prot · G00984 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1976/77:84 Förhandlingarnaleddes till en början av herr tredje vice talmannen. §1 Minnesord över avliden ledamot av kammaren HenTREDJE VICE TALMANNEN: Vinåddes i går av budet att ledamoten av kammaren avlidit. Jämsidesmed sin yrkesverksamhet hade förvärvat en ovanligt mångsidigakademisk utbildning. Hans kunnighet togs i anspråk på många områden. I sinhemort innehade han en mängd förtroendeuppdrag såväl inom det parti hantillhörde som i del kommunala livet. Hans idealitet och varma gudstro fördehonom in i betydelsefulla uppgifter inom olika grenar av ideell och religiösverksamhet. MartinHenmark tillhörde och var verksam inom justitie-, lag-och civilutskotten och i styrelsen för . Hans tapprasträvan att även under den långa och svåra sjukdomslid han fick genomgåfullgöra anförtrodda arbetsuppgifter väckte beundran hos oss alla. Vi minnsMartin Henmark som en vänlig och god riksdagskamrat och lyser frid över hansminne. Dettaanförande åhördes av kammarens ledamöter stående. § 2 Justerades protokolletför den 2 innevarande månad. §3 Herr tredje vice talmannen meddelade att till kammaren inkommit läkarintygför fröken , som var sjukskriven den 10 mars-den 12 april.Erforderlig ledighet beviOades. Herr iredje vice lalmannen anmälde att herrGustafsson i (s) skulle inträda som ersättare för fröken underhennes ledighet frän riksdagsmannauppdraget. Minnesordöver avliden ledamot av kammaren Omny- och ombyggnad av landsarkivets lokaler i §4 Om ny- och ombyggnad av landsarkivets lokaler i Herr utbildningsministern erhöll ordet föratt besvara () anmälda fråga, 1976/77:248, ochanförde; har frågat mig när jag avser all genomföra den planeradeny- och ombyggnaden av landsarkivets lokaler i . Omny- och ombyggnad av landsarkivets lokaler i Kungl.Maj;t uppdrog ät att upprätta ett byggnadsprogramför ombyggnad av lokaler i för landsarkivet samt attunderställa detta samt den därmed sammanhängande lokaliseringsfrägan förlandsarkivet Kungl. I beslutet angavs att projekteringen avombyggnaden skulle ske med utgångspunkt i att landsarkivet skulle beredaslokaler i första hand genom en ombyggnad av de nuvarande arkivlokalerna iVadslena slott. Dessa lokaler skulle kunna kompletteras med en tillbyggnad, ochbyggnadsstyrelsen fick i uppdrag att redovisa möjligheterna att utföra denna iform av att slottsvallarna återuppfördes i den omfattning som är nödvändig förlandsarkivets behov för tiden . För den resterande delenav skulle redovisa möjligheten att ersätta dessamed miOömässigt godtagbara anordningar. Dettabeslut har föregåtts av en mycket långvarig diskussion av frågan omlandsarkivets slutliga lokalisering. Arkivet förlades tillVadstena slott. har frågan om landsarkivets slutliga lokaliseringutretts etl flertal gånger och faktiskt även avförts av . Ändåsaknar landsarkivet i fortfarande ändamålsenliga lokaler. toglänsstyrelsen i pä nytt upp frågan om en ombyggnad av slottetför landsarkivets behov. förslag remitterades till fleramyndigheter, innan Kungl. Maj;t tog ställning för en fortsattlokalisering av landsarkivet till . Jaghar erfarit att kommer att redovisa ärendet förregeringen. Innan en sådan redovisning skett är jag inte beredd att laställning till när eventuella byggnadsåtgärder kan påbörjas. Jag vill dockunderstryka att jag är väl medveten om att de lokalproblem som landsarkivet iVadstena f n. har måste få en relativt snar lösning. Under förutsättning att deåigärder som kommer att föreslå kan godtas ur bl. a.antikvarisk synpunkt och byggnadskostnaderna kan hållas på en rimlig nivå ärjag beredd att sä långt det är möjligt bidra till att lösningen av frågan omlandsarkivets permanenta lokaler i inte ytteriigare fördröjs. FruKARLSSON (c): Allra först ber jag att få tacka utbildningsministern för svaret på minfråga. För oss i och angränsande län som landsarkivet omfattar ärdet utomordentligt viktigt att dessa lokalproblem blir lösta så snart sommöjligt. Frågornaom och om landsarkivet i har