prot · G009123 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:123 §1 Justerades protokollet för . Internationelltutvecklingssamarbete m. m. §2 Föredrogs och hänvisades 1976/77:1620 lillskalteutskotlel 1976/77:1621 tillnäringsulskollet §3 Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Föredrogs utrikesutskoltels belänkande 1976/77:17med anledning av proposilionen 1976/77:100, såvitt avser internationelltutvecklingssamarbete m. m. jämte motioner. (Redovisningav ulskollsbetänkandet inias efter anförandena i ärendet) Ifråga om detla belänkande hålles gemensam överläggning för samlliga punkler.Under den gemensamma överläggningen får yrkanden framställas belräffandesamtliga punkter i betänkandet Under hela denlid som vårl land deltagit i ett inlernalionelll utvecklingssamarbete, och delär vid del här laget mer än 20 är, har del ansvariga statsrådet varit ensocialdemokrat. har att behandla enproposition, signerad av en borgerlig biståndsminister. Kan del då avläsasnågra stora omvälvningar i propositionen eller i den borgerligaulskollsmajorilelens slällningslagande i fråga om biståndspolitikens innehålloch inriklning? Påfallandemycket har förblivit vid del gamla. Långsiktig planering, flerårigabiständsutfästelser och bindningar lill internationella överenskommelserkarakteriserar arbetet med biståndsfrågorna och kan vara förklaringen. Del görå andra sidan alt osäkerheten om den framtida u-hjälpen under en borgerligregering kvarstår. Dethar funnits vissa parliskiljande frågor, och del gäller även denuvarande regeringspariierna. Dessa frågor har betonats olika starkt vid skildatidpunkter. Jag kan som exempel nämna frågan om ländervalet -jag behöver barasäga , och för att alla skall veta vad del handlar om -vidare tidpunkten för uppnåendet av det s. k. enprocentsmålet, förhållandelmellan bistånd och svensk fö- Internationelltutvecklingssamarbete m. m. retagsamhet i u-ländernaliksom också stödel lill befrielserörelserna. Anslagen till är också enparliskiljande fråga. Dehär motsättningarna kan inte anses ha förls fram i någon särskilt tillspetsadform och kan inle avläsas i utskottsbetänkandel, och av motsättningarnainom regeringspariierna märks ju ingenling. Avde skäl som jag har angivit bevisar emellertid sakernas tillstånd i dagingenting om framliden. Del finns egentligen en del oroande tecken på hurbiståndet kan komma all ulvecklas i framliden, men mer om del . Dethar nalurliglvis varil en styrka i svensk biståndspolitik all den i väsentligadelar haft ett starkt stöd i . Den allmänna uppslutningen kringu-hjälpen, som här i landet är jämförelsevis slark i förhållande lill vad somär fallel i andra länder, är all notera med lillfredsslällelse. För säkerhelsskull vill jag tillfoga atl biståndspolitik, enligl mitt betrakielsesätl, höjersig över den partipolitiska bedömningen lika litet som utrikespolitik. Tvärtomfinns del här starka ideologiska inslag som blir vägledande för partiernasuppfallning och agerande. Men vad som gjort det möjligt alt arbela i så passslor enighei som vi i dessa sammanhang gjort i vårt land har varit övertygelsenom att måsle la hänsyn lill de slora behoven i den faltiga delen avvärlden. De olika meningar som förvisso har funniis om medel och metoder hardärför kommit all överbryggas sell på kort sikl. Sädana kompromisser blir sannoliktalll svårare all uppnå ju mera medvetenheten ökar om de egenlliga orsakernalill klyftorna mellan länderna och inom länderna, Vårllands bisländ sell isolerat kan endasl i undantagsfall få någon avgörandebetydelse. Del är som idégivare, pådrivare, stimulerande andra till vissaåtgärder vi kan spela någon roll. Del samarbele som uivecklals mellan Sverigeoch u-landsgruppen har gell oss chans lill nyttiga och fruktbara insalser. Hurser världen ul denna dag då vi skall bestämma vår biståndspolitik för dennärmaste framliden? Här hemma råder belydande osäkerhet om desamhällsekonomiska frågorna, Infialion, prishöjningar