prot · G00999 · 1976-12-31 00:00:00 — Att erkänna ell landsgränser innebär all själva orsaken lill territoriella gränstvister undanröjs.Säkra gränser å andra sidan innebär att gränserna inte behöver vara fullt beväpnadejärnridåer. Vi har i vårt land levt under fredliga förhållanden,och det är naturligtvis omöjligt för oss alt föreställa oss hur det är alt levaunder de förhållanden som råder i - med en ständig oro för självaexistensen av sitt land. Underell besök där nere hörde jag en av företrädarna för israeliska staten säga:Alla länder kan föra krig och efter kriget finns del vinnande och föriorandestater. Men för gäller inte detta. har inte råd all föriora eltkrig, därför att i så fall finns inget längre. Naturiigtvisär della den innersta orsaken lill upprustningen. har i olikasammanhang och inte minst i nedruslningsdelegationen aktivt arbetat för enfortgående nedrustning. Jag vill här gärna göra en avslickare och kommentera vårt agerande inedrustningsfrågorna. Jag tycker att det var beklämmande att höra såväl herrPalme som antyda att svenska regeringensförsvarspolitik inle skulle vara förenlig med etl fortsatt starkt ochkraftfullt agerande i nedrustningsförhandlingarna i . Oppositionen fickdet au låta som om den lagda försvarsproposilionen för del skulleinnebära en upprustning. Men, herr talman, de diskussionerna kommer vi atlföra senare, i samband med behandlingen av den propositionen. BeträffandeIsrael vill jag gärna tillägga att vi borde ta avstånd från den handelsbojkoiisom arabländerna utövar mot förelag som handlar med . Handelsministernsvarade för inte länge sedan på en fråga huruvida del vore angelägel att viföljde upp denna bojkott mer noga än vad varil fallet. Jag delar hansuppfattning att en registrering av bojkottåigärder är omöjlig därför atl detinte går all få ett säkert un- Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt 7 protokoll 1976/77:99-100 Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt derlag för vilka motiv, förelagsekonomiskaeller politiska, som legal lill grund för våra företags ställningstaganden videxport till . Ändå anser jag att som till fullo haranammat principen att endast ansluta sig till sådana ekonomiska sanktioner somgodkänts av FN;s säkerhetsråd i högre grad kunde motarbeta arabboj kollen. Iengelska parlamentet har bland enskilda parlamentsledamöter vuxit fram ettstarkl motstånd mol den flathet man anser alt engelska regeringen visar. Dennye foreign secrelary, Mr. , gjorde vissa uttalanden före sitt tillträde,som medfört alt del finns orsak att tro alt man inom engelska utrikesdepartementetkan komma alt öka motståndet mot arabbojkotten. Ivårt land vore det önskvärt alt man från regeringens och också frän industrinssida klarare uttalade atl handel med i sig inte medför omöjlighet atthandla med arabstaterna. Många företag har emellertid diffusa uppfattningar omvad bojkotten egentligen innebär och de måste få information fränhandelsdepartementet och utrikesförvaltningen. Det är nämligen så all bojkottenför medför slora svårigheter. Inte minst ekonomiskt har drabbatshårt genom all inte fritt kunna välja importland. Jag skulle vilja beröra en sak till. gör i olika FN-organinsatser, som av många länder möts med respekt. Vår neutrala ställning, vårtaktiva bistånd till de underutvecklade länderna och vår höga tekniska standardgör all man lyssnar till våra åsikter. Vi å vår sida kan konstatera attutvecklingen i fiera av FN-organen går i en riktning som medför en minskadeffektivitet som de administrativa koslnaderna tenderar atl öka iallt snabbare takt. Under i verkadeSverige för en ökad koncentration av arbete, och jag anser delta varaetl ytterst lovvärt initiativ. Dubbelarbete mellan olika FN-organ förekommer iallt högre grad som man inom de olika organen blir alltmer angelägenall tillfredsställa krav från olika länder. Följden blir en ökad splittring ochdärmed minskad effektivitet eftersom den totala anslagssumman inte ökar i sammagrad som antalet projekt. Inför