diskuterats . Under denna utdragna diskussion har värdefulla utrymmen i slottetbelamrats av arkivalier som landsarkivets behov av större ochändamålsenliga lokaler blivit alltmera akuta. Redan åren 1960-1961 utarbetadeprofessor pä uppdrag ett förslag till permanentalokaler för landsarkivet i . Förslaget innebar alt runtslottet skulle äteruppföras i den form de ursprungligen haft. Denna lösninginnebär all man förutom att man löser landsarkivetslokalproblem i allt väsentligt återger sloltsan-läggningen dess ursprungliga proportioneroch karaktär. Det föreliggande ombyggnadsförslaget har godkänts av allaremissinstanser. Även accepterar i stort sett förslaget.Riksantikvarieämbetet kräver etl principbeslut om att samtliga skallvara uppförda inom tio är efter del all arbetena påbörjats. Landsarkivetomfattar, som nämndes i min fråga, ett distrikt som ut-göres av ,, och län. Arkivet, som omfattar , inryms f n. provisoriskt i östra delen av samt i tväorationella och brandfarliga magasinsdepäer i närhet. Länsstyrelseni har vid upprepade tillfällen framhållit vikten av att dealltmer akuta lokalproblemen för landsarkivet löses. Det är av båderegionalpolitisk och miOömässig betydelse. Det bör också vara av utomordentligtstort intresse för personalen vid landsarkivet att äntligen få miOö- ocharbetsvänliga lokaler. Personalen har under ett oacceptabelt långl provisoriumfått arbeta under olämpliga lokalförhållanden. Lokalfrågan under byggnadstidenkan pä ett fullt acceptabelt sätt lösas genom ett provisoriskt utnyttjande avlokaler i en invid tillfälligt uppförd byggnad. Alternativt kan fråganlösas genom utnyttjande av lokaler i en återuppförd vall eller i någonbefintlig byggnad i , som f n. ej utnyttjas för andra ändamål. Detfinns således godtagbara lösningar pä den delfrågan. Minförhoppning är , efter del positiva svar som jag tycker att jag har fått, attfrågan skall fä en lösning i enlighet med vad som anges i svaret och att herrutbildningsministern kommer att medverka till att ombyggnaden kommer till ståndså snart detta är möjligt. Jag ber åter att få lackaför svaret på min fråga. Omersättningen för resekostnader för elever i gymnasieskolan Överläggningenvar härmed slutad. §5 Om ersättningen för resekostnader för elever i gymnasieskolan Herr utbildningsministern erhöll ordet föratt besvara () den februari anmälda fråga, 1976/77:276, ochanförde: har frågat mig om jag avser all ta initiativ som syftarlill en skyndsam ändring av bestämmelserna om täckning av de faktiskaresekostnaderna för elever i gymnasieskolan. () fick 1972 i uppdrag av Kungl. Maj;t att se överbestämmelserna om resetillägg enligt sludiehjälpsreg-lemeniet. CSNfann i sin översyn att problemet med resekostnader varrelativt marginellt. Flertalet gymnasieelever har termins-kort, och enligtCSN:s utredning gäller terminskortet undantagslöst hela Omersättningen för resekostnader för elever i gymnasieskolan terminen, dvs. I vissa fall måste emellertid elever använda sigav mänadskort. Många irafikförelag medger i dessa fall att månadskorten för majresp. september också får användas för skoldagarna . Isitt förslag till regeringen menade CSN all de omfattande ändringar i gällandebestämmelser, som skulle krävas för att eliminera olägenheterna med nuvarandesystem, inte skulle stå i rimlig proportion till problemets vidd. En sådanlösning strider också mot strävandena att förenkla reseersättningssystemet såatt det inte blir alltför administrativt betungande och därigenomkostnadskrävande. I stället föreslog CSN all kommunerna i förhandlingar medtrafikföretagen skulle söka lösa problemet genom att begära dels attterminskort skall gälla även terminstid , dels att elever medmånadskort för skall kunna utnyttja dessa för resor underterminstid . CSNhar haft överläggningar med som har ställt sig positivi till ensådan lösning. har gått ut till samtligakommunstyrelser med en cirkulärskrivelse där man redogör för problemet ochuppmanar kommunerna att i förhandlingar med trafikföretagen söka åstadkommalösningar