prot · G00929 · 1976-12-31 00:00:00 — Kontoret fungerar som sorterings- ochtransportterminal för i princip all post lill och från , förGotlands och för delar av och län. Närmare 40 96 av helalandels postmängd lämnas in vid postkontoren i postregion ochbehandlas vid . Fungerar inle på etttillfredsställande sätt medför detta mycket allvarliga störningar i postensservice i hela landet lill men för näringsliv, för förvaltning och förallmänheten. Ökningenav den posiala trafikvolymen har lett lill atl Bans lokaler,lastkajer och omkringliggande irafikylor redan nu är klart otillräckliga förde stora postmängder som passerar postkontoret. Ett allvarligtproblem är vidare att moderna tekniska hjälpmedel för alt underlätta denfysiskt påfrestande hanteringen av den tunga posten inte kan installeras ierforderiig omfattning. Postkontoretsdrygt 2 000 anställda har också framfört mycket starkaoch i hög grad berättigade krav på en förbättring av arbetsmiljön - krav sommåste tillgodoses men som, oavsett vilka åtgärder som vidtas, inte kan ipostkontorels nuvarande lokaler. Personalensorganisationer - , ochStatstjänslemannaförbundet - har förklarat alt de under inga förhållanden kanacceptera en ytterligare försening av de krävda förbättringarna avarbetsmiljön. PostkontoretStockholm kan därför inte klara sina nuvarande arbetsuppgifter längre änlill början av 1980-lalet, om ens så . Personligen tvekar jag om hur långtid som kan få gå, innan vissa arbetsmoment måste avbrytas på grund av attarbetsförhållandena är alltför fariiga för dem som arbetar där. Postverkethar också beskrivit hur man, om inte den borgerliga regeringen genom beslutetden II november hade slagit sönder förutsättningarna, tänkt sig lösa det hela. Mansäger att Solnalerminalens lokalisering var av avgörande betydelse inte endastför den regionala postala organisationen utan för hur postservicen i helalandet skulle fungera i fran-itiden. Planernagick ul på följande sorlerings- och transportorganisation inomStockholmsregionen: Posllerminaleni skulle betjäna norra , --ochNorrläljeområdena samt innerstaden och . Sorteringsanläggningeni Årsladal skulle organiseras som pakelterminal för södra , Nynäshamnoch Söderläljeområdena. NuvarandeStockholm skulle organiseras som A-postterminal (brevposi) för iinnerstaden inlämnad brevpost samt för sortering av ankommande A-post tillhela regionen och för poslulväxling med utlandet. Dentilltänkta Solnaterminalen plus postkontoren i och skullesortera inom norra delen av regionen inlämnad brevposi. Postkontoreni och samt en mindre postterminal i skulle sorlerainom södra delen av regionen inlämnad brevpost. Så var det alltså tänkt,före regeringens märkliga beslut. 1diskussionerna kring Solnaterminalen har också förekommit tal om att posten ochSJ inte nödvändigtvis måste sametableras i terminalfrågan. Till det börföljande sägas. Poslen uppger att ca 83 96 av landets post-mängd f n. fraktaspå järnväg när det gäller längre transporlsträckor. Om man föriägger enposUerminal lill ett område ulan direkt anslutning till järnvägsnätet, innebärdetta att en stor omlastningscentral för postgods måste anordnas vid närmasteSJ-terminal. Skulleden ankommande och avgående posten transporteras med bil så skulle del vidnormaltrafik fordras ca 275 och vid högtrafik ca 450 lastbilar . Detskulle dubblera personalstyrkan, starkt öka gatu-irafiken, förlängatransporttiderna, allvarligt försämra servicen för kunderna, kraftigt ökatransport- och personalkostnaderna. Manskulle naturligtvis, herr talman, kunna länka sig en övergång helt och hållettill bilbefordran av all post till samtliga platser i vårt land. Det är kanskedel som den nya regeringen har i tankarna. Men nog skulle, om del blev fallet,liten hänsyn tas till trafikpolitiska målsättningar, som socialdemokratin har.Det skulle inle heller rimma med vare sig samhällsekonomiska ellerförelagsekonomiska synpunkter. Inte heller med den miljö- och energipolitik somvårt parti företräder och som de borgeriiga partierna i högtidliga