prot · G009143 · 1976-12-31 00:00:00 — a. i del här avseendetPolitikerna har ansvarel att skapa förutsättningarna härför genom t. ex. atlstifta kloka lagar och lättolkade lagar, så att krångel och missförstånd kanundvikas. Alla,inte minst arbetsgivare och arbetstagare, har elt gemensamt intresse av allvårt näringsliv fungerar väl. Från värt parti har vi hävdat detta sedan längtid. Vi har fått krilik härför från bl. a. socialdemokraterna. Man har blandatsamman del fackliga intresset alt fördela arbetsresultatet med det fackligaintresset att ha så stort arbetsresultat som möjligt alt fördela. I och medbeslutet om medbestämmandelagen har vär gamla grundsats blivit allmäntvedertagen, nämligen alt vi måste samarbeta för allproduktionsresultatet skall bli så bra som möjligt och framkomma under socialtgoda förhållanden. Socialdemokralernahar, inte minst under fjolårets valrörelse, målat ut de nuvaranderegeringspartierna som motståndare till fackets strävan alt förbättraarbetstagarnas villkor på medbestämmandeområdet De säger att vi vill urholkalagen. Socialdemokraterna undvek enligl min erfarenhet att gå in i sakdebattunder valrörelsen. En sådan hade man inte klarat, eftersom man inte höll sigtill saklighet. Exempelvis framfördes att riksdagsbeslutet innebär risk förobegränsade böter för arbetare som strejkar. Tvärtom betyder riksdagsbeslutetatt slopandet av 200-kronorsregeln inle innebär något förord för en generellhöjning av nivån på de böter som de demokratiska partierna liksom LO och TCO äreniga om behövs i vissa fall för alt skapa respekt för bl. a. facketsintressen. . Socialdemokraterna påstår också att vi vill hindrafackföreningarna från all erhålla information. Det är helt osant! Enligt lagenhar fackföreningarnas styrelser rätt all erhålla all information. Enligt sammalag kan rätlen all föra den vidare i vissa fall begränsas genom avtal. Visssek-retessbelagd informalion skall enligl vår linje kunna föras vidare lill enbegränsad krels utanför den som eljest har rätt att fä den. Det är därförtvärtom närmast fråga om en möjlighet till ulvidgning. Socialdemokralernasätter sig lill och med emol formuleringar som i sak inle förändrar innebördeni lagen men som till form och innehåll upplevs sä att de inle diskriminerarnågon. All pä detta vis sätta småi-tigheler i system är atl redan före lagenspraktiska ikraftträdande genom avtal utså obefogad och orättvis misstro. Tyvärrfick jag intrycket all förra statsrådet mot vanligheten försökte sigpå den saken. Del är verkligen beklagligt, men del är väl ell tecken på atl manär trängd i sak. Jag tror alt lalar mot bätlre velande ochatt parlipropagandan har fäll ta över sakligheten. Den förda debattenmellan arbetsmarknadsminister och lycker jagavslöjade della pä ell ganska belysande säll. Delär skadligt för vårt samhälle om medbestämmandelagen skall användas somkonfrontalionsinslrument Den skall i stället introduceras så alt den skaparförtroende. Meningen är atl den skall garantera de anslällda grundlägganderättigheter till inflytande på sin arbetsplats och därigenom skapaförutsättningar för elt konstruktivt samarbete. Denviktigaste frågan i det föreliggande utskotlsbelänkandet är tillägget i S 32och de klarlägganden därtill som görs beträffande rätten atl iräffa bindandeavtal i företagsledningsfrågor. Såväl lagrådet som inrikesutskoltelkonstaterade atl rättsläget var oklart i fråga om aktiebolagslagen.Dåvarande statsrådet ansåg också att en ytterligare utredning varpåkallad. Samtidigl trodde han, utan att ha tillfredsställande analyserat denrättsliga grunden, att avtal om företagsledningsfrågor normall var möjliga attträffa. Frågan är juridiskt komplicerad och var vid delta lillfälle outredd.Det är en otillfredsställande grund atl bygga en ny lagstiftning på. Nuföreligger resultatet av en mycket kvalificerad utredning som regeringen har byggtsitt förslag på. är enigt om att denna utredning varväsentlig atl göra och lagrådet har ingen erinran. Rättsläget