prot · G009146 · 1976-12-31 00:00:00 — Bakom deärenden som kommer fram till läneansökan finns del förhoppningar om statligalån, och man fär inte statliga lån om kostnaderna ligger alltför högt. Därförär del nödvändigt att man tar med även den andra delen. Dethär är en svår marknad alt undersöka och vidta åtgärder på. När vi talar om frikonkurrens brukar vi avse en vanlig varumarknad. Begreppen och termerna fråndenna varumarknad tillämpar vi sedan pä bosladsbyggnadsmarknaden, där detegentligen ser ut pä ett hell annat sätt än på den konventionellavarumarknaden. När det blir låg efterfrågan brukar priserna sjunka. Vi harmärkt den molsalsen i bostadsbyggandet. Den låga igångsättningen ibostadsbyggandet har gett molsvarande bild - höga byggnadskostnader. Därstämmer alltså inte den liberala marknadsekonomin. här branschen är det svårt att se orsakerna till de verkningar vi kanregistrera. Vi hade förväntningar på att fä till stånd en fri kon- kurrens med resultat attkonkurrensen skulle bjuda lägre priser. har konkurrensen bjudit högrevinster och högre priser, vilket vi icke hade sett fram mot. Många tror attlösningen på frågan om de höga byggnadskostnaderna ligger i enproduktionsanpassad belåning. har uttryckt att detta är en godväg för att göra det lättare att hanlera de ganska besvärliga lånereglerna ibostadsbyggandet. produktionsanpassad belåning, som termen lyder, förutsätter en konkurrenssom innebär atl priserna kan hållas nere. Vi har alltså nu kallt kunnat noteraatt konkurrensen inte har haft den effekten. Då är det att beklaga att vi intekan få det som alla har sett fram mot - en produktionsanpassad belåning. Jagvill gärna, herr talman, säga delta i förhoppning om atl man, när regeringenskall ta itu med att belysa den mycket säregna kostnadsutvecklingen inombostadsbyggandet, gör en rejäl genomlysning av frågan, till fromma för dem somskall bo i husen. Hen iStockholm (s): betänkande nr 39 innehåller en socialdemokratiskreservation som bygger på motionen 1613. Endast yrkande 4 behandlas av näringsutskottet,och det handlar om att regeringen bör vidta åtgärder på byggnads- ochbostadsområdet i syfte att hejda de snabba prisökningarna. Utskottet behandlarfrågan om införande av prisstopp på byggmaterial. Utskottsmajoritetenavvisar kravet på prisstopp med hänvisning till att regeringen kan besluta omdetta. Man anser därför att inte har anledning att göra någonframställning om prisstopp. Motionskravetmåste ses i samband med de starka prisökningar som har skett på byggmaterialoch den krisartade utvecklingen på byggmarknaden i stort. Vi kräver att detgörs en kostnadsundersökning inom byggbranschen. Denna fråga behandlas dockinle i delta utskottssammanhang. Dekraftiga prisökningarna är en av anledningarna till de hårda motsättningar vihar fält uppleva i årets avtalsrörelse. Byggmaterialkostnaderna svarar för endel av den snabba höjningen. Lönerörelsenutsattes som bekant för ett grovt övergrepp av den borgerliga regeringen genomatl den skattereform som arbetsmarknadsparterna förhandlat fram med densocialdemokratiska regeringen och LO-TCO revs upp. Den skulle utgöraplattformen för en lönerörelse som byggde på fortsatt satsning på de sämstställda inkomsttagarna. I stället kom den borgerliga regeringen med enskatteomläggning som gynnade de bäst ställda inkomsttagarna mer. Självfallettrasslade detta också till lönerörelsen, och det höll på att dra in landet i enförödande storkonflikl. Inteheller skaffade regeringen täckning för de kostnader skatteomläggningen fördemed sig. Det medförde en utebliven finansiering på . Nukommer regeringen med en momshöjning som innebär att de låginkomstgrupper somvi prioriterat i avtalsrörelsen kommer att drabbas hårt av skattehöjningenberoende på sin konsumtionsprofil. Man kan alltså säga att regeringspolitikeninnebär atl skattebördan övervältras frän de relativt välbeställda gruppernatill låginkomsttagarna. Här fullföljs nu den långa rad av gruppegoistiskabeslut som borgarna drivit igenom. Ocksåden av den