sammanhangsäger sig vilja företräda. Men,varför då just Väslerjärva i ? Det hänger samman med att vissa bestämdakrav måste ställas på i första hand postterminalens geografiska belägenhet.Postverket konstaterar atl den ojämföriigt största paketpostmängden, ca 75 96av den inom inlämnade, hänför sig till området norr om en linjeMälaren-Saltsjön. Dekrav som posten, utöver de geografiska, måste ställa vid lokaliseringen avpostterminalen är bl. Omden planerade post- och godsterminalen i Omden planerade post- och godsterminalen I Tillgångtill en till järnvägsnätet direkt ansluten spåranläggning för uppställning avjärnvägsvagnar, tillgång till godalandsvägsförbindelser för bilburna posltransporier, trafikytor som ärdimensionerade efter beräknad biltrafik och dessutom tillfredsställandetrafikförsörjning med kollektiva transportmedel för anställd personal. Postenkonstaterar att av de alternativ som prövats utöver , dvs. ,Lundaområdel, Rolebro, , , , och platser iinnerstaden, är del endast som fyller kraven. Närdet gäller kravet på att post- och SJ-terminalerna måste ligga på samma ställeså är behovet dokumenterat såväl av posten som SJ. Det har för SJ:s del gjortsstudier av andra alternativ än . Genomgående gäller där all all annanplacering än Väslerjärva i ger betydande merkostnader både förinvesteringarna - i form av olämpligare placering av terminalen plus framför alltlängre spårdragningar från befintlig ranger-bangård i - och fördriften i form av längre tågdragningar. Förutom betydande anläggnings- ochdriflmerkoslnader skulle skilda lokaliseringar medföra långa transporter medbil till och från terminalerna, vilket i sin tur ställer ökade krav påvägnätet. Denna belastning på vägnätet förstärks av det förhållandel alldistribulionsbilarnas Irafikströmmar sammanfaller med den övriga biltrafikenstrafikloppar . Vadjag sagt, herr talman, visar betydelsen av alt SJ:s och poslens terminalerligger på samma ställe. Godsvagnarna lill och från rangeras i dagi . Om terminalen fåll förläggas till så skulle alltsårangeringen skett inom lerminalområdet, med tidsvinster och minskade kostnaderför vagndragning. Ivissa poslförbindelser kan SJ:s enhelslasltrafik användas, dvs. post-befordringi container i stället för i godsvagnar. Om terminalen fått byggas i , såkunde överflyttning av container lill posllerminalen skett med specialbyggdafordon inom området. Skulle däremot post- och SJ-terminalerna läggas på skildaställen torde, frånsett nackdelarna från tra-flkmiljösynpunkt, detla medföra såväsentliga tidsförluster och höga transportkostnader jämfört med Solnaalternativet,alt postverket inle skulle kunna använda sig av SJ:s containerlrafik. Avståndetmellan , där terminalen ligger, och den tänkta terminalen iSolna, har beräknats till högst . är del avslåndsmässigtbästa alternativet till dagens situation. Förjämförelsens skull kan nämnas att avståndet mellan den nya post-terminalen iMalmö och huvudposlkonloret 1 är , och mellan en iGöteborg planerad posUerminal och huvudposlkonloret 1 ca en kilometer.Avståndet mellan och vad vi trodde skulle bliterminalen i måste betraktas som ett maximiavstånd, om rimligatransporttider och därmed normal service skulle kunna upprätthållas. Postverkethar sagt all vid en eventuell föriäggning av terminalen längre bort än i Solnakommer risk all uppslå för försening av en fnyckel stor postmängd medupp till , beroende på att del inle blir möjligl au, som jag sadehålla transport- och sorteringslider. Jagskall stanna lill när det gäller frågan om hur SJ och posten sett och ser påterminalfrågan. Jag har bara kunnat ge en summarisk framställning avsituationen, sedd ur de båda verkens synvikel. Men del vikliga , utifråndenna framställning, det är: Hur ser kommunikationsministern på sina bådaaffärsverks uppgifter? Anser alt de uppgifter jag här lämnatspeglar verkligheten? Om inte, på vilka punkter har de båda verken i så fallfel? Har detla sakunderiag diskuterats inom regeringen vid vad vi kallar allmänregeringsberedning, med