prot · G00949 · 1976-12-31 00:00:00 — Pås.2 och 3 i utskotlsbelänkandet finns tabeller som enligt min mening ytterligarestyrker vårt ställningstagande. Jag skall här bara beröra två siffror somåterfinns i Tabell 2 på s. 3. Vid provtagning i samband med trafikolyckor hardet visat sig alt förarna i av fallen haft 1,5 °/m eller högre alkoholhalt i blodet. Vid vissa trafikbrottär siffran sä hög som . nämnde all en fjärdedel av deförare som tagils in för provtagning har haft under 0,5 °/oo alkoholhalt iblodet. Man kan emellertid säkerligen anta att en del av dessa haft en högrealkoholhalt vid könillfället. Det styrker oss i vårt ställningstagande. Självfalletkommer den apparatur som används också alt ytterligare förfinas, även om dettar ännu någon tid. Detsärskilda yttrande som är fogat till betänkandet är, som vi ser det, grundat påtolkningen av departementschefens uttalande i proposilionen. Eftersomyttrandet inte ändrar något i värt slällningstagande nöjer jag mig med allendast konstatera detta. Meddet sagda, herr lalman, yrkar jag avslag på reservationen och bifall lillutskottets hemställan. FruKRISTENSSON (m) kort genmäle; Bara en kort kommentar lill vad sade. Troligen har en delav de bilförare som tagits in fbr blodprov vid kör-lillfället haft enblodalkoholhalt som överstigit den tillåtna. Så länge del inte är straffbartall över huvud taget dricka alkohol när man kör bil måste vi dock utgå från deregler som finns om promillegränserna. Jagvidhåller faktiskt min uppfattning all del från integritelssynpunkt är slötandeatt så många som var fjärde av de bilförare som tas in lill rutinkontrollernavisar sig inte ha gjort sig skyldig till något brottsligt, sedan man väl fåttunderkasta sig besväret att lämna sin bil och köras in lill en kanske långtbort belägen plats, där polisstationen finns, för all där undergå blodprov.Delta har i alla fall en slor negativ effekt för honom. Det är denna synpunkt jag har velat framhålla. Överhuvud taget lycker jag att det i dessa sammanhang ofta är väldigt svåraavvägningsfrågor. Vi har av särskilda skäl accepterat iniegriietskränkningar t.ex. när det gäller TV-övervakning och fiygplatskontroll, men i del här fallettycker jag att inlegritelskränkningen är för stor. () kortgenmäle: Jag håller med om att vi självfallet skall slå vakt omintegriteten, men del är inte detta det är fråga om. Vi måsle också vara på delklara med, som uiskottsmajoriteten har uttryckt del i betänkandet, att det äroerhört viktigt med trafiksäkerheten här i landet. Majoriteten har kommii framtill att även om en viss procentandel förare får underkasta sig detta obehag ärdet dags att permanenta lagen. Vihar ju inte tagit avstånd från att människor dricker alkohol, men personligenanser jag att alkohol och bilkörning absolut inte hör ihop. FruKRISTENSSON (m) kort genmäle; Jag vill återigen framhålla för att alla i utskottet -även vi reservanter - verkligen understryker alt trafiksäkerheten är viktig.Men detta är också en fråga om integritet. Enligtreservanternas förslag skall alltså försöksverksamheten fortgå i oförminskadomfattning och avse hela landet. Vi menar emellertid att man måste använda denfortsatta försöksverksamheten till att öka den enskildes inlegriletsskydd. Personligentycker jag också att det vore angeläget att man försökte skaffa fram litetbättre medel för att komma åt de notoriska missbrukare av alkohol som kör som, enligt vad vi tror oss vela, svarar för en slor del av de trafikbrottsom begås. Men hur det skall ske har utskottet inte kunnat säga. Det beskedetär svårt att ge. FruBERGANDER (s) kort genmäle; Till skillnad från reservanterna anservi att forskningen och ökningen av tryggheten för bilförarna kommer attgaranteras även med en permanentning av lagen. Då kan vi inte se, och fruKristensson sade ju själv att det i realiteten inte är någon större skillnad,varför vi inte skulle kunna ta ställning för en permanentning. Jagvidhåller därför mitt yrkande. För att det inte skall