et t kommande europeiskt regionmöte iHelsingfors har föreslagit alt i sitt arbete i fortsättningenskall göra del bästa av lillgängliga resurser, koncentrera dessa pä atltillfredsställa basic needs och ta särskild hänsyn till förhållandena i deminst utvecklade länderna. Jagfinner det viktigt att vi får gehör för dessa våra krav. Diskussionen om basicneeds förs olika i olika organ - givetvis har varie organ sitt intresse att tatill vara. Den tidigare diskussionen om alt sätta tillfredsställandet av basicneeds i förhållande till den ekonomiska tillväxten och bruttonationalproduktenhar kritiserats alltmer. Det svenska föreslår inför del kommandesammanträdet att basic needs som grund för fortsatta arbete skallbygga pä 1. rätten alt överleva, dvs. fred och säkerhet; 2. rätt till materiella nödvändigheter som kläder,mal, husrum, hälsovård och skolgång; 1. grundläggande mänskliga rättigheter av typenyttrandefrihet och mötesfrihet, kultur, utbildning och arbete; 2. rätten att känna glädje, all känna livetmeningsfullt och uppleva sig ha en uppgift, Åtskilligtav arbete går in under dessa krav. Mänskliga behov är bundna lillmänskliga rättigheter, och del är viktigt att se dessa senare inte bara som enbild av ell bättre samhälle ulan också som en grund för utveckling. Jag har velat redogöra för dessa svenska insatser i därför attjag tror att de kan bli av betydelse. De stämmer väl med den ideologiska grundpä vilken värt biståndsarbete vilar som de kan utgöra en riktpunktför fortsatta arbete. skiljer sig frän övriga FN-organdärigenom alt sätter in sina åtgärder i ett större kulturellt sammanhang- människan lever dock inle av bröd allena. Vi hoppas därför att i fortsättningen kommer att präglas av de insatser för koncentration somdet svenska UNESCO-rådei arbetar för. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt (vpk): Den internationella kapprustningen fortsätter och slår varie år nyarekord. Fredsforskare vid olika institut runt om i världen kan regelbundet tafram nya siffror, nya data som visar hur allt större resurser satsas i denvansinniga rustningskarusellen. Världenstotala militärutgifter lär uppgå till . Del motsvararbruttonationalprodukten i ett högindustrialiseral land med omkring 50 miljonerinvånare. Eller det är 25 gånger mer än det bistånd som utvecklingsländernafär. Densamlade sprängkraften av världens kärnvapenlager beräknas lill 15 lon pervärldsinvänare. irotyl i en trampmina räcker till för alt döda enmänniska. Mankan fortsätta att stapla siffror och uppgifier av detta slag på varandra. Delfallas inte kunskaper eller insikter om dessa förhållanden. Men ändå fortsätterrustningarna och dessutom med ökad intensitet. Vihar försökt skjuta tanken på kärnvapenkrig ål sidan. Dethar sagts att de strategiska makthavarna inte skulle våga använda sig av detladefinitiva utplåningsinstrumenl. Men det är farligt att låta sig sövas ner avetl länkande som går ut på att ett eventuellt kommande krig kommer att förasmed "konventionella" vapen och inte med kärnvapen. I och med att alltfler länder förfogar över alltmer förfinade och effektiva vapensystem och medallt större lager av kärnvapen ökas förstås ständigt risken för kärnvapenkrig.Det förhållandet att kärnkraftens fredliga användning ökat har ocksåunderiättat tillverkningen av kärnvapen. Bakomrustningarna ligger den hell vanvettiga tanken alt det går atl rusta sig lillsäkerhet och överiägsenhet. uttalande om att "alla nationersyndar genom alt hålla så tyst om kapprustningens Utrikes-,hattdels-och valutapolitisk debatt vanvett och genom attdelta i väridens militarisering om ock i blygsammare skala" är i allrahögsta grad fortfarande aktuellt och gäller också vårt land. Bakom rustningarnaligger också de stora ekonomiska intressena inom vapenindustrin. Vapenlillverkarnadriver fram nya och "bättre" vapen som sedan varje land känner sigtvingat all skaffa till sin vapenarsenal för att - som man säger - ökasäkerheten. Denna process pågår i nära nog varie land, och varie land