prop · G00364 · 1976-12-31 00:00:00 — Detta skulle med hänsyn till desamordningsregler i fråga om AFL-förmåner som finns i 4 kap. 4 § och 6 kap. I §LAF kunna föra med sig att egenföretagaren och hans efterlevande blevberättigade lill slörre livränta från arbetsskadeförsäkringen än om denförsäkrade hade varit ansluten lill ATP. Livräntan skulle i den delen kunnabetraktas som kostnadsfri ATP. Vid övervägande av olika lösningar i fråga omanknytningen till ATP har kommittén fast särskild vikl vid all enhetlighet ochsamordning bör eftersträvas inom socialförsäkringssystemet. Kommittén villdärför undvika all tillhörighet till försäkringarna förekommer i flera olikakombinationer. Detta innebär att kommittén förordar en fast koppling mellanarbetsskadeförsäkringen och ATP. Ett undantagande från ATP skall alltså gällaäven för arbetsskadeförsäkringen. Någon möjlighet till självständigt utträde urarbetsskadeförsäkringen bör enligt kommittén inte införas. Kommittén har vidare övervägl alt låla den som ärarbetsskadeförsäkrad men har haft undantagande från ATP få bäraföljderna av undantagandet även i fråga om livränta frånarbetsskadeförsäkringen. Livräntan borde i så fall samordnas (4 kap. 4 § och 6kap. 1 § LAF) med den ATP som kunde ha utgått om undantagande aldrig hadegjorts Ofr 4 § lagen om pensionstillskott). Den som återkallar ett undantagandeför all komma med i arbetsskadeförsäkringen skulle då emellertid många gångerfå ett otillräckligt 1976/77:64 83 skyddoch kanske bli tvungen att komplettera med en privat försäkring. Med hänsynhärtill och lill att möjligheten att tillhöra arbetsskadeförsäkringen intefanns när undantagandet anmäldes har kommittén inte velat föreslå någon sådanbestämmelse. I samband med anknytningen till om atl uppdragstagare i allmänhet skall anses som arbetstagare ifråga om förmåner och avgifter enligl AFL. En lidigare allmän anordning med s.k. likslällighelsavial har emellertid behållits för egenföretagare som i sinrörelse ulför arbeie för annans räkning. likslällighelsavial har inomAFL-områdel betydelse huvudsakligen för skyldigheten all beiala socialförsäkringsavgifler.Inom arbetsskadeförsäkringen skulle avtalet däremol fö karaklär av försäkringsavtalbeträffande egenföretagare som har undanlagande från ATP. I likhei med tvålidigare utredningar vill kommittén inle förorda all likslällighelsavial skallfö verkan i fråga om förmåner från arbetsskadeförsäkringen. Kommittén påpekardock all del i princip inte är fråga om att utestänga alla berördauppdragstagare från den nya försäkringen. Den föreslagna modellen innebärendasl all dessa skall behandlas som egenföretagare. Frågan om ett ulförluppdrag kan anses ingå i en rörelse skall vidare bedömas enligl skatlerättsligaregler och man kan normalt inle räkna med atl någon lagakraftvunnen laxeringför skadeårel föreligger när arbetsskadefrågan skall avgöras. Härav tordeenligl kommittén följa alt någon skillnad inle bör göras mellan de bådauppdragstagargrupperna. Delta för i sin lur med sig all även t. ex. ettförtroendeuppdrag som utförs av någon som i övrigt är egenföretagare börhållas utanför försäkringen om undantagande från ATP gäller förrörelseinkomsten. Utsträckningen av försäkringsskyddet föreslås trädai kraft med LAF . För att bereda även den som då ärundantagen från ATP möjlighel att tillhöra arbetsskadeförsäkringen redan frånbörjan föreslår kommittén, att undanlagandel därvid bör kunna återkallas utanhinder av alt det inte har gällt under minst den femårsperiod som är bestämd i11 kap. 7 § AFL. 3.2.3Övriga frågor beträffande egenföretagare och uppdragstagare Kommittén föreslår att arbetsskadeförsäkringen föregenföretagare och uppdragstagare skall gälla när de är bosatta här i riket.Därigenom erhålls även elt naluriigt samband med den allmänna försäkringen,särskilt sjukpenningförsäkringen. Egenföretagarnas försäkring bör enligt kommitténsförslag finansieras genom en egenavgift som är kopplad lillsjukförsäkringsavgiften. Slutlig ställning i frågan om