tillfälle för SJ och postverket att inför helaregeringen redogöra för sina synpunkter och förslag? Delfinns en annan, mycket viktig del i detta ärende, nämligen vilka konsekvenserregeringens beslut fått och får för de anställda. Den socialdemokratiskaregeringen fattade, trots protester från kommun, beslutet om attterminalen i skulle byggas, inle minst på grund av det faktum att vi härhade att göra med ell akut arbetsmiljöproblem för ca 2000 postanställda, eU arbetsmiljöproblem som, i betraktande av den syn vi har på rätten till en dräglig och acceptabel arbetsplats, måste betecknassom något av del värsta som kan tänkas. Jagutgår som självklart ifrån att såväl kommunikationsminister sombostadsminislern gjorde ett besök på innan regeringenlog sill beslut. Kommunikationsministern bör bekräfta att så skedde. senaste numret av tidningen nummer 45/1976, fackorgan för deLO-anslutna inom , finns ell reportage om StockholmBan. Reportaget är gjort efter del att drygt 2 000 anställda underrättats omall regeringen tänker förvägra dem rätten lill att inom överskådlig tid få enbättre arbetsplats. Jag vill gärna citera litet ur tidningens reportage för atlvisa besvikelsen och vreden hos de anställda. Under rubriken "Regeringenvel inte vad den gör. Riva upp beslutet om Järva stjälper både poslen ochSJ", så konstaterar tidningen vad SJ och postverket redan har gjort,nämligen alt ett nytt beslut om terminalen, utan atl personalorganisationernafån tillfälle att yttra sig, skulle vara ett brott mot intentionerna imedbestämmandelagen. Itidningens reportage beskrivs arbetsmiljön bl. a. på följande sätt: "Arbetsmiljönvid har länge varil en ständig källa lill missnöje och undersenare år har den vållat svåra påfrestningar på de ca 2 100 anställda. Kontoretär dimensionerat för en hell annan poslmängd än dagens och varje tillgängligkvadratmeter är utnyttjad lill bristningsgränsen. 200av de anställda arbetar underjord, i provisoriska källarutrymmen ulan dagsljus,där det aldrig går att få till stånd ett tillfredsställande ventilationssystem. Det är på många ställenför lågt i tak för att man skall kunna installera Omden planerade post- och godsterminalen i Omden planerade post- och godsterminalen i några tekniska lyft- ochtransportanordningar. En facklig klubbordförande säger att det finns inte enrygg i världen som håller för jobbet . Många får också hälskadorefter att i trängseln ha blivit påkörda av gaffeltruckar och fullastade vagnar.Uirikespostsäckar hanteras i en gammal källarkulvert med bara en ingång. Skulledet börja brinna där har man inte en chans att ta sig ut. Oerhört farlig ärockså transportavdelningens banhall. Där kör gaffeltruckarna fråntågperrongerna och lastkajerna i ilfart av och an mellan staplar av gods ochstående och rullande containers. Sikten är minimal och körfälten korsasideligen av tungt lastade vagnar och behållare. Miljön försämras ytterligare avbullret, avgaserna och det ständiga korsdraget från järnvägsperrongen på denena sidan av hallen och de öppna portarna ul till lastkajen på den andra. Man har med de förhållanden som råder ingamöjligheter att ens upprätta en städorganisation som motsvarar dagens krav.Personalklubben har gjort ideliga framstötar. Men ledningen står ju maktlös.Den dagliga driften måste gå i första hand. Klädskåpen räcker inte lill, mångafår hänga sina kläder i en central garderob. Alltdella har naturiigtvis lett till en ovanligt hög personalomsättning, drygt 3096 . sade drygt 150 heltidsanställda upp sig. Ingenförvånas över det. Bland de deltidsanställda är läget närmast katastrofalt. Av900 deltidsarbetande slutade 325, vilket motsvararen personalomsättning på mer än 70 96 ." Pådet här sättet beskrivs situationen i facktidningen . Jag utgårfrän att kommunikationsministern och bostadsministern var införstådda med dessaförhållanden före regeringsbeslutet. Men det hindrade alltså inte regeringenfrån alt, som ett slag i ansiktet pä de anställda, bara nonchalera derassituation. Vihar nu fått en regering