prop · G00363 · 1976-12-31 00:00:00 — RRV konstaterar atl kungörelsekoslnaderna under budgetåret1974/75 vid länsstyrelserna i , och , ,, och uppgick till lolall cirka 280.000 kroch atl dessa länsstyrelser enligl tillgänglig statistik synes handlägga cirkahälften av samtliga hithörande ärenden. RRV bedömer därför den toiala kostnadennämnda budgetår till cirka 0,5 milj. kr, vilkel skulle motsvara besparingen.Kungörelsekostnaden ankommer på enskild. Emellertid tas i vissa län