avgiftsunderiaget börmed hänsyn lill pensionskommitténs översyn av socialförsäkringsavgifterna lassenare. Uppdragstagarnas försäkring bör enligt kommittén bekostas genomavgifter från uppdragsgi- Prop,1976/77:64 84 varnasåvitt avser uppdragstagare som enligt AFL skall jämställas med arbetstagare.Eftersom egenförelagarna och uppdragslagarna inle ges bättre förmåner änarbetstagarna och allmänt sett inte löper slörre risk atl råka ut förarbetsskada, bör redan fastställd procentsals för avgiftsuttag - 0,25 - kunnagälla även för dessa nya grupper. Inkomstunderiaget för sjukförsäkringsavgifterfrån egenföretagare för har av kommittén uppskattats till ca 10 000milj. Kommittén anser alt det är praktiskt olämpligt alllåla de nya avgiftsreglerna börja verka vid ell halvårsskifte; lagändringen påförmånssidan föreslås träda i krafl den Ijuli 1977. Kommittén föreslår därföratl avgiftsreglerna skall lillämpas från årels början men alt endast halvavgift skall las ul på inkomsten . Kommittén påpekar atl den frivilliga försäkringenför yrkesskada kom lill när del inle fanns någol allmänl läckandesocialförsäkringssystem. Under har ulom folkpensiontillkommit allmän sjukförsäkring, ATP och TFY. Till följd av denna utvecklinghar den frivilliga försäkringen förlorat mycket av sin lidigare betydelse.Antalet försäkrade har också minskat pålagligl . En slor del av de frivilligl försäkrade kommer allobligatoriskt omfattas av arbetsskadeförsäkringen genom utvidgningen tillegenföretagare och uppdragstagare. Övriga är hemmamakar, sluderande ochpersoner som tagit frilidsförsäkringar. Även om del möjligen finns behov avhemmamakeför-säkring finns del enligl kommitténs mening inle tillräckliga skälall inrätla en frivillig försäkring härför inom arbetsskadeförsäkringen.Kommittén uppger all antalet sluderandeförsäkringar är så litet alt dessa fåranses sakna betydelse, när det övervägs om denna försäkringsform skallbehållas. Kommittén anser vidare att det knappasl är någon mer angelägenuppgift för socialförsäkringen all meddela frilidsförsäkringar. Delta torde iförsia hand få ankomma på den privata försäkringsmarknaden. Kommittén föreslår därför all den frivilligaförsäkringen inte skall föras över till LAF ulan slopas den 1 juli 1977.Löpande avtal om frivillig yrkesskadeförsäkring upphör all gälla. Rätlenlill ersättningar i skadefall som har inträffat före påverkasinle på grund av övergångsbestämmelserna lill lagen om arbelsskadeförsäkring.Riksförsäkringsverkel bör under en övergångstid handlägga dessa skadeärenden. Prop.1976/77:64 85 3.3Statligt personskadeskydd m. m. Kommittén anser atl LAF bör vara den naturligautgångspunkten när ersättningsbestämmelserna för kroppsskador vidmiliiärtiänsl, tjänstgöring i civilförsvaret, viss verksamhel i brandförsvaret,flygräddningstiänst och i skyddsarbete vid olyckor i atomanläggningar saml förkroppsskada under vislelse å anstalt ses över. Kommittén föreslår atl dennuvarande lagstiftningen på della område, som är fördelad på sex olikaförfattningar, skall ersättas av en enda gemensam lag, kallad lag om statligtpersonskadeskydd (LSP). Denna lag bör enligl kommittén innehålla endasl desärregler som är motiverade av den speciella verksamhet som den skyddadepersonkretsen ägnar sig ål. Genom hänvisning i LSP lill LAF bör i övrigiarbelsskadeför-säkringens regler gälla. Delta innebär ett likvärdigt skydd vidskada oavsett om skadan inträffar i arbelel eller i verksamhel som åläggs genomtiänsteplikl eller myndighels beslul. Skyddet för militärskador börenligl kommittén iprincip vara uppbyggt på samma sätt som skyddet för arbetsskador. Den somskadats under miliiärtiänsl bördärför i ekonomiskl hänseende försättas i sammasilualion som om skadan inle hade inlräftal. Ersällningen bör ulgöra enrenodlad kompensation för inkomstförlust. Del bör därför i fortsällningen varaden reella nedsättningen i den skadades förmåga alt skaffa sig inkomst genomförvärvsarbete och inle den medicinska defekten som sådan som gmndar rätt