prop · G0031 · 1976-12-31 00:00:00 — 1976/77:1 69 lörförvaltningschefer, föredragande eller andra tjänstemän har aldrig syftat tillatt ge dessa grupper en planform för personalinfiytande. Syftet har varit alltillföra nämnderna den sakkunska|i dessa tjänstemän kan besitta i egenskap avfackmän eller experter på resp. område. Närvarorättför förvaltningschef eller annan föredragande föreskrivs i fieraspecialförfaltningar. Enligt 3a S 2 mom. brandlagen (1974:80, ändrad 1975:96)har brandchefen rätt att vid sammanträde med brandsly-relsen delta iöveriäggningarna men inte i besluten saml alt fa sin mening antecknad tillprotokollet. Samma rätt tillkommer vid sammanträde med enligl 6S byggnadsstadgan tjänsteman som har till åliggande att föredra ärenden infördenna nämnd. Skolchefen har enligt 16 S skollagen (1962:319, omtryckt1970:1026) samma rätt och därtill en skyldighet att närvara vid sammanträdemed skolstyrelsen. Till sammanträde med sjukvårdsstyrelse skall enligt 9 S 3mom. sjukvårdslagen sjukvårdsdireklör eller, om sådan inte finns,landstingsdirektör kallas. Om eller kommunfullmäktige beslutar det,skall även annan som har att föredra sjukvårdsärenden införförvaltningsutskottet eller kommunstyrelsen kallas till sådant sammanträde.Till sjukvårdsstyrelses sammanträde, liksom till skolstyrelses, skall ocksåkallas särskolchef och vårdchef, om ärende rör dessa tjänstemänsverksamhetsområden (15 S lagen, 1967:940, angående omsorger om vissa psykisktutvecklingsstörda, omsorgslagen). Även i fråga om sjukhusdirektion är kretsenav utomstående med närvarorätt omfattande. Enligl 12 S sjukvårdslagen skallsjukvårdsdireklör, eller om sådan inte finns, landstingsdirektör, samlsjukhusdirektör, styresman, chefsläkare och den som vid sjukhus med styresmanleder den ekonomiska förvaltningen kallas lill direktionens sammanträden. Närvarorätthar också i ärende rörande sjukvårdspersonalen den som närmast undersjukhusdirektör eller styresman handlägger sådana frågor. Med närvarorätten isjukvårdsstyrelse resp. sjukhusdirektion följer rätt att delta i överiägningarnamen inte i besluten och s. k. falsk reservationsrätt. Till sammanträde med omsorgssiyrelse skall sammatjänstemän kallas som till sjukvårdsstyrelse vid behandling av omsorgsärenden,alltså särskolchef och vårdchef I PM II - IV föreslåsatt samtliga bestämmelser om närvarorätt, yttranderätt och falskreservationsrätt lorförvallningschefellerannan föredragande slopas. Varje nämndskall i stället avgöra vilka tjänstemän som skall kallas till desssammanträden. Detta föreslås lagtekniskt bli löst genom en hänvisning till dennya kommunallagens bestämmelse om rätt för styrelsen att kalla bl. a.tjänsteman för atl meddela de upplysningar som behövs. Remissopinionen är inte entydig i denna fråga.Förslagen tillstyrks av det övervägande antalet remissinstanser. Prop.1976/77:1 70 hardet gemensamt all de finner föreskrifterna om närvarorätt för förvaltningschefeller annan föredragande värdefulla och alt de inte är övertygade om attnämnderna i alla lägen inser sitt behov av särskild sakkunskap. För egen del är jag av motsatt uppfattning.Erfarenheten visar alt bestämmelser av den typ jag har redovisat är av myckelbegränsat värde. Det kommunala nämndarbetet följer vissa mönster. Ett inslaghäri är förvaltningschefens och annan föredragandes deltagande isammanträdena. Arbetet i de nämnder där denna medverkan har reglerats ispecialförfattning skiljer