prot · G009144 · 1976-12-31 00:00:00 — Vi anser att alla skall ha rätt alt på samma villkor få telefongenom , och vi föreslår atl särskilda anordningar som är nödvändigaför all handikappade skall kunna telefonera skall tillhandahållas av televerketulan kostnad för den enskilde. Som en kostnad i verkets drift bör den fördelaspå samtliga abonnenter. Iförra veckan svarade statsrådet på en fråga av i Hoforsom kostnader för indragning av telefon i fritidshus. I sin fråga hade herrWeslberg påpekat vissa olikheter i televerkets prispolitik. meddelade atl har för avsikt att införa nya principer förfrilidshusabonnemang och slutade med att säga: "Jag förutsätter alt dessakommer atl leda till en ökad enhetlighet i fråga om debitering avfritidsabonnemang." Förmig är det väsentligt atl de döva får tillgång lill enbok-siavslelefon, saknar de telefon. Det är alltså inte fråga om telefoni fritidshus utan en telefon som för döva innebär en möjlighet att upprätthållasociala kontakter och att nä myndigheter, läkare, osv. Del hade varitiniressani atl om möjligt få svar på frågan om statsrådet hartillsatt den beredningsgrupp som enligt propositionen skall utarbeta endetaljplan för hur olika grupper av handikappade skall fä tillgång tilltelefon. Blindahar inte tillgäng lill dagliga tidningar. Vi anser atl dagstidningarnabör ge ul en lallidning i kassetlupplaga och att kostnaderna för denna börbetraktas som en normal kostnad för tidningen och täckas på samma sätt som dessövriga kostnader. Jag är tveksam om den borgerliga regeringen delarutredningens uppfattning. För socialdemokratin är del självklart allsolidaritetstanken skall prägla samhällsutvecklingen. Enligt vår uppfattninginnebär solidariteten inte bara en inlevelse i varandras villkor utan också envilja lill konkreta insalser förökad jämlikhet På s. 61 i proposilionensäger föredragande statsrådet Kulturprogram för handikappade, m. m. , m. m. ström: "Jag anserdärför alt man inom varje område i första hand skall pröva möjligheten atttillämpa den föreslagna finansieringsprincipen men att man, om så bedömslämpligare, får överväga andra former." uttalande måste väl betyda,om man inte accepterar vår princip, att t ex. får höjt anslagöver statsbudgeten för atl del skall bli fler textade program, altdagstidningarna får bidrag - tidningsstöd - för atl kunna ge ul enkassettupplaga och alt får höjda anslag för all döva och talskadadeskall få telefon till samma kostnad som andra. Jagvill uppehålla mig ännu vid verksamhet, därför allradio och TV betyder så mycket för handikappade, inle minst för dem som är sägravt handikappade alt de inte alls eller med mycket stora svårigheter kanjämna sin bostad eller vårdinstitution. Jag tycker nämligen atl utskottet intehar ägnat frågan om åtgärder för att göra programmentillgängliga för handikappade något slörre intresse. Jag är med andra ordkritisk mot utskottet Utskottetkonstaterar atl frågan diskuteras i propositionen men gör inga som helslkommentarer utan hänvisar till atl radioutredningen har lämnat ell belänkandeoch att detta innehåller ett förslag lill avtal mellan staten, Radioaktiebolag och Lokalradio angående bolagens programverksamhet. Enligl13 S i detta förslag skall bolagen la särskild hänsyn till hörselhandikappade,synskadade samt språkliga och etniska minoriteter. Vad säger denna paragraf isjälva verket? Vad menas med skälig hänsyn? Det är enligt min mening en myckelallmän formulering, men mot denna har utskottet inte något att invända. Skalldetta tolkas sä alt utskottet fått sådan information att del ansett det varaonödigt alt skriva mer om delta? Vilken information har utskottet i sä fallfåtl, och är del möjligt att vi här i kammaren också kan fä del av den? Jagtycker alt utskottet skulle ha kunnat ställa sig bakom både handikapputredningensoch radioutredningens krav pä atl fler svenska TV-program bör textsältas.Texlsätiningen betyder väldigt mycket för döva och hörselskadade. Utskollelsäger också atl man kan förvänta en bred och livlig