socialdemokratiska regeringen bedrivna hårda prisövervakningenverkar nu all rivas upp av den borgerliga regeringen. Så sent som i januari1977 presenterades en prisökningsprognos pä 6-7 96. Redan innan devalveringenoch höjningen av mervärdeskatten infördes framstod en prishöjning på 9,5-10 96som mer realistisk. Till delta skall då läggas effekterna av skallehöjning ochvalutareglering. Vi anser del därför vara ytterst angeläget att ett prissloppinförs pä byggmaterial. Därutöver har vi som bekanl krävt en undersökning avorsakerna lill de snabba höjningarna av anbuden som skett inombyggnadsindustrin . En sådan undersökning skall nu också kommatill stånd. Dekraftigt ökade byggkostnaderna driver landel direkl in i en bostadsbrist Redannu föreligger bostadsbrist i två tredjedelar av landets kommuner. Regeringen har ägnat mycken energi ål att framhållalönerna som orsaken lill allt ont. Del kommer därför all bli intressant att fågrunderna för de snabba anbudshöjningarna belysta. Härgäller ju alt arbetslönerna lar högst av byggkostnaderna och att denlöneutveckling som förevarit inom byggfacket slår igenom med högst 1 96, Det äruppenbart att andra kostnadsposter slår igenom på anbuden. Här bör granskas omman tar ut oskäliga vinster och om det förekommer spekulation i inflationen.Beslutet om den undersökning som skall komma till stånd är bra, men detborde självfallet kombineras med ett beslut om prisstopp på byggmaterial.Erfarenheterna av prisstopp visar att perioder med prisstopp medför enstabiliserande inverkan på prisutvecklingen. Elt prisstopp bryterförväntningarna om en fortsatt prisuppgång och ger den lidsfrist sombehövs för atl ekonomisk-politiska åtgärder skall kunna sättas in och påverkade bakomliggande orsakerna till prisstegringarna. Motbakgrund av den allt svårare avtalssituationen förefaller det märkligt allregeringen inle har ingripit mol den allt högre prisökningstaklen. Åtgärdermåste sättas in för alt förhindra att inflalionsspiralen föder enrevanschlusla, där stora krav pä kompensation för lidna slandardförluster ochpå del i inflationsvinsler blir drivkrafter i en våldsam kampanj, där hela densvenska ekonomin körs i botten. Arets avtalsrörelse kommer att födakompensationskrav. Delär minst sagt underligt att den regering, som kom till makten delvis genom sinyviga propaganda om kamp mot prisstegringarna, inte angriper dessa med deverktyg som finns. Utskottsmajoritetens negativa hållning i det härärendet visar alt man saknar viljan alt effektivt angripa inflationen. Deborgerliga partiernas inställning står i bjärt kontrast lill de försäkringarde gav i valrörelsen. Centernlovade att göra medvetna ansträngningar grundade pä en fast ekonomisk polilikoch att reformer på beskattningens område skulle sättas in för atl bekämpainflationen. Moderaternaville med en lågskattepolitik motverka prisökningarna; priserna fick inlefortsätta att stiga med över 10 96. Iregeringsdeklarationen uttalar regeringen att den syftar till en stegvisminskad upplåning som tryggar arbete åt alla och underlättar en effektiv kampmol inflationen. Verklighetenhar visat att utvecklingen gått i rakt motsatt riktning mol den som utlovades ivalrörelsen och i regeringsdeklarationen. Och vad värre är: den står i motsatslill vad regeringen utlovat under denna vår. Som bekant ansåg ekonoministerBohman i finansplanen alt prisstegringen skulle hålla sig vid 6 96. Den 22april var han uppe i 10 96. Allt fler bedömare anser nu att vi får en betydligtstörre prisstegring i är. Det kan vara så olyckligt atl den blir närmare 20 ände 10 96 som man lidigare talade om. Kommer man från regeringens sida attingripa? Underårets fyra första månader har priserna ökat med 4,1 96. Samma lid förra åretsteg prisnivån med 3,8 96. Den prisökningstakl ni lovade atl angripa har alltsåökat. Kom också ihåg att i årets ökningslal ligger, lill skillnad frän förraårets siffror, inga lönehöjningar och heller inte de åtgärder på valutaområdetoch den momshöjning som har beslutats! Denborgerliga regeringen