prot · G009147 · 1976-12-31 00:00:00 — Visserligen får man göra eftergifter,men sedan dessa väl är gjorda är och effektivt upplåsta.Den hårda låsningen i utskottsarbete beror väl i hög grad på attfolkpariiet och först fåll göra upp med i kanslihuset.Sedan har de inga som helst marginaler för kompromisser i riksdagsarbetet. Detsåg vi i förrgår när det Vilka förödmjukelser detta kan leda till Nr 147 fick vi belägg för igårdagens debatt om IDB. Det fanns en riksdags- Torsdasen den majoritet mot anslutningtill IDB, alldeles klart. tvingades 14 arma 2 i.ini 1977 centerpartister komma medotroligt krystade förklaringar till varför de röstade ja när deegentligen menade nej. Kedjorna rasslade, herr talman. Närherr griper pennan för att göra etl uttalande har han politiken m. m.en moderat samordningskanslisl flåsande i nacken, bildligt talat, för alt setill att han strikt håller sig inom den borgerliga samlingsramen. Vad somannars händer, det vet , del vet . Då gårmoderatledaren ut och säger: "Jag tycker att det är väldigt viktigt attinte olika ledamöter i regeringen går ut och gör personliga deklarationer i olikafrågor utan att de är förankrade i regeringen." I klartext: uttalandenaskola vara godkända av , annars böra de icke göras - ellernaturiigtvis tvärtom, även får något lägga band på sig. Men detmärktes inte mycket i dagens debatt. Denekonomiska politiken utvecklas i alltmer hård och oförsonlig riktning med sänktlevnadsstandard för de sämst ställda och ökade sociala klyftor som följd. Ävenhär gör eftergifter. Men det blir ändå en kursförändring avotvetydig högerkaraktär jämfört med de majoriteter som har bildatsoch som fortfarande skulle ha kunnat bildas här i . Detskall genast sägas att och i varje fall dess ledning tycks trivasmycket väl i denna situation. Av det gamla småfolkspartiet finns inte mycketkvar. Man undrar ibland vilket som är det mest konservativa partiet i landet.Det är egentligen bara genom sin låsning vid kärnkraften och sinintressepolitik till förmån för jordbruket som bevarar en särprägel.Och folkpariiet framlever sin tillvaro som det enda liberala parti i helavästerlandet som samverkar i regeringsställning med högern. Dentidigare folkpartiledaren i , en klok man, sade en gångatt om högern medverkar i en borgerlig regering skulle det leda till skärptamotsättningar i landet. Han har fått rätt. Visökte från socialdemokratins sida undvika en hård blocklåsning i svenskpolitik. Det ledde till konkreta resultat, lill breda uppgörelser till gagn förvårt land, som vi tveklöst tar ansvaret för. Ni har återupprättat en hårdblockpolitik i . Fördelta får ni bära ansvaret. Vi får från socialdemokratins sida acceptera dettapolitiska faktum och inrätta oss därefter. Om det är till gagn för landet är enhelt annan fråga. Jag betvivlar att del är till gagn för landet. Vi socialdemokrater kommer att i fullgöra vår uppgift altkritiskt nagelfara den borgerliga regeringens politik. De borgerliga är intevana vid kritik eller ansvar. De blir fasligt arga, som vi har hört , menden uppgiften skall vi ändå fullgöra. Vikommer framför allt att så långt våra resurser medger utforma och i framlägga konstruktiva och genomarbetade alternativ till re- 143 Denekonomiska politiken m. m. Socialdemokratinhar sökt möta de svikna förväntningarna som de borgerliga skapat och oron förframliden genom en konsekvent och ansvarsfull oppositionspolitik som ett inslagi vår strävan alt möta framliden med realistisk tillförsikt. Vihar inte förespeglat människorna att dagens samhällsproblem har enklalösningar. Vi har inte följt överbudens breda väg. Jagsade tidigt att vi lade grunden till en socialdemokratisk seger i nästaval när vi formade en mera ansvarsfull och stram ekonomisk politik änregeringens - och därigenom helt bröt med tidigare mönster för en opposition,där ni alltid drev överbud - och i motioner formade en sammanhängande plattformi anslutning lill vårt valprogram. Nihar röstat ner våra förslag - det har ni makten till. Men vi kommer tillbaka. Tyvi