prot · G00917 · 1976-12-31 00:00:00 — Anledningen till att vi i debatter med jusl socialdemokraternainte räknar upp en lång lista över andra åtgärder är att vi i dessa frågorfaktiskt i stor utsträckning varit överens. Vi har lillsammans genomdrivitriksdagsbeslut om utbyggnad av barnomsorgen. Jag vet inte om sättatt uttrycka sig i denna debatt innebär att hon nu företräder någon annanlinje, men faktum är att våra partier här i varit helt eniga. Vihar från också föreslagit ett förhöjt barnbidrag, som man idebatten ibland har kallat för vårdnadsbidrag. Jag har väldigt svårt att se påvilket sätt ett förhöjt barnbidrag för småbarnsfamiljerna skulle kunna innebäraett steg bakåt, en minskad valfrihet. I regeringsdeklarationen står det att viskall ha ett vårdnadsbidrag som främjar såväl jämlikhet som valfrihet. Vi harännu inte sett det förslaget i detalj, men det kommer att föreläggas riksdageni en proposition. Med min tolkning - och jag vågar säga alt det är en utbreddtolkning inom mitt parti -är det ett vårdnadsbidrag som är så konstruerat attdet inte får styra någon förälder åt någol håll. Ett sådant vårdnadsbidrageller förhöjt barn- bidrag kommer rimligen attligga ganska nära det förslag som vi har fört fram tidigare. FruTHEORIN (s) kort genmäle: För upplysnings skull vill jag tala om för att jag är enav dem som här i har drivit frågan om barnomsorgens utbyggnad. Detär bra att vi har varit överens, , men ni har hamnat i dåligtsällskap. Ni har fått på halsen en hel del av de förslag som ni inte har ställter bakom tidigare, och ni skall klara av att hålla emot två partier som i sinpraktiska politiks utformning har klart konservativa värderingar ijämställdhetsfrågan. Det är och som kräver ettvårdnadsbidrag på . Det ger ingenvalfrihet, , vare sig för en låginkomsttagare eller för enensamstående mamma. Man kan inte försörja sig på . Inteheller alternativ med ett förhöjt barnbidrag eller 300 kr.skattefritt ger valfrihet åt låginkomsttagaren eller åt ensamstående.Valfriheten är en myt om ni inte finner på ett bättre förslag och ett mycketmer kostnadskrävande förslag än det ni har presenterat. Det enda nya ni harpresenterat i jämställdhetsfrågorna förutom delta om vårdnadsbidrag ärlagstiftning. Men lagstiftning åstadkommer inte jämställdhet, mot könsdiskriminering har vi haft i statlig tjänst sedan1940-talel, och vi har fortfarande könsdiskriminering i statlig förvaltning. 1annat fall hade inte den statliga utredning behövts som presenterade olikaförslag föratt motverka denna ojämlikhet när det gäller kvinnor i statligförvaltning. Det är bara att konstatera att en lagstiftning är en skenmanöverför alt komma undan de riktiga och verksamma åtgärder som kräver resurser. () kortgenmäle: Vi har lagstiftning mot rasdiskriminering. Men vi inbillar oss inte avskaffar alla människors fördomar mot etniska minoriteter ellerinvandrare lack vare en sådan lagstiftning. Den kan emellertid i vissasituationer vara ett verksamt medel och en del i den normbildning som vieftersträvar. Villsocialdemokraterna avskaffa den lagen? Skall vi inle använda oss av alla medelsom finns? Påliknande sätt menar vi att en lagstiftning innebär ett klart ställningstagandefrån samhällsmaktens sida för att könsdiskriminering över huvud taget inteskall förekomma. Det skall inte vara så att man inom en viss samhällssektor harskärpta bestämmelser, medan man inom de övriga samhällssektorerna har andrabestämmelser. Detär ganska märkligt att socialdemokraterna vill dela in samhället så att manlämnar en del fri från klara bestämmelser och uttalanden från samhällsmaktenssida. Att ge marknadskrafterna, fördomskrafterna och alla andra konstigakrafter fritt spelrum kan vi inte tillåta. Det är i god överensstämmelse medgammal social liberalism att när statsmakten behövs för atl garantera jämlikarättigheter, då skall den inte dra sig för att agera. Det är en märkligupplevelse att höra socialdemokrater argumentera mot det. Jag har