av här skisserat slag. Jaganser således att det aktuella problemet i första hand bör lösas genom lokalaförhandlingar. Jag villlacka utbildningsministern för svaret. Bakgrundentill min fråga är föOande: läns regionaltrafik beslutade attinföra s. k. 50-kort för sina busslinjer i länet. Detta månadskort ä 50 kr.säOs per kalendermånad. Skolterminen omfattar sex kalendermånader pä våren,, och fem , augusti--december. För de fiesta av de ca 400elever sorn berörs av 50-kortet (säkert över 90 96) är det förmånligare attlösa'50-kort än exempelvis fem tur- och returbiOetter, dvs. för en veckasskolgång. Skolgången omfattar ju minsl resp. augusti.Centrala () tolkar emellertid sina bestämmelser sä attläsåret omfattar på vårterminen och på höstterminentrots att del i 3 kap. 9 § studieslödsförordningen står; "Kan studerandeenligt särskild prissättning, som fastställes av kommun eller landstingskommuneller av kommunalt eller landstingskommunalt trafikföretag, eller enligtbestämmelserna om särskild prissättning för viss kategori av resenärer erhållafärdbiOetl för lägre pris än det belopp som föOer av 8 §, utgår resetilläggetmed belopp, som motsvarar biOettkostnaden avrundad nedåt till jämnt tiotalkronor." Deelever som inte kan utnyttja 50-kortet på grund av att berörda trafikföretag ejär anslutna till 50-kortsavtalet erhåller resetillägg enligt 3 kap. 8 § istudiestödsförordningen enligt föOande: Till den som har minst sex kilometeratt resa utgår . , den som har får ,den som har får . den som har minst 35kilometer får . och den som har att resa får 235 kr.per månad. Allainser säkert att CSN gör en stor årlig besparing genom införandet av 50-korteti län. Som framgår av frågan rör det sig enbart vid gymnasieskolan iLindesberg om ca . per är, och i hela län rör det sig ombetydande belopp. Syftetmed studiehjälpen bör ju vara att underlätta och möjliggöra ungdomarsgymnasiestudier. Det måste alltså ligga i samhällets intresse att utjämnaskillnaderna mellan dem som bor på gångvägs avstånd från skolan och dem sommåste resa oftast långa vägar med buss. Därför anser jag att CSN:s tolkning avstudiestödsförordningen bör vara mer generös än restriktiv, sä att eleverna fårfull täckning för sina resekostnader. Om inte detta sker får naturligtvisÖrebro läns regionaltrafik överväga att undanta gymnasieeleverna i länet från50-kortei, vilket skulle medföra betydligt ökade kostnader för centralastudiestödsnämnden, Eftersom flera län planerar att införa månadskort för attförbilliga kollektivtrafiken borde det ligga i CSN;s intresse att underlättaför såväl elever som berörda trafikföretag och läcka de faktiskaresekostnaderna. Jagtycker, herr utbildningsminister, att min fråga kvarstår. Det borde vararimligt att centrala studieslödsnämnden ändrade sina bestämmelser på det härområdet. Omansvaret för brandbekämpning på fartyg Jag säger i mitt svar att del problem som berör i förstahand bör lösas genom lokala förhandlingar. Med det har jag markerat att skulledet visa sig inte vara möjligt, måste naturiigtvis centrala studiestödsnämndense över frågan centralt. Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Om ansvaretför brandbekämpning på fartyg Herrkommunikationsministern erhöll ordel för att besvara () anmälda fråga, 1976/77:253, till herr kommunministern, ochanförde; har frågat kommunministern vilka åtgärder han ämnarvidta för att införa bestämmelser i brandlagen där någon myndighet geshuvudansvar för släckning av bränder pä fartyg. Enligt fastställdärendefördelning är det jag som har att besvara frågan. Bakgrundentill fråga är de materiella skador som blev föOden av en brandombord på fisketrälaren Vingafors utanför . Normaltär fartyg avskurna från räddningsinsatser från land, exempelvis när det gällerbrand ombord. Det är bara undantagsvis - i första hand när fartyget ligger ihamn - som det kommunala brandförsvaret Omansvaret för brandbekämpning på fartyg på ett meningsfullt sättkan göra insatser för alt släcka sådana bränder. Som en föOd av