och oro på arbetsmarknadenmed fruklan för arbetslöshet pressar individer och hushåll. Men dessa svenskaproblem är ändå förhållandevis hanterliga om vi jämför med det tillstånd sområder i den del av världen som vi skall ägna uppmärksamhel. Läservi förordet som lLO:s generalsekreterare skrivii lill slutrapporten från 1976års väridssysselsäliningskonferens, i vilken rapport också presenter, sstrategin för angrepp på massfattigdom och arbelslöshel. får vi någrf. dala somstämmer till efterlänksamhet 700 miljoner människor lever i akut fattigdom ocharmod, och ålminsione 460 miljoner lider av svår näringsbrist. Miljontals leveri ständig skräck för svält och oräkneliga miljoner saknar möjligheter att fåbot för sina sjukdomar. Slummen i städerna växer, Antalel illitlerala vuxnaberäknas ha ökat från 700 miljoner 1960 lill 760 miljoner 1970, Och slulligen:den djupt tragiska misshushållningen med mänskliga resurser i iredje världensymboliseras av all nära 300 miljoner därär arbetslösa eller undersysselsaiia nu i millen av 1970-lalel, Delpåpekas i fortsättningen all förhållandena i själva verkel på många säll harförvärrats men också all påfallande ojämlikhel råder i fördelningen avinkomster och rikedom inom och mellan länderna. Fattigdomen framträderhärigenom än mera upprörande. Jagvill sluta detta referat från ILO-dokumentet med uppgiften atl man räknar medau man fram lill inte bara skall skaffa jobb åt 300 miljoner, som i dagär arbetslösa, ulan åt 1 000 miljoner i tredje väriden, som fram lillsekelskiflel når arbelsför ålder. Världskonferensenom sysselsällningen var framgångsrik så lill vida att man enade sig om en plansom koncentrerade sig på att tillgodose grundbehoven hos sämstställda grupper. Främst sattes sysselsättningen, men de enskilda ländernasstrategier måste dessutom omfalla befolkningens försörining med livsmedel, bosläder,kläder, hälsovård och annan samhällsservice. Jagnöjer mig med denna koncentrerade redovisning av en del av sysselsättningskonferensensarbete och vill endast tillägga, all genom dåvarandearbetsmarknadsministern uttalade sig för handlingsprogrammet. Han underströkemellertid i linje med ILO-sekrelariateis uppfattning all det inom de enskildaländerna måsle ske en omfördelning av inkomster och förmögenheler. Denföreslagna strategin för atl tillgodose de vikligaste befolkningsgruppernas behovmåsle stödjas, fätalets poliliska, ekonomiska och sociala makl måstekringskäras och de mångas berättigade inlressen främjas. Vidare slogs fast altansvaret för en ny och räiivisare fördelningspolilik i de enskilda u-ländernalåg hos dessa länders egna regeringar. Vihar nu all fullfölja beslulel i vårt egel arbele. Del kan och bör ske genomaktiva insalser i de internalionella organ som skall vidareutvecklaprogrammet. Inte minsl i-landsgruppen behöver påverkas. Vadså gäller värt direkta bislåndsamarbete kommer vi att finna all omvandlingen avidéer i beslut och handling i moUagariänderna aldrig ger resullal om inielandels ledning ger sitl aktiva slöd, Valel av land för samarbete förulveckling mol bestämda mål kommer åierigen all visa sig vara utslagsgivande. Delär inte min avsikt all dra upp hela ländervalsfrågan lill diskussion. Vi hargenom åren kommit att samarbeta med ett ganska stort antal länder. Från böriangjordes valet efter bevekelsegrunder som vi inle skulle godkänna . Vi velnumera all del är lällare att böria ell samarbele än atl avbryta det, även omdel finns goda skäl för della. Del ger oss särskild anledning atl varaomsorgsfulla dä vi tar stegel för all beslämma oss för nya länder. Jag kaningalunda dela ulskollsmajorilelens mening all del saknar belydelse att hållapå distinktionen mellan programländer och andra länder som mottar svenskbistånd. Häri ligger ju en garanli bl, a, för att få medverka vidvalel av länder som skall få elt omfattande svenskt stöd. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Manvill gärna iro att man genom atl föreskriva olika villkor för biståndet skallkunna nå mål bl, a, av den karaklär som sysselsättningskonferensen och haruttalat sig för. Men det visar sig oupphörligt att ens tro kommer på skam, ominle dessa mål är övergripande och vägledande för poliliken i mottagarlandet.Många exempel skulle kunna anföras frän vår egen bislåndshistoria. Jag skallhämta ett sådant från , ett land som ofla diskuteras. Till delta landssvagheter hör en brislande mobilisering av landsbygdsbefolkningen i långsikligautveck-lingsanslrängningar; vidare en ojämn inkomst- och förmögenhetsfördelning.En myckel stor del lever i absolul fattigdom, dvs, på eller under svältgränsen.De fattigaste beräknas förfoga över 5 96 av inkomsterna, under detatl de rikaste lar i anspråk av tillgångarna, Idetla land läl SIDA göra en studie av livet i en by. Del visades bl, a, atlhalva befolkningen i byn inte hade tillräcklig inkomst för ett kosthåll som gavvederbörande så myckel proteiner och andra näringsämnen atl allvarligfelnäring kunde undvikas. Även på bynivå är inkomsl-och standardskillnadernabetydande. De rikaste hade inkomster som var fem gånger slörre än vad denfattigaste halvan av befolkningen i byn hade. Denna välbärgade sjundedel skapadelika stor efterfrågan på industriprodukter som hela den övriga befolkningen. Dekonsumerar lyxprodukter, efler indiska mått, såsom radioapparater, cyklar,klockor, möbler, finare tyger. Del är naturligtvis viktigt atl påpeka atllevnadsnivå är elt relativt begrepp. Med utgångspunkt i svenska förhållandenlever ingen i denna by ens i välfärd, men om man ulgår ifrån vad en fattigindier anser drägligt lever många t, o. m, i överfiöd. En länkl uriämning avsamlliga inkomster i byn skulle lyfta alla över falligdomsgränsen och ge defattiga drägliga levnadsvillkor. Slutpå historien från den indiska byn, som var avsedd all ge en situationsbild avde problem som utvecklingssamarbetet skall lösa, Sverigeisolerat gör del förvisso inle. lämnar ett bistånd som molsvarar 40 öreper invånare i . Det ger inie mycket till grund för att ställa krav påIndien. Det är vår påverkan på andra, mer tunga biståndsgivare som kan habetydelse. Därigenom kommer jag osökt in på de kontroversiella frågorna . Enav dem handlar om anslag till utvecklingsfond, IDA.Socialdemokraternas syn på den frågan kommer att ulvecklas vidare av StureEricson. Jag vill emellertid framhålla alt vårl ställningstagande här hargjorts efter flera avvägningar. är forlfarande den stora förmedlaren avobundet bistånd lill . Del finns myckel atl erinra mol verksamheten -hur man prioriterar mellan länder och ändamål, hur man söker påverkamottagarens politik - men del sker ändå en viss förskjulning mol insalser avlyp landsbygdsulveckling, undervisning, slumsanering och olikasysselsällningsskapande projekl, som slammer med sladgan för uppfyllandel avmänniskornas grundläggande behov. Rösiningsförfarandelär forlfarande skevl, även om den nya regeringen sökl fullfölja vad den gamlasiändigl arbeiade för: en jusiering av rösl-ningsreglerna. Avgörande är för ossall olika ullryckl önskemål om ell fortsall svenskt medlemskap, ochdet är inle heller oviktigt au har berells tillträde som medlem avVärldsbanken och . Däremot kan vi inte ansluta oss lill höjningen avanslaget enligl propositionens förslag. Pä den punkten har vi en reservation. Vibibehåller vårt medlemskap. Vi ger fortfarande ell högl anslag, som berättigaross till en aktiv medverkan i . vårt slällningslagande lillIDA-anslagel ger oss ökade resurser all ulnyuja lill angelägna höjningar förandra ändamål; jag syftar främst pade betydligt ökade anslagen tillfronlsiaterna i södra och lill befrielserörelserna där. Jaghar lidigare framhållil alt vi ser biståndspolitiken som sidoordnadutrikespolitiken. Ulvecklingen i och övriga delar av södra en uppenbar risk för konfiikter med en räckvidd långt utanför deltaområde. Delta förhållande aren uppfordran