diskussion efler del attradioutredningen nu avlämnat sitt betänkande. Men varför går man hel* förbidebatlen och de remissvar som avgivits i anledning av handikapputredningensförslag om alt göra program tillgängliga för handikappade? Jagskall ta upp ytterligare en fråga och den gäller synskadade. Synskadade harinte tillgång lill den stora mängd tidningar och tidskrifter som de seende kanvälja alt läsa. Taltidningar och punktskrifislidningar beslår i allmänhet avurval från och bearbetningar av dags- och veckopress. De är inle tidningar igängse bemärkelse. De kan inle ha någon politisk färg och kan inte bilda ochstödja opinion i samhällsfrågorna. De utkommer inte så ofta, vilkel gör altnyheterna hinner bli gamla. anser enligt skrivningen på s. 91 i proposilionenatl det är angeläget, att samhället underlättar för synskadade att ta delav del allmänna informationsutbudet, och han fortsätter på följande sätt: "Enligtvad jag har erfarit avser att begära medel urallmänna arvsfonden för att inleda försök tillsammans med några dagstidningar.Jag räknar med atl bidrag kommer att utgå lill projektet. Del ankommer påregeringen atl efter samråd med berörda parter besluta om den närmareuppläggningen av försöket" Isamband med atl vi i handikapputredningen skrev vårt betänkande var en tidningintresserad av atl ge ut en kassetlupplaga, men tyvärr fullföljdes aldrig dennaidé. Enligt uppgift har SRF, , kontakt med någratidningar, som är intresserade av att starta en försöksverksamhet på dettaområde. När SRF inger sin ansökan till allmänna arvsfonden hoppas jag, att denkommer att beviljas utan all regeringen blandar sig i hur försöksverksamhetenskall läggas upp, dvs. all man litar på atl SRF, när förbundet inkommer medbegäran om anslag, har etl väl underbyggt förslag. Jagvet all det skapar irritation, om man påminner om den socialdemokraliskaregeringens handlande i olika sammanhang, men det finns anledning atl göra delnu med hänsyn lill skrivningen i propositionen. Den borgerliga regeringen ärtydligen på väg atl införa en ny princip vid handläggningen av ansökningar ombidrag från arvsfonden. Den socialdemokraliska regeringen blandade sig aldrigi hur en handikapporganisation tänkte bedriva en viss försöksverksamhet medanslag från arvsfonden ulan överlät med förtroende ål organisalionen attplanera och genomföra projektet, och det tycker jag att också den borgerligaregeringen skall göra. Jagnoterar med tillfredsställelse de förbättringar propositionen innehåller ochser fram emot ytteriigare förslag för att vi sä snabbt sommöjligt skall kunna skapa en kulturell jämlikhet på delta område. KulturprogramJÖr handikappade, m. m. Underdetta anförande övertog herr tredje vice lalmannen ledningen av kammarensförhandlingar. i (m): Jag kommer atl ta upp frågan om kulturprogram inom föreningslivet sombehandlas i den moderata motionen 1132 och i den socialdemokraliskareservationen 2. Demedel som anvisas för bidrag lill kulturprogram inom föreningslivet har storbetydelse för all sprida kulturaktiviteter lill många människor i skilda delarav värt land. Enbetydande del av dessa pengar, innevarande är 8,9 av totalt 12,1 milj. kr.,administreras av studieförbunden. De fördelas mellan förbunden av den s. k.förmedlingsbyrån. Denprincip förmedlingsbyrän efler majoritetsbeslut tillämpar - någon enighet harej gått all uppnå - innebär alt hälften av pengarna fördelas KulturprogramJÖr handikappade, m. m. i relation lill redovisadverksamhet i form av kulturaktiviteter, en fjärdedel i relation lill antaletavdelningar i studieförbundens medlemsorganisationer och en fjärdedel irelation lill antalet medlemmar i medlemsorganisationerna. Pengarnaskall användas lill arvoden, resor, traktamenten och annat i anslulning lillarrangemangen. Kostnaderna växer således med verksamhetens omfattning. Atlfördelningen av bidraget knyts lill antalet redovisade kulturaktiviteter ärdärför motiverat Mersvårförklarlig är knylningen till antalet avdelningar och medlemmar imedlemsorganisationer. Dessa