som redan från början i praktisk handling tänker visavarför den ville och också lyckades att med hjälp urholka denmedbestämmandelag som behandlades av . Jag och många med mig,bl. a. de anställda vid , ser i den borgeriiga regeringens besluti terminalfrågan exempel på regeringens sätt all markera en klar skiljelinjemellan arbetarrörelsens och de borgerligas syn på hur det bör gå lill närsvåra vardagsnära problem för människorna skall avgöras. Ingen tid förinformation, ingen tid för samråd, ingen hänsyn till risken för skador ochohälsa bland tusentals anställda, ingen tid till debatt i föreregeringsbeslut. Se där, herr talman, den nya borgeriiga regeringensarbetsmetod när det gäller arbetslivets demokratisering! Detär regeringen och kommun som varit och är motståndare tillSolnaterminalen. Regeringen har använt kommuns bekymmer som ell argument.Det antyds också i kommunikationsministerns svar lill mig. Man resonerar som omSolna kommun överspelats av den förra regeringens beslut. Man har sagt: Solnakommun har inte haft någon möjlighet att framföra sina synpunkter. att kommunen fått enchans att göra sig hörd. Låtmig, innan jag kommenterar della, säga en sak som inte alllid stått klar idebatten om Solnaterminalen. Det är statens eget markområde i kommun somstriden står om. Det är på statlig mark som det var tänkt_ait bygga en terminalför de statliga verken SJ och postverket. Nå,har då kommun hållits utanför diskussionen om markdispositionen vidVäslerjärva? Vid följande tillfallenbl. a. har haft tillfälle att reagera: 1963-1964 i regionsplanekontorets skiss och ifaslighetsnämndens planförslag logs ett belydande område upp för SJ:sgodslerminal. Då avtalet träffades 1966 kände kommunen tillplanerna på en godslerminal. Kommunen lovade medverka lill planläggning. avlämnade 1968betänkandet "Statlig stadsdel" där område avsatts för godsterminal. 1969 antog de fem Järvakommunerna disposilionsplanför . Redogörelse lämnades för delegationens planer, enligt vad somsades i betänkandet "Statlig stadsdel". 1973 kom regionplanen. Under behandlingen framfördeSolna önskemål om att arbetsområdet i Väslerjärva skulle ersättas med ett bostadsområde.Landstingets planeringskommitté sade att del inte varit möjligt att finnanågot bättre läge för terminalen och att yttrandet ej borde föranleda någonåtgärd. Regionplanen fastställs av Kungl.Maj:l. tillsattes ett gemensamtexpertutskott för att granska marköveriålelserna. Det visade sig under detarbetet alt terminalanläggningen kunde rymmas på mindre yta än i de skisser somlåg till grund för markreservationen. Fem alternativ utarbetades. Solnas representantervalde ett av alternativen. Markdelegationen stannade efter allt förarbete somjag här refererat för att lösa terminalfrågorna helt inom ramen för statenseget markinnehav vid Väslerjärva. Dettaförslag lades till grund för överläggningar med Solnas kommunstyrelse.Kommunstyrelsen svarade att nedbantningen var positiv, men att man inte villeingå på någon närmare prövning eftersom, enligt Solnas egen uppfattning,terminalen över huvud tagel ej borde lokaliseras lill kommunen. Undermer än har alltså kommun i utredningar och förhandlingar hafttillfällen att framföra sina synpunkter. Hänsyn har tagits till Solnasönskemål. a. krymptes del markområde som från början diskuterades förterminalen, närmare , ned till ca . När frågan närmade sig ett slutligt avgörande sade kommunblankt nej. Motbakgrund av att frågan om terminal i således har varit aktuell sedan ibörjan av 1960-lalet och med de motiv jag här lämnat så beslutade densocialdemokratiska regeringen alt föreskriva att kommun skulleupprätta stadsplan för postverkets och sedermera också SJ:s Omden planerade post- och godsterminalen i Omden planerade post- och godsterminalen i gemensamma terminal iVäslerjärva. Stadsplaneförslaget skulle redovisas till regeringen senast den 31december . Vi tog beslutet med hänsyn lill det övergripande intresse somansågs föreligga. Nuhar jag fått svar på mina frågor av