sig i detta hänseende inte nämnvärt från arbetet ide övriga specialreglerade eller de kommunallagsreglerade nämnderna.Samarbetsproblem som tar sig uttryck i alt tjänstemännen hos nämnden inte fårdelta i sammanträdena torde inte kunna lösas genom tvingande lagstiftning. Detfinns, menar jag, inte anledning för statsmakterna att närmare reglerachefstjänstemännens medverkan i nämndarbetet. Bestämmelserna om närvarorättoch yttranderätt bör därför utgå. Detsamma gäller de bestämmelser som finns omrätt all anteckna avvikande mening till protokollet. Föredragandens förslaglill nämnden finns oftast dokumenterat i handlingarna till ett ärende. Någotbehov av uttryckliga förfaltningsföreskrifterom rätt för föredraganden ellerannan tjänsteman atl få anteckna avvikande mening finns därför knappast. Somjag anförde i propositionen med. förslag till ny kommunallag (s. 452) bör rättalt få avvikande mening antecknad i protokollet i princip förbehållas dem somhar rätt atl delta i beslutet. Med stöd av vad jag nu har anfört förordar jagatt bestämmelserna i specialförfaiiningarna om förvaltningschefs och annanföredragandes närvarorätt, yttranderätt och rätt att få avvikande meningantecknad i protokollet tas bort. Vissa statliga tjänstemän har i någraspecialförfattningar tillerkänts rätt att närvara och yttra sig vid den specialregleradenämndens sammanträden samt att få avvikande mening antecknad till protokollet.Vid sammanträde med hälsovårdsnämnd har länsläkaren eller biträdandelänsläkaren liksom länsveterinären eller biträdande länsveterinären rätt attnärvara m. m. (10 § hälsovårdsstadgan och 14 S 3 mom. lagen, 1944:219, omdjurskydd). Länsveterinären har en motsvarande rätt i fråga om sammanträde medslakthusslyrelse (11 § 3 mom. lagen, 1959:99, om köttbesiklning m. ).Länsläkaren har rätt atl närvara m. m. vid sjukvårdsstyrelses sammanträde (9 S3 mom. sjukvårdslagen). Närvaroräu m. m. tillkommer slutligencivilförsvarschefen vid sammanträde med civilförsvarsnämnd (41 S 3 mom.civilförsvarslagen, 1960:74, omtryckt 1975:712) och företrädare förlänsarbetsnämnden och vid sammanträde medarbetslöshetsnämnd (8 S arbetslöshetsnämndskungörelsen). 1 vissa författningarfinns vidare bestämmelser om rätt för eller annan statligmyndighet atl påkalla sammanträde med specialreglerad nämnd. När länsstyrelsenbegär del, skall sammanträde med hälsovårdsnämnden äga rum för behandling avärende som rör vården eller behandlingen av djur (14 S 3 mom. lagen omdjurskydd). Enligt 41 S 3 mom. civilförsvarslagen Prop.1976/77:1 71 kanlänsstyrelsen kalla civilförsvarsnämnd atl sammanträda med ellerföreträdare för denna. Under vi.ssa förutsättningar kan också civilförsvarschefpåkalla sammanträde med civilförsvarsnämnd. kan enligt 8 S arbetslöshetsnämndskungörelsen påkallasammanträde med arbetslöshetsnämnd. 1 PM II - IV föreslåsatt närvarorätten m. m. för länsläkaren och länsveterinären skall slopas liksombestämmelserna om närvarorätt m. m. för arbetsmarknadsverkels företrädare vidsammanträde med arbetslöshetsnämnd. Utöver de skäl som anförs beträffandeformerna för utomstående sakkunnigas medverkan över huvud taget framhålls i PM II attintresset av statlig tillsyn och kontroll inte är så starkt att tillsyns- ochkontrollfunktionen måste utövas i former som är främmande för ett moderntkom-munalpoliliskt tänkesätt. Förslaget tillstyrks ganska allmänt men avstyrks avbl. a. några länsstyrelser och ett par centrala