vet att den socialdemokratiska politiken hade betytt lägre prisstegringar,ett fullföljande av skatteöverenskommelsen med LO och TCO, en bättre grund föravtalsrörelsen. Det hade inte blivit någon momshöjning. Genom en konsekventekonomisk politik hade vi lagt grunden för en - som vi hoppades - framgångsrikkamp för att hävda sysselsättningen. Förbarnfamiljerna hade den socialdemokratiska politiken betytt ett fullföljande avden utbyggnad av föräldraförsäkringen som vi i samförstånd med löntagarna ladefram före valet. För det stora flertalet barnfamiljer hade problemen att fåhushållskassan att räcka lill varit mindre än vad de är . Det hade interått någon tvekan om daghemsui-byggnaden. För pensionärerna hade densocialdemokratiska politiken inneburit en medveten satsning på att bygga utäldrevården - det kanske viktigaste området för samhällsinsatser. Ochpensionärerna skulle ha besparats den oro som orsakas av det återkommandehotet om att urholka de samhällsresurser som är de äldres viktigaste garantiför tryggheten. Vi hade genom en strukturfond fått ett nytt instrument för enkraftfull näringspolitik under lönlagarnas aktiva medverkan. Vihade fått rimligare försvarsutgifler och en mera aktiv, målmedvetenmiljöpolitik. Vi hade nått längre i attförverkliga demokratin på arbetsplatserna om ni följt våra förslag. Så kundejag fortsätta alt redovisa våra partimoiioner. För det svenska samhället hadeden socialdemokratiska politiken betytt fasthet och klara besked och enfortsatt strävan mot jämlikhet och samförstånd. Dennapolitik har en sådan inneboende styrka - tror vi - att vi kommer igen medförnyad kraft. Vi kan gå ut tillmänniskorna och säga: Detta vill vi, detta är vår politik, ge den ert stöd.Arbeta aktivt för den. Arbetet i är naturligtvis mycket viktigt i endemokrati. den politiska kampen, denpolitiska debatten förs ständigt ute bland människorna. Genomden demokratiska folkrörelsens breda kontakt med människornas vardag och genomalt envist hålla fast vid demokratins krav skall vi söka bättraförutsättningarna att fortsätta att bygga ett samverkans och frihetens folkhem. Detgäller att återvinna tryggheten, en trygghet som bygger på gemenskap ochsolidaritet, på att vi människor ställer upp för varandra. Detgäller att värna rättfärdighetskänslan, idén att en utjämning av människornasvillkor och möjligheter lill utveckling är ett värdefullt inslag i ett gottsamhälle. Del gäller att slå vakt omframtidstron. Denborgerliga förkunnelse som strömmar emot oss från alla håll präglasenständigt av pessimism, domedagsprofetior, av allt snävare horisonter, avdystra spådomar och uppgivna förhoppningar. Kanskekänner ni det så, belastade av regeringsarbetets vardag. Kanske känner ni detså därför alt dagens kapitalism inger så lite av framtidstro ochframlidsförhoppningar. Denna enständiga förkunnelse av pessimism påverkarnaturligtvis människornas tänkande och synsätt . Jag har någon gångförut citerat ord: "För tider utan hopp finns inget värrefängelse än framtiden." Visstinger framtiden oro. Den vansinniga kapprustningen, svälten och misären ivärlden. Nationernas oförmåga att lösa grundläggande irygg-helsproblem ochrättviseproblem. Häri vårt land står vi mitt uppe i en strukturomvandling av vårt näringsliv somkommer att utsätta oss för svåra påfrestningar för att kunna klarasysselsättningen och välfärden med bevarad ekonomisk slagkraft. Dessaproblem förvärras av den ihållande lågkonjunkturen som måste bemästras isamverkan mellan nationer och som i vårt land ofrånkomligen kräver en fast,stabil och återhållsam ekonomisk politik. Alltdetta medför svåra problem. Men del ger inte anledning till någon nattsvartpessimism. Det bör i stället stimulera till konstruktivt tänkande och beslulsamhandling. TageErlander påpekade i radio att sådant pessimistiskt betraktelsesättinte är någonting nytt. Han hade hört en gammal prost omkring 1909allvariigt tala om hur framtid bröts ner av den väldiga emigrationen.Efter död sade man på många håll att nu var det