tror sigtydligen ensamt om att bli "säkrare". Enorma helt onödiga satsningarpå militärforskning görs också för atl få fram mer effektiva vapen atl dödamänniskor med. Forskningen borde i stället inriktas på t. ex. världens problematt lösa livsmedelsförsöriningen för de miljontals människor som svälter ochsaknar all livels nödtorft. Den internationella vapenhandeln omsättermiljardbelopp och spekulerar i varje konfiikt för att öka sin profit. Och dethar den alltid gjort. kan vapenlillverkarna tillhandahålla alla moderniteteroch även kärnvapen. Sverigehar i mänga sammanhang medverkat i internationella aktioner när det gällernedrustning. Vi har tagit mänga initiativ och stöttmånga förslag som syftat lill att minska spänningen och kapprustningen. Det harvi gjort bl. a. för att befästa vår ställning som neutral stat. Denna polilikhar också haft stöd hos den övervägande delen av del svenska folket. Mennu är det viktigare än någonsin att intensifiera arbetet för avspänning ochnedrustning. a. skulle frågan om en väridskonferens om nedrustning kunnaaktualiseras. Ett upplivande av FN;s kunde vara enannan åtgärd. Ökal slöd till freds- och konfliklforskning är ytterligareåtgärder som måste övervägas. Och här kan göra en än mer påtagbarinsats. har per person räknat en av de dyraste krigsmakterna i världen.Ingen kan på allvar hävda att är en av väridens mest hotade och utsattastater. skulle därför kunna föregå med gott exempel, om riksdagenavslår de förslag till ökade rustningar som den borgerliga regeringen lagt framoch frigör resurser som kan användas för nyttiga ändamål. Del vore en konkretinsats för alt stoppa den vansinniga kapprustningen, som alla förlorar på. Världensrika länder satsar oerhörda belopp för förinlelsemedel. Över halva jordensbefolkning lever i hunger och sväll. De lever i hunger och svält till följd avförtrycket och utplundringen frän de rika kapitalistiska staterna och deimperialistiska företagen. Dettaär den ekonomiska underutvecklingens huvudorsaker. De länder som tidigareförvandlades till kolonier och som sedan varit föremål för utländsk dominansoch utplundring är underutvecklade. De ansatser som fanns i de flesta av dessaländer till industrialisering slogs sönder av kolonialmaklerna. Och därefterhar rika, imperialistiska storföretag utnyttjat derasnaturtillgångar och hämmat en inhemsk kapitalbildning. Dessa utländskastorföretag har angripit alla försök till sociala förändringar som kunnat hotaderas intressen. De har genom alt monopolisera kapitalbildningen men ocksågenom mutor eller direkta väp- nade aktioner, genomkupper och intriger förhindrat alt ekonomier kunnat ulvecklas påell balanserat och mångsidigt sätt. Mänga befinner sig fortfarande isituationen att de är en- eller fåva-ruproducerande och att en stor del avderas produktion går på export, som den egna befolkningen lever i enmyckel svår misär. U-ländernasproblem måsle ses och diskuteras mot bakgrunden av dessa förhållanden. Det stårdä också klart, att man inle egentligen kan tala om i allmänhet sometl enhetligt block. Vissa av dessa länder har efter lång, segsliten och härdkamp lyckats slå sig fria frän beroendet och underläget gentemot de rikakapitalistiska staterna. Detta har avslöjat hur imperialismen handlar. Vi harännu de fruktansvärda bilderna från , och Cambodja för våra ögon.Vi minns väl hur där försökte slå ner folkens självständighet och derasrätt till en egen utveckling. Och vi vel att samma klasser och skiktfortfarande styr , och vi vel att deras intressen av att slå ner folkensbefrielsekamp är desamma. Sverigedeltar också i plundringen av . Svenska storföretag har placeratkapital och produktion i sådana länder för all utnyttja det förtryck som därråder, utnyttja underbelalda arbetare och leva av billiga råvaror. Svenskaföretag uppträder inle bättre än andra förelag gentemot arbetareoch folk. Ingensvensk regering har försökt att tygla de svenska företagens imperialistiskaambitioner. Varken den förra eller den nuvarande regeringen