lill initiativ från svensk sidautöver tidigare prövade. Vi har därför i en särskild motion föreslagit ålgärderför atl begränsa och avveckla svenska förelagsaktiviieler i ochNamibia. Den moiionen kommer alt behandlas vid ett senare lillfälle. har vi alt la slällning lill våra förslag om ett större bistånd änregeringen förutsatt till , och och likaså elt högreanslag lill befrielserörelserna i södra . Socialdemokraterna har i enreservalion yrkat pä dessa högre anslag. Denna fråga kommer yllerligare allbelysas av . Mitt allmänna resonemang om förulsältningarna föratt nä de mål som gäller för svenskt bisländ må vara tillräckligt för allmotivera de justeringar av andra länderramar som vår reservation innebär. Mankan ställa frågan: Finns del inga ljusglimtar i den mörka bild avu-landsvärlden som vi ständigt möter? Naturligtvis finns de, och jag vill förmin del säga all jag upplevde några sådana vid ell besök i i börian avdetta år - försl genom att iaktta de märkbart posiiiva förändringar som ägtrum sedan jag första gången hade tillfälle att besöka 16 månaderlidigare. Upplevelsen av den påtagligt mjuka övergång som man eftersträvade vidåterföreningen mellan Nord- och Sydvieinam var likaså myckel uppmuntrande. Detsom gjorde ett särskill starkt intryck på mig var emellertid det djuptmedmänskliga sätl man använder då man tar hand om offren för kriget ochamerikanernas framfart; dessa offer räknas ju i hundratusental. Jag kommer sentall glömma besöket på ell hem för rehabilitering av lidigare prostitueradekvinnor. Många av dem var sjuka, och många hade lidigare varil narkolikaslavar.Små medel slod lill förfogande, men del goda handlagel var inie all ta fel på.Vi har myckel au lära oss av della falliga folk, som har oändliga behov alllillfredsslälla men som släller upp lill sin medmänniskas slöd långl mer än vadvi gör. Det var en ljusglimt i en mörk värld. Vi föreslår ett större anslagtill . Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. vad gäller propositionensförslag om noterar jag med tillfredsställelse att fåttunderordna sig biståndsministern - för del är väl så? Avslutningsvis,herr talman, vill jag beröra elt hell annat ämne, nämligen u-landsinvesteringar.Vi vel att detla är en angelägen fråga för och ingår som ett led igenomförandet av en ny ekonomisk väridsordning. Vårt induslribislånd har bliviimyckel slort och rikl för-grenal, både i fråga om länder som berörs och i frågaom branscher och varuslag som det omfattar. Del har kommit till stånd med destödformer vi redan har. Jag är väl medvelen om atl dessa behöver ses över föratt behoven hos bättre skall mötas av insatser från vår sida. Menjag håller på atl justeringarna skall göras för atl passa elt biståndssamarbete. Jagkan däremot inte föriika mig med alt man skulle bereda väg för svenska förelagi de fattiga länderna när försiahandsintresset är all erövra marknader ochriäna pengar - sedan svenska staten försl berett vägen genom att bekostaförstudier, förinvesteringar och utbildning av anslällda samt garanteraersättning för riskerna - och de svenska intressena alltså sätts främst. Alllsom är invesleringar eller affärer är inle bistånd. Om det påminns vi i dessa dagardå vi diskuterar förslaget om svenskt medlemskap i . Biståndsministernhar signalerat en särskild ulredning om industri-bistånd. Den må komma, men jagförutsätter alt den ges direkliv som omöjliggör en blandning av bistånd ochinsatser av annal slag och för andra ändamål. Jag förutsätter likaså atlulredningen får en allsidig sammansättning. Del fatala missödet all glömma defackliga organisalionerna då induslrisamarbelet diskuterades härförieden kanväl inte komma alt upprepas. Detfinns ett problem som bevakas mer närgånget av de fackliga organisationerna änav någon i vårl land och internationellt, och del gäller de multinationellaförelagen. Deras makl är väl känd. Den växer och den ulövas i hög grad iu-landsvärlden. All tämja den kraften