bli några som helst missförstånd beträffandeutskottets majoritet och reservanterna, vill jag bara understryka allfolkpartiet tillhör den utskoltsmajoritet som tillstyrker den föreslagnapermanenlningen av lagen om alkoholutandningsprov. Jagskall inte här upprepa de siffror vi redan hört beträffande antalet positivaalkoholutandningsprov vid olika kontrolliillfällen och därvid uppmättapromillehalter. Låt mig bara, liksom de tidigare talarna, understryka attalkoholens roll är skrämmande slor vid trafikförseelser och olycksfall på gatoroch vägar. Vid obduktion av i trafiken omkomna har det visat sig att var tredjetrafikdödad fordonsförare visat tecken till alkoholpåverkan. Vid undersökningav fotgängare och cyklister som dödals i trafiken besannas de höga siffrornaför alkoholpåverkan. Jag nämnde detta som jag är helt medveten om attdet ej är straffbart att dricka alkohol före framförande av fordon omalkoholhalten ej överstiger . Men det måste sägas ifrån att del ärklart olämpligt. Information om konsekvenserna av även små mängder alkohol isamband med bilkörning bör därför meddelas också i fortsättningen även ommånga, men tyvärr inte alla, redan nu förstått att trafik och alkohol måstehållas isär. Jag vill poängteraangelägenheten av den ökade trafiksäkerhet som en permanentning av lagenom alkoholutandningsprov måste anses utgöra. Det är därfbr beklagligt att inteäven , trots vad här har sagt, kunde gå med på enpermanentning av lagen, då vi nu redan haft en ganska lång och positivförsöksverksamhet. I det här fallet bör trafiksäkerhetsaspekterna väga tyngreän eventuella farhågor från rättssäkerhets- och integritelssynpunkt. Men här,herr talman, har vi tydligen litet olika uppfattningar i utskottet. Detär dock glädjande att allmänhelen i stort är så positiv till den nu pågåendeförsöksverksamheten och verkligen förstår vikten av att medverka på det härområdet. Såväl polisen och massmedia som vi alla genom våra personligakontakter kan ju konstalera att det är mycket få som visat irritation över detbesvär och den tidsspillan, som trots allt blir föOden näralkoholutandningsprov och därefier ibland blodprov tas. Mendet innebär ju inte att man inte även i fortsättningen måste vara mycketuppmärksam på att inte utsätta trafikanterna för onödiga väntelider ellerförsätter dem i obehagliga situationer eller för något som skulle kunnauppfattas som kränkande. Ävenom några får föOa med till polisstationen för blodprovstagning, och det dåskulle visa sig att straffbar promillehalt ej föreligger, kan delta, enligt minmening, inte få bli orsak till att den nu föreslagna permanenlningen av lagenuppskjuts. Som redan sagts är det oftast så, att vid körtillfället överskredverkligen promillehalten den tillåtna gränsen. Allt måste dock göras för även i forlsältningen skall kunna undvika "onödiga" besök påpolisstationen. Och den apparat, Alcometer, som man vid många kontroller nuskall använda jämsides med de tidigare alkoleslapparaterna kommer att bidralill ändå större tillförlitlighet, vilket också framhållits här tidigare. Denförebyggande effekt som vetskapen om den här verksamheten medalkoholutandningsprov har haft är mycket betydelsefull och kommer säkerligeninte att bli mindre nu efter en permanentning av lagen, även om detsammanhänger med risken för uppläckt och att upptäcktsrisken alltså borde ökas. Viktigtär också att allmänheten även i fortsättningen ges information om de fortsattarutinmässiga alkoholutandningsproven och om den lag som föreslås. Deninformation som spritts samiidigi med pågående försöksverksamhet har nämligenhaft stor betydelse för allmänhetens inställning och reaktion. I förhoppningen att den här föreslagna lagen om alkoholutandningsprovkraftfullt skall hjälpa till att begränsa trafikolyckorna och minska de mångadödsolyckorna i trafiken - där tyvärr ofta alkohol är en kraftigt bidragandeorsak - vill jag yrka bifall till utskottets hemställan. Det råder stor enighet om att vi måste fortsätta med rutinmässigaalkoholutandningsprov. Ingen har, såvitt jag förstått, opponerat sig emotdetta. Den reservation som finns fogad till utskotts-betänkandel rör ju enförlängning av gällande rätt - nämligen den försöksverksamhet som bedrivitssedan den 1 februari 1975. Proposilionen går ul på en permanentning av denlagen. 