är klarlagt sålångt det är möjligt all göra. Det är viktigt såväl för som förarbetsmarknadens parter att så har skett Den tro som hade1976 är nu belagd med vetande. Det behövs i denna principiellt viktiga fråga. Trolsdetta har det inte visat sig möjligt att i varje del dra upp klara gränslinjer.Dessa kan bli beroende av avtalens utformning och av domstolsutslag. Detta harvi också sagl i utskotlsbelänkandet, som i den delen är enhälligt Del är enföljd av metodiken i och grunden för medbestämmandelagen, nämligen atltvingande lagbestämmelser och speciallag tar över medbestämmandelagen.Utskollel är också enigt i fråga om dessa utgångspunkter. I klarhetens intressebör det givetvis framgå av lagtexten. På s. 9-11 i betänkandet, som tidigare idebatten delvis har citerats, klargörs denna princip. Detta medför vissabegränsningar för avtal i förelagsledningsfrågor enligt aktiebolagslagen. Detmedger t. o. m. reservanterna. Alltså är reservanterna och utskottsmajoriteleneniga om att aktiebolagslagen innebär vissa begränsningar när det gäller altträffa avtal i företagsledningsfrågor. Enprincipiellt viktig ändring görs i S 33 atl medbestämmandeavtal får konstruerasså all arbetstagarnas inflytande gäller själva besluten, medanverkställigheten ankommer på arbetsgivarna. Dessa har då möjlighel att, enligtMBL, förvissa sig om alt ivingande bestämmelser i speciallag tar övermedbestämmandelagen. Utskollel är också enigt i denna del. Delär mot denna samlade bakgrund förvånande alt socialdemokraterna inte anslutersig lill propositionens utformning av S 32. Såväl regeringen och utskottetsmajoritet som socialdemokralerna har nämligen samma tolkning av rättsläget ochhar även samma målsättning för ändringen av S 32 för alt möjliggöra avtal påföretagsledningsområdet. Socialdemokraternasutformning av tillägget i S 32 är inte entydigt och kan vilseleda i varje fallmänniskor som inte är mycket kunniga i ar-betsrällslagstiflningen. Det är i sigen avgörande invändning mof en sådan utformning av en lagparagraf Förståelsenav denna paragraf och förståelsen av lag över huvud tagel får inte förbehållasendast etl litet fätal specialister. Det kan emellertid också ställas underdiskussion om reservationens formulering är sakligt riktig, trots denmolivskrivning som presenteras i reservationen 2. Jag har från erfarnaarbelsrältsjurisler fåtl uttalanden om att socialdemokraternas generelltformulerade tillägg till S 32 sannolikt måste beröra även andra objekt ochannan lagstiftning än den som anges i motivskrivningen. Det har genom dentidigare diskussionen här blivit fullt klarlagt alt lagtext och motivskrivningi den socialdemokratiska reservationen inte överensstämmer. Enligt de uppgifterjag erhållit från håll där man vanligtvis är mycket väl informerad är delheller inte möjligt alt klara kollisionen mellan speciallagstiftning ochmedbeslämmandelagsliftning genom moiivskrivningen i den socialdemokraliskareservationen. Om det är så kommer socialdemokralerna ut pä så djupa vatten somman inle ansett sig böra komma ut på. Huruvidaden socialdemokratiska formuleringen är hållbar eller ens möjlig i nuvarandesituation är därför tveksamt. Den är inte prövad av lagrådet, som dock harfunnit att formuleringen i proposilionen är tillfredsställande. 32 S är klartoch entydigt utformad i proposilionen 137. Hänvisningen till 3 S är inlejuridiskt nödvändig men godtas därför alt lagen anses bli mer förståelig förgemene man om det tillägget finns. Formuleringen ger uttryck för att denassociationsrättsliga lagstiftningen bl. a. i aktiebolagslagen, med undantagför de tvingande reglerna, inte utgör hinder mot medbestämmandeavtal påföretagsledningsomrädet Om detta sakförhållande är ju i realiteten majoritetoch minoritet i utskottet ense. Jag ber atl på samtliga punkter få yrka bifall lill vad utskottethemställt 1della anförande instämde , och i (samtliga c). Hen i (s): Det var onödigt att vice statsministern lämnade kammaren alldelesnyss. Jag har nämligen