dessaförhållanden innefattar säkerhetsföreskrifterna mycket rigorösa krav pä hurfartygen skall vara byggda och utrustade så att brand hindras att uppkomma. Ombrand ändå inträffar skall branden i första hand kunna bekämpas av deombordvarande. är tillsynsmyndighet i dessa frågor. HenLINDSTRÖM (s); Jag tackarkommunikationsministern för svaret. Minfråga är aktualiserad av en brand som utbröt på en Blekingetrålare, då denbefann sig rätt nära land. Räddningen för manskapet kom genom enkollega, en annan trålare, och med det hade ju det absolut viktigaste iräddningsarbetet gått som det skulle, lyckligt och väl. Sähär långt måste vi alla känna oss nöjda. Det verkligt viktiga var gjort. Menvisst är del också viktigt all i möjligaste mån bevara de ekonomiska värdena.Trots att branden inträffade relativt nära land kunde inte ett effektivtsläckningsarbete sältas in förrän efter omkring . Jag vill inteförsöka klara ut vem eller vilka som var den direkta anledningen till att dettog så , men nog måste det förhållandet att vi inte i lagstiftningeneller i några andra regler har bestämmelser inskrivna om vilken myndighet somskall ha det direkta ansvaret för släckning av bränder pä fartyg vara en del avorsaken. Jagvägar påstå att det här förhållandet, att ingen har pålagts ansvar förbrandförsvaret lill sjöss, är en allvarlig brist i vårt annars så välordnadesamhälle - en brist som vi enligt mitt sätt att se måste rätta till. Sedanden här enkla frågan diskuterats i pressen har jag blivit kontaktad avbrandmyndigheter i de sydliga kustkommunerna. De har entydigt intygat all deltaär ett verkligt problem. Ofta får de göra stora insatser vid bränder på framförallt handelsfartyg utan att egentligen ha åliggande för det och utan att detfinns regler för vilken eller vilka som skall betala för dessa insatser. Ettkineseri med försök att på olika sätt få ut ersättning för arbete och materialblir alltid föOden av brandsläckning på fartyg. Avkommunikationsministerns svar konstaterar jag att han inte anser frågan värd enöversyn. Jag måste erkänna att det verkligen förvånar mig. Att detta är ettproblem tror jag alla brandmyndigheter i kustkommunerna kan intyga. Jagvill fråga: Anser verkligen kommumkationsministern att frågan inteär värd någon form av översyn? Överiäggningenvar härmed slutad. § 7 Ommottagningsförhållandena för Herr kommunikationsministern erhöll ordetför alt besvara i (s) anmäldafråga, 1976/77:257, och anförde: i har frågat mig när åtgärder kommer attvidtas för att skapa godtagbara mottagningsförhållanden i förRadio . Frågorrörande lokalradion har behandlats av radioutredning och i regeringensproposition (1975:13) om lokalradio. har i alll väsentligt godtagitde i propositionen framlagda förslagen. Den lösning man valt för sändningarnainnebär alt lokalradion distribueras över ett befintligt nät som byggts utenbart för rikstäckning och där stationerna av naturliga skäl inte kunnatplaceras med hänsyn till indelningen i lokalradioområden. För alt förbättralokalradions mottagningsförhållanden kompletteras riksnätet med tio nya sändareför vilka frekvenser kunnat erhållas. Deproblem tar upp kan finnas i större eller mindre omfattning inompraktiskt tagel samtliga 24 radioområden och sammanhänger främst med att detönskade lokalradioprogrammet inte alltid kan tas emot frän den sändare somskulle ge den bästa mottagningen i området. Hörbysändaren,som ligger på länsgränsen mellan och län, används förlokalradiosändningar i sistnämnda län. För mottagning av Radio programkompletteras Hörbystationen med en mindre sändare utöver de två sändarna iMalmö och . Dessa sändare måste arbeta med relativt låg effekt föratt inte påverka mottagningsförhållandena i grannländerna. bedriverinternationella förhandlingar för att utverka möjligheter till effektökning.En ökning av sändningseffekten skulle kunna förbättra mottagningsförhållandenaför lokalradion i . Isammanhanget vill jag.nämna att inför starten av lokalradio i varjeområde lämnar allmänheten utförlig information, bl. a. i