1 prakiiken är det föOaktligen ingen skillnad, eftersom en permanentlagstiftning av den här arten är lika lätt att ändra eller upphäva som enförsökslag. Verksamheten med rutinmässiga alkoholutandningsprov kommer underalla förhållanden att fortsätta. Vihar varit överens om att i större utsträckning arbeta i brottsförebyggandesyfte, och den här lagstiftningens uppgift är i första hand brottsförebyggande.Det gäller inte att få fast så många som möjligt för rattfylleri ellerrallonykterhel. Del gäller att få så få som möjligt - helst ingen alls - attsätta sig i eller på etl motorfordon och köra efter spritförtäring.Visserligen är del inte förbjudet att efter måttlig spritförtäring köra bil,men det kan ändå inte rekommenderas, eftersom även små mängder alkohol kanpåverka förmågan att köra. Det har gjorts vetenskapliga undersökningar bådehär i landet och i fiera andra länder som visat det. Kan den här lagstiftningenbidra till en minskning av antalet trafiknykterhetsbrott och därmed en ökadtrafiksäkerhet är myckel vunnet. Det är svårt att med aktiva insatseråstadkomma en ökad respekt för trafiknykterhetslagstiftningen, men kan vi fåned den nuvarande statistiken kan det också betyda ett reellt bättre trafiknykterhetslillstånd.Och del är ju ytterst del som eftersträvas för all nä en ökad trafiksäkerhetoch därmed färre olyckor och färre skadade och dödade i trafiken. Denhär målsättningen är alla överens om. Det har också kunnat iakttas bland denkontrollerade allmänheten. Dess reaktion är enbart positiv till de här proven,och praktiskt taget alla som uppmanas blåsa i ballongen ulan negativakommentarer-oftare då med positiva kommentarer som: "Det här behövsverkligen" eller "Del här är bra att ni arbetar med"'. Vadvi önskar nu är naturligtvis bätire hjälpmedel vid kontrollerna, så attprovtagningen kan ulföras dels på kortast möjliga lid, dels med större säkerhetän med den använda mätmetoden, som vi redan har hört talas om här. Nyaapparater med större säkerhet är ju på gång och kommer att ersätta de nuvarandealkoanalyserna, vilket - får vi hoppas - kommer att medföra att antalet falsktpositiva prov nedbringas till ett minimum. Helt kan sådana prov aldriguteslutas,eftersom -oavsett mälapparat - del alltid går mellankörningen, och kontrollen som sker vid körningen, och blodprovslagningen.Medeltiden däremellan ligger enligt professor ,vilket betyder all 0,15 %o har förbränts i kroppen under den tiden. Borträknasockså medelfelet på näslan lika mycket - vilket alltid sker - så kan även enbättre apparat visa positiva värden medan blodprovet visar värden under den Ännumer markerat blir detta där det är långt till läkare eller distriktssköterskasom anlitas för blodprovstagningen - och där det tar än normalt altkomma till undersökningen. Efter hand får vi emellertid bättre hjälpmedel ochbör kunna bringa ned den här negativa effekten lill ett minimum, och jag trorall vi fär avvakta den liden. Med delta korta inlägg ber jag att få yrka bifall till utskottetshemställan. Hen (): I det utskottsbetänkande som kammaren nu behandlar finns också enfråga, som i och för sig inget har att göra med det aktuella förslaget till lagom alkoholutandningsprov. Det är mer en fråga om allmän lagstiftningsteknik ochvilka möjligheter t. ex. en departementschef genom olika meningsyttringar kanha all påverka domstolarnas rättstillämpning. Frågan har kommit upp, som fruKristensson sade i sitt anförande, därför att det i den proposition som liggerlill grund för belänkandel görs uttalanden av dåvarande justitieministern omdomstolarnas praxis när det gäller påföOd för rattfylleri. Underrubriken i proposilionen konstaterar