har alltså totalt misslyckats när det gällerprispolitiken, och vallöftena blir skrattretande. Närdet gäller byggnadskostnaderna har vi hamnat i en utveckling som är oroande.Det borde därför vara möjligt att införa del prisstopp som vi yrkat på. Deltaskulle vara ett led i den kamp mot inflationen som är så nödvändig. Men tyvärrmotsätter sig de borgerliga partierna dessa självklara åtgärder. Denhär inställningen plus alla övriga åtgärder riktade mot löntagarnasutjämningssträvanden genom lönepolitiken lägger ell tungt ansvar påregeringspartierna. Självfalletkommer den samlade arbetarrörelsen alt dra sina slutsatser av dennaregeringspolitik. Vi kommer också alt mobilisera alla krafter för atl ge delhär landet tillbaka en handlingskraftig regering som driver en politik förfolkflertalets bästa och som inte lånar sig till en politik för egna egoistiskagruppintressen, såsom den här regeringen gör. Jagyrkar bifall till den socialdemokraliska reservalionen vid näringsutskottetsbetänkande nr 39. (vpk): I bostadsdebatten har man nu alltmer börjat tala om en ny bosladskrismot bakgrunden av de kraftiga höjningarna av hyror och byggnadskostnader samten sjunkande bostadsproduktion. har den öppna bostadsbristen kommittillbaka. Många hävdar atl den sociala bostadspolitiken eller vad som återstårav den nu äventyras om man inte snabbt vidtar kraftåtgärder från samhällets/statsmakternassida. I den förda diskussionenom de våldsamt höjda byggkostnaderna och dess orsaker finns olika meningar omvad dessa kostnadsökningar beror på. a. har det, som nyssnämnde, gjorts gällande att byggnadsarbetarnas löner skulle vara orsaken,vilket ju är helt felaktigt. Byggnadsarbetarnaslöner beräknas exempelvis ta högst 20 96 av byggkostnaderna. Lönehöjningarnaunder kan då inte betyda mer än omkring 1 96 ökning avbyggnadskostnaderna. Sanningen är säkerligen den att det är de stora vinstersom entreprenörer och olika spekulanter gör i själva byggandet tillsammans medbyggnadsmaterialtillverkarnas monopolföretag som är huvudorsaken. Det ökadesmåhusbyggandet och en katastrofal minskning av flerfamiljshusbyggandet harbidragit till att anbuden för praktiskt taget allt byggande har pressats upp.En övergång till byggande av småhus i mindre serier i stället för långa serierav flerfamiljshus är mer lönsamt för byggflrmor och enskilda byggmästare. Byggkostnadernassnabba stegring har särskilt drabbat flerfamiljshusen ochdrabbar därmed också hårdast vanliga hyresgäster. Ett införande av särskildaavgifter för statliga lån, byggavgifter och en höjd moms liksom nyasubventioner till privata fastighetsägare kommer alt bidra till en ytteriigarekostnadsökning och därmed nya försämringar för de redan nu hårt pressadehyresgästerna. Denkraftiga stegringen av priserna på byggmaterial är emellertid ingen företeelsesom inskränker sig och 1977. ökade prisernapå byggmaterial betydligt mer än den allmänna prisnivån. Medan den allmännaprisnivån ökade med 47 96 steg priserna på byggmaterial med över 70 96. Den härenorma prisstegringen på byggmaterial kunde ske trols att de flesta byggvaror- som f ö. framgår av näringsutskottets betänkande - har varit föremål förprisstopp eller prisövervakning i någon form . Itakt med att priserna inom byggmaterialindustrin skjutit i höjden ochentreprenörer och spekulanter ökat sina vinster på bostadsmarknaden harbostadsbyggandet privaliserats och andelen småhus ökat på bekostnad av andelenflerfamiljshus. Ett prisstopp på byggnadsmaterial till utgången av år 1977skulle verksamt kunna bidra till att stoppa kostnadsutvecklingen och därmedockså utgöra ett bidrag till att begränsa hyreshöjningarna. Manmåste emellertid vara klar över att ett sådant prisstopp bara är en av en radåtgärder som måste till för alt stoppa den nuvarande hyresutvecklingen ochpressa ned boendekostnaderna. Vi har kommunisternas sida iolika sammanhang ställt förslag till sådana åtgärder.Vi har krävt och kräver en prisreglering som resulterar i etl effektivthyresstopp. Dessutom är bl. a. följande