymnasieskolan. Del iiralllför många elever som inle finner lämpliga ulbildningsiiliernaliv i gymnasieskolaneller som genom takiiskti manipulationer eller traditionellt könsrollslänkandeinle väljer den ulbildningsväg som passar de egna anlagen bäsl. Övergången frånutbildning lill arbetsliv blir för många ungdomar alllför svår. .ven på deitii område slår vi inför vikligautbildningspoliliska ställningstaganden, vilka måste präglas av sociala ochjämlikhelspoliliska am-biiioner. Del gäller iiii öka gymnasieskolans kontakiyiamed arbeisliv och siimhiille. Hos ungdomen finns ell myckel siarki gensvar fören ökad praktisk inriktning även av gymnasieskolan. Del är skiil all noga prövaell uivecklai system med varvad utbildning som en led i utbildningsgången. Enireierminssystem är därvid en möjlighet som bör studeras. Del hiir hörts en hel del krilik mot denhögskolereforn-i som snart skall iräda i krtift. Men jag kan försäkra attdel också fii-ins siora förväniningiir på reformen och dess möjligheler. lighel till endecenlraliserad utbyggnad av högskoleväsendet, en möjlighet för nya gruppertill. eftergymnasial utbildning och en möjlighet lill ett mera decentraliseratbeslutsfattande inom högskoleväsendet. En reform med den inriktningen upplevsav många som starkt angelägen. Regeringsdeklarationengör ett viktigt klarläggande beträffande högskolereformen - ett klarläggandesom f ö. H 75, den centrala kommittén för högskolan, redan gjort i skrivelsetill regeringen. Högskolan skall inte vara lotalspärrad. 1 sin skrivelse av den18 maj säger H 75: "För utbildning utan antagningsbegränsning blirantagningen härvid i princip densamma som den procedur som f n. Regeringsdeklarationen slår vidare fast att regionstyrelserskall inrättas och att en snabb remissbehandling nu skall ske. Det finns därmedförutsättningar för en bred uppslutning kring en reform som förnyar och utvecklarhögskolan och ger den en ännu mer framåtsyftande roll i samhällsutvecklingen. Får jag sedan övergå till ett annat avsnitt, nämligen den tidigarejordförvärvslagen, som man avsåg skulle vara ett instrument för en successivstrukturförändring och rationalisering av lantbruket och dess produktion. Densocialdemokratiska regeringen ansåg att den utvecklingen måste påskyndas ochgenomförde en ny lag 1965. Denna fick en utformning som tyvärr medgav bådebolag och vissa andra förvärvare att placera kapilal i jord och skog.Resultatet blev också en ganska livlig spekulation. Jag vill gärna säga attcentern vid det tillfälle när lagen antogs var motståndare lill den utformning somlagen fick. Detvar och blev uppenbart att dessa nya kategorier köpare medverkade till ellupptrissande av jordpriser, långt uiöver förelagets avkastnings-värde. Många avköparna hade inte för avsiki att bedriva lantbruket som närings- ochutkomstmöjlighet. Infiationenoch skattetekniska vinster uppvägde mer än väl vad som saknades iproduktionsavkastningen av fastigheten. Visserligen fanns en viss möjlighet ijordförvärvslagens 4 S att stoppa de mest extrema fallen av spekulation, mendenna paragraf har utnyttjats mycket sparsamt. Säkerligen har delta berott påden tillämpning som högre myndighet inkl. regeringen då och då gjort ibedömningen av de olika fallen. Först har lantbruksslyrelsenutfärdat rekommendation att 4 i; bör tillämpas flitigare. Jag betraktar detäven som positivt att vi äntligen fått en översyn av lag. Jaghoppas mot denna bakgrund alt den sittande jordförvärvsutredningen beaktarangelägenheten av att en förutsättning för tillstånd att förvärva lantbruk bliratt förvärvaren har för avsikt att bruka gården och i huvudsak själv ha sininkomst av gårdens avkastning. Togman även eventuella överpriser med i avkaslningsbedömningen borde deframräknade överpriserna läggas ovanpå det taxeringsvärde som finns. Ettsålunda uppjusterat värde borde ingå som förmögenhet och därigenom sänkakapitalspekulanternas skattevinsler. Med andra ord: Mångaförväntar sig att utredningen prövar olika vägar 6Riksdagens protokoll 