dåvarandedepartementschefen, att det behövs verkställighetsföreskrifler till lagen, alluppgifter om verksamheten måste insamlas från polisdistrikten för alt enutvärdering skall kunna fortsätta och att alkoholutandningsproven ingår som ettled i ett samlat åtgärdsprogram på rattfyllerilagstiftningens område, somtrafiknyklerhetskommittén lagt fram. Han framhåller vidare att i det programmetingår en sänkning av raltfyllerigränsen från 1,5 lill 1,2 "/oo och ettgenomförande av ett mera nyanserat päföOdsval för .rattfylleri. Departementschefenkonstaterar sedan att man i praxis kan spåra en tendens lill ökad nyanseringvid val av påföOd till rattfylleri. Och därefter tillägger han: "För egendel hälsar jag därför med tillfredsställelse en fortsatt utveckling som innebäratt domstolarna inom ramen för gällande ordning i större utsträckning äntidigare tillmäter individualpreventiva hänsyn betydelse när det gäller attbestämma påföOd för rattfylleri. Jag vill erinra om att det iblandockså finns beaktansvärda skäl av annat slag som bör kunna motivera allpåföOden bestäms till villkorlig dom i förening med böter."" Detfinns, herr talman, som jag ser det, ingen egentlig anledning att reagera motsakinnehållet i det uttalandet. Men insatt i sill sammanhang, uttalat i etllagstiftningsärende, som inte alls berör trafikbrottslagen, måsle del ansessom mycket anmärkningsvärt. Därför finns det anledning att reagera mot det, ochdet har också utskottet g.jort i sitt betänkande. Det är två frågor som dåkommer upp. För det första: Har det funnits någon avsikt hos departementschefenatt försöka styra rättstillämpningen med ullalandet? Fördel andra: Kan del,oavsett avsikten eller inte, komma att påverka domstolarna i päföOdsvalel?Eller med andra ord: Kan del få betydelse förrättstillämpningen när det gäller rattfylleri? Vadavser den första frågan har utskottet utgått ifrån att det inte var någonavsikt alt styra rättstillämpningen. Som framgår av det särskilda yttrande somjag har fogat vid betänkandet är del endast med stor tvekan jag har kunnatansluta mig till den tolkningen. Utformningen är faktiskt sådan alt enligt minmening mycket talar för att se uttalandet som ett försök lill något slagsmoiivultalande. Men alldeles klart är del kanske ändå inte. Jag har då utgåttfrån den goda regeln "in dubio mitius", dvs. att vid tveksamhet skallman fälla utslaget till fördel för den det gäller, och menat all det ocksåmåsle få gälla en avgången justitieministers uttalanden. Därför har jagaccepterat utskottets tolkning. Delviktiga är emellertid att utskottet konstaterar att ett sådant här uttalandekan komma att påverka domstolarnas påföOdsval, alldeles oavsett att man nuförmenar all uttalandet inte har skett med den avsikten. Och därför finns detanledning alt stryka under vad justitieutskottet enhälligt konstaterar,nämligen att det för rättstillämpningen är av utomordentlig vikt, att ändringav gällande rätt frän lagstiftarens sida sker genom föreskrifter i lag ellergenom motivledes gjorda uttalanden i anslutning till antagandet av ny ellerändrad lagtext och att det inte sker genom allmänna uttalanden tilllagstiftningsärenden, som inte gäller lagrum som uttalandena avser. Med delutskottets uttalande bör man nu kunna utgå ifrån att risken är undanröjd föralt delta departementschefsuttalande skall komma att röna någon påverkan fördomstolarnas påföOdsval i rattfyllerimål. Jag ber därför, herr talman, attbeträffande punkten 2 få yrka bifall till utskottets hemställan. Närdet sedan gäller punkten 1, som ju innehåller den egentliga sakfrågan ibetänkandet, vill jag bara stryka under vad lidigare har sagtom de rältssäkerhetsaspekler som varit avgörande för oss när vi avgivit vårreservation. Jagtror att det är väsentligt att man har en provisorisk lagstiftning också ifortsätiningen, därför att myndigheterna tvingas då alt bättre dokumentera deresultal belräffande proven som man når framöver. Del skulle också ge störrechanser till bättre och effektivare