insatser nödvändiga: sänktoch låg, fast ränta på bostadslänen, längre amorteringstider och en stalligbostadsbank; brytande av monopol ochkarteller inom byggmaterialindustrin; stopp för all mark-,fastighets- och lägenhetsspekulalion; hyresgästkontroll överförvaltningar och förändringar. PerBergman och kritiserade i sina inlägg den borgerligaregeringen för vissa försummelser då del gäller bostadspolitiken. Jag instämmeri deras kritik och anser den helt berättigad. Från socialdemokratisk sida gårman ut i bostadsdebatten och säger att del enda alla lågavlönade ochhyresgäster nu kan hoppas på är en socialdemokratisk regering. En sådanregering skulle enligt socialdemokraternas mening rensa upp pä denbostadsmarknad där spekulation och djungelns lag nu råder. Tyvärr kan jag intedela optimismen på denna punkt. Den hyres- och bostadspolitik som den tidigareregeringen förde har ju lagt grunden till den krisartadesituationen och de stora orättvisorna på bostadsmarknaden. Del som återstår avden sociala bostadspolitiken äventyras nu av den borgerliga regeringenspolilik, men ansvaret för de lidigare försämringarna faller lika tungt pä dentidigare socialdemokratiska regeringen. Genomförandetav en annan hyres- och bostadspolitik, fri från alla vinst- ochspekulationsintressen, garanteras erfarenhetsmässigt inte i och för sig av ensocialdemokratisk regering. Vanliga lönearbetare-hyresgäster kräver nu ett slutpå hyresutplundringen och upprensning på den bostadsmarknad där spekulationoch djungelns lag råder. Detta garanteras bara av en ny bostadspolitik med ettriktigt socialt innehåll, inte bara i ord ulan även i handling. Hen HOVHAMMAR (m): Jag trodde atl den här debatten skulle handla om prisstopp påbyggmaterial. När jag lyssnade till i ,blev jag litet besviken, för han drog ju upp en ekonomisk debatt i gammal kändstil. Hans inlägg riktade sig mot den nuvarande regeringen och förtäljde hururusel den är i skilda avseenden. Själv tänker jag hälla mig till ämnet,nämligen prisstopp på byggmaterial, och jag är glad över alt både har försökt göra detsamma. åberopade motionen I6I3 av m. fl. föreslås som bekant ettprisstopp pä byggmaterial. Orsaken lill det kravet sägs vara de senastemånadernas kostnadsutveckling på byggmaterialområdet, något som i sin turenligt motionärerna kommit lill uttryck i höga anbud på olika objekt. Innanjag går in på just byggmaterialsidan vill jag anföra några rent principiellasynpunkter på prisstopp. Jag tror atl alla kan vara överens om att en bidragandeorsak till de stora kostnadsökningarna inom svensk industri över huvud taget ärde höga lönekostnader, inklusive sociala avgifter, som vi har här i landet.Mellan 1974 och 1976 beräknas lönekostnaderna inklusive avgifter ha ökat med35-45 96. Dä produktiviteten inom industrin i stället för att öka har minskatmed 2 96 under både 1975 och 1976 - detta är för övrigt hell unikt under helaefter- krigstiden - harlöneökningarna fåll betalas dels med inflation, dels med dyra utlandslån.Tyvärr ser del inle heller i är ul att bli någon produktivitetsökning inomindustrin, och inflationen ser ut alt stanna kring 10-procenlsslrecket ellerstrax däröver - hur myckel kan väl ingen exakt säga. det läget införa en rad långvariga prisstopp torde kunna få förödandeverkningar för svensk industri. Företagen måste ju ta ut det pris som de anserskäligt för att de skall kunna nyinvestera och därmed ge tryggadsysselsättning. Resonemanget om atl företagen skulle göra oskäliga vinsterfaller platt till marken när man tittar i de redovisningar som olika företaghar lämnat och som sannerligen inte tyder på någraspeciellt höga vinster. När det gäller alt trygga sysselsättningen vill jagsäga att expertisen i företagen flnns både hos förelagsledning och hos deanställda. Jag tror att dessa människor betydligt bättre än i en statligkonserverande byråkrati, modell SPK, kan avgöra läget inom företaget. Jagvill därmed ha sagl all långvariga prisslopp riskerar alt snedvrida en normalkonkurrens. Del finns också erfarenhet