slut medSveriges andra stormaktstid. Pessimisternahade fått rätt om alla tänkt som de. Men det fanns människor och folkrörelsersom behöll framtidstron trots att de klarare än de fiesta såg de faror somhotade. De trodde på människornas förmåga att avskaffa missförhållandena, påmöjligheten att förändra samhället. Per gick så långt att hanförklarade att det som skilde socialism från borgeriighet var socialismens tropå utvecklingstanken. I det aktionsprogram somden socialdemokratiska partistyrelsen nu Denekonomiska politiken m. m. 10 protokoll 1976/77:147-148 Denekonomiska politiken m. m. skickat ut till diskussioni partiets alla organisationer har vi inbjudit del svenska folkel till en breddebatt om framtidsfrågorna: Hurskall vi förverkliga den ekonomiska demokratin, som vi i vårt partiprogram förtfram som vårt främsta mål för framtiden? Hurskall vi fortsätta byggandet av etl samhälle präglat av solidaritet ochsamhörighet? Vilken energipolitik krävsför att förverkliga ett sådant samhälle? Hurskall vi i vårt land medverka till alt skapa fred, internationell nedrustningsamt solidaritet och rättvisa mellan världens folk? Detär ett offensivt och konstruktivt sätt att gripa sig an med framtidsfrågorna.Det stämmer med våra traditioner, med en bred folklig reformpolitik. Svarenpå dessa frågor kommer i väldigt hög grad att bestämma hur framliden skall seut för våra barn och barnbarn. Och möjligheterna att förverkliga det samhällevi vill ha kommer att i lika hög grad bestämmas av vår förmåga att fördjupamänniskornas tilltro till och delaktighet i demokratin. Svarenkommer också att bestämma kommande generationers frihet att forma sina egnaliv. Ty om vi misslyckas med att nå lösningar kommer friheten att hotas av enfortsatt maktanhopning på privata händer, av en tilllagande knapphet på oljaoch råvaror, av ökade klyftor mellan rika och fattiga folk, av en fortsattdåraktig upprustning. Socialdemokratinvill möta framtiden med den förening av känsla och förnuft som alltidkännetecknat vår politik. Och vi vill möte framtiden med en realistiskframtidstro, utan de enkla lösningarnas illusioner. Detär en väldig slyrka när del i vårt land finns en stor folkrörelse som kaninstämma när säger: Jag tror därför alt jag ärdemokrat. Jag tror på framliden därför att jag är socialist. Människorna harkraften att gemensamt forma framtiden. är uppenbarligen väldigt orolig över den lid som jagtillbringar i mitt tjänsterum på kanslihuset. Att han är hårt fixerad vid detrummet och att den fixeringen sitter i, det vet vi. Att han inte tycker om attjag sitter där, det vet vi också - del är så välbekant att han inte hade behövtutnyttja sin talartid för att meddela det här i kammaren. Ivad gäller frågan om att finnas i för att svara på frågor ochinterpellalioner och delta i debatter vill jag påminna om altjag erbjöd mig att svara tidigare än som skedde på hans inlerpellation omenergipolitiken - den framställdes f ö. efter det att tiden förinterpellerandet hade gått ut - men hade då inte möjlighet att taemot svaret. HerrPalme uppehåller sig i sitt anförande väldigt myckel vid att försöka konstateraen splittring inom regeringen. Han riktar vidare beskyllningar motriksdagsledamöterna av ett slag som jag tidigare inte har hört uttalas i denna kammare. Delskulle enligt finnas något slags hot eller vapen med vilketriksdagsmännens enskilda omdöme och rätt att rösta efter övertygelse här ikammaren skulle sällas ur spel. Jag undrar verkligen om liknande beskyllningarnågonsin har riktats mot riksdagsmännen från denna talarstol. Dellär inte gå att driva tesen att den nya regeringen skulle varahand-lingsföriamad i olika frågor på grund av inre splittring. När man ser påresultatet av behandlingen i av regeringens förslag finner mannämligen att de i huvudsak har accepterats av . Några små ändringarhar i vissa avseenden skett, men det är helt naturiigt. Det är helt självklartatt det ansvariga utskollel lar upp och granskar varje konstruktivt bidrag iform av förslag för all förbättra