tilllivränta. Militärersältningens kompensationsnivå bör vidare höjas till 100 %och ersätlningsunderiaget för livränta höjas till högsl 7,5 basbelopp.Kommittén föreslår alt ersättningens maleriella förmåner även i övrigi skallförslärkas. Övergången lill en renodlad ersättning för inkomstförlust börenligt kommitténs mening kombineras med en särskild ersättningsform sommoisvarar den irygghetsförsäkring som gäller för arbetstagare hos slalen. Liksom bör inle bara skador lill följd avolycksfall utan även sjukdomar som har ådragils under mililärtiänslgöringomfattas av skyddet. Kommittén anser atl del skulle medföra en försämring avskyddet om del sjukdomsbegrepp som motsvarar del som finns inomarbetsskadeförsäkringen infördes i lagstiftningen om militärskador. Nuvaranderegler i detla hänseende föreslås därför få gälla också i fortsällningen. Prop.1976/77:64 86 Kommittén anser all de nuvarande bevisreglerna vidolycksfall och sjukdom är lämpligt utformade och därför oförändrade böröverföras lill den nya lagen. Bestämmelserna i 2 § militärersällningslagen om närmililärtiänslgöring skall anses vara för handen har medfört svårigheier vidtillämpningen. Kommittén framhålleratt de värnpliktigas ökade frilid och slörremöjligheter all företa resor har medfört atl bestämmelserna om fritidsskadoroch färdolycksfall ofla anses orättvisa. Den som är bosall påtiänstgöringsorten får t. ex. ersättning för de frilidsskador som har inträffatdär, medan den som bor en timmes bilresa därifrån inte omfattas av skyddel närskada iniräffar på hemorten. Vidare ersätts skada som iniräffar under resa lilloch från en ort dit den värnpliktige begett sig under permission eller annanledighel. Under uppehållet på sådan ort saknar den värnpliktige dock skydd, omdel inle är fråga om sådan ort där värnpliktiga vanligen vistas under fritid.Bestämmelserna har medfört svåra gränsdragningsproblem. Kommittén föreslårdärför atl skyddet för de värnpliktiga skall ulsiräckas lill all omfatta inlebara skador i tiänsten och skador under viss fritid ulan 1 princip alla skadorsom iniräffar . Skyddel föreslås gälla under tid från delfärd för inryckning lill tiänslgöringen eller utbildningen påbörjas lill dessfärd för utryckning avslutas. Kommittén föreslår vidare atl samma ordning skallgälla för den frivilliga personal som deltar i verksamhel inom totalförsvaret. Enligt kommitténs mening är vissa begränsningarnödvändiga vid bl. a. förvärvsarbete och utlandsvistelse. Kommitténs förslaghärom redovisas närmare i specialmoliveringen (avsnitt 7.1). 3.3.2.4 Beräkningav åriig arbelsförtiänsl beträffande invaliditelsbedömning ochkompensalionsnivå bör enligt kommittén gälla i fråga om militärskadorna.Ersättning vid sjukdom bör dock liksom nu inle vara samordnad medsjukförsäkringen. Denåriiga arbelsförtiänsten som underiag för sjukpenning och livränta bör ocksåberäknas efter samma regler som i LAF. Den sjukpenninggmndande inkomst, somgäller vid tiänslgöringstidens början bör kunna användas somersättningsunderiag. För studerande och andra som på grund avmilitärtiänsl-göringen inle hunnit skaffa sig någon sjukpenninggrundandeinkomst måste dock enligl kommitténs mening liksom i nuvarande lagstiftningfinnas en garantiregel. Denna bör endast gälla dem som har en långsammanhängande tiänslgöring. De frivilliga bör inle omfattas av garanliregelndå deras tiänslgöring har myckel korl varaktighet. Kommitténföreslår all garanliregeln skall gälla värnpliktig, vapenfri Prop.1976/77:64 87 tjänstepliktigoch elev vid bistånds- och kalastrofulbildning som skadats undergrundutbildning eller repetiiionsutbildning i omedelbar anslulning tillgrundutbildning. Ersätlningsunderiaget skall i dessa fall beslämmas enliglreglerna i 4 kap. 10 § andra siyckei LAF om beräkning av livränleunderiag förstuderande. Delta innebär att ersätlningsunderiaget inle får beräknas lilllägre belopp än som moisvarar två gånger basbeloppet för tid ,basbeloppel för lid mellan 2 loch och tregånger basbeloppel för tid fr, o, m. Kommittén förordar