är en gigantisk uppgift. Kan jag hoppasatt biståndsministern häller handelsministern vaken i denna fråga? HellerUllslen får hjälp i ell samarbele med facket, del vägar jag påslå. Dennafråga är en av de många som bisiändspolitiska ulredningen har lagl fram ettfaktaunderiag för. Jag hoppas nalurliglvis på debatt och opinionsbildning idenna fråga liksom i en lång rad andra frågor som initieras i dellautredningsarbete. Detta anförande var inle avsell all läcka alla propositionens områden- andra socialdemokrater kommer all medverka lill det. Ändå har jag funnitanledning att beröra ett antal frågor, även sådana som inle är kontroversiellamen somjag lycker hör lill en mera fullständig debatt om utvecklingsfrågor. Jag yrkar slutligen bifalltill samlliga socialdemokratiska reservationer. Hen MÅBRINK(vpk): Iett anförande i yttrade biståndsministern ungefärföljande: inlressen handlar inle bara om att avsätta en del avstatsbudgeten lill biståndsändamål. Det handlar lika myckel om att hau-ländernas situation för ögonen när vi diskuterar handelspolitik,industripolitik, teknisk ulveckling, sjöfarlsfrä-gor eller vad del nu kan varafråga om. Inom vart och ell av dessa områden gäller del all hilla lösningar somulan all gå pä tvärs med vitala svenska intressen ändå är del bäsla möjligasell ur synvinkel. Jagkan nalurliglvis skriva under della. Men tolkningen av yttrandet är vi säkert inteöverens om. Vilka vitala inlressen är del som syftar på? Är detsvenska folkets vitala inlressen? Efler vad jag kan förslå är det inte så, utandel är storfinansens vitala intressen del handlar om. Delär här som molsällningarna i den svenska u-lands- och biståndspolitiken finns.Å ena sidan har vi en biståndspolitik, med många positiva inslag, å andra sidanhar vi u-landspoliliken, i vilken ju ingår handel, valuta, invesleringar osv. Alltfler kommer underfund med all del måsle lill en samlad polilik genlemol denIredje världen. Lål oss titta litel på hur della fungerar. Ipraktiken har ingenting skett, och ingenting kommer heller alt ske. Vihar i del här landel en kapitalistisk ekonomi. Kapitalisternas ekonomiskabedömningar är oförenliga med solidariteten med de s. k. utvecklingsländerna. Vadsom kallas utvecklingsländer är länder där majoriteten är inordnad i eninternationell kapitalistisk, dvs. imperialistisk, ekonomi. I denna har deunder en lång historisk process tilldelats ell visst produktionsmönster. Dettautgör ell hinder för de förändringar som är nödvändiga för att en ekonomiskutveckling skall komma i gång. I det här sammanhanget ärdel vikligi allobservera de nya former för imperialistisk kontroll som utvecklats. Deliradidonella mönstret av imperialistisk utplundring av de underutveckladeländerna är ju råvaruexploalering genom de slora koncernerna och irusierna.Profilen ulnyujas inte för industriell ulveckling i u-landet utan tas hem lilldel imperialistiska mo-deriandet. Dennainternationella "arbetsfördelning" har emellertid undergått betydandeförändringar. I anlades vissa industrier för hemmamarknaden, ihuvudsak lätt konsumlionsvaruindustri. Del allra nyaste är att demultinationella förelagen i skapar industriella enklaver ulan någonsom helst ulvecklingseffeki, där vissa arbetsintensiva momeni läggs ul för atlutnyUja de låga lönerna. utvecklar dessa väldiga internalionellairusier en "teknologisk imperialism" genom uthyrning och försäljningav patent, hela industrianläggningar, hela paket av metoder, produkler ochproduktionsmedel. Alltså: nya beroendeformer skapas som ytterligare splittrar sönderu-ländernas ekonomier, som re- Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. sukerar i att antalet fatligaoch undernärda ständigt tenderar atl öka. Kontrollenöver forskningen om industrileknologi ligger i händerna på de rikastorföretagen. Dessa förelag har som övergripande mål all nå en för aktieägarnatillfredsställande profil. Deinvesteringar som svenska och andra iransnalionella