myndigheter. Livsmedelsverketframhåller att livsmedelstillsynen bygger på ett centralt organiserat samspelmellan tillsynsmyndigheter på olika nivåer. Detta gör del nödvändigt,framhåller verket, med samordning och nära och ömsesidigt etablerade kontaktertillsynsmyndigheterna emellan. Det är mera fråga om information och rådgivningtill nämnderna, mindre fråga om kontroll av hur nämnden fullgör sina uppgifter.Liknande synpunkter för fram beträffande länsläkarens medverkani sjukvårdsstyrelsen. Jagdelar helt dessa remissinstansers syn på vikten av ett gott samarbete mellan destatliga myndigheterna och de kommunala nämnderna. Det gäller livsmedelsiillsynoch sjukvård men också fiera andra kommunala verksamheter såsom utbildning,fysisk planering och sociala omsorger. Jag tror emellertid inte att det är detvingande föreskrifterna om närvarorätt m. m. för de statliga tjänstemännen somutgör grunden för ett sådant gott samarbete. Sådana föreskrifter finnsdessutom för bara ett par av de specialreglerade verksamheterna. Med just deninriktning på samverkan, rådgivning och information som livsmedelsverketförespråkar kan reglerna om närvarorätt m. m. undvaras. Jag föreslår därför attde slopas. En remissinstans har påpekat att konsekvensen bjuder att ocksåbestämmelsen om civilförsvarschefs rätt att närvara m. m. vid sammanträde medcivilförsvarsnämnd slopas. Även om civilförsvarsnämndens uppgifter är ganskaspeciella, förordar jag att närvarorätten tas bort. Bestämmelserna om rätt för resp.arbetsmarknadsstyrelsen och länsarbetsnämnden alt påkalla sammanträde medhälsovårdsnämnd resp. arbetslöshelsnämnd fyller knappast något praktiskt behov.Man har anledning att räkna med att nämndens ordförande ser till attsammanträde hålls, när det behövs. Jag förordar därför att dessa bestämmelserslopas. Däremot är jag inte beredd att lägga fram något motsvarande förslag ifråga om civilförsvarsnämnden. Ocksåvissa andra sakkunniga har i olika specialförfattningar getts Prop.1976/77:1 72 ensärställning i nämndernas arbete. bör enligt 10 S barnavårdslagenanlita biträde av lagfaren person, om behovet av juridisk sakkunskap inte ärtillgodosett inom nämnden. I 6 S nykerhelsvårdslagen finns en motsvarandebestämmelse om medicinsk sakkunskap. I 5 S lagen om social centralnämnd hardessa bestämmelser smälts samman till en regel om anlitande av såväl juridisksom medicinsk sakkunskap. Dessa bestämmelser är rekommendationer tillnämnderna och föreskriver alltså ingen ovillkoriig närvarorätt. Enligt 9 §hälsovårdsstadgan skall distriktsläkaren eller stadsläkaren resp.ijänstevelerinären eller stadsveterinären närvara vid sammanträde med hälsovårdsnämndi vilken inte läkare resp. veterinär ingår. Distrikts- eller stadsveterinärensnärvarorätt vid hälsovårdsnämnds behandling av djurskyddsärende framgår ocksåav 14 S 3 mom. lagen om djurskydd. Vid sammanträde med slakthusstyrelse harsiadsveterinär och främste veterinären vid samma räu enligt 11 § 3mom. lagen om köttbesiktning m. m. I samtliga här nämnda fall är närvarorättenförenad med yttranderätt och rätt att anteckna avvikande mening tillprotokollet. Bestämmelserom utomstående sakkunnigs medverkan finns också i sjukvårdslagstiftningen. Vidbehandling av sjukvårdsärende av större vikt i sjukvårdsstyrelse skall enligt 9S 3 mom. sjukvårdslagen kallas en överläkare eller en distriktsläkare. Rörärende omsorgsinrättning, skall enligl 15 § omsorgslagen överiäkare hosomsorgsslyrelsen