kommunikationsministern. Det är ettaktstycke på två sidor, varav den ena i huvudsak talar om vilka frågor jagställt och den andra säger två saker: dels att frågan om terminalens läg;eskall prövas av regionplanenämnden i , dels attbosladsministern och kommunikationsministern kallade till sig representanterför berörda verk och de anställdas organisationer för överläggningar den 3november för alt diskutera frågan, som det slår i svaret. Överiäggningen medverket och de anställda ägde alltså rum 11 dagsr efter det att bostadsminislernfru offentlig talat om vad regeringen skulle besluta. Så går det tillnumera. Jagfrågade på vilka grunder regeringen beslutat upphäva del lidigare beslutet.Inget svar. Jag frågade vilka diskussioner som kommunikationsministern fördemed SJ, postverket och de anställdas organisationer innan bosladsminislerOlsson ensam beslutade i ärendet på ett centermöte. Jag frågade omsamråd ägde rum med de anställda enligt reglerna för medbestämmande. Jag frågade om orsaken till atl ett sådant samråd eventuellt inle ägtrum. Jagfrågade vad kommunikationsministern nu avsåg atl göra i del uppkomna lägel.Beträffande besked i svaret atl regionplanenämnden inomlandstinget skall pröva lokaliseringen räcker det med att citera vad t. ex.Handelskammarlidningen, som bör stå åtminstone kommunikationsministern nära,säger: "Ansvaret ligger hos regeringen. Det kan, somplaneringslandstingsrådel har anfört i sammanhanget, inte vararegionplanenämndens sak att göra avvägningarna i denna fråga." Det ärnaturligtvis riktigt. Har inte kommunikationsministern själv något ansvar? Solnaterminalenvar tänkt att kunna tas i bruk 1982. förhalas den genom regeringensolyckliga handläggning. Det innebär alt man måste räkna med flera årsfördröjning, om det över huvud taget efter delta blir någon ny terminal. Deanställda är i varje fall osäkra på om det nu blir någonting. Tillallt vad jag sagt skulle kunna läggas de oerhörda kostnadsfördyringar somkommer att uppslå. Men, herr talman, jag skall inle gå in på den saken; jag harredan hållit på alldeles för . Kommunikationsministern har inte lämnatnågon godtagbar förklaring till vad som skett. har enligt minmening inle lagit sitt ansvar och de hänsyn han är skyldig ta lill de bådaaffärsverk vi diskuterar och för vilka han har ansvaret. Han har inte tagithänsyn lill tusentals anställdas arbetsmiljö, för vilken han också äransvarig. Han har medverkat till ett beslut som fattats under former som inlestämmer överens med avtal om samråd och medinflytande i arbetslivet. Ingenskall behöva finna sig i att bli behandlad på detta sätt. Det blir denborgerliga regeringen som får ta ansvaret bl. a. för all tusentals anställda utsätts förallvarliga hälsorisker och tvingas arbeta i en helt oacceptabel arbetsmiljö.Ett stort ansvar, herr kommunikationsminister. Men jag och många med mig ärtrots allt inte förvånade. En borgerlig regering skall ju föra borgerligpolitik. 1 den politiken finns det inte mycket, om ens något utrymme förhänsynstagande till enskilda människor och deras problem. En borgerlig regeringstyr över huvudet på människorna. Solnaterminalens öde är ett exempel pådetla. Jag tackar än en gång för kommunikationsministerns svar. ömden planerade post- och godsterminalen i Efter denna gruvliga salva skulle jag naturligtvis känna migfullkomligt tillplattad. HerrNorling började med en kritik av regeringens formella handläggning av dettaärende och hade en del mer eller mindre sofistikerade bedömningar att göra. Hanmenade all regeringen hade visat nonchalans mot genom all inle ta uppdenna fråga i , innan regeringen fattade sitt beslut. Jag kan inteerinra mig att såsom statsråd före varje beslut som han skullefatta gick till och frågade hur han skulle göra. När blev en sådanordning införd i detla hus och i ? Jagtror inle heller atl ärendet skulle ha vunnit i fråga om snabbehandling, om vihade haft en debatt i . Det lar ju alllid en viss lid alt arrangera ensådan debatt. Inte heller del av och posten begärdaremissförfarandet hade