ingen anledning att här stå och förklara eller utlägga andrapartiers förslag i valrörelsen. Valrörelsen är över. Vi har enregeringsdeklaration som klart säger ifrån att det man i debatten kallarvårdnadsbidrag skall konstrueras så att det främjar både valfrihet ochjämlikhet. Varken regeringsdeklarationens författare eller andra har välinbillat sig att någon enda åtgärd förverkligar denna målsättning: valfrihetoch jämlikhet. Men konstruktionen skall vara sådan att vi rör oss åt delhållet. När förslaget ligger på bord skall jag gärna ta en ny debattmed om hur vi skall ställa oss. Herrtalmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknatatt hon inte ägde rätt till ytterligare replik. Samhället förändras ständigt, snabbare nu än ochkanske också mer genomgripande. Förändringarna inom näringslivet styrs avflera faktorer. Ny teknik och nya tillverkningsmetoder påverkarförutsättningarna för såväl jord- och skogsbruket som industrin ochserviceförsörjningen. Inomnästan alla områden finns en strävan att tillvarata de företagsekonomiskafördelar som sägs ligga i stordrift, specialisering och tillverkning i långaserier. Ramen för nationell företagsamhet bryts stundom, och multinationellaintressen synes öka. Vårt land blir alllmer beroende av omvärlden. Därmed ökarkraven på konkurrenskraft och effektivitet. Förändringarnainom näringslivet har i hög grad påverkat befolkningsutvecklingen i olikadelar av landet - så även i . Koncentrationen av befolkningen tillstörre orter beror främst på alt människorna har fiyttat för att få arbeteeller för alt få större valmöjligheter på arbetsmarknaden. För många har detvarit naturligt att på detta sätt försöka få stabilare arbetsförhållanden ochkanske bättre inkomster. Men många har upplevt förändringarna negativt ochdrabbats av sociala och psykologiska problem. Genomatt befolkningen har minskat i olika delar av landet har också underlaget förmånga servicefunktioner minskat - i åtskilliga fall så kraftigt att de fåttläggas ned. I områden där befolkningen ökat snabbt har servicen inte kunnatbyggas ut i samma takt, och det har blivit brist på vissa viktigaservicefunktioner. Samhällethar i stor utsträckning fält ta på sig ansvaret för att lösa de problem somnäringslivels förändringar och befolkningsutvecklingen fört med sig. Det ärdärför naturligt att samhället på olika sätt alltmer söker att genom planeringstyra och påverka förloppen. Detsvenska samhället fungerar enligt biandekonomins principer. De s. k.marknadskrafternas fria spel har ganska stort infiytande på samhällsutvecklingen.Samhällets strävan att styra utvecklingen begränsas därför i viss mån. Omsamhället skall kunna bedriva en allt aktivare samhällsplanering måste det dockanges vissa regler för det privata näringslivets agerande. Många uppleverredan nu det statliga infiytandet över det privata näringslivet såsom förstort. Från andra håll framförs krav på starkare styrmedel och ökad kontroll. Genomarbetsmarknadspolitiken har samhällets insatser inriktats på attminska problemen i samband med .flyttning och omställning. beslut1964 om en aktiv lokaliseringspolitik var ett viktigt steg. Beslutet innebärattsamhället genom bättre information och lokaliseringsstöd skulle påverka främstindustriföretagen att etablera eller bygga ut sin verksamhet i orter inom dedelar av landet där det råder brist på arbetstillfällen, speciellt kanske inomstödområdet. Samhället har ett ansvar för att strukturomvandlingen och denekonomiska expansionen sker i sådana former och i sådan takt att de enskildamänniskornas trygghet värnas. Befolkningsutvecklingeni har inte varit gynnsam, men den har dess bättre under senare årnågot stabiliserats. Det är främst unga människor som flyttar.Nettoutflyttningen från stora delar av länet hängersamman med förändringar inom näringslivet. Som i landet i övrigt har detvärmländska näringslivet genomgått en omfattandestrukturomvandling. Näringslivets struktur och utveckling varierar