kallas. Dessa läkare har räu atl yttra sig vid sammanträdenaoch au få avvikande mening antecknad till protokollet. Om sjukvårdsstyrelsenutövar ledningen av specialsjukhus, bör den enligt 6 S stadgan (1968:146)angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda (omtryckt 1972:456)(omsorgssiadgan) bereda representant för föräldraförening tillfälle atl närvaravid sina sammanträden eller på annat lämpligt sätt informera föreningen. De tvåsenast nämnda bestämmelserna gäller också omsorgsstyrelse. Vid sammanträde med sjukhusdirektion har enligt 12§ sjukvårdslagen överiäkare, sjukstuguläkare, sjukhemsläkare samtdistriktsläkare som står direkt under direktion rätt alt närvara m. m., var ochen såvitt rör hans eller hennes verksamhetsområde. Till sammanträde med styrelse för folkhögskolaskall skolläkare kallas, när elevernas hälsotillstånd ellersundhetsförhållandena vid skolan behandlas (3 S 2 mom.folkhögskoleförordningen). Samma moment innehåller också en bestämmelse omlärarrepresentation i styrelsen. En lärare, som åriigen utses av lärarrådet,har rätt att närvara, yttra sig och få avvikande mening antecknad tillprotokollet. I PM II - IV anförsatl motiven för de bestämmelser om utomstående sakkunnigas medverkan som jaghar redovisat har varit väsentligen desamma som motiven för bestämmelserna omförvaltningschef och andra föredragande. I promemoriorna framhålls att det istörsta möjliga utsträckning bör överiämnas åt kommunerna och landstingskommunernaau själva bestämma hur nämndarbetet skall ordnas. Problemet att ge nämndernaer- Prop.1976/77:1 73 forderiigsakkunskap och ett fullödigt beslutsunderiag kan ha flera rimliga lösningar.Lagstiftaren har inte anledning atl föreskriva en viss lösning. I promemoriornaföreslås därför all bestämmelserna utgår. Med stöd av bestämmelsen i den nyakommunallagen om tillkallande av utomstående sakkunniga (är nämnderna i ställetfrån fall lill fall besluta om vilka utomstående de skall höra. Nästan alla remissinstanser ansluter sig till delgrundläggande synsättet bakom förslagen. Flertalet tillstyrker förslagen meninte så fä har invändningar beträffande någon nämnd eller någon kategoriutomstående. Ett par länsstyrelser undantar från sitt tillstyrkande förslagetatt föreskriften om jurisimedverkan i barnavårdsnämnden skall slopas. Dei görockså som anser alt socialutredningens förslag bör avvaktas.Socialutredningen har däremot ingen invändning mot förslagen utan pekar på attbehovet av sakkunskap i nämndarbelet inte är begränsat till de kategorier somanges i författningarna. avstyrker också att ändringar nu görsi sjukvårdslagstiftningens bestämmelser om närvarorätt m. m. Den nyligentillkallade utredningen om ny lagstiftning för hälso- och sjukvården böravvaktas. Förslaget att rekommendationen atl ge föräldraförening närvarorätt iomsorgsstyrelse skall slopas är enligt uttryck för överkänslighet. Förbundet konstaterar dock alt denna form församverkan med föräldrarna inte är den dominerande. Föregen del vill jag bedöma förslagen frånutgångspunkten atl nämnderna inte onödigtvis skall styras av statsmakterna vidsitt val av arbetsformer. En bedömning på det lokala planet från fall till fallav vilket beslutsunderiag och vilken utomstående sakkunskap som behövs kanbättre än generella direktiv från lagstiftaren främja kloka och väl underbyggdabeslut. Det bör därför finnas särskilt starka skäl för föreskrifter ellerrekommendationer av