1976/77:16-17 för att verkligen uppnåett stopp för den orimliga utveckling vi fått på det jordpolitiska området. Viförväntar oss en starkare ställning för familjejordbruket och givetvis attkombinationen jord-skog skall bli en bärande produktionsform i många fall.Visserligen har förre jordbruksministern i jordförvärvssammanhang pekat pånödvändigheten av att ha god tillgång till arrendejordbruk. Han kunde i detfallet tänka sig att staten gick in som jordförvärvare och jordägare. Även omjag håller med om att arrendeformen kan vara bra för en ung jordbrukare somvill komma i gång, så har ändå all erfarenhet gett beskedet att ägarformen påsikt är den bästa för utövandet av lantbruk. Det finns alltså i dettasammanhang ingen anledning att skjuta arrendatorerna framför sig för alt uppnåjordförvärvsanledningar för staten. Bevarandetav åkerjorden är också en viktig miljö- och resursfråga. har enats omåtgärder för en betydligt starkare prioritering av skyddet för åkerjorden. Jagser fram emot att det snabbt kommer till stånd en annan tillämpning också ute ikommunerna. Vi kan inte längre tillåta att brukningsvärd åkerjord exploaterasoch görs obrukbar . Det är livsavgörande resurser som på detsättet definitivt ödeläggs. De miljöpolitiska frågorna har varit angelägna för centern.Hittills har miljöpolitiken här i landet i alltför hög grad präglats avprincipen att i efterhand korrigera felaktigheter. I stället bör demiljöpolitiska strävandena inriklas på att faror för rubbningar i den ekologiskabalansen och för människan i livsmiljön över huvud taget aldrig uppkommer. Energipolitikenkan på ett utmärkt sätt illustrera en sådan inriktning av miljöpolitiken.Grunden för en ny energipolitik är hushållning och en satsning på alternativaförnyelsebara energikällor. Det är de viktigaste åtgärderna för att förhindrarubbningar i naturens kretslopp. Detta måste givetvis kompletteras med åtgärderför att minska de negativa konsekvenserna av oljeförbränningen. Det krävsfortsatta ansträngningar för avsvavling av olja och för utbyggnad avrökgasrening. På det sättet minskar svavelnedfallet. Tilldelta måste komma åtgärder för de försurade områdena i . Kalkning avmark och vatten bör komma till stånd i en helt annan utsträckning än vad somhittills skett. Diskussionernakring kärnkraften visar också-det har tydligt framgått här - skiljelinjenmellan socialdemokraterna och . Energipolitiken som den gamlaregeringen förde gick ut på att bygga ut kärnkraften och sedan hoppas på attsäkerhetsfrågorna skulle lösas. har drivit igenom kravet på en ändradenergipolitik som innebär att säkerhetsfrågorna först skall lösas innanaggregaten 7-13 får tas i drift. Det är betydelsefullt att man därigenomavbryter den pågående färden in i kärnkraftssamhället. Fler och fier börjarsäkerligen inse nödvändigheten härav. Herrförste vice talmannen tillkännagav alt anslag utfärdats om sammanträdetsfortsättande . HerrAF (): Endast drygt en månad har gått sedan valet och dennya regeringen tillträdde och presenterade sitt program. Därefter har det intehänl så mycket som ger ytterligare underiag till dagens debatt. Denna har heltnaturligt karaktären av valkommentarer. Socialdemokraterna har förloratregeringsmakten. En borgerlig regering har tillträtt. Vad innebär det nya lägeti svensk politik? Självklartär det någonting avgörande som har skett. Svensk politik kommer attvara annorlunda. Maktväxling är någonting självklart för fria demokratier.Koalitionsregeringar är någonting normalt i länder med vårt valsystem. Dagensregeringspartier och socialdemokraterna konkurrerar och samarbetar hädanefterpå lika villkor, eftersom människorna-väljarna kommer att ha erfarenheter av demockså i omvända roller. Dethade inför den här debatten känts självklart att möta oppositionspartietsocialdemokraterna med den sympati och den respekl som tillkommer en godförlorare. Väljarnas dom är ju vad vi har att rätta oss efter. Lyckan skall växla.Både vinnare och förlorare har all dra sina slutsatser, försöka