har vidtagit någraåtgärder för atl minska svenska förelags investeringar i militärdiktaturer somBrasilien, och . Investeringarna i har man bara avråttfrän i ord. Men man har aldrig i konkret handling gått emot de svenskastorföretagarnas intressen. Sverigehar ändå i vissa sammanhang gjort uttalanden och handlat på ett sätt som haruppskattats av folken i mänga . har givit och ger fortfarandeslöd till befrielserörelser och vissa progressiva . Även den nyaregeringen säger sig i ord ha förståelse för folkens befrielsekamp. Men,herr talman, när pä tröskeln lill sin självständighet angreps avsydafrikansk militär och legoknektar och av CIA-understödda landsförrädare, dåteg de partier som bildar regering. Och när del fattiga i solidaritetgjorde slora uppoffringar för all aktivt stödja kamp försjälvständighet, då svarade de borgeriiga partierna med all driva igenom enminskning av del svenska biståndet till . När trots sin egen fattigdomaktivt stödde den befrielsekamp som åtminstone delar av regeringen iblandullalar sin förståelse för, så svarade den nuvarande svenska regeringenspartier med att straffa . Där gjorde de borgerliga partierna drängtjänsterår dem som angrep självständighet och som alllid försökt atl kvävaCubas utveckling och frihet. Folkopinionenoch aktiva folkrörelser har lyckats pressa fram progressiva drag i svenskutrikespolitik. Mot den folkliga opinionen har slätt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt storfinansens intressenatt underordna utrikespolitiken sina kommersiella intressen och sin profiljakt.När en bred folkopinion krävde stopp för angrepp på , dä taladestorfinansen och dess poliliska språkrör om alt bombade för fred. Nunär borgerlighetens partier fått regeringsmakten har den på grund avfolkopinionen inte vågat att angripa alla de progressiva sidor som trots alltfanns i svensk utrikespolitik. Men del finns, herr talman, redan ansatser tillsädana angrepp. Regeringen har föreslagit ökningar av insatser iVärldsbanken. Regeringen förespråkar en utvidgning avinvesteringsgarantisyslemet - vilket är en uppmuntran lill de svenskaföretagens kapitalexport. Regeringen förordar etl svenskt medlemskap i -ett av USA-imperialismens redskap i . Ävenom den borgerliga regeringen använder populära fraser när den presenterar sinulrikespolilik, varav politik gentemot är en del, så har den undersin hittillsvarande regeringsperiod börjat vidta åtgärder som strider mol denprogressiva folkopinionen och som i stället tillgodoser storkapitaletskommersiella intressen. Under senare årtionden har imperialismen på vissa håll försökt bytaansikte. Del öppna och brutala koloniala förtrycket har ersatts ellerkompletterats med elt mera raffinerat och mindre öppet förtryck. Men det ärbara förändringar till formen. Innehållet i imperialismens förtryck harförblivit detsamma. Detimperialistiska förtrycket har i försämrat situationen också förkvinnorna. Närstorföretagen börjat alt härja i ekonomier har det inneburit atlkvinnornas produktiva uppgifter tagits från dem. När storgods och plantagertvingat småbrukare från jorden, har det för kvinnorna inneburit att deras rollför sina familjers hushållning minskals. De har med sina män tvingats in tillstorstäderna och ofta lill dessas slumområden. Där har deras traditionella ochviktiga uppgifter varit omöjliga. Barnomsorg saknas och över huvud taget harkvinnorna svårt atl fä arbete. I städernas slumkvarter får därför kvinnor, somkanske tidigare haft en friare och bättre ställning, finna sig i alt leva somhell underordnade hemmafruar eller också tvingas de lill tiggeri ellerprostitution för alt klara sin egen eller bidra till familjernas försörjning. Imånga kolonialt beroende länder har kvinnorna haft en underordnadställning. Detla har permanentats av imperialismens maktställning. Molhur kvinnorna tvingas leva i de av imperialismen ännu kontrollerade u-ländernakontrasterar klart kvinnornas villkor i de som erövrat sin nationellafrigörelse och som bygger på socialism. och , städer