mellanolika delar av länet. Den största minskningen av antalet sysselsatta väntas iHagfors-Munk-forsregionen och i . flertalet skogslän domineras länets industristruktur i relativt storutsträckning av konjunkturkänsliga och kapitalintensiva industrier. Det ärmassa- och pappersindustrin, det är kemiska fabriker, det är järn-och stålverk.Sysselsättningen inom dessa basindustrier har trots kraftigaproduktionsökningar stagnerat . Karakteristiskt förden värmländska industristrukturen är också dominansen av ett fätal bruksorter- det är , , , och inom järn- ochstålindustrin, det är , , och Bäckhammar inom massa- ochpappersindustrin. Detensidiga näringslivet och dess brist på sysselsätlningsmässigt expansiva delarhar givit höga arbetslöshetssiffror. Med anledning av det ensidiganäringslivet på dessa orter förväntar jag att Uddeholmsbolaget, Billerud m.fl. vill etablera samarbete med och kommuner iavsikt att utveckla och bilda nya småindustrier. Det borde väl finnas idéeroch produkter som kan utvecklas. Det gäller att få till stånd en breddadsysselsättning på de orter där storföretagen nu är ensamma eller nästan ensammavad gäller industriell verksamhet. En rad stimulansmedelfinns för att påverka näringslivets lokalisering i regionalpolitiskt syfte.Länsstyrelsen hävdaratt hela bör kunna ingå i allmänna stödområdet,till vilket generellt regionalpolitiskt stöd utgår. och Hagfors-Munkforsarbetsmarknadsregioner samt , åtminstone kommunens norra del,bör kunna betraktas som ett gränsområde till inre stödområdet och istödhänseende jämställas med kommunerna inom detta. Möjligheternaatt nå målen om trygghet och valfrihet inom olika arbetsmarknadsregioner ärberoende av hur frågor om ägandeinflytande och medbestämmande löses. Ändradeförhållanden på dessa områden kan få betydelsefulla effekter försysselsättningen genom att de anställdas önskemål och synpunkter får merabeaktande och därmed ökad tyngd. Ettökat statligt inflytande över näringslivet bör kombineras med ett ökat statligtansvar för att sysselsättningsmöjligheterna tryggas även genom statligaföretagsetableringar i sysselsättningssvaga län. Statliga industricentra böruppföras i . har tidigare framhållit att det finns ortersom fyller kraven för lokalisering av statliga industrier till . Vissadelar av järn- och stålindustrin står nu inför svåra omställningsproblem.Stålbranschrådet ser över handelsstålindustrins ulveckling medan en utredninginom Jernkoniorel ägnar sig åt specialstålsområdet. Vår stålindustri är mycketberoende av utlandet och därför känslig för internationella konjunkturer ochsvängningar. Detär visst så att och förhandlar om någon form av samarbete.Jag är inte som man säger inside-informerad, men det lär vara så att det finnsöverkapacitet inom det området. Det talas vidare om vikande lönsamhet. Detta ärsvårigheter på stålsidan som berör i hög grad. Uddeholmsbolaget är ettstort företag i vårt län. Dess industrier bär i långa stycken uppsysselsättningen för den värmländska befolkningen och flera kommuner är heltberoende av bolagets framtida utveckling. Del är väl förståeligt att läget påstålsidan och vissa oklarheter på området skapar oro inför framtiden.Industrins bekymmer är minst lika mycket kommunala bekymmer. Låt oss hoppas attde förhandlingar och överläggningar som pågår eller senare kommer till stånd,det må gälla samarbete eller samgående, kan leda till resultat som tryggarframtiden för de anställda och de kommuner vari de har sin hemvist. Mendet kanske inte bara är stålsidan som oroar. Vad gäller massa-ochpappersindustrin har försports att man brottas med lönsamhetsproblem ochsvårigheter. Det har antytts att man kan befara personalinskränkningar pådetta område. Måhända är vissa omställningar ofrånkomliga även här. Menoavsett vilken industrigren det gäller vill jag säga att man alltid skall gestort utrymme för socialt ansvar, så att de anställda inte hanteras för hårt idylika processer. Personalen skall inte vara