är en målgrupp för verksamheten. Men det måsle juvara de genomförda arrangemangen med därmed förenade koslnader - inlemålgruppens storlek - som motiverar statsbidrag. Denskiljelinje som har uppstått i fråga om fördelningen av dessa bidrag ärprincipiellt intressant. De flesta svenskar är organiserade - ofta i en längrad organisationer. De är enskilt eller kollektivt anslutna, de är anslutnamer eller mindre frivilligt. Närbidrag utgår lill organisationsväsendet kan det vara svårt atl finna godafördelningsgrunder. Men rättvisa måsle på allt sätt eftersträvas. Och omorganisationerna redovisar verksamhel som är möjlig all mäta och av jämförbarkaraklär ler det sig närmast självklart att det är den presterade verksamhetensom skall utgöra bidragsgrund. Vissaorganisationer kan dock finna det bekvämare med en fördelning utgående frånmedlemmarna - kanske kollektivt anslutna och med samma person registrerad ellflertal gånger via skilda anslutningar. Inom förmedlingsbyrån slåruppenbarligen de två åsikterna mot varandra. Effeklenav ell syslem som lar sior hänsyn lill avdelningar och medlemmar vidfördelning av bidragel mellan sludieförbunden är läll alt exemplifiera. Jaghäller mig till det senast avslutade /76 då man hade en någotannan fördelningsgrund. Man delade dä upp bidragel i tre delar med hänsyn lillantalet avdelningar, medlemmar och studiecirklar som vederbörande studieförbundhade presterat Men principen - atl stor vikt läggs vid antalet avdelningar ochmedlemmar -är gemensam. Exemplen är därför relevanta. Somframgår av den tabell som visas på bildskärmen genomförde ABF ca 4 500arrangemang. Vuxenskolan ca 2 500 och ca 1 200. Jag nöjer migmed dessa tre del inle skall bli ell ohanterligt antaldala. Del är skillnaderna jag vill exemplifiera. Det statliga bidragelfördelades så alt ABF fick , Vuxenskolan . och Medborgarskolan345 , allt avrundat till närmasle femlusenlal kronor. Dellainnebär atl ABF stod för 32,4 96 av studieförbundens loiala verksamhet menfick 37,6 96 av totala bidraget. Vuxenskolan av verksamheten fick15,0 96 av bidragel. med 8,8 96 av verksamheten fick 5,2 96 avbidraget. Omräknatper program ger delta ABF . Vuxenskolan . Nukanske någon tror atl ABF:s program när fler människor och därför skulle varavärda ett slörre stöd. Men så är ingalunda fallet. Tvärtom har Vuxenskolan hafttotalt fler deltagare på sina arrangemang än ABF. Det leder lill altstatsbidraget utslaget per deltagare ger ABF 6:72, Vuxenskolan 2:56 ochMedborgarskolan 2:69. Serman pä hur mycket statsbidraget täcker av de verkliga kostnaderna flnner manockså en påtaglig skillnad: för ABF erhålles 74 96 siaisbi-dragsläckning mol för Vuxenskolan och för . Kulturprogrammenskall inle bara nä mänga människor. De bör också ha en god geografiskspridning. En diskussion har ju förts om atl är satt pä kulturellsvältkost. Lål oss se hur de tre sludieförbunden satsat på . ABF,som således fått av statsbidraget, har stått för av verksamheteni Norrlandslänen. Vuxenskolan har av bidragel klarat 19,2 96 avverksamheten i , och har med 5,2 96 av bidragel klarat5,9 96 av verksamheten där. Man kan inle heller här finna etl kulturpolilisklmotiv för de redovisade skillnaderna i bidrag. Jaghar velat anföra dessa exempel inle för alt på något säll göra en bedömning avjust de här redovisade studieförbundens insalser - det ligger ingenting avvärdering i detta - utan jag har velal exemplifiera utfallet av defördelningsgrunder som tillämpas. Moldenna bakgrund vore del naturligt atl fördelningen skulleinnebär en korrigering i riktning mol mer rättvisa grunder. I stället får ABFen ytterligare förstärkning upp lill av tillgängliga medel. Vuxenskolanfår en sänkt andel till 13,7 96; får en viss höjning lill 6,296. Inför1977/78 avser förmedlingsbyrän inle alt göra några större förändringar.Antalet avdelningar och medlemmar i anslutna organisationer skall alltjämtstyra halva bidragel, antalet kulturaktiviteter och i någon mån antaletstudiecirklar den andra halvan. Socialdemokralernagör i