som förnågra är sedan var som stora bordeller åt amerikansk överklass och militär, ärnu städer utan prostitution och den kvinnoförnedring denna innebär. Vi har päsenare är fält otaliga vittnesmål om hur kvinnornas ställning förbättrats i enrad av de socialistiska ; hur kvinnofrigörelse och barnomsorg nåttmycket långt i länder som Demokratiskafolkrepubliken , i , i , i eller pä . Enfransk socialist pä sade att ett samhälles utvecklingsnivå kanavläsas i kvinnornas ställning. Det ligger, herr talman, myckel i della. Vi kanjämföra av med . Vi kan jämföra Ho ChiMinh-siaden med , vi kan jämföra medHongkong, vi kan jämföra Pyong-yang med , och vi ser vilken utveckling somgynnar kvinnornas och mänsklighetens frigörelse. Vi ser att del är dennationella befrielsens och socialismens väg. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Herrförste vice talmannen () kort genmäle: Herr talman! lämnadefelaktiga uppgifter om del svenska biståndsanslaget till . De motioner som låg till grund för del minskade anslaget varväckta av och . Motionernas motivering var att Cubalyckligtvis hade fält en så.pass myckel förbättrad ställning atl inkomsten var540 dollar per capita. Det var motiveringen till att man föreslog en sänkningav anslaget. kan finna samma sak beträffande andra länder, som harkommit upp i tämligen hyggliga inkomster per capita. Som jämförelse kan jagnämna ur minnet alt vid den lidpunkt då detta beslöts var inkomsten iBangladesh per capita och i . och en delandra länder låg myckel lågt. Del var frän den utgångspunkten man bestämde atlanslagen skulle minskas, alltså inte alls av del skäl som tog upp. Sedansade i atl de socialistiska länderna är vårabröder. Det kanske är rikligt. Men hur är det med som ju haranslutit sig till IDB? Går man imperialismens ärenden också i ? Hurär det med de socialdemokratiska regimerna i , ,och ? FruLANTZ (vpk) kort genmäle: I debatten om biståndet till Cubaanfördes politiska skäl för au dra ner biståndet. Det sänktes frän 70 lill 40milj. kr., alltså en myckel stor minskning för del. I praktiken fick detden effekten atl planerade projekt som man hade tänkt genomföra på fick inställas.Man hade tänkt använda biständspengarna till klarl humanitära åtgärder: ettskolboksprojekt, ett livsmedelsindustriprojekt och ett projekt förframställning av antibiotika. Del var de politiska skälen, bl. a. talet omAngola, som gjorde att fick ett minskat anslag, något som de borgerligapartierna bär ansvaret för. Herr förste vice talmannenBENGTSON (c) kort genmäle; Jag är ledsen att behöva korrigera igen. Det var inte ensänkning frän 70 till 40 miljoner utan en sänkning från 60 lill 40 miljoner.Det fanns förslag om 70 miljoner, men det belopp som Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt tidigare hade utgått var60 miljoner kr. Ingaprojekt inhiberades, , utan enligt uppgift från SIDA genomfördes deprojekt som hade utlovat. För det erfordrades jusl 40 miljoner, och detvar vad vi gav. Jag rekommenderar all läsa utrikesutskottetsbetänkande. Genmälen bör användas för alt korrigera felaktiga uppgifter, ochdet är därför jag har tagit lill orda. HenANDERSSON i (fp): Eftersom den här debatten också spänner över det handelspolitiskaområdet skall jag använda mina lill all beröra frågor somsammanhänger med svensk exportpolitik. Denunder senare år negativa handelsbalansen har synbarligen väckt bäde förslämningoch tankar på att med statliga stimulansåtgärder söka rätta till den olyckligatrend vi har råkat in i. Den förra regeringen uppställde som mål att vi 1980skulle uppnå total balans i vår utrikeshandel. Utgångspunkten för den nyaregeringen måsle vara densamma, men den utveckling vi upplevi under senare åroch som f n. pågår pekar mol alt detla mål icke kan uppnås. Fleraomständigheter talar för del. Densvenska konkurrenskraften tunnas ut allt mer och mer, och en utredning somVeckans Affärer presenterat konstaterar alt våra arbetskostnader perproducerad enhet nu ligger i topp. Detta kan på intet sätt