utvärdering av den här verksamheten. Jagber, herr lalman, alt belräffande punkten 1 få instämma i yrkandet om bifalltill reservationen. I detta anförandeinstämde (). i (m): Utandningsprov är ett slags förenklat mobilt laboratorieprov. Del äremellertid sä osäkert all del måste kontrolleras med ett blodprov för au färäiislig beviskraft. Falski positiva laboratorieprov av storleksordningen 20-25"i är enligt min mening - medicinskt sett -knappast försvarbara. Del måsteanses utomordentligt angeläget alt metodiken förbättras, framför allt för altutesluta falskt positiva prov, redan om den provisoriskalagstiftningen skall kunna bibehållas. detta läge permanenta lagstiftningen är jag mycket betänksam mot. Skulle sålikväl bli beslut, måste man kräva att yttersta möda läggs ned föratt förbäitra metodiken. Vi borde dock enligt min mening avvakta och verkligense att så kan ske, innan vi går vidare. Jag ansluter mig därför lill fruKristenssons yrkande om bifall lill reservationen. Överläggningen var härmedslutad. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen av fruKristensson och , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes föOande voteringsproposilion: Densom vill att kammaren bifaller jusiilieutskotieis hemställan i betänkandet nr15 mom. I röstar ja, den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av och . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då fruKrislensson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav föOande resultat: 1976/77:16 med anledning av propositionen1976/77:10 om ändring i lagen (1965:94) om polisregister m. m. Föredrogs civilutskoltets belänkande 1976/77:6 medanledning av propositionen 1976/77:31 om ändring i byggnadsstadgan (1959:612)jämte motioner. I proposilionen 1976/77:31 ()hade föreslagits anta ett i regeringsprotokollet intaget förslagtill lag om ändring i byggnadsstadgan (1959:612) (BS). Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes följande: "Ipropositionen föreslås ändringar i byggnadsstadgan för alt förbällra sophäminingspersonalensarbetsförhållanden. Förslaget innebär all stadgans bestämmelser om soprum ochsopnedkast ersätts med ell generellt krav att det till byggnad skall höraanordningar som möjliggör att avfall från byggnaden kan omhändertas ochbortforslas på ett tillfredsställande sätt. Föratt de föreslagna bestämmelserna skall bli tillämpliga även vid ombyggnadföreslås vidare alt byggnadsstadgans bestämmelser rörande ombyggnadkompletteras. De föreslagna ändringarnaär avsedda att träda i kraft ." I detta sammanhang hade behandlats de med anledningav propositionen väckta motionerna 1976/77:32 av herrLindkvist m. fl, (s), vari yrkats 1. alt skulle anta del genom propositionen1976/77:31 framlagda förslaget till lag om ändring i byggnadsstadgan(1959:612) med tillägg av ell av motionärerna föreslaget stadgande av innebördatt motsvarande regler skulle gälla även för befintliga byggnader, 2. att som sin mening skulle ge regeringentill känna att åtgärder för att uppnå en godtagbar avfallshantering skullekunna stödjas med bostadslån, och 1976/77:33 av . (vpk), vari föreslagits 1. all uttalade att de förändringar ibyggnadsstadgan som fö reslagits i propositionen att gälla vid nybyggnad och ombyggnad även borde gälla del övriga byggnadsbeståndet, 2. all hos regeringen hemställde om förslagtill lag i enlighet med uttalandet under punkt I, 3. att uttalade all kostnaderna förnödvändiga förbättringar av sophämtningspersonalens arbelsmiOö ej borde belastahyresgästerna, 4. all hos regeringen hemställde om förslagbelräffande statliga bidrag och bostadslån för all läcka kostnaderna föråtgärder för att åstadkomma godtagbar avfallshantering. I.beträffande lagförslagen m. m. att med bifall till propo- sitionen 1976/77:31 samtmed avslag på motionerna 1976/77:32, yrkandet 1, och 1976/77:33, yrkandena 1och 2, skulle anta vid propositionen fogat förslag till lag om ändring avbyggnadsstadgan (1959:612), 2. beträffande fördelningen av kostnaderna allriksdagen skulle avslå motionen 1976/77:33, yrkandet 3, 3. belräffande finansieringen att skulleavslå motionerna 1976/77:32, yrkandet 2, och 1976/77:33, yrkandet 4. 