en buffert härvidlag. Jag tar inteavstånd från projektgruppen som söker vägar alt förbättra lönsamheten. Tvärtom,det torde vara riktiga åtgärder i sådana här svåra lägen. Men det får inte ledaenbart till personalinskränkningar i avsiki att spara. En sparkampanj skallsöka mång- vägar i sitt syfteoch jag förutsätter också att sä sker. Det gäller nu att med det helas bästaför ögonen i samförståndets tecken se till att nå bästa möjliga lösningar på denu uppkomna svåra problemen. Det kanske finns möjligheter till nya produkteroch nya marknader som kan återställa tillförsikten och trygghetskänslan införkommande år. Detfran-ihålls ofta med skärpa att , kanske framför alll ,behöver hjälp i olika avseenden, och detta med all rätt. Förvisso skall vihjälpa norrlänningarna så atl denna landsdel kan beslå och blomstra till gagnför befolkningen därstädes, men låt oss inte glömma att har sammaproblem att brottas med som man har i . Jag förväntar mig att vårt länkan påräkna förståelse för våra problem och att vi kan erhålla stöd i de formeroch i den omfattning som behövs för att invånarna skall kunna se framtiden anmed tillförsikt. Avregeringsdeklarationen framgår att man skall föra en politik försysselsättning, att man skall föra en aktiv konjunkturpolitik för att tryggaarbete åt alla och att nya arbetstillfällen måste skapas inom näringslivet. Dethar vidare talats mycket om 400 000 nya jobb. Låt oss nu se allvar bakom dessaord. Låt oss se initiativ och åtgärder enligt dylikt tal. Jag hoppas verkligenatt det finns en ärlig vilja att infria de vackra ord som sagts och de löftensom gavs i valrörelsen av dem som sitter i regeringsställning. Det skallbli intressant att se vad som händer i fråga omsysselsättning och utbyggd regional balans. Hert (): Jag skall för min del inte närmare gå in på valulgången och orsakernatill det uppmärksammade regeringsskiftet i vårt land. Det har redan hunnitventileras av flera andra talare före mig i debatten. Jag förstår att deborgerliga politikerna känner glädje efter så många års arbete i opposition.Med glädjen följer dock också ett stort ansvar, och del är många förväntningarsom skall infrias. Man har måhända redan kunnat konstatera att del där med attregera inte är så enkelt, allra minst i en trepartiregering. Mångahar anklagat statsministern för svek i kärnkraflsfrågan, då han gick med påladdning av . Man kände sig lurad av vallöften. Bortsettfrån detta tycker jag att det var ett förnuftigt beslut av statsministern. Vihar inte råd att kasta på sophögen de väldiga resurser som lagts ned iBarsebäck och betala de höga ersättningar som ett stopp skulle kräva. Dessutomkommer det att ge ett icke föraktligt energitillskott, som i sin tur germöjligheter till nya sysselsättningar. Eftervalet har massmedia skildrat vilka konsekvenser som ett slopande av kärnkraftenskulle innebära. Före valet var det däremot märkvärdigt tyst ifrån radio, TV,tidningar och industriföreträdare. Om folk verkligen fått klart för sig vilkavärden som står på spel och att vi för dagen inte har några andra realistiskaenergialternativ att tillgå, ja, då hade måhända valutgången blivit en annan. I en interpellation tillenergiministern harjag berört de problem som ett stopp förkärnkraftsulbyggnaden i skulle betyda för de anställda och Östhammarskommun. I ett sådant läge kommer kraven med obönhörlig kraft att ställas påregeringen, på nya arbetstillfällen, på ersättningar för kommunalainvesteringar och personliga förluster i egnahem m. m. Byggnadsarbetareförbundetunderströk vid sin uppvaktning för de tre borgerliga partiledarna i regeringenförra veckan Forsmarksarbelarnas oro och ängslan. Man ville av regeringen habesked om vilken energipolitik som skulle föras och vilken framtidanläggningsarbetarna kunde räkna med. Vattenfallsgeneraldirektör, liksom , har ställt frågan på sin spetsgenom atl tala om atl arbetena inte kan fortsätta om man inte fårkapitaltillskott före . har sagt att hankunde