bolag gör i ärinte inriktade pä atl motsvara "mottagarlandets" behov av bostäder,livsmedel, hälsovård och utbildning för den falliga befolk-ningsmajorilelen.Majoriteten fattiga i saknar den köpkraft som är förutsättningen föratt ett företag skall vilja investera inom nämnda områden. Islällel inriktas de privala u-landsinvesleringarna på transporlleder m. m., s.k. infraslruklurella invesleringar, och råvaruulvinning för export eller päförädlingsindustrier, inriktade på atl möta en köpstark privilegieradöverklass behov av bilar, kylskåp, lyxvaror. Investeringar för legotillverkningblir också allt vanligare, eftersom man på detla sätl kan undgå de frånförelagens synpunkt oacceptabla men väl organiserade fackföreningar som ställerkrav på löner och makt. Nämndafakta får givelvis konsekvenser för den "teknologiöverföring" resp."överföring av anpassad teknologi" som de privata investeringarnaerbjuder. "Anpassningen" lär knappast sträcka sig längre än vad somligger inom ramen för del företagsekonomiskt lönsamma, och inom denna ram kanäven ligga satsningar på s. k. arbelsintensiv teknologi. En anpassning somulgår frän de fattigaste folkgruppernas - dvs. majorilelens - behov, som dessauttrycks exempelvis i basbehovsstrategin, sker ytterst sällan så välformulerade meningar om solidaritet med förblir ordtill inlel förpliktande om man inle också i konkrel handling visar dennasolidaritet Innanjag går in på utplundring av den tredje världen vill jag cileraAlgerkonferensens analys av underutvecklingen och vem som i praktiken ärhuvudfienden: "Imperialismen är del slörsla hindret på vägen lillsjälvsländighel och framsleg för de underutvecklade länderna, som kämpar föratl uppnå en levnadsstandard med ålminsione ell minimum av välfärd ochmänsklig värdighet. Imperialismen inle bara hindrar en ekonomisk och socialulveckling av de underutvecklade länderna ulan inlär också en aggressivinställning lill dem som molsäller sig dessa planer och försöker pålvinga demsådana poliliska, sociala och ekonomiska slruklurer som uppmunirar lillulländsk dominans, beroende och nykolonialism." Ellav ansiklen mol den iredje världen är de svenska slor-förelagens verksamheti dessa länder. Den verksamhelen skiljer sig inle exempelvis från denverksamhel som bedrivs av de amerikanska förelagen. Lennarl ,verkslällande direklören i Niiro , har hållii ell föredrag, somrefererades i . Där målar han till atl böriamed upp en framtid där nykolonialism och teknologisk imperialism till fulloersatt de äldre imperialistiska meloderna för utsugning och kontroll. a.: "Den för en utomordentligtfram.synt ulrikespolilik. som är framlidensexportmarknad. a. genom sill agerande i FN byggt upp enfond av good-will i de faltiga länderna, som dessa ärbesvikna på stormakternas imperialism. det handlar om är hellenkell hur vi kan profilera på denna good-will." Närde borgeriiga och socialdemokraterna förmår sig till all diskuterasvenskt privatkapitals investeringar i iredje väriden, försöker man försvaradetta med atl det är till fördel dels för , dels också för iredjeväriden. Jag vill, herr lalman, påslå all deua är lögnaktigt För det första haru-länderna och de alliansfria staterna en helt annan bedömning än den sompresenieras av regeringen i del här landel. För det andra har svenskakapitalister gjort många uttalanden som vederiägger regeringens ochulrikesulskotleis påståenden. Jag har citerat en storfinansman i del härlandel. Men jag kan också citera årsrapport, somvisseriigen är , där man säger följande: "De Slarkl manuellatillverkningsmomenten - montering, förbindning och provning - föriägges i ökadgrad lill de utländska fabrikerna, delvis som en följd av krav pä lokal tillverkningi respektive land och till en del orsakal av arbetskraftsbrist ochkostnadsstegringar i . Del är även i linje med internationella önskemålom lämplig arbetsfördelning mellan industriländer," Menjag kan citera ett ännu mera rakt uttalande.