lett till ett snabbare resultat. Det var en fantastiskremissomgång man ville ha, och vi vet alla att sådant lar lid. Medhjälp av tidningscitai beskrev de olidliga arbetsförhållandena påStockholm : 200 personer i underjordsarbete utan ventilation och i ständigtkorsdrag, ingen ordentlig städning, otillräckliga klädskåp, en med hänsyn tilltrafiken och lokalerna livsfariig miljö osv. Jag tror mig ulan någon som helsttvekan kunna säga att beskrivning i detla avseende är alldelesriktig. Därför förvånar det mig att så livfullt och så dramatisktgör denna beskrivning. Det förvånar mig, därför att dessa olidliga ochomänskliga arbetsförhållanden ju inte kan ha uppkommit plötsligt, utan måste hautvecklats under en lång följd av år. Det är ju ändå som ända tillför hade ansvaret för allt detla. Derelaterade förhållandena tyder på en ganska uppseendeväckande brist på omtankeom den personal som tvingats jobba i denna gräsliga miljö. De innebär ennonchalans mot personalens berättigade krav på en acceptabel arbetsmiljö. Jagskulle verkligen inle tillåla mig en sådan nonchalans med del ansvar jag harför de verk som är underställda . Jag ser det såsomen mycket viktig uppgift för en departementschef att värna om de tilldepartementet hörande verkens möjligheter att bedriva sin verksamhet på bästamöjliga sätt och att värna om alt verkspersonalen har en god arbetsmiljö. ömden planerade post- och godsterminalen i alt jag haren mycket bestämd vilja att handla på det sättet. Jag kommer att göra mittbästa för att följa den linjen så länge jag innehar min nuvarande tjänst. Vadregeringen har velat uppnå med den utredning som regionplanenämnden nu haråtagit sig all göra för alt undersöka alternativa lokaliseringar av dessaterminaler, som jag är helt övertygad om behövs så fort som möjligl fråntrafik- och effektivitetssynpunkt, är att få en allsidig belyiming avkonsekvenserna av olika lokaliseringsalternativ, innan man fattar slutgiltigtbeslut. Det kan väl inle vara något fel att man vill ha ett ordentligtbeslutsunderlag? Det föreligger inle f n. Det innebär, , atlVäslerjärva är ett alternativ, att jämföras med andra alternativsom kan komma fram och som kan tillgodose samtliga de krav som vi måste ställapå terminalen. Vadslutligen gäller den av påstådda förseningen av terminalenstillkomst skall vi komma ihåg alt det år då postverket räknar med att kunnaflytta till en ny terminal enligt föreliggande planer är 1982. Jag harmycket goda förhoppningar att vi skall kunna få fram ett förslag, vilkenlokalisering vi än väljer, som inte avsevärt senarelägger den tidpunkten. Jagvill också säga att det arbete vi skall lägga ner och verkligen bedrivaintensivt för att kunna tillgodose del önskemålet skall ske i samråd frånbörjan, såväl med de berörda verkens ledningar som med berörd personal. Hert (): Det varfortfarande egentligen inte svar på någonting, det som nu sade.Och jag förstår det, eftersom jag har fått beskrivet hur det har gått till ifråga om beslutsordningen. Efter påtryckningar från personalorganisationernakallades de till ett möte . Enligt vad de anställda har berättatför mig, sade bosladsministern vid mötels början all regeringen redan hadefaltal sill beslut. Den enda motivering som gavs var att alla de tre borgerligapartierna i valtal i hade lovat att upphäva det tidigare beslutet. Dellavikliga beslut i en komplicerad fråga som berör hela landet har sålunda fattatspå torgmöten i . Av de tre berörda departementen har uppenbarligen två,finans- och kommunikations-, varit för SJ:s och postverkets lösning men harfått vika sig för bostadsminislern. Detallvariigaste i den här handläggningen är, herr talman, att den nya borgerligaregeringens beslut i terminalfrågan har tagits för att värva väljare i Solna.Regeringen har gått emot de två största affärsverken i vårt land, gått emotderas personal - däribland 2 000 anställda på med bedrövligaarbetsförhållanden -och gått emot näringslivet. I stället har en slutenpolitikerkrets avgjort frågan på grund av vallöften.