underlätta för ossatt nå det uppställda målet. Vi hade tidigare en unik kompetens, nämligen altkunna producera varor med högre kvalitet än man kunde i andra länder, men vårakonkurrenter är pä den punkten numera minst lika duktiga som vi. Inle hellermarknadsföringsmässigt har vi några fördelar framför våra konkurrentländer. Denför svenska förelag negativa faktorn här är att andra länders regeringar ärmer positivt inställda till stimulansåtgärder än vad som f n. är förhållandethos oss. Till det skall läggas några komponenter som gör vår exporlekvalion änmer svårlöslig; samtliga våra slora avnämar-länder, som också ärkonkurrentländer, stimulerar sina egna industriers exportansträngningar och görallt för att hålla importen lillbaka. Under sådana förhållanden är del inlelätt för oss att bibehålla och än mindre öka våra marknadsandelar. De flestaodds är emot oss. Allfram till 1980 uppnå en total balans i den svenska utrikeshandeln bör alltsåfortfarande vara det stora huvudmålet. Man kan då fråga sig: Hade vi tidigareen opposition som var bättre än den regering vi har ? deklarerade de nuvarande regeringspartierna myckel positivainställningar till stimulansåtgärder för de svenska exportföretagen och för demindre företagen. En viss förändring i attityden i riktning mot elt bäitreföretagsklimat kan vi konstatera har inträtt, men steget är fortfarande långtlill all förelagen skall känna en stimulerande uppbackning från statsmakterna.Visserligen måste man omgående konstatera att de insatser som kan göras föratt hjälpa företagen enbart är pä marginalen, men redan detla utgör en stor stimulanstill ökade egna insatser. Enrad branscher åtnjuter statsmakternas slöd i olika avseenden, såväl i renaarbetsfrågor som när det gäller produktionsbidrag, strukturrationaliseringaretc. Del är nödvändigt atl här sätta in olika hjälpinsatser för atl bibehållasysselsättningen, men det förefaller vara minst lika intressant ochresultatgivande att man också ägnade sig åt en fördjupad "friskvård"och satsade på progressiva framlidsförelag, oavsett branschtillhörigheten. Ensådan åtgärd skulle förhindra atl förelagen hamnade i slödbranschkalegorin ochi stället gav elt utbyte för pä såväl kort som lång sikt. Regeringensproposition 1976/77:83 är ett positivt initiativ. De föreslagna åtgärderna -t. ex. slöd till konsultförelag för anbudskosinader samt bolag för export avtjänster, främst inom utbildningsområdet - syftar emellertid lill ett merlångsiktigt resultat. Det råder inga tvivel om att långsiktiga insatser behövspå olika områden, men f n. synes det vara minst lika aktuellt att satsa påstimulansåtgärder, som också ger kortsiktiga, snabba resultat. Förde större företagen, som redan är etablerade på de flesta exportmarknader, ärkredilsvårigheterna f n. etl av de slora problemen. Införande avräntesubventioner - 4 96 och 1 miljon per exportaffär - är naturiigtvis ettsteg som kan hjälpa en del förelag. Emellertid krävs det att förelagen skallkunna redovisa en vinst från vilken denna räntesubvention kan avräknas. Den nusittande utredningen kommer, såvitt mig är bekant, alt ta uppexportkreditfrågan. Det förtjänar här nämnas alt mycket stor uppmärksamhet börägnas ät just delta problem, dä de svenska företagen är i klarl underläge iförhållande lill sina utländska konkurrenter. Det har verifierats att mångaexportaffärer har gäll de svenska företagen förbi enbart på grund av atlkonkurrenterna har kunnat bjuda ett bättre och förmånligare kredilalternativ. Förde mindre och medelstora företagen, som bara i ringa mån är exportförelag, kanåtskilliga stimulansåtgärder sättas in. Den förstärkning avföretagarföreningarna som sker måsle både pä kort och lång sikt innebära attförelagen här kan få stimulans och service som ger dem etl starkarekonkurrensläge. Men företagarföreningarna är bara en länk i kedjan. Om vi skallstärka vår svenska export - och de mindre och medelstora företagen har här enroll all spela - mäste också deras aktiviteter utanför stimuleras ochstödjas.