vidare all hela den nämndabeslämmelsen i LAF görs lillämplig på alla som före tiänslgöringengenomgick eller hade avslutat utbildning. Efter en lagändring kan s. k. särskildsjukpenning utgå vid utryckningen till den som vid inryckningen saknadesjukpenninggrundande inkomsl eller hade mycket låg sådan. Dessa personerhindras genom en lång sammanhängande mililärtiänslgöring all bygga upp sittsjukpenningskydd. Kommittén föreslår atl reglerna om den s.k. särskildasjukpenningen behålls i huvudsak oförändrade. Bestämmelserna om sjukpenningensbelopp bör dock ändras i konsekvens med vad som har föreslagils i fråga omlägsla ersättningsunderiag. De civilförsvarspliktigas tiänslgöring företerstora likheter med vad som gäller för värnpliktiga under repetiiionsutbildningoch för frivilliga. De civilförsvarsplikliga bör därför enligl kommittén iprincip ha samma skydd vid olycksfall och sjukdom. Anledningen lill allcivilförsvarspersonalen har varit knuten lill yrkesskadeförsäkringensregler var alt man inle ville låla andra sjukdomar än yrkessjukdomaromfattas av skyddet. Civilförsvarsljänslgöringens karaktär av tiänsteplikltalar enligl kommitténs mening för en utvidgning. Det ter sig inkonsekvent atlhemvärnspersonal och annan frivillig personal omfattas av del vidare skyddetmen inte civilförsvarsplikliga. Kommittén föreslår därför att ersättningen tillden som skadas under civilförsvarstiänstgöring besläms enligt samma regler somföreslås gälla för värnpliktiga och frivilliga, innebär - förutom alläven andra sjukdomar än yrkessjukdomar kommer alt omfattas av skadeskyddet -altskyddels omfattning i lid och rum uividgas till alt gälla alla fritidsskadorsom inträffar medan tiänslgöringen pågår. Å andia sidan kommer del inte längreall finnas någon räll till skadeersättning för lid under vilken tiänslgöringenpågår. Ersättning skall enligt kommitténs förslag lill ny lag utgå först sedantiänslgöringsliden har gått lill ända. 1976/77:64 88 Kommittén anser inte heller all det finns anledningall låla de civilförsvarsplikliga omfattas av garanliregeln förersällningsunderlagets beräknande eller få rätt lill särskild sjukpenning. Decivilförsvarspliktigas tiänslgöring är nämligen så kortvarig all den intepåverkar deras sjukpenninggrundande inkomsl. Del är enligl kommitténs mening naturiigl all densom vid elt vissl nödläge har ultagils ivångsvis lill eller frivilligt deltagiti räddningsarbete erhåller ersättning av statsmedel för personskada som drabbarhonom. Del är likaså naturiigl all skyddet uiformas i enlighet med debeslämmelser som föreslås gälla för den som dellar i mililärtiänslgöring ellercivilförsvarstiänstgöring. Anknytningen lill dessa beslämmelser innebär bl. a.alt ersättning utgår för såväl skada till följd av olycksfall som sjukdom somådras under tjänstgöringen. Vidare innebär bestämmelserna i fråga om skyddetsomfattning i liden alt skydd åtnjuts från det färd för inställelse lillverksamhelen inleds till dess färd efter avslutad tiänslgöring upphör. På grundav verksamhelens korta varaktighet i anslutning till en konkret olyckshändelseoch på grund av bevisreglernas ulformning anser kommittén all bestämmelserna iprakiiken inte innebär någon ulvidgning i förhållande lill nuvarande regler. Elever på ungdomsvårdsskolor omfattas inle av lagenom arbelsskadeförsäkring men lorde enligl kommittén ulgöra sådana sluderandesom kan jämställas med arbetstagare enligt föreskrifter av regeringen. Arbetsskadeförsäkringengäller emellertid i sådani fall endast under utbildningsmoment då särskild riskför arbetsskada föreligger. Enligl kommitténs mening börungdomsvårdsskoleeleverna åinjula skydd under hela den lid de vistas på skolanoch även under viss lid av vården ulom skola. Kommittén pekar på atlsjukförsäkringslagsliftningen belräffande ungdomsvårdsskoleeleverna bygger påatt dessa är jämställda med dem som är inlagna på kriminalvårds- ellerarbetsanslalt. Kommittén föreslår därför att ungdomsvårdsskoleeleverna skallomfattas av personskadeskyddei. Av de