förståväljarnas besked och gå vidare. Socialdemokraternahar uträttat en hel del som är bra under sina i regeringsställning. Derasinsaiser behövs i opposition. Socialdemokraterna är välkomna tillbaka tillmakten . Inle heller de nuvarande regeringspartierna skulle må braav att regera oavbrutet, låt oss säga fram . Det skulle ha käntsrätt att ge de goda förlorarna ett erkännsamt ord, alt önska dem lycka lill iden omprövning och den nyordning som varje valnederlag eller dåligt valresultatskall ge anledning till. Efteratt ha lyssnat på socialdemokraternas företrädare i debatten blirkänsloläget för mig ett annal - och med elt inte så litet inslag av förvåning.Har oppositionen inte riktigt förstått vad väljarna har sagl? Har oppositioneninte riktigt tänkt igenom all det aren koalitionsregering vi har? Haroppositionen inte riktigt förstått att valrörelsen är över? Oppositionensviktigaste budskap i dagens debatt har varit att statsministern begått ettsvek, någonting förkastligt, i kärnkraftspolitiken. Beskyllningenär orimlig, herr talman. och hans parti klargjorde före valetsina önskemål, sin politik i kärnkraftsfrågan, den politik som de skulle viljaföra om de fick majoritet. Ceniern fick icke ensam majoritet i valet. Däremotfick de icke-socialistiska partierna det. Väljarnas besked var att enicke-socialistisk regering skulle bildas. , ledare för det störstaborgerliga partiet, har fullgjort uppdraget på ett utomordentligt sätt.Uppdraget har innefattat att parti liksom de andra nuvaranderegeringspartierna haft att kompromissa, haft att komma överens i olika frågordär deras ställningstaganden tidigare inte varit desamma. Det är så demokratinskall fungera. Alla människor förstår del. Försöketatt på falska grunder sakligt misskreditera politiska motståndares moral göruteslutande ett alltmer pinsamt intryck ju längre det pågår. Därmedär väl, herr talman, också i fråga till herrar ,och samt besvarad. Vihar också fått höra under debatten att det finns en hell samstämmig bild avsituationen i när det gäller del läge i vilket de borgerliga partiernaövertar regeringsmakten. Den svenska ekonomin är stark. Vi har sundastatsfinanser och en stark ekonomi. Detdukade bordet har hunnii förekomma också i dagens debatt här i kammaren. Detär nu inte på det sättet. Finansministern har redan i debatten klargjort det.Vill man ha andra auktorileter finns , som harkommit och som talar om en tillväxttakt för vårt folkhushåll påkanske mot i övriga industriländer, om att industriproduktioneni vårt land sjunker , om atl produktiviteten blir svagare än väntat.Rapporten talar om förlorade marknadsandelar för de svenska företagenutomlands och kanske nu också hemma, om att betalningsbalansen är oväntal svag,om att vi får prisstegringar på 10 /(> - annorlunda i varje fall än denförutvarande regeringen väntade. Dethär hör också till dagens verklighet, till utgångspunkterna när vi diskuterarframtiden. Vihar också i denna deball fått höra påståenden av den innebörden atlminoritetsparliet socialdemokraterna på något sätt vid sidan om matematikenslagar skulle representera svenska folket eller löntagarna mot fientligaintressen. Socialdemokraterna "vill icke" - har det sagts i debatten- "medverka till en ekonomisk politik som har sin spets riktad motarbetarna och tjänstemännen, som bidrar till ökade klyftor i vårtsamhälle". Ingen, herr lalman, kommer alt begära del. Valrörelsenformade sig, sade oppositionsledaren, till en serie angrepp på löntagarna. Sanningen är den att valrörelserna är slut och att det är tid attta sin utgångspunkt i vad väljarna har sagt. Denborgerliga regeringen barett absolut flertal, en majoritet på avde svenska väljarna bakom sig. Socialdemokraterna representerar drygt 42 96. borgerligas absoluta majorilet finns med all säkerhel också en majoritet avlandets löntagare. Socialdemokraternahar inte förlorat valrörelsen på grund av atl valrörelsen var förkort, på grund av kärnkraften eller på grund av s. k. händelser som kom