som nästa socialdemokratiska opponent inga direktafrågor att ställa lill honom, ulan jag skall endast göra några kommentarer lilldet han sade inledningsvis. HerrAhlmark tyckte alt det var underiigt alt socialdemokralerna kommer tillbakalill frågan om medbestämmanderätten, eftersom bl. a. hade berömtherr för alt hela gjort en god insats i arbelel medförberedelserna av medbestämmandelagen och de båda partierna skulle alltsåvarit överens på den här punkten. är det faktiskt så att varken någon annan socialdemokrat har berömt fullt ut. Vad vi nudiskuterar är de avsnitt där vi inle var överens. Det här är inle första gångensom vi hör detta från sida - vi har hört del i valrörelsen och ilidigare debatter. Vi har tolkat detta som etl försök alt med hjälp av ettytterskär undgå den kroppstackling som löntagarna har anledning att sätta inmot på grund av att detta parti inte fullt ut gick medpå socialdemokraternas och löntagarnas förslag till medbestämmandelag. Jag ämnar i mitt anförande i huvudsak beröra reservationerna 3 och 5,som alltså är två av sex reservationer som vi från socialdemokratin lagt fram ianledning av arbetsmarknadsulskoliets belänkande 1976/77:32. Ireservationen 3 anser vi alt bör underrätta regeringen om atl den delav den nya arbetsrättskommitléns uppdrag, som avser fortsatt utredningsarbeterörande den negativa föreningsrätten och föreningsrätts-skyddet förarbetssökande, bör återkallas. Motiven för detta vårt synsätt diskuterades isamband med föregående års behandling av arbetsrätts-reformen, och vi menar attdessa frågor leder över till problem som till stora delar ligger utanfördel arbetsrätlsliga fältet. Utskottsmajoritelen anför också i sin skrivning altfrågan om föreningsrättsskyddels ulsträckning är av komplicerad natur samt av det fortsatta utredningsarbetet inle har större förväntningar än atlproblemen ytterligare skall belysas. Har man inte större förväntningar av elt utredningsuppdrag än vadutskottsmajoriteten anfört, så torde alla i frågan insatta kunna inse all delinle på något sätt bär framåt när det gäller den negativa föreningsrätten.Arbelsrättskommittén har så många andra frågor all utreda som pockar på sinlösning. av del nu aktuella utredningsuppdraget måste ju bli atl klara ul på vilkelsätt de etablerade arbetsmarknadsorganisationernas verksamhet skall beskärassamt var del skall lämnas öppningar för den som inle vill organisera sig att fåtillträde lill arbetsplatser på kanske andra villkor än vad som gäller förorganiserade. 1936års lag om föreningsrätt överfördes i allt väsentligt oförändrad tillmedbestämmandelagen. Det framgångsrika organisationsarbete som värt landsfackliga organisationer lyckats bedriva har, trols ständiga försök frånarbetsgivarna atl motarbeta dem, varit framgångsrikt. Vissa av de slörrebranschförbunden redovisar en organisationstillhörighet pä över 95 96. Anledningarnatill att vissa människor saknar facklig organisatorisk tillhörighet kan varamånga. Personligen har jag exempelvis stött på fall, där vederbörande intevelal organisera sig på grund av religiös tillhörighet av extremt slag och därvederbörande inte ansåg sig kunna acceptera följsamhet till gällande avtal,därför att det i hans lära stod inskrivet atl han inte fick ulföra arbete närsolen var uppe. Detta är visserligen elt extremfall, men det visar ändock någolav hela den problematik som arbetsrällskommitlén ställs inför när den skallutreda frågan. Dekrav på ökad demokrati på alla områden inom arbetslivet som en ökad medvetenhetbland de flesta arbetslagare kommer att medföra skapar behov av så snaralösningar som möjligt. Den tillsatta arbelsrättskommittén har, om man slipperfrågan om den negativa förenings-rätlen, tillräckligt att göra för atttillgodose alla krav om snabbhet och realistiska förslag. Demänniskor som står ulan facklig tillhörighet skyddas i många avseenden av delagstiftningar som den socialdemokratiska regeringen genomförde. Det gälleranslällningsskyddslagen, som