detta slag. För atl undvika varje missförstånd är jagangelägen att framhålla att miu ställningstagande inte avser behovet av alttillföra nämnden sakkunskap. Jag tar inte heller ställning till lämpligheten avalt kalla in utomstående till de olika nämnderna. Milt ställningstagande avserenbart lämpligheten av att i lagstiftningen föreskriva vissa lösningar. Del kan hävdas atl sådana särskilt starka skälskulle motivera rekommendationen om juristmedverkan i barnavårdsärenden.Skälen skulle vara atl nämndens möjligheter till tvångsingripanden måsteomgärdas med särskilda rättssäkerhetsgarantier. Jag delar uppfattningen atlrättssäkerhetsaspekten måste skjutas mer i förgrunden ju större befogenhetergentemot den enskilde ett offentligt organ har. Emellertid anser jag del varamycket tveksamt om detta uppnås med en rekommendation av detta slag. Denenskildes oavvisliga krav på en korrekt behandling förutsätter visseriigen atlgällande lagstiftning tillämpas riktigt. Av minst lika stor vikt är dock enkvalificerad bedömning av hela hans eller hennes sociala situation. För dettakan krävas sakkunskap av olika slag, som det inte är möjligt au närmareprecisera i lagstiftningen. Del måste i stället ankomma på nämnden alt Prop.1976/77:1 74 ivarje ärende skaffa nödvändigt beslutsunderlag. Alt den rättsliga sidan därvidskall beaktas är självklart och behöver inte framhållas särskilt framför andraslag av sakkunnig utredning. Rekommendationen om jurisimedverkan bör därförutgå. I princip samma bedömning vill jag anlägga på läkares medverkan inyklerhetsvårdsärenden. Läkares och veterinärs medverkan i hälsovårdsnämndoch i slakthus-styrelse torde i många fall vara ett naluriigt och oundgängligtinslag i nämnd-arbetet. Jag är emellertid beredd all överlämna ål nämnderna altavgöra när detta är förhållandet. Inte heller läkares medverkan isjukvårdsstyrelse, sjukhusdirektion eller omsorgsstyrelse föranleder en annanbedömning. Jag förordar alltså att bestämmelserna om närvarorätt för läkare ochveterinärer tas bort. Frågan om föräldraförenings medverkan i bl. a.omsorgsstyrelse är av delvis annan karaktär. Här är det inte frågan om envanlig experimedverkan utan om en inlresserepresenlation för en grupp som harsärskilda svårigheter atl föra fram sina synpunkter. Jag kan därför intebiträda promemorieför-slaget att rekommendationen i 6 S omsorgsstadgan omnärvaroräu för representant för föräldraförening skall tas bort. Som jag har nämnt i del föregående remissbehandlasf n. folkhögsko-leutredningens betänkande Folkhögskolan. Frågan om ändring ifolkhögskoleförordningen tas därför inte upp i delta sammanhang. Frågan om tillkallad tjänstemans eller särskildsakkunnigs ställning vid sammanträde har berörts av några remissinstanser, somhar anfört alt den som kallas lill sammanträde bor tillförsäkras yttranderätt.Några vill också bevara den s. k. falska reservationsrätten. Jag har ikommunallagspropositionen närmare utvecklat min syn på bestämmelsen i den nyakommunallagen (42 S) om rätt att kalla sakkunnig lill sammanträde (prop. Del ligger i sakens natur att en sakkunnig som har kallals tillsammanträde ges möjlighet att lämna alla de upplysningar han eller hon anservara av vikt i ärendet. Nämnden skall därför kunna besluta atl ge utomståenderätt att delta i överiäggningarna. Min syn på behovet av alt ge andra ännämndledamöter rätt att anteckna avvikande mening lill protokollet har jagredovisat i det föregående. De