sin reservation inte något försök alt försvara del nuvarande systemet Delvore också ganska svårt Däremot anser man atl ej bör göra någrauttalanden som styr förmedlingsbyråns fördelning av bidragel. Deninställningen har jag svårt all förslå. Vi har kunnat konstatera atl detillämpade metoderna pä ett viktigt område har påtagliga brister. Ojämnheten ifördelning sludieförbunden emellan kan inte ges någon kullurpoliliskmotivering. Väsentligt ändrade fördelningsgrunder tycks inle vara allförvänta. Dä är det naturligt alt markerar sin inställning.Utskottet har uttryckt det på följande sätt: "Utskottet finner del rimligtatl vid fördelningen av bidraget resp. studieförbunds totala verksamhel i frågaom kulturaktiviteter tillmäts avgörande betydelse." i tyckte atl det blåste kallare vindar för sludieförbunden.Jag kan i viss mån förstå henne. Har man haft en för- , m. m. Kulturprogram for handikappade, m. m. månsplats i solen, såkommer jämlikhetens vindar kanske atl kännas någol snåla. Ioch med den skrivning som ulskollei här har presenterat är motionen 1132 ihuvudsak tillgodosedd. Jag yrkar därför, herr lalman, bifall lill utskottetshemställan. FruJOHANSSON i (s) kort genmäle: Såviti jag vet är åsiktsskillnaderna inte så stora i förmedlingsbyrån,och när man nu häller på med en utvärdering där förstår jag inle varför vi intekan avvakta den. Delär en sak all i , som ju är moderat, har en speciellinställning lill folkrörelserna, men del som förvånar och oroar oss är attfolkpartiet och inom utskollel också har börjat driva linjen medstyrning från över folkrörelserna. Del här är alltså bara ell exempel.Vi har mött samma tankegång förut när del har gällt nyklerhelsorganisalionerna,dä man ville tvinga fram ett samarbetsorgan som de själva inle ville ha.Häromveckan hade vi diskussionen mellan och ulskottelsordförande, i , angående försöksverksamheten rörandekultur i arbetslivet; då hade tillstyrkt del förslag som kom fränLO och ABF, men det ville man inle vara med om. Här är alltså en tydligtendens, som vi tycker är väldigl oroande. Till utskottet har vi också fållbrev i de här frågorna frän handikapporganisationerna och dem anser jag att viborde la mera hänsyn lill. HerrAHLMARK i (m) kort genmäle: I själva verket är del klara åsiktsskillnader inom förmedlingsbyrån.Man har tvingats fatta sina beslut efler volering och diskussion, där man harmarkerat atl här finns olika ståndpunkter. Menjag förstår inle, i , varför man skall behöva inväntaytterligare utredningar. Här har vi alltså haft en fördelning somlagil stor hänsyn till antalet avdelningar och antalet medlemmar i anslutnaorganisationer. Jag har klart presenterat vilka effekter delta ger - effektersom inle ens tycks anse vara rimliga. Varför dä inle göra en mjukmarkering frän sida av hur vi ser på det här? Del är ju mycket bättre all i olika sammanhangförsöka överlåta fördelningen av bidrag till berörda organisationer men angevissa ramar och peka på vilken allmän inriklning man vill ha. Men de allmännakullurpolitiska målsättningarna måste ändå formuleras av riksdag och regering. i (s) kort genmäle: En sak är ju i lilla privata utvärdering, menkulturrådet ämnar också göra en utvärdering. Varför kan man inle avvakta den? i (m)kort genmäle: Visserligen har jag räknat fram siffrorna, men den utvärderingen ärinle mer privat än att samtliga grunddata stod till förfogande i utskottet.Var och en av utskottets ledamöter har haft möjlighet att komma fram till sammaresultat Somett exempel på en sådan här mjuk styrning kan jag direkl ur kulturutskottetsbelänkande nr 44 läsa det som ståi överst på s. 9, där man i etl annalsammanhang säger: "Dessa principer innebär all bidragen skall fördelasmellan sludieförbunden dels med hänsyn lill deras insalser för atl utvecklasludiehjälpmedel och sludiemeioder m. m. för handikappade, dels med hänsyntill deras verksamhel bland handikappade." Sådana allmänna rikllinjer ärdel myckel naturligt all ge. Jag lycker därför att del är ganska självklart altutskottet har