speciella foldrar, omhur man kan uppnå goda mottagningsförhällanden. Informationen omfattar ocksåråd rörande mottagar- och antennutrustning. Även lokalradioredaktionerna inomresp. område bör i detta sammanhang kunna göra värdefulla insatser. Medhänsyn till att lokalradion ännu är under uppbyggnad bör erfarenheterna avlokala motlagningsförhållanden m. m. avvaktas. Jag anser att det i dagslägetinte finns några särskilda skäl till initiativ från min sida. 0/77mottagningsförhållandena för Hen i (s); Jag ber attfå tacka för svaret, även om jag inte alls är nöjd med det. Bra var det dockatt statsrådet bekräftade att mottagningsförhållandena i kommer attbli dåliga. Det är ju i och för sig bra att vi inte behöver föra någondiskussion om det. Somutgångspunkt för diskussionen vill jag starta frän del för mig alldelessjälvklara, att när nu Radio tillskapas så måste det ske för attinvånarna i M-län skall kunna höra radion och inte bara veta att det finns enverksam radio som heter Radio men som på grund av tekniskaförhållanden pä sändarsidan inte kan avlyssnas. Taletom att problem kan finnas i alla 24 områdena i förening med beskedet om attinga initiativ tas - orden föll, om jag minns rätt, att man bör "avvaktautvecklingen" - visar att statsrådet menar att lokalradion inte är tillför att avlyssnas, vilket jag finner märkligt. Problemeni , herr talman, är kanske svårare än på många håll. I vart falltillkommer där ett hänsynstagande till grannländerna. Då skall det noteras attdet är grannländer som vi kan lyssna på utan några problem. Hurvill då statsrådet att Radio skall bli hörbar? Att ökasändningseffekten på de tre sändarna är tydligen modellen. Till det vill jagbara säga: Vad nytta gör det i de avskärmade områdena? Och dessutom kvarstår destora olägenheterna vid bilåkning, eftersom de tre sändarna använder olikafrekvenser. Attklara svårigheterna med information och foldrar, information genom en intehörbar lokalradiosändare, kan i vissa fall i begränsade områden vara bra, mensom metod för att råda bot på de problem som frågan gäller är det heltverkningslöst, Andra kommentarer lycker jag är onödiga. Jagskall inte som statsrådet avvakta och inte ta några initiativ, ulan jag villföreslå att statsrådet överväger att utnyttja den nuvarande P2-sändaren i Hörbyför program 3 och lokalradion i M-län, P2-sändaren borde på grund av sinkaraktär och inte minst på grund av sin nuvarande låga avlyssningsfrekvenskunna klara sig med ett förbättrat slavsändarnäl, stereoulbyggnaden till trots. Jagvill därför fråga: Är statsrådet villig att pröva detta och andra eventuellaförslag till åigärder som kan finnas - allt i syfte att göra lokalradionsverksamhet meningsfull? Jag skall inte gå i svaromål och bemöta sådana där litet demagogiskaöverdrifter som påståendet att jag skulle anse att lokalradion inte är till föratt avlyssnas. Detär klart att det är möjligt att låta dessa sändningar gå ut över P2-sändaren,men det förutsätter att fattar ett sådant beslut - del ankommerinte på mig; jag har inga som helst befogenheter att beordra något sådant. Jagtycker att det är lämpligt - del sade jag i svaret - att man väntar medåtgärder tills man har fäll ytterligare erfarenheter och då framför allterfarenheter av de lokalradiosändningar som ännu inte har börjat. Attjag nämnde den information som lämnas från sida, bl. a. medhjälp av en folder, berodde på att erfarenheten visar att man genom all skaffasig en bättre mottagarutrustning i många fall kan uppnå högst väsentligaförbättringar i fråga om hörbarhet. HenHÅKANSSON i (s): Jag skall inte ta upp träden om demagogi utan bara notera att den sistameningen i kommunikationsministerns svar lyder; "Jag anser att det idagsläget inte finns några särskilda skäl lill initiativ från min sida." Minkommentar är att jag tycker att det finns anledning att kommunikationsministerntar initiativ. Del är nämligen konstaterat att lokalradions hörbarhet i vissadelar av M-län är så dålig att teknikerna - och jag tror på dem - säger att