praktiska problemen i samband med altutomstående skall kallas till sammanträde har uppmärksammats av någraremissinstanser. Beträffande dessa frågor far jag hänvisa till vad jag haranfört i kommunallagspropo-silionen (s. 451). Den beslutförhetsregel som i allmänhet gäller dekommunala och landslingskommunala nämnderna innebär atl ett ärende inte fåravgöras om inte fiera än hälften av ledamöterna är närvarande. Bestämmelsenåterfinns i 44 S förslaget till ny kommunallag. I några specialförfaltningarfinns av- 1976/77:1 75 ärbeslulför när ordföranden och minst halva antalet ledamöter är närvarande. 1sak detsamma gäller i fråga om särskild semesierhemsnämnd. Sjukhusdireklion sombestår av tre ledamöter är beslulför om minst två ledamöter är närvarande ochär ense om beslutet. gäller i flertalet ärenden denvanliga regeln om alt mer än halva antalet ledamöter skall vara närvarande. Ivissa tillsättnings- och disciplinärenden skall däremot minst två tredjedelarav antalet ledamöter vara närvarande. 1 handels- och sjöfarisnämnd slutligengäller avvikande beslutförhetsregel och omröstningsregler i ärende som rörantagande av mäklare. Vid lika röstetal i fråga om mäklare skall antas fallerfrågan. i stället beslutat att anta mäklare fordras sedan att merän ledamöter i nämnden (alltså inte endast av de närvarande)förenar sig om en sökande. Uppnås inte detta efter högst två omröstningarfaller frågan. I PM III och IV föreslås attspecialförfattningarnas avvikande regler om beslutförhet och särskildaomröstningsregler slopas. Remissinstanserna har inte haft något alt invända motförslagen. För egen del biträder jag promemorieförslagen utom i fråga omfolkhögskolestyrelsen. De väl inarbetade reglerna om beslutförhet och omfattande av beslut som har förts över lill förslaget till ny kommunallag börtillämpas också i de specialreglerade nämnder där så inte har skett. I de kommunala ochlandstingskommunala nämndernas arbete kan gälla jävsbestämmelserna i antingenförvaltningslagen (1971:290) eller KL resp. LL. Förvaltningslagens jävsregler(4 och 5 SS), som kan betraktas som strängare, gäller vanligen i samtligaärenden i de kommunala specialreglerade nämnderna. Jävsbestämmelserna i i fullmäktige, kommunstyrelsen, de kommunallagsreglerade nämnderna samti särskild arbetslöshetsnämnd och slakthusstyrelse. De likalydandebestämmelserna i gäller i , förvaltningsutskotiei, dekommunallagsreglerade nämnderna och alla viktigare specialreglerade nämnderutom utbildningsnämnden, där förvaltningslagens regler gäller. För någraspecialreglerade nämnder saknas uttryckliga jävsbestämmelser. Det gälleruttagningsnämnd, särskild hemvärnsnämnd, handels- och sjöfartsnämnd,semesierhemsnämnd och styrelse för sjukskölerskeskola. I den mån dessa nämndersbeslut kan överklagas genom förvaltningsbesvär gäller förvaltningslagensjävsregler. Den jävsbeslämmelse som ingår iförslaget till ny kommunallag (18 S) stämmer i huvudsak överens med motsvarandebestämmelser i och LL. En smärre ändring innebär dock atl släktskapsjäven iförslaget avgränsas på samma sätt som i förvaltningslagen. I PM III och IV behandlas de specialregleradenämndernas jävsbestämmelser med utgångspunkt i den vid 1971 årsförvaltningsrältsreform etablerade principen att samma jävsregler skall gällai samtliga ärenden hos Prop.1976/77:1 76 Med hänsyn lill de typer av ärenden som resp. nämnd har att handläggaföreslås att förvaltningslagens jävsbeslämmelser görs tillämpliga i samtligaärenden hos särskild arbetslöshelsnämnd, särskild hemvärnsnämnd, särskilduttagningsnämnd, särskild handels- och sjöfartsnämnd, särskildfolkhögskolesiyrelse och särskild styrelse för sjukskölerskeskola. Den nyakommunallagens jävsbestämmelser bör däremot enligt promemoriorna gälla islakthusstyrelse och i semesierhemsnämnd. 