altdominera vårens politiska debatt. Socialdemokraterna har förlorat väljare treval i sträck på grund av att den socialdemokratiska politiken på område efterområde har hunnii i falt de ansvariga. Skattepolitiken, bostadspolitiken ochnäringspolitiken erbjuder för allamänniskor välkända exempel. Härtillkommer naturligtvis atl årets val i större utsträckning än de senaste valen komatt handla om hur vårt land skall utvecklas . Väljarnas beskedgällde också en del långtgående socialistiska krav som framförts framför alltfrån LO. Oppositionensledare talade här om en förljugen och oförskämd borgerligskrämselpropaganda mot den demokraiiska socialismen. Upprördheten är litetsvår atl förstå. LO och det socialdemokratiska partiet har själva valt att intestå fria, manifesterat bl. a. genom kollektivanslutningen. Om LO framförsocialiseringskrav måste della uppfattas som en del av socialdemokratinsframtidsbild. Valresultatetsverklighet är alltså utgångspunkten för framtiden. Härtill kommer vad som harhänt . De borgerliga partierna har i en utförligregeringsförklaring lagt fast riktlinjerna för de kommande årens utveckling ivårt land. De har visat sin förmåga att enas. Socialdemokraterna kan aldrig mergå lill val på att få landets medborgare att tro att den sociala trygghetenskulle hotas om andra än socialdemokraterna regerade, eller att de borgerligapartierna är hopplöst splittrade. Oppositionen får nu med utgångspunkt ivalresultatet och den borgerliga regeringsförklaringens verklighet utforma debudskap som den nästa val vill vinna väljarnas förtroende och flertal med. Detstora socialdemokratiska partiet är välkommet tillbaka i debatten då, herrtalman. Att döma av debatten är vägen dit ganska lång. Jag såg en teckning av . Det var en av hans"stoilar", som stod vid en busshållplats. "" stoddet på hållplatstavlan. Han tittar ivrigt på sin klocka och säger: "Konjunkturuppgångenskulle vara här nu!" Delär en träffsäker bild. Vi har väntat och väntal på alt den internationellahögkonjunkturen skall dra i gång den svenska ekonomin, alt efterfrågan på våraexportvaror skall växa, all våra företags orderböcker skall fyllas och altföretagens vilja att bygga ut och nyanställa personal skall sätta fart. Men istället har vi fåll uppleva hur konjunkturrapporter avlöser varandra - en efteren - ständigt med samma budskap: Kon-junkturuppgången dröjer. Vihar i med gemensamma krafter lyckats hålla sysselsättningen uppe underden tid iiv svår lågkonjunktur som hela den industriella världen plågats av.Det har skett dels med stimulanser av den inhemska köpkraften, dels genom attstödja lagerproduktion. Mennu är vi framme då den här medicinen inte hjälper längre. Denärmaste månaderna blir uppenbarligen kärva för det svenska folkhushållet.Dagligen får vi rapporterom krisbranscher. kämpar teko, glas,skinn, päls och varven med stora svårigheter. har även våra basindustrierråkat in i snålblåst. Stålkrisen är akut. T. o. m.verkstadsindustrins slagskepp har mött växande problem. FrånStatsföretagskoncernen aviseras miljardräkningar, den ena efter den andra. Socialdemokraternahar efter valnederlaget ofta, som det här har påpekats under debatten ,talat om att den nya regeringen fån ta över ett färdigdukat bord. Ja, är detdukat, så är det förvisso n-ied mängder av upplagrade problem. Exportindustrinskonkurrenskraft är allvarligt försämrad. Betydande marknadsandelar har redan förlorats.Inflationstakten är osedvanligt snabb. Vi har i följd haft en catioprocentig penningvärdeförsämring . Industrins produktionstillväxt harvarit mycket svag . Underskottet i handelsbalansen är minst sagtbesvärande. Ja,det är de här och många andra problem som den nya regeringen får ärva och måsteklara av. Och det är viktigt att regeringen lycktis duka om, så att optimismenåtervänder i det svenska näringslivet och att vi får balans i samhällsekonomin.För det är, som det står i regeringsförklaringen, "en grundläggandeförutsättning för att förverkliga en niedveten reformpolitik och