kunnal göra det också i fråga om kulturprogram inomföreningslivet. , m. m. Hen i (c): Jag har inle för avsikt atl i mitt anförande gä i polemik med reservanterna.Trols de båda reservationerna är utskotlsmajoriteten och reservanterna överensom angelägenheten av all skapa etl samhälle där de handikappade inte skallbehöva känna sig diskriminerade. Det gäller både i dagens och i framtidenssamhälle. Regeringensproposition 1976/77:87 följer i stora drag utredningens betänkande Kultur ålalla. I proposilionen liksom i ulskottsbetänkandet föreslås en kraftig ökningtill handikapporganisationerna och till medde handikappade. Jagskall inte närmare gä in på bidragens storiek ochkommentera dessa, men jag kan inte underiåla all framhålla att bidragen lillhandikapporganisationerna har fördubblats i förhällande lill nuvarande anslag.Jag vill notera med lillfredsställelse all föreliggande utskottsbetänkandeulgör ett steg på vägen mol ett samhälle för alla, även för dem som drabbats avhandikapp av olika slag. Ännuålerstår mycket innan målet är nätt: elt samhälle för alla. har isill anförande pekal pä de brisler som råder t ex. när det gäller de dövasmöjligheter atl kunna ta del av olika kullurutbud. Hon sade också alt de dövabehöver bokslavsielefon, de synskadade lallidning osv. Men själva målsättningentror jag vi är överens om här i denna kammare - en målsättning för vilken vialla bör kunna engagera oss, oavsett om vi har något handikapp eller ej. Delgäller för oss alla all söka leva upp lill talet om jämlikhet och solidaritet.Gör vi det måsle de handikappades situation ytteriigare -jag säger ytterligare- förbättras. Trots vad som redan gjorts och kommer atl göras efter dagensbeslut återstår del myckel innan vi har fått etl samhälle anpassat lill ossalla, ett samhälle där inga - inle heller de handikappade - behöver känna sigdiskriminerade. Efleratt ha gjort dessa allmänna reflexioner vill jag gå över lill all i slörslakorthet la upp några frågor som berörts i såväl proposilionen Kulturprogram for handikappade, m. m. som utskoltsbetänkandet.Jag skall bara stanna vid några få. Lätmig börja med TV. För de döva och gravt hörselskadade ulgör TV, därestTV-programmen är textade, en möjlighel atl bryta den isolering som derashandikapp utgör. Jagvet inte, herr lalman, hur jag, sedan jag blivit riksdagsman,från talarstol och i molioner krävt ökat antal textade TV-program.Jag har bl. a. slällt som etl minimikrav att åtminstone elt textatnyhetsprogram skall förekomma i TV. Mänga av mina riksdagskolleger harbetraktat mig som tjatig och ironiserat över mitt agerande för just denna gruppTV-tittare. Men för mig har del varit en hjärteangelägenhet all medverka lillall TV skulle bli tillgänglig för alla, även för döva och hörselskadade. harjag till viss del blivit bönhörd. Jag säger lill viss del -jag är långt ifrånbelåten. sänds etl textat nyhetsprogram iTV. Även om jag önskar alt programmet skulle vara någol längre, så betraktarjag ändock del dagliga textade nyhetsprogrammet i TV som ett steg på vägen molett bättre informationsflöde lill den grupp av TV-tittare som jag här talar om. Jaghoppas all det för dem som så önskar skall vara möjligt att inom en snarframtid få textade program via en särskild apparat, ansluten lill TV:n. Jag vetatt det är tekniskt möjligt atl genomföra detta, och det finns kanske redan.Del är bara fråga om alt framställa en dylik apparat till etl pris som äröverkomligt för alla. Närdet gäller teleslingan föreslås i utskottsbetänkandel all fullt bidrag skallulgå lill handikappanpassning i offentliga samlingslokaler. Ingen kommun ellerannan lokalägare kan i fortsättningen av ekonomiska skäl underiåla allinstallera leleslinga. Det gäller inte bara alt installera en slinga ulan ocksåatl se till alt densamma fungerar. På detta område brisler del tyvärr alltförofta, och det är inte tillfredsställande. Här fordras en skärpning avuppmärksamheten från de hörselskadades sida. De måste t. ex. påtala förvederbörande att slingan inie fungerar