som pekar pä atl när man inför ettprisslopp sä konserverar det pä intet säll priserna. Prissloppskall därför, om det över huvud laget skall användas, brukas endast under enkort period, t. ex. under elt par månader, medan man utreder grundorsakernatill prisutvecklingen inom ett område. Därefter är det ju orsakerna som skallangripas. Jag vill understryka hur felaktigt det socialdemokratiska förslagettill prisstopp på byggmaterialsidan skulle ha varit. De grundläggande orsakernatill kostnadsutvecklingen på byggsidan tycks man vilja blunda för. Faktaär att kostnadsutvecklingen legat praktiskttagel stilla. För liden t o. m. har ökningen varilendast 2 96 medan ökningen under liden lill legatpä 13 96 och var den 19 96. Jag stöder mig här päfaktorprisindex för byggmaterial med som källa. Ochjust detta faktorprisindex torde utgöra en riktig mätare på prisutvecklingeninom området dä det består av en blandning av olika material med hänsyn tillvad som torde vara värdeinnehället för ett fierfamiljshus. Istället finns det andra siffror som är betydligt intressantare att studera närdet gäller kostnadsutvecklingen inom byggbranschen. Detotala lönekostnaderna för byggnadsarbetare steg i genomsnitt med 8,6 96 underandra . Sammanlagt steg de totala lönekostnaderna medinte - den siffran har tidigare nämnts här . Deavialsmässiga kostnaderna uppgick därav till ochlöneglidningen till . Av de av-talsmässigalönekostnadsökningarna förklaras av sociala avgifter. Därförskulle, herr lalman, etl prisstopp pä just byggmalerialsidan praktiskt tagetvara utan effekt för atl dämpa byggkostnaderna. Istället är det andra faktorer som bör klarläggas. Vad kostar exempelvisarbetsmiljö, energisparande åtgärder, medbestämmande osv.? Åtgärder som vi istort - det vill jag gärna ha sagt - varit överens om när vi tagit besluten idet här huset. Vilka effekter har bristerna på kvalificerad byggarbetskraftfått i de s. k. heta regionerna? Kanske finns del - när vi börjar titta litetnärmare på förhållandena - vissa naturliga orsaker till kostnadsökningarna,orsaker som bl. a. vi här i drivit fram. Jagnämnde ökningen av de totala lönekostnaderna . Denna uppgicktill , varav inle mindre än ca 11 96 var löneglidning. Förklaringarnatill denna ökning är flera, men två faktorer har onekligen bidragit lill löneglidningen. Fördet första är del väl bekant att det råder brist på yrkesfolk i vissa regioner. Fördet andra vel vi att den utjämnande lönepolitik som bedrivs på arbetstagarsidanspelar roll. Under1960-talet var byggnadsarbetarna betydligt bättre betalda än andra arbetare.Den högre lönen gjorde yrket attraktivt och gav helt riktigt en kompensationför en sämre arbetsmiljö i ur och skur samt behövdes också som kompensation förden s. k. objektsanställningen som kunde ge vissa arbetslösa perioder. Med denutjämningspolitik som bedrivs är yrket inte tillräckligt attraktivt.Nyrekryteringen lill branschen har minskal, vilket i sin tur betytt att kampenom den kvarvarande arbetskraften ökat med löneglidning som följd. Nuhar emellertid både fackföreningarna och arbetsgivarna startat enrekryteringskampanj för yrkena inom byggbranschen. Det kan emellertid fåeffekter först , och till dess får vi leva med dagens situation.Regeringens förslag om investeringsavgift på oprioriterat byggande torde här verkadämpande på kostnadsutvecklingen. Ett prisstopp på byggmaterial löser således, enligl vår mening, intekostnadsproblemen. Den nuvarande ordningen innebär, som utskottet ocksåpåpekat, alt regeringen ulan hörande kan förordna om prisstopp påbyggmaterial under den lid som den allmänna prisregleringslagen tillämpas, dvs.t. o. m. . F. n. anser vi det inle riktigt att riksdagengör någon framställning till regeringen om prisstopp. Anledningen lill dettahar jag här försökt att något klarlägga. Regeringen torde f ö. ha kunskap ochkompetens att göra en samlad bedömning om etl eventuellt prisstopp, som dockjust nu icke anses aktuellt i fråga om byggmaterial. Med det sagdayrkar jag bifall till utskottels