så många arbetsgivare vill försvaga och som manfått visst instämmande för hos en del borgerliga politiker. Det gäller lagen omanställningsfrämjande åtgärder liksom arbelarskyddslagen och arbetstidslagen.Organisationerna har i sina avtal dessutom inskrivet atl arbetsgivaren inte fårge en oorganiserad icke avialsenlig lön. Organisationernahar accepterat att inle med tvång, utan med information, övertyga denoorganiserade om riktigheten i alt söka facklig tillhörighet Här skullesamhället kunna göra en större insats genom all ställa slörre ekonomiskaresurser lill de fackliga organisationernas förfogande för deras information.Detsamma gäller informationsverksamheten för dem som ännu inte kommit ut påarbetsmarknaden. Man bör öka möjligheterna till en bätlre fackligskolinformation. Meddetta som motivering, herr talman, vill jag yrka bifall till reservationen 3. Ireservation nr 5 återupplivar vi socialdemokrater inrikesulskottets förslag ibetänkandet 1975/76:45 om informationsskyldighet och tystnadsplikt Utskottetsförslag föll då på grund av borgerlig lottseger. Dessutom avslogs enreservation av m. fl., i vilken krävdes alt informations- ochtystnadspliktsreglerna inte skulle vara i sin helhet disposiiiva genom avtal. Omjag börjar med den del som behandlar informationsskyldigheten i nu föreliggandebetänkande från arbetsmarknadsutskottet, så tycker vi atl man från borgerligthåll efler sin lottseger i berörda del, särskilt under del senaste halvåret,borde ha fått erfarenheter av att arbetsgivarnas nuvarandeinformationsskyldighet är otillräcklig för arbetstagarna. Jag åsyftar därvid dekonsekvenser som en alltför dålig information fått för arbetstagarna inom vissaproblembranscher. Fall som i Olof-ström eller visaratt företagsledningarna trots medbestämmandelagens nuvarandeinformationsskyldigheter ändock kunnal överraska de anslällda med hot ominskränkning eller nedläggning. Andraaktuella områden är skogs- och stålindustrins nära föreståendestrukturförändringar, där diskussioner mellan företagsledningarna om samgåendeeller försäljning av hela företag ansetts vara sådana frågor därbolagsledningarna kan rida pä fjolårets riksdagsuttalande om "att undantagenfrän informationsskyldigheten inte bör vara alltför begränsade med hänsyn lillde stora värden som kan stå på spel". Detta uttalande framstår, herrtalman, som alltmer förunderiigt ju fler gånger man läser det. Det finns inlemånga svenska lagtexter som lämnar etl så generöst utrymme för eventuellatänkta lagöverträdelser. Vadkan det bero på att man från borgerligt håll framhärdar i sin uppfattningfrån. föregående år, trots att man borde vara medveten om att landels löntagareinle accepterar denna skrivnings möjliga negativa konsekvenser för deras rättatt få information? Troligtvis beror det på bristande erfarenhet av att somarbetslagare vara utlämnad lill förelagens godtycke och pä all man sitter fasti borgerlighetens och de fria marknadskrafternas synsätt att företagensangelägenheter i första hand är en angelägenhet för deras ägare. Svenskfackföreningsrörelse - dess förtroendevalda och organisationernas medlemmar -kan vid en internationell jämförelse anses som bland de främsta evad det gälleratl visa ansvar och motsvara förtroende. Många dokument finns exempelvis om attde fackliga företrädarna i bolagens styrelser tillfört företagen både kunnandeoch erfarenhet. Förutsättningarna för della ökar om informationsskyldigheteninte begränsas pä del sätt som möjliggörs av föregående års riksdagsuttalande. Detsammagäller frågan om tystnadsplikten. Här anför utskottsmajorileten atl berördariksdagsuttalanden inle rubbar lagens innebörd utan lar sikle på dekompletterande avtal som kan komma till stånd i anslulning till reglerna omtystnadsplikt Utskottsmajorileten tycks alltså lila till att arbetsgivarna vidförhandlingar skulle vara beredda att gå arbetstagarna lill mötes utan att varaskyldiga till detta enligt lag. Tror man del så har man dålig erfarenhet