1 övriga specialförfaltningarföreslås inga förändringar. Remissinstanserna har i allmänhet inte haft någrainvändningar mot förslagen. i anser dock alt ingavägande skäl har förts fram för atl slakthusstyrelse skall undanias frånförvaltningslagens jävsbestämmelser. För egen del finner jag förslagen i promemoriornaväl avvägda. De utgör väsentligen ett fullföljande av de principer somknäsattes i samband med förvaltningsrältsreform. Alt sammajävsbestämmelser skall gälla i samtliga ärenden hos en och samma nämnd är ägnatatt skapa en enklare och därmed tillförlilligare tillämpning av bestämmelserna.Jag biträder förslagen atl förvaltningslagens jävsbestämmelser skall görastillämpliga i samtliga ärenden hos särskild arbetslöshelsnämnd, särskildhemvärnsnämnd, särskild uttagningsnämnd, särskild handels- och sjöfarisnämndoch särskild styrelse för sjukskölerskeskola. Dessa nämnder fattar i storutsträckning beslut som rör enskilda och som kan angripas medförvaliningsbesvär. Detta gäller däremot inte slakthusslyrelse, vars uppgifterväsentligen är förvaltande. tycks praktiska skältala för att den nya kommunallagens jävsregler görs tillämpliga. I enlighet medprincipen att samma jävsbeslämmelser skall gälla i samtliga ärenden hos en ochsamma nämnd bör kommunallagens jävsbeslämmelser alltid tillämpas, när kommunstyrelseneller annan kommunallagsreglerad nämnd fullgör den specialreglerade uppgiften. I kommunallagarna finns relativt detaljeradeföreskrifter om protokoll. Dessa skall innehålla en förteckning över närvarandeledamöter, en kortfattad redogörelse för varje ärende, förslag och yrkandensom har framställts och som inte har återtagits samt beslutet i varje ärende.Om omröstning har ägt rum skall dessutom i protokollet las in en redogörelseför propositionsordningen och uppgift om hur många som har röstat lör elleremoi. Vid öppen omröstning skall vidare anges hur var och en har röstat. I huvudsaksamma regler gäller för landsting, kommunfullmäktige, förvaltningsutskott,kommunstyrelse och kommunallagsreglerade nämnder. Reglerna lämnas i huvudsakorubbade i förslaget till ny kommunallag (30, 45 och 48 SS). Förde specialreglerade nämnderna regleras proiokollföringen i regel 1976/77:1 77 genomen hänvisning lill bestämmelserna om förvaltningsutskottet resp. kommunstyrelsen.I fiertalet fall jämkas hänvisningen genom särbestämmelser av olika slag. Förskolstyrelse, utbildningsnämnd, regionplanenämnd och arbetslöshelsnämnd gällerkommunallagarnas protokollsregler dock fullt ut. Detsamma får anses gällahemvärnsnämnd, handels- och sjöfarisnämnd, semesierhemsnämnd,folkhögskolesiyrelse och siyrefse lör sjukskölerskeskola, för vilkauttryckliga proiokollsbestämmelser saknas. För övriga specialregleradenämnder, som har inrättats särskilt, får protokollen begränsas till att ta uppförteckning över de närvarande och beslutet i varje ärende. För fiera av dekommunala nämnderna gäller att protokollen härutöver skall innehålla skälen förvarje beslut. Det gäller valnämnd, brandstyrelse, byggnadsnämnd, de socialanämnderna, hälsovårdsnämnd och uttagningsnämnd.