tänka sig statliga lånegarantier på vissa villkor, så att arbetena kan fåfortsätta. I ett uttalande vid förtroenderåd sade, enligt ett tidningsreferat,dess informationssekreterare att kärnkrafts-aggregaten i Forsmark aldrig skulletas i bruk, varför arbetena där skulle ses som ett AMS-jobb för alt hållaarbetarna sysselsatta. Dettaskall lill råga på allt de skickliga teknikerna, betongarbetarna,byggnadssnickarna, elektrikerna och andra yrkesarbetare få höra. Deras jobb äralltså ett slags sysselsättningsterapi i fortsättningen. Vilken arbetsglädjekan detta skapa och vilken stimulans kan det ge för atl uppfylla alla derigorösa säkerhetsbestämmelser som är förknippade med deras arbete? Byggnadsarbetareförbundetfick ingel besked av regeringen, inget råd att föra med hem till sina tusentalsmedlemmar vid kärnkraftverken, inga lugnande försäkringar till de många somängslas för sina jobb och sina familjer och till de många som byggt ett egethemi förvissning om många års trygg anställning; bara det att arbetena fortsättert. v. Den osäkerhet som man känt alltsedan regeringsskiftet kvarstår. Centernskommunalråd i kommun fick heller inget löfte om hur det skulle bli iForsmark, när han samtalade med stats- och industriministrarna. Såhär kan det inte få fortsätta länge till. Regeringen måste ju försöka kommaöverens om hur man skall ha det och ge förslag till . De 2 800 iForsmark måste få ett besked, kommunen likaså. Del är också en fråga som angåross alla som skattebetalare. Skall regeringsskiftet innebära elt slopande avall kärnkraft i vårt land och därmed ett enormt slöseri med nedlagt kapital, enutgift pä kanske , som en totalavveckling skulle kosta? Anserverkligen och att enigheten i regeringen är så viktigatt man är beredd att dagtinga med sina tidigare uppfattningar och frångå sinatidigare beslut i energifrågan? Vågar man inte hävda sin mening gentemotcentern? Skall man inte kunna lita på något av de tre borgerliga partiernalängre? Hurskall man klara energiförsörjningen under en övergångstid utankärnkraft? Nufår jag inte svar på min interpellation , men jag vill ändå i den härdebatten understryka nödvändigheten av ett snabbt och klart besked. Annars blirdet den katastrof, framför allt i Forsmark, som Byggnadsarbetareförbundetvarnade för efter sin regeringsuppvaktning. Fortsätter denna osäkra situationär det stor risk för att flera anställda slutar och därmed försvåras ochfördyras arbetena i onödan. Kommunen måsle ju veta vilken ulveckling man skallplanera för osv. Energiminisiern råder inte någon att flytta till Forsmark ochhan försvårar därigenom behövlig utökning av arbetskraften. Omman skall tro Rapport skulle regeringen nu ha enats om att inteigångsätta några fler reaktorer års nya energibeslut. I dagensdebatt sade också energiminister att det var oförsiktigt att nu talaom reaktorer som kommer att laddas. Det skulle vi få se , sadehan. Del verkar alltså som om TV:s uppgifter skulle kunna vara riktiga. Jag fårkanske definitivt besked , då energiministern har lovat att svarapå min interpellation. Ett besked i den riktning som antydde i kvällskulle emellertid betyda att de Forsmarksanställda och kommun skullefå fortsätta att arbeta i största ovisshet under . Fördagen finns dock endast tidigare beslut i energifrågan, innebärandebl. a. att 13 kärnkraftsaggregat skall byggas, varav minst tre i Forsmark. Iregeringsdeklarationen uppställs dock hårdare säkerhetsvillkor och övervältrasett stort ansvar på kärnkraftsproducenterna. Regeringen tycks vilja frita sigfrån det samlade ansvar som väl ändå måste åvila regeringen i en sådan härviktig fråga. Även om säkerhetskraven uppfylls vet man inte om det kommer attgodkännas av regeringen. Det är det som gör situationen så dyster. Avvissa uttalanden från centerhåll och i vissa centertidningar verkar det som omman från sida redan bestämt sig för ell totalstopp för allkärnkraft, oavsett om man kan lösa säkerhetsfrågorna eller inte medupparbetning