olika kategorier som mera kortvarigt vistaspå anstalter, häkten och i polisarrester har endasl häktade ersättningsskyddenligl den särskilda förordningen (1954:250). Härav följer alt en och sammaperson under sin vistelse i häktet har olika skydd när han först är gripen ochanhållen och när han sedan bli häktad. Enligl kommitténs mening är dennaordning otillfredsställande. I princip bör var och en som genom myndighelsbeslut berövas 1976/77:64 89 frihetenha ekonomiskl skydd för personskada som drabbar honom under vistelsen i häkteteller liknande. Del är än mera påkallal med sådani skydd underfrihetsberövanden som inte beslutats av domstol. Om man låter ersältningsskyddet omfatta ävenanhållna och sådana som eljesl för annat ändamål än verkställighet av påföljdär inlagna på kriminalvårdsanslall, häkte eller i polisarrest, får skyddel enviktig funktion som gruppolycksfallsskydd. Kriminalvården har i den mån poliseninte utför transporter hand om så gott som alla transporter av häktade,interner, anhållna, ungdomsvårdsskoleelever, alkoholmissbrukare och personersom skall utvisas eller är föremål för annan liknande åtgärd enligl utlänningslagen.Kriminalvårdens häkien och anstalter används därvid medan man väntar på ochsamordnar transporter. Det är enligt kommitténs mening angelägel att enhetligaersättningsregler gäller vid de skador som kan uppkomma i samband med dennatransporiverksamhel. Kommittén föreslåratl ersältningsskyddet skallgälla följande personkrets såviii nu är i fråga, nämligen den som är a) inlagen i kriminalvårdsanslall, b) inlagen i arbetsanslalt eller ungdomsvårdsskola, c) intagen i allmän eller statsunderstödd , d) anhållen, häktad eller i annat fall intagen ikriminalvårdsanslall, häkte eller polisarrest utan all påföljd verkställs. De anstallsintagna bör enligt kommitténs mening hasamma skydd som andra som föll sin rörelsefrihet inskränki. Del innebär alt vadkommittén i del föregående har föresiagii om personskadeskydd för vämpliktigam. även skall gälla för de anstaltsintagna. Anknytningen till personskadeskyddetmedför all de anstallsintagna får skydd även vid andra sjukdomar änyrkessjukdomar, vilkel nu inte är fallet. Vidare utsträcks skyddet lill allgälla även viss del av den tid som den intagne vistas ulom anstalt påpermission eller för rehabilitering. Kommittén framhåller atl de inlagna oftasisaknar möjlighel alt skaffa sig eget försäkringsskydd på den privataförsäkrings-marknaden under den begränsade tid de anses intagna på anstalt.Kommittén anser alt en skada som drabbar en anstaltsinlagen under sådan lid böromfattas av ersältningsskyddet i den mån arbetsskadeförsäkringens bestämmelserinle gäller. Enligl kommitténs mening bör bestämmelserna i sjukpenningunderiag och livränleunderiag gälla även för de anstaltsintagna.Med hänsyn lill de fall då den intagne genom en längre tids intagning fåttförsämrade möjligheter atl bygga upp sin sjukpenninggrundande inkomsl börbestämmelserna i materiellt hänseende uiformas i överensslämmelse med vad Prop.1976/77:64 90 kommitténtidigare har föreslagit för värnpliktiga m. fl. Ersätlningsunderiaget för enintagen, som vid skadans inträffande har varit inlagen längre lid än sexmånader skall enligl kommitténs förslag inle få beslämmas lill lägre belopp änvad som motsvarar två gånger basbeloppet för tid , två och enhalv gånger basbeloppel för lid och tre gångerbasbeloppet för tid fr. o, m, . Kommittén föreslår all skaderegleringen enligl dennya lagen om statligt personskadeskydd skall föriäggas tillförsäkringskassorna. Handläggningen hos kassorna bör följa samma ordning somskall gälla för arbelsskadeärenden. Det innebär atl rätten lill egenlivräntaskall prövas av kassans pensionsdelegation. Delegationen skall också prövafråga om sjukdom har ådragils . I de avseenden LSP avvikerfrån LAF torde enligl kommitténs mening personskadeskyddels regler vara merlältillämpade. Genom atl skyddel dessulom uividgas försvinner tidigaregränsdragningssvårigheler. Kommittén föreslår vidare alt ärenden enligt nugällande eller äldre lagstiflning även i fortsällningen skall administreras avriksförsäkringsverket. 