frånförhandlingar mellan arbetsmarknadens parter. Detfinns alltför många exempel på alt arbetstagarna inte lyckats komma fram tillall få sina önskemål uppfyllda utan att ha en lagstiftning i ryggen. Dellagäller även här, och deras önskemål kan tillgodoses om reservation nr 5bifalles av . Jag vill därför slula mitt anförande med atl yrka bifall tillreservation nr 5 samt till övriga socialdemokratiska reservationer. Hen WENNERFORS (m): När beslutet om medbestämmandelagen fattades av den 2 juniförra året, skedde del i stor enighet. Samtliga partier hade ipartiprogram, i och på många andra sätt dokumenterat kravet på engenomgripande demokratisk reform i svenskt arbetsliv. Är verkligen denhistorieskrivningen riktig? Iinrikesutskotiels betänkande fanns elt 60-tal reservationer. Del blevvoteringar och rösträkningar på flertalet reservationer, och vi fick upplevanära lio spännande lotiningssitualioner. Var verkligen enig? Fråganblev ännu mera motiverad då vi fick uppleva den socialdemokratiskavalpropagandan inför valet . Lålmig nu fä säga all visst har samtliga partiers valpropaganda ändrat karaktärunder den senaste tioårsperioden. Den har väl blivit litet mer tillspetsad, ochvisst har det väl skelt övertramp på flera häll. Mennär det gäller medbestämmandelagen och val finns del anledning altreagera. Hur kan exempelvis del socialdemokratiska partiet ha mage att utformaen valannons på följande sätt? I en helsidesannons finner man följande text:"En borgerlig valseger skulle innebära ell hot mol förnyelsen avarbetslivet och de anställdas rätt till inflytande och slörre irygghet ijobbet." Hurvill egentligen mina kolleger i den socialdemokratiska partigruppen kommenteradet här? Vad gjorde vi före valet som utgjorde elt hinder för förnyelsen? Detblev en borgerlig valseger. I vilket avseende har förnyelsen av arbetslivet ochde anställdas rätt lill inflytande hotats? Vilken del av förnyelsen har vistoppat? Iannonsen sägs vidare: "De borgerliga partierna gick på viktiga punkteremot lagen om medbestämmande för anställda." Dettapåstods i broschyr efler broschyr och i det ena valtalet efter del andra.Priset log den s. k. poliliska valhandbok som LO spred, enligt uppgift i över en miljonexemplar, och som lika gärna kunde vara en socialdemokratisk valbroschyr. Hurtror för resten kammarens ledamöter atl de ca 500 000 LO-med-lemmar som röslarborgerligt reagerar över att det fackliga LO är en socialdemokratiskvalpropagandamaskin? 13 i den här lilla s. k. poliliska valhandboken kan man läsa följande:"De borgerliga partierna är djupt splittrade i de flesta viktiga frågor.Men när lagen om medbestämmande behandlades i kunde de - för en gångsskull - enas. Och gick de emol lönlagarna. Med hjälp lyckades deborgerliga partierna försämra lagen för löntagarna." Sedanradar man upp ell flertal punkter där detta skulle ha skett. Man börjar med atlfackets rätt lill informalion om förelagen skulle ha begränsats. Här var delverkligen fråga om nyanser i de olika uppfaltningarna. Nästapunkt: Skärpta skadestånd för löntagare vid vilda strejker genom att200-kronorsgränsen slopas. Men inte någonstans framförde vi krav på attskadeståndet skulle skärpas. Vad vi ville var all själva takel skulle bort ochalt arbetsdomstolen skulle avgöra hur stort skadeståndet skulle vara. Nästapunkt Lindrigare skadestånd för arbetsgivare som bryter mot lagen. Men viuttalade bara alt man kunde se milt på lagbrott i inledningsskedet, och detberodde helt enkelt på alt del var fråga om en ny och komplicerad lag och attreglerna var ganska allmänt hållna. Ipunkten 4 säger man att medbestämmandelagen begränsades genom alt underordnasaktiebolagslagen. Men del var inle den saken det var fråga om förra året Vad vivoterade om, vad vi t. o. m. drog lott om var ju att man ville utreda frågan.Vi ville utreda den skyndsamt, men socialdemokraterna och kommunislerna menade:Jo då, visst kunde vi studera de här problemen. Skillnaden mellan oss varegentligen att om vi båda ville utreda saken, så ville de borgerliga partiernautreda snabbi, medan socialdemokralerna och kommunislerna inte hade så bråttom. Delvar skillnaden när vi lottade, och det tycker jag verkligen är ett exempel påhur små skillnaderna i uppfattning var mellan de tvä blocken. 