propositionerna, och om förslagen vinnerförståelse för utskottet givetvis fram dem till för behandling. Närherr försöker beskriva hur handlingsföriamad regeringen är tar han uppexemplet . Ni minns kanske hurusom i ett samtal vi hade iTV rådde mig att slå näven i bordet i Olofströms-frågan. Om jag bara gjorde delskulle problemen lösa sig. driver något av samma tes , när hanpåstår att en lösning kunde komma lill stånd i Olofslröm först sedan facket ochföretagsledningen hade diskuterat fram åtgärder. Jag har i mitt tidigareanförande pekat på hur värdefullt det är att de anställda och företagsledningenverkligen griper sig an sådana här problem gemensamt och inte i stridens form. Men,, om nu detta med alt slå näven i bordet är så effektivt som herrPalme uppenbarligen tror, då vill jag ställa frågan: Varför slog inte herrPalme näven i bordet när han fick besked om att SCA skulle lägga ner fabriken iKramfors? Problemen var kända för dengamla regeringen myckel . Den nya regeringen har alt ta hand omproblemen även i det här fallet. Även här pågår det överläggningar mellan deanställda, de fackliga organisationerna och företagsledningen. Och vi har frånregeringens sida förklarat oss beredda att ge den ytteriigare hjälp som debehöver, och lem-porärt har åtgärder vidtagits i form av beredskapsarbeten. Menden avgörande frågan, , är denna: Om det vore något fel och etlullryck för senfärdighet att låta parterna på platsen ordentligt gå igenomsaker och ting, vad skall man då kalla den förra regeringens handlande när detgäller nedläggningen av fabriken i ? Situationen där hörde ju ocksåtill del dukade bord som den nya regeringen fick ta emot. HerrPalme åberopade de fem punkterna som jag hade redovisat -vaklslåendet om sysselsättningen,åtgärderna för pensionärerna, åtgärderna för barnfamiljerna, åtgärderna närdet gäller arbetsmiljö, åtgärderna när del gäller den nya semeslerveckan - ochsade att det är bra åtgärder. Men därefter försökte han göra gällande all dennuvarande regeringen medvetet för en politik som missgynnar de svaga isamhället. Han sade t. ex. att pensionärerna i skalteavseende har kommit vidsidan om. Sanningen är ju den att ytterligare åtgärder är vidtagna för attbefria pen- Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. sionärer som bara harfolkpension från direkt skatt. Underhänvisning lill resonemang av den här typen sade att nu ärdemokratin i fara, därför att de tre regeringspartierna har hoppat av sinautfästelser. vet och svenska folket vet att i regeringsdeklarationensade partierna ifrån att detta kommer att ta och i en del fall kanskemer att genomföra. När allt detta som finns i regeringsdeklarationen icke ärgenomfört , beskyller regeringen för all ha hoppat avlöftena. Detta är enligt min mening groteskt. Det finns inget underlag försådana påståenden. HerrPalme talade om att den förra regeringen hade inbjudit till överläggningar omgemensam kamp mot inflationen, och han räknade upp de olika punkterna vidHagaöverläggningarna. Men glömmer att sprängpunkten vid deöveriäggningarna var socialdemokraternas absoluta krav att få höjaarbetsgivaravgifterna i en utsträckning som de andra partierna inte kunde varamed om. Varförkunde vi inte delta i detta? Jo, därför att det i sig skulle vara ett hot motsysselsättningen. En sådan åtgärd skulle ha precis motsatt verkan mot denavsedda. Den skulle icke vara ägnad att hålla tillbaka prisstegringarna utanskulle driva på dem. Denaktuella diskussionen visar alt så är förhållandet. Jag har inte hört attnågon socialdemokrat vågat stå upp här och påstå att det finns utrymme förytterligare höjningar av löneskatterna. Jag har inte heller hört någonsocialdemokrat påstå annat än all om en höjning ändå gjordes skulle dettapåverka prisnivån här hemma och minska de svenska förelagens möjligheter attavyttra sina varor ute i världen i konkurrens med andra. HerrPalme lade ner mycken möda på att beskriva den nya regeringens politik som enblockpolitik. Han medger att vad vi har sagt i de fem