och slutlig förvaring. Är det på det viset är det ju ett hån motden skickliga och ambitiöst arbetande arbetsstyrkan att bara låta arbetenafortsätta till ingen nytta. Då vore det bättre, som jag framhåller i mininterpellation, atl slå igen direkt och satsa pengarna på nya arbeten. Detbehövs ju bara 2 000-3 000 av de 400 000 nya arbetstillfällen som centernutlovat. Menproblemet med att hålla sysselsättningen uppe och fortsätta ansträngningarnaför en bättre arbetsmiljö måste försvåras kraftigt utan den energi somkärnkraften producerar. Om miljöeffekterna och de stora riskerna med en ökadförbränning av olja sägs märkvärdigt nog ingenting från de borgerligapartierna. är det väl ovisst om det finns majoritet i för ettupprivande av det tidigare beslutet i energifrågan. Det harju inte inträffatnågon kalastrof eller något allvarligt olycksiillbud som bevis för attkärnkraften skulle vara farligare än när beslutet togs i . Forsmarksbygget haremellertid betytt en välbehövlig uppryckning för hela norra , därsysselsättningsproblemen varit ett bekymmer . Ettannat orostecken i Norduppland är signalerade försäljning avspecialstålverket i till Uddeholmsbolaget. De anställdasrepresentanter i styrelsen visste ingenting i förväg, den ledningsgrupp och dekommittéer som varit i arbete visste inget, inte heller företagsnämnden ellerkommunen visste något förrän överenskommelsen presenterades i massmedia. Måstedet verkligen gå lill så här i vårt moderna industrisamhälle ? Manfrågar sig oroligt vad allt lal om företagsdemokrati, vad alla reformer påarbetslivels område är värda i praktiken. Visserligen iräder inte lagen ommedbestämmande i kraft förrän , men information och samråd med deanställdas organisationer och med samhällets organ borde vara en självklarhetäven för industrins företrädare. Detpågår ju utredningar inom stålbranschen - som har erinrat om- både vad det gäller handelsstålet och i fråga om specialstålet. Nog bordeföretagen ha kunnat invänta dessa arbeten, utvärderat dem och i samverkankommit fram till en samlad lösning för strukturomvandlingen med största möjligahänsyn tagen till de anställda och till de samhällsekonomiska aspekterna. Deanställdas representanter i specialstålutredningen har hoppat av då de inte harfått den insyn som man tycker naturiigen borde komma alla till del. Det visarpå dåligt förtroende för de fackliga företrädarna. Det är mycket illavarslande. Detär även oroligt bland företagen i övrigt inom stålsekiorn. De borgerligapolitikerna har ofta öst sin galla över planerna på 80 men finner nuatt struktur- och konkurrensproblem uppslår även i de privata storbolagen.Sedan hjälper det inle att finanskometer sitter i ledningen - det händeribland atl kometer faller ned på jorden. i stålbranschen diskuterar nu samgående. Det får intefortsättningsvis bli så att försäljningar och fusioner mellan företagenbehandlas i enrum av mäktiga direktörer. De anställda och samhället har ettberättigat krav på att få vara med i diskussionerna. Regeringen har ett ansvarför samordning och en samlad lösning för stålindustrin i . Företagenmåsle åläggas ett samhällsansvar både för sina anställda och för den ort deverkar i. Arbeteoch energi hör samman. Det upplever inte minst vi som bor i närgrundvalarna för både arbetet och energiförsörjningen hotas. De stora struktur-och rationaliseringsfrågorna på bruksorterna i måste hanterasvarsamt och i samverkan mellan de anslällda, företagen och samhället. Vi ärmedvetna om att det krävs stora kapitalinsatser för att stålindustrin skallöverleva på dessa orter. Därför ser jag det som ett oerhört slöseri med pengarom den pågående kärnkraftsutbyggnaden lättsinnigt stoppas av politiskaprestigeskäl. Vi bebehöver för vår utveckling och för vår framtid såvälarbetstillfällen som kapital och energi. Nr 17 På förslag av herr talmannen beslöt kammaren att uppskjutadenfortsatta Onsdagenden överiäggningen till morgondagens sammanträde. § 2 Kammaren åtskildes