1. beträffandelagförslagen m. m. av herrar , , Hen rikson och Jadeslig, samt herrar i och i (samtliga s) som ansett att utskotiet under 1 bort hemställa altriksdagen med anledning av propositionen 1976/77:31 och motionen 1976/77:33,yrkandena 1 och 2, samt med bifall till molionen 1976/77:32, yrkandet I, skulleanta förslag till lag om ändring i byggnadsstadgan (1959:612) med den lydelsesom reservanterna angett, 2. beträffande fördelningen av kostnaderna av herrarBergman, , och , samt herrar iKarlstad och i (samtliga s) som ansett att utskottetsyttrande i viss del skulle ha av reservanterna angiven lydelse, 3. beträffande finansieringen av herrar ,, och , samt herrar i Karlstadoch i (samtliga s) som ansett all ulskollel under 3 borthemställa alt med bifall lill molionen 1976/77:32,yrkandet 2, och med anledning av motionen 1976/77:33, yrkandet 4, som sinmening gav regeringen till känna att åtgärder för all uppnå en godtagbar avfallshanteringskulle kunna stödjas med bostadslån. Hen (): Vi behandlar nu civilutskotlets belänkande nr 6. Huvudvoteringengäller om byggnadsnämnd från den skall kunna kräva åtgärder ibefintliga hus för att förbättra arbetsmiOön för dem som arbetar med våra soporoch vårt avfall. Detta föreslår de socialdemokratiska ledamöterna i utskottet.Den borgerliga majoriteten sluter däremot upp bakom bostadsministerns propositionmed krav på ytterligare utredning. Tekniskt får motsättningen sitt uttryck iatt vi reservanter i byggnadsstadgan vill införa en ny 48 b S. E)en finns påsista sidan i belänkandet. De borgerliga säger nej. Någon sådan paragraf inte ha antagen. Voteringen gäller alltså om vi skall ha bestämmelser ocksåför befintliga hus - eller om vi inte skall ha det. Denborgerliga utskottsmajoriteten förklarar sig nöjd om regeringen lägger fram ettförslag i ärendet . Enligt vår mening finns det ingasakliga hinder för att lägga fram ett förslag nu med ikraft- trädande redan den 1 juli1977. Det är fråga om politisk viOa - och om vilken förståelse man har för desvåra problem som sammanhänger med arbetsmiOön i äldre hus. Bostadsminislernhar sagt - och upprepat vid olika lillfällen - att ett förslag skall läggasfram som rör sophämtningen i befintliga hus. Ändå är jag intealls nöjd med detta besked. Och varför inte det? Helt enkelt därför attbostadsministern väldigt noga har aktat sig för att berätta på vilkenambitions- eller kravnivå förslaget skall läggas. Detenda som kan skapa klarhet är ett konkret förslag. Och ett sådant klarläggandegår ju inte ihop med tanken på en ny utredning. Om det hade funnits ett konkretställningstagande var ju en ny utredning obehövlig. På den viktigaste punktenhar den borgerliga regeringen - med stöd av sina suffiörer i civilutskottet -inget annat att hänvisa till än en dunkel framtid. Det är skamligt gentemotsophämtningspersonalen men dess värre också ett besked om hur litet man beaktardenna arbetsgrupps krav på en godtagbar arbelsmiOö. Vihävdar mycket bestämt från socialdemokratiskt håll att en ny utredning inte ärsakligt motiverad. Enligt vår bedömning har regeringen inte haft kraft ellerviOa att stå emot de privata fastighetsägarnas klagan.-De vill inte tvingastill åtgärder som inte ger avkastning på kapitalet. Det är ju bara avkastningsom räknas när bostaden behandlas som en handelsvara. Om fastighetsägarna hadehaft intresse av att förbättra arbetsmiOön vid hämtningen av sopor så har demed begränsade undanlag försuttit alla de många möjligheter som stått tillbuds. IStockholm har fyra utredningar behandlat arbets-miOöfrågornaför sophämtarna. Alla dessa utredningar tänkte sig att man skulle kunna nåfrivilliga överenskommelser med fastighetsägarna. Resultatet känner vi till.Det finns alltför många privata fastighetsägare som saknar känsla för det problemvi nu diskuterar.