punkterna har vi sagt ochgjort för att vi vill trygga sysselsättningen och slå vakt om de svaga isamhället. Därefter försöker framställa denna regeringspolitik somen politik till nackdel för de sämst ställda. Den beskrivningen faller på sinegen orimlighet. Vi fortsätter alt driva den politik i folkflertalets intressesom är fastlagd i regeringsdeklarationen. Jag är övertygad om att mångamänniskor i vårt samhälle känner sig stimulerade av att få delta i del arbetet. Del var ett långt anförande som höll, och jag förmenar honomingalunda rätten lill det eftersom jag själv pratade väldigt . Men vad jagkunde konstatera var att det i det långa anförandet inte sades ett enda ord omvåra verkligt aktuella konkreta problem och vad de egentligen beror på,ingenting om orsakerna till att goda ekonomi, som det hette, harråkat ut för alla de bekymmer och svårigheter som vi nu måste ta itu med. Ingaförsök gjordes att analysera vad som i själva verket har hänt. Och inte ett ordsades om det ansvar som egen gamla regering har och har haft för den händelseutveckling somhar lett fram lill alla dessa svårigheter. Inte ett enda ord av erkännande altnågonting kanske ändå hade varit fel bland allt del fina som taladeom! Det fanns inte heller någonting om de konkreta åtgärder som krävs för attåstadkomma resultat. Det var ett allmänt hållet - jag skall gärna säga vackert- tal som vi fick höra. Någonting om - utom naturiigtvis kritik av och negativaul-gjutelser om oppositionen - vad som krävs för att få rälsida på svårigheternafick vi inte höra av den förutvarande statsministern och den nuvarandeoppositionsledaren. Delfinns andra länder som har liknande problem , och där förs en intensivdebatt om de moderna industristalernas bekymmer. Det kunde vara på sin platsatt få en liknande debatt här hemma. Men den lyser med sin frånvaro. Påsamma sätt behandlade inflationen - med samma överlägsenhet ochsamma brist på erkännande av all samma myckel beklagliga inflationshot ochinflationsutveckling har vi haft - under de år dågrunden lades till många av våra problem. Vadsom hände var att - icke manipulerat, jagupprepar del än en gång, av vare sig regeringen eller -räknade med att inflationstakten skulle kunna bringas ned till . Jagräknade med samma procenttal. De socialdemokratiska talare som jag hörde uttalasig räknade också . Men sedan hände en del.Löneutvecklingsnivån blev högre än vad och vi andraräknade med. Del visade sig att de tidigare löneökningarna och kostnadsökningarnafått ett större genomslag än vad man hade utgått från och att prisutvecklingenutomlands var otillfredsställande. Och sedan spelade, som alla känner till,kaffet en roll för prisutvecklingen plus de skattehöjningar som ävenoppositionen var med om. Är,frågar jag mig, omedveten om detta? Varför då inte säga någonting omallt detta som har påverkat prisutvecklingen? Dettalas om återhållsamhet - del ordet har spelat en väldigt stor roll ochåterkommit lika ofta som ordet missnöjespolitik i denna debatt. Men vilkenåterhållsamhet vill socialdemokraterna åstadkomma? Och vilka grupper vill derikta återhållsamhetspolitiken mot? Är det mot de privata konsumenterna, är detmot statens konsumtion, är det mot kommunernas konsumtion? Del har vi inte fåttklart för oss. Vihar försökt studera den försörjningsbalans som skulle kunna upprättas på basisav socialdemokraternas motion, men vi har inte lyckats få någon klarhet. Delenda vi kan konstatera är att den återhållsamhet de själva ansåg sig böraåstadkomma genom att höja arbetsgivaravgifterna, skjuter de nu plötsligt tillnästa år i stället då de har predikat återhållsamhet. HerrPalme upprepade vad har sagt och vad som står iden socialdemokratiska motionen, att socialdemokraternas budget är 2 miljarder"stramare" än regeringens. Jag för min del upprepar Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. vad jag har sagt tidigare:Detta är inte sant. Den är inte stramare. Det är inte rätt att göra ett sådantpåstående. Om man analyserar vad den socialdemokratiska