tillfredsställande. Dessa synpunkter harjag framfört i min motion 1455. Jag har bl. a. krävt all i samband med bidragför insiallering av leleslinga ställs som villkor atl slingan skall reparerasoch underhållas, ett krav som borde kunna tillgodoses vid ulformningen avbidragsbeslämmelserna. Jaghar vidare i motionen 1455 pekal på bristen på tolkar och behovei av enutökning av tolkljänslen. Tolkulbildningen är en mycket viktig del av siödettill de döva och gravt hörselskadade. Ingen kan bestrida riktigheten av dettapåslående. Imolionen har jag yrkat all skall ge regeringen till känna behovei aven slörre salsning på ulbildning av laltolkar och inle bara på ulbildning avleckenlolkar. Därmed vill jag inle förringa teckeniol-karnas värdefullainsalser. Utskollelhar som svar på mill motionsyrkande om lallolkar hänvisat lill altlaltolksutbildningen kommer all prövas av SÖ och har f ö. hänvisat lill attdenna fråga nu behandlas inom är väl i och för sig bra, menjag kan ändå inle underiåla atl påpeka vikten av alt såväl utskottet somriksdagen ger regeringen lill känna att detta är en myckel viktig fråga somkräver insalser från samhällets sida. Del var detta jag hoppades riksdagenville markera genom ell tillkännagivande. Trots atl inle gjort någoluttalande, får man hoppas atl frågan ändock kommer atl lösas pä ell för deberörda handikappgrupperna tillfredsställande sätt. Fråganom TV:s roll när det gäller atl förmedla kullurutbudei lill de hörselskadadehar jag berört lidigare i mitt anförande. Jag vill än en gång understryka denviktiga roll som TV spelar för atl bryta isoleringen, speciellt för de gruppersom jag här nämnt, de döva och hörselskadade, grupper som i övrigt är ganskaisolerade. Men för att TV skall kunna spela denna viktiga roll måste slörremedel ställas lill förfogande. Jaghar vidare i min motion berört den viktiga uppgift som åligger landstingen, atlordna kurser för hörselträning, träning i avläsning och andra meioder förkommunikation samt i lalkorrekiion. Jag har sagt att jag förutsätler atllandslingen klarar av denna viktiga uppgifi utan någol särskillställningslagande frän sida. Detskulle, herr lalman, vara frestande att ta upp även andra frågor som del finnsanledning all särskilt poänglera i kvällens handikappdebatt. Men tidigaretalare har varit inne på frågor om färdtjänst och även andra frågor, sä jagskall med hänsyn till liden inte orda sä mycket mer. Vårmålsättning i del sociala arbetet skall vara atl skapa elt samhälle för alla,där de handikappade, oavsett handikappels art, inle känner sig diskriminerade.Men för att denna målsättning skall kunna uppfyllas måste vi alla medverka päolika säll, inte minst genom all skapa förståelse förde handikappades situationoch åstadkomma en attitydförändring som innebär ökad förståelse för de problemsom de handikappade har. Del gäller til syvende og sidst jämlikhet ochsolidaritet Frågan är om vi menar allvar med de orden. , m. m. Fröken (vpk): Jag har ånyo begärt ordet med anledning av del inlägg hadeför ell antal talare sedan. Jag vore lacksam om fortsättningsvistillämpade den debattordning vi fastställt i kammaren och gav övriga ledamötermöjligheter lill replik. För det kan väl inte vara så all argumentationvar så svag alt debaitekniken var medveten? FruFraenkel hävdade alt vpk är för en statlig styrning av kommunerna och drog uppvårt krav på en bibliotekslag. Jag skall inte här ta upp någon diskussion omhur kommunernas utgiftsbudget styrs ulan bara konslalera att visst är detrikligl atl vi är för mer skärpta bestämmelser pä vissa områden. ha tagit upp ell annal exempel, som vi haft anledning att debattera mångagånger här i kammaren, nämligen vpk:s krav på lagsladgad skyldighet förkommunerna all bygga ut barnomsorgen. Anledningen till all vi ställer de härkraven, kom- Kulturprogram for handikappade, m. m. binerade med statsbidrag,väl all märka, är den tyngd vi lägger vid såväl frågan om barnomsorg som denfråga vi debatterar här , nämligen de handikappades räll lill kultur.