detöver huvud taget inte kommer att vara möjligt att lyssna på lokalradion. Dåmenar jag att det finns anledning även för kommunikationsministern alt vidtaåtgärder. Gmbeaktande av miljöintressena vid införande av hastighetsbegränsningar iStockholms skärgård Överläggningenvar härmed slutad. §8 Om beaktande av miljöintressena vid införande av hastighetsbegränsningar iStockholms skärgård Herr kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara i Hållsla (c) anmälda fråga,1976/77:270, och anförde: j Hållsla har - mot bakgrund av ett av iStockholms län fattat beslut om vissa hastighetsbegränsningar i Stockholmsskärgård - frågat mig dels om miOöintressena kommer att beaktas dä regeringentar ställning till hastighetsbegränsningar i skärgården, dels vilken bedömningjag gör av miOöpåverkan i nuvarande farieder och i en viss alternativ farled. Hastighetsbegränsningeller annan inskränkning i nyttjandet av allmänna farieder eller andravattenområden regleras med stöd av 5 § sjö-Irafikförordningen. Föreskrifter omsådan begränsning av bl. a. miOö-värds- och säkerhetsskäl meddelas avsjöfartsverket eller länsstyrelse. Länsstyrelsenhar fattat beslut om ändrade hastighetsbestämmelser i bl. a. fariedenStockholm-Söderarm. Besvär har anförts över beslutet. Ärendet bereds f n. inomkommunikationsdepartementet ochjag ämnar föreslå regeringen att falla beslut ifrågan . Jag är därför inte beredd att uttala mig i dennafråga. HenJOHANSSON i Hållsla (c): Svaret gav mig naturiigtvis inte något besked när det gällerfrågeställningen, men artigheten bjuder ändå att jag tackar för det. Eftersomärendet är föremål för beredning i kommunikationsdeparte- 0/77en taxesamordning mellan statliga trafikföretag mentel vill jag gärnalämna några ord på vägen. Urbaniseringenav vårt lands skärgårdsområden har varit mycketkraftig. Detta gäller inte minst . De permanentboendes antalhar under den tiden halverats. Vissa områden hotar att bli rena ödebygder vadbeträffar permanentboende. Eftersom de kortsiktiga ekonomiska lagarna fåttgälla har närservicen försämrats i takt med avfolkningen. när verkningarnaav det skedda börjar upptäckas av myndigheterna och de fritidsboende - i formav försämrad service för fritidsmänniskorna pä grund av att de permanentboende,och ofta produktivt arbetande, försvinner, genom att natursköna områden intesköts på det rätta sättet osv. - har samhället börjat satsa på att bromsa dennegativa utvecklingen. Detta har bl. a. skett genom agerande. Här iStockholms län har också satsat på speciella skärgårdsätgärder medstora belopp . Men eftersom naturen i de här områdena är ömtålig, måstevi lära oss att handskas med den på det sätt den tål. Dethar visat sig alt större fartyg, bl. a. färjtrafiken mellan och iinre skärgärden, förorsakar stora miOöskador genom alltför höga hastigheter.Därför har i beslutat om hastighetsbegränsninginom vissa områden. Delta beslut, som överklagats, är nu föremål för prövninghos regeringen. I det sammanhanget har det i dagspressen omnämnts att manskulle kunna ändra färjornas färdrutt och på så sätt möjligen kunna slippasänka farten. Det är därför jag genom min fråga till kommunikationsministernvill fästa uppmärksamheten på med vilket allvar vi här i Roslagen ser påmiOöeffekterna av ett sådant handlande. Jag hoppas all regeringen verkligennoga sätter sig in i hela miOöproblemel med de höga hastigheterna, så att maninte genom ett ogenomtänkt beslut förstör verkningarna av de ekonomiska beslutmyndigheterna tagit för att hjälpa skärgården och dess befolkning tillöverlevnad och en tro igen. Jag kan försäkra i Hållsla att regeringen inte kommeratt fatta några ogenomtänkta beslut. Överläggningenvar härmed slutad. § 9 Om entaxesamordning mellan statliga trafikföretag Herrkommunikationsministern erhöll ordel för alt besvara () anmälda fråga, 1976/77:271, och anförde; har frågat mig om jag avser att söka få till stånd entaxesamordning mellan de statliga trafikföretagen. Enligt min mening börförutsättningar skapas för en taxesamordning