1nästa punkt anför man att informalion och ulbildning av fackligtförtroendevalda och medlemmar begränsas genom minskade bidrag. Här far man jumed osanning t. o. m. Så var del inle alls. Det rådde enighet om storleken påbidragen, i varje fall ungefärligen. Skillnaden var all vi ville finansiera dethär över budgeten, medan socialdemokraterna ville höja arbetarskyddsavgiftenmed . Jagbeklagar all del socialdemokratiska partiet utformar sin valpropaganda på delhär sättet I delta fall var del visserligen LO, men jag har sell liknandeformuleringar i socialdemokratisk valpropaganda. Jag lycker det är tråkigtdärför att det är på det här sättet som misstroendet mot oss politiker uppstår. Låt mig säga atl indirekthar vi fått erkännanden om att en hel del av det som fördes fram varfel och atl man hade handskats vårdslöst med sanningen. Jag har ett exempel pådet, nämligen i en skrift i en serie om arbetsrätt som LO har givit ut och därman på de tre sista sidorna redovisar lotiningarna, när fattadebeslut om medbestämmandelagen. I etl avsnitt tar man just upp frågan omfinansieringen av kostnaderna för information, utbildning och forskning. Därframgår del klart all i det ena fallel ansåg vi inom de borgeriiga partiernaatt del skulle föras över budgeten, medan socialdemokraterna krävde attarbetarskyddsavgiften skulle höjas. Del står klart och tydligt här, men detstod inle i LO:s första material. Jagtrodde faktiskt att den här frågan skulle komma ur världen efter den borgerligavalsegern . Valpropagandan gav ju inleden valseger som ni hoppades på,och försöken att med hjälp av medbestämmandelagen måla ut de borgerligapartierna som arbetsgivarnas partier och del socialdemokratiska partiet somlöntagarnas parti misslyckades. Del tycks vara nödvändigt att då och då påpekaatt ca 500 000 av LO-medlemmarna röstar borgerligt och alt ca 650 000 avTCO-medlemmarna röstar borgerligt. vill socialdemokraterna återigen strida i frågor där uppfattningarna liggermyckel nära varandra. Ni vill tydligen fortsätta med försöken att få människoratl tro alt de borgeriiga partierna är "elt hot mol förnyelsen iarbetslivet och ett hot mol de anställdas rätt till infiytande". Det varju sä det stod i den socialdemokratiska valpropagandan. Jag beklagar det.Frågorna om ökat medinflytande i svenskt arbetsliv är alldeles förbetydelsefulla för atl vi i skall göra det hela till småtlerier ochallmänt gläfs. Mängaunderströk -jag gjorde det själv - i debatlen om medbestämmandelagen den 2juni atl del var en sak atl fatta det här beslutet men en annan sakatt genomföra lagen praktiskt ute på arbetsplatserna. Jag påpekade alt vi här iriksdagen må vara aldrig så positiva och entusiastiska - reformarbetet kommeratt la läng tid. Lagen trädde i kraft , och många av ossvel alt även om det finns entusiasm ute på arbetsplatserna, så finns det ocksåtvekan och undran. Engagemanget är inte alltid sä stort som vi kanske inbillaross. ex. följande fråga till människorna där ute: Vill verkligen alla människorha informalion? Vill verkligen alla-människor vara med och bestämma och taansvar? De som har ställt sådana frågor till människor ute på del poliliskafältet eller på arbetsplatserna vet atl många människor är skeptiska. Nej, intevill alla människor vara med och bestämma, säger man. Del är bara en lilen delsom vill det, säger man. Andrakan berätta hur oerhört svårt det är att informera på en arbetsplats så alldet verkligen intresserar alla. De flesta springer förbi anslagstavlan, och fåär de som ordentligt läser personaltidningen. Se bara på de fackliga mötena!Inte går den stora majoriteten av medlemmar på fackliga möten! Jag vill personligendeklarera att jag trols dessa pessimistiska yitringar