hemställan. Hen iStockholm (s): började sitt anförande med alt anklaga mig för att jaglalade om någonting annat än del som behandlas i de här betänkandena. Han sadeatt det här inte är en debatt om prisstegringarna inom byggbranschen och ansågall jag gett mig in på en eko- nomisk debatt Tillskillnad från mig skulle hälla sig lill ämnet. Jägmåste ge den elogen alt jag tyckte att han höll sig till ämnet,därför att raskt hoppade han in på en översikt över de ekonomiska förhållandensom råder inom industrin och gav sig alltså in på den ekonomiska debatt där jagkopplat in frågan om priserna på byggvarorna. Därmed har , såvittjag förstår, erkänt att man skall koppla samman den här frågan med den allmännaekonomiska politiken, eftersom det är där den hör hemma. Sedankom med några principiella synpunkter på prisstopp och börjadetala om de höga lönekostnaderna som uppstått 1974-1976 och om minskningen avproduktiviteten. Det är ju frågor som vi haft anledning att diskutera vidåtskilliga tillfällen . Jag tror att det är alldeles uppenbartför de flesta att den propaganda mol lönestegringarna och den kampanj somregeringen driver mot de svenska arbetstagarna när det gällerkostnadsutvecklingen numera är avslöjad, inte minst till följd av deuppställningar som vi fått efter reservationer i finansutskottet. Jag ber atlfå hänvisa till dessa. Jagskulle vilja övergå till att säga något om vinstnivån i byggnadsbranschen. Detär ju det som vi då skall diskutera som varande en del av den problematik somfinns inom svensk ekonomi. Vi vet ju att det förekommer en mycket starketablering inom byggnadsindustrin, och detta talar för atl det där finns entämligen god lönsamhet. Varför skulle man annars etablera sig? Vi vet också attbranschen till stor del är skyddad från konkurrens utifrån, och på vissa hållarbetar man inte alls i konkurrens med andra företag. Varför ökaraktiekurserna när det gäller företag som Balken och Cementgjuteriei, om detgår så förskräckligt dåligt? Detär nog på del viset att del inom byggnadsbranschen förekommer en hel del sakersom vore värda att undersöka, och en sådan undersökning är vi nu som väl äröverens om. Men som elt led i att stoppa den allt starkare prisökningen voredet kanske inte ur världen, , om man också satte in ett prisstopppå de byggmaterial som jag har begärt ett sådant stopp på. - Även om effekternai det stora hela inte blir särskilt revolutionerande är det i alla fall ettsteg i rätt riktning. Detta borde väl stå klart också för , somtillhör ett parti som har hamnat i regeringsställning på basis av sinatidigare yviga löften om kamp mot inflationen. Men däremot har han samtidigthamnat i ell parti i regeringsställning, som vi nu får kallainflations-ministären! HenCLAESON (vpk): gjorde i sitt inlägg gällande att det inte har inträffatnågra stora ökningar av byggnadskostnaderna och att byggmalerialproducenlernaresultatmässigt inle har gjort några stora vinster. Han ansåg inte heller altdel var någon vits med etl prisstopp pä byggnadsmaterial. Trotsatt bostadsbyggandet gått ner utgörbygg-malerialbranschen en jätte inom svensk industri. Den står för avSveriges samlade produktion, och var sjätte svensk är direkl eller indirektberoende av den för sin inkomst Ar 1975 uppskattades byggmaterialförsäljningentill . Menbyggmalerialindustrin påverkar fler människor än fabriks- och byggnadsarbetare.För alla landels hyresgäster har priset på byggmaterial en direkt inverkan påhyrorna: med höjda priser på byggmaterial följer nämligen också höjda hyror.När byggmaterialkostnaderna stiger höjs även kostnaderna för byggandet avskolor, sjukhus, gator och vägar, vilket slår igenom på våra skattsedlar. Vadberor del då på att priserna på byggmaterial har skjutit i höjden så kraftigtsom jag illustrerade med några siffror i mitt första anförande? Slalens pris-och kartellnämnd ger i sin undersökning samma svar som en lång rad ulredningaroch undersökningar har gjort: konkurrensen är här satt ur spel. Påbyggmaterialområdet härskar ett fåtal storförelag.