för att tryggasysselsättning och framsteg." Frånfolkpartiet är vi angelägna alt betona atl politiken måsle utformas i helafolkets intresse. Det kräver samförstånd inle minst med arbetsmarknadensparter. Denviktigaste uppgiften blir att irygga jobb åt alla. Och det blir en svåruppgift. Den ekonomiska politiken måste inriktas på att underiätta en utbyggnadav näringslivet och främst exportindustrin. Undervalrörelsen varnade vi i ofta för den maktkoncentration som pågickunder den socialdemokratiska eran. Två företag köptes upp per dag. Så får detinte fortsätta. Vi kommer naturiiglvis all arbeta för en kursändring i detlaavseende. Det betyder att del socialiseringshot som låg över hela branscherlyfts av och ersätts av stimulanser för även den mindre företagsamheten attbygga ut och framtidstro för den som vill starta ett nyll eget företag. Dåskapas nya arbetstillfällen i näringslivet. För enbart inom induslrin finns detdrygt 37 000 företag med mindre än 50 anställda. Tänk om alla dessa klarade avall öka antalet anställda med endast en person! Det skulle ge ettnettotillskott på 37 000 arbetstillfällen fördelade över hela landet. I regeringsförklaringensägs att näringspolitiken måste "utformas så att mindre och medelstoraföretag får goda utvecklingsmöjligheter. Förslagkommer att läggas fram om vissa lättnader i fråga om arbetsgivaravgifter samtom ändrade skatteregler för familjeföretag. Avvecklingen av den faktiskasambeskattningen fullföljs. De mindre företagen ges godakreditmöjligheter." Jag tror atl del är med sådana åigärder vi får snabbare tillväxt iekonomin och nya resurser att använda till sociala reformer. I en lid dåstrukturförändringar är så vanliga - och nödvändiga för att manskall uppnå effektivitet och konkurrenskraft - måste skyddet mot oförvållatinkomstbortfall för de anställda vara fullgott. partiet har länge krävt enallmän arbetslöshetsförsäkring. En sådan reform utlovas nu under den kommandemandatperioden. Engrupp som drabbas hårdai-e än andra när arbetsmarknaden kärvar är ungdomen.Arbetslösheten bland ungdomarna har under fiera år varit dubbelt så hög sombland övriga grupper. Särskilt svårt har det varit för ungdomar som harbristfällig utbildning. Även här har visat på konstruktiva vägarför att garantera alla ungdomar arbete, praktik eller utbildning. Det är ocksåvad den nya regeringen utlovar i sin deklaration. Det är inget tvivel om attdet finns arbetsuppgifter. Behoveninom den offentliga sektorn är stora. Tiotusentals sjuka människor köar förplats på långvårdssjukhus. Tillsynen av gamla som vill bo kvar hemma är oftadålig. Bristen på daghem och familjedaghem är väl känd. Vård av och omsorg ombarn och gamla får ej eftersättas. I en kärv ekonomi är det de som skall kommai första hand. Andra angelägna reformer måste vänta tills vi får råd. För attvi skall kunna klara reformer för barn och gamla måste ökningen av den privatakonsumtionen bli måttlig. Det gör det lättare atl betala vår utlandsskuld,eftersom importen blir lägre. Fortfarandeförvärvsarbetar en betydligt mindre del av kvinnorna än av männen. Det berorbåde på all hemarbete och barntillsyn fortfarande i stor utsträckning ansesvara en uppgift för kvinnan och på att arbetsmarknaden är uppdelad i typisktmanliga och kvinnliga yrken. Men kvinnor skall ha samma chans som män tillyrkesarbete. Därför måste de nuvarande hindren bort. Detmåste bli fler jobb. Det ärden grundläggande förutsättningen för att fierkvinnor skall kunna komma ut på arbetsmarknaden. Men det räcker inte med det.En väl utbyggd barnomsorg är nödvändig för att både män och kvinnor skall kunnayrkesarbeta utan atl omsorgen om barnen blir eftersatt. Kortare arbetsdag försmåbarnsföräldrar är nödvändig av samma skäl. Förkvinnor som varit hemma ett tag kan det också behövas speciella åtgärder föratt underlätta övergången till yrkesarbete. De måste ges möjlighet att friskaupp eller komplettera sin utbildning, t. ex. inom den kommunalavuxenutbildningen eller arbetsmarknadsutbildningen.