3.3.7 Ersättning.för ideell skada Kommittén framhåller all en långtgåendejämställdhet mellan den som skadas i förvärvsarbele och den som skadas iverksamhet inom samhällets försvar m. m. eller under anslaltsvislelse kräverall ersättning ulgår för ideell skada på liknande säll som lill deförvärvsarbetande enligl TFY. Till följd av övergången lill ett ekonomisktinvalidilelsbegrepp kommer många skadade inte all få någon livränta, eftersomskadan inle medför någon minskning av förvärvsförmågan. Den medicinska skadankan ändå orsaka olägenheter när del gäller den skadades allmänna livsföring.Enligl kommitténs mening bör ersättning för sådana olägenheter ulgå oberoendeav om skadeståndsrätlsligt ansvar kan fastställas eller inte. Kommitténföreslår därför att den personkrets som omfattas av LSP genom en särskildersätlningsanordning ges rätt till ersättning för lyte och annat liknande men.1 samband därmed föreslås kungörelsen om särskilt olycksfallsskydd förvärnpliktiga m. fl. Kommitténsförslag innebär all den som drabbas av skada på vilken LSP i princip är tillämpligskall ha rätt lill ersättning för sveda och värk, beslående lyte och men samtolägenheter i övrigi lill följd av skadan i den utsträckning som anges i denstatliga personskadeförsäkringen. Denna rätt börslås fast i en särskild lag omersättning av statsmedel för ideell skada. Ersällningen föreslås ulgå medbelopp som skulle ha utgått om den skadade hade omfattats av statenspersonskadeförsäkring. De normer för ersättning för sveda och Prop.1976/77:64 91 värk,lyte och men och olägenheier i övrigi lill följd av skadan som tillämpas inomden slatliga personskadeförsäkringen skall således följas. Detta innebär attvärnpliktiga och andra som omfattas av lagen får samma ersättning för ideellskada som arbetstagare hos slalen får. Ersällningen skall ulgå medengångsbelopp och beräknas med ulgångspunkl i den medicinska invaliditelsgradenoch den skadades ålder. Kommittén föreslår all ersätlningsrällen i enlighetmed vad som gäller inom den slatliga personskadeförsäkringen skall omfattaskador som inträffar under själva tiänslgöringen, verksamhelen eller vistelseninom föriäggnings-område, häkte, anstalt eller liknande saml under resor lilleller från dessa. Med hänsyn lill olikheterna i de grundläggandeförutsättningarna för rätt till ideell ersättning resp. rätt lill livränta ochsjukpenning anser kommittén del mindre lämpligt alt anförtro administrationenav den ideella ersättningen lill försäkringskassorna. hardäremol enligl kommitténs bedömning stor erfarenhet av frågor som hängersamman med ett medicinskt invalidilelsbegrepp och har administreratmilitärer-sältningsärenden och ärenden rörande ersättning till anslaltsintagna.Kommittén föreslår därför all riksförsäkringsverkel skall administrera den nyamenersällningen. Verkels beslul skall så länge försäkringsrådei finns kunnaöverklagas dit. Besvär över försäkringsrådels beslul förs hosförsäk-ringsdomslolen. Enligl LAF skall slalen fortfarande slå självriskbelräffande sina arbetstagare. Kommittén föreslår nu all skadeärendendecentraliseras och handläggs på samma säll som andra arbelsskadeärenden. Del ankommer på regeringen all meddela närmarebeslämmelser om utbetalning av ersättning och finansiering i fråga omstatsanställdas arbetsskadeförmåner. Kommittén erinrar om att den nyaförsäkringen gör det nödvändigl alt se över bestämmelserna om statsanställdaslöne- och pensionsförmåner vid arbetsskada. 3.3.9 Krigsförsäkringför sjömän m. m. Kommiuén anför all del huvudsakliga motivet förtillkomsten av krigsförsäkringslagen för sjömän m. fl. var att man villeförstärka den relativt låga ersättning som utgick enligl den dåvarandeolycksfallsförsäkringslagen. Genom den nya lagen om arbelsskadeförsäkring ochTFY blir förmånerna vid skada i arbetet lill följd av krigsåtgärd såtillfredsställande atl della motiv inle längre är giltigt.