budgeten innebärochkommer fram till att det är någon skillnad, så är det en skillnad till delsämre i den socialdemokratiska budgeten. Det där borde man väl kunna klarlägga,ifall man sätter sig ned med penna och papper framför sig, och vi skulle intebehöva hålla på och debattera detta här i kammaren. Vidareupprepar sina klagosånger över mervärdeskatten -samma klagan somfördes fram under debatten dagen före himmelsfärdsdag - och görgällande att mervärdeskattens behandling skulle ha skjutits fram i tiden. Mennär vi presenterade förslaget förklarade all om det skulle skenågon mervärdeskattehöjning skulle den genomföras tidigare och inte . Nifår väl samordna era attacker, så alt de ger bättre genomslag. Ocheftersom var så indignerad över vad som hände på mervärdeskattesidan- han sade att det hindrade från att få en ordentlig debatt - kan detfinnas anledning att påminna om vad som hände 1972, även om det är att gå långttillbaka i tiden. När socialdemokraterna 1972 fick nej på sina förslag frånden borgerliga oppositionen all höja mervärdeskatten gjorde de en uppgörelsemed kommunisterna om all i stället höja arbetsgivaravgiften. Den uppgörelsengjordes utan all dåvarande bevillningsutskottets ordförande visste om det. Hanfick besked om uppgörelsen på tåget från , tror jag det var - om det vari , eller minns jag inte, men det var på någon av destationerna som han kallades ut och fick telefonbesked om att regeringen gjortupp med kommunisterna. Klaga därför inte över att man behandlar illa!Vad som hände då var någonting långt mera anmärkningsvärt än del som har häntden här gången. Men som vanligt är allt vad socialdemokraterna gör rätt ochsant och riktigt! Ja, alla som arbetar i departementet, i kanslihuset, ochhar sysslat med frågan påstår alt socialdemokraterna var beredda alt godtaSveriges anslutning till banken. Men då socialdemokraterna åkte ut urregeringen blev del plötsligt opportunt att säga nej. Ordet "kurage"använde förutvarande finansministern här i debatten! Ochindexregleringen, som enligt var skuld till allt ont, den går manemot som man hårt angriper inflationen. Jag har tidigare påpekat attdet här inte går ihop. Det går inte att säga sig vilja bekämpa inflationen ochsamtidigt säga nej till indexreglering, för konsekvenserna blir desamma ibägge fallen, om man lyckas. Jag har tidigare dag frågat både ochherr Sträng om de inte begriper delta samband. Jag har inte fått svar. kanjag fråga om han inte begriper sambandet. Vad är det för skillnadmellan de påföljder som inträffar om man verkligen lyckas bekämpa inflationenoch del som inträffar om man genomför indexreglering? Vad är det för skillnad? Försvaret hade uppe. Jag tycker att man skulle akta sig för alt ta uppförsvaret i en debatt av det här slaget, för socialdemokraternas förslaginnebär i förhållande till tidigare försvarsbeslut i ett underbud ochen nedrustning. Jag tycker alt del är beklagligt, därför att försvaret är enviktig i vår säkerhels- och neutralitetspolitik. Den försvarsdebattsom fördes i kammaren var avslöjande. Där klarlades avden socialdemokratiske talesmannen själv, att det socialdemokratiskaprutningsförslagel skulle innebära antingen att vi skulle behöva omedelbartavskeda 3 000 fast anställda i försvaret eller att vi skulle behöva praktiskttagel säga nej till alla förnyelser av viktig vapenutrustning: utveckling ochanskaffning av lätt pansarvärnsrobot, tung pansarvärnsrobol, slridsfordon,lufl-värnsrobotar, transporthelikoplrar, bandvagnar, terrängbilar,minjaklfar-lyg, minfartyg, u-båt A 17, tungt och lätt fast kustartilleri samtröriigt kustartilleri. Den här uppräkningen är tagen ur det inlägg som den socialdemokratisketalesmannen själv gjorde. Denekonomiska politiken m. m. HerrTREDJE VICE TALMANNEN: Det har ansetts angeläget att det förstareplikskiftet efter anförande kan slutföras i ett sammanhaiig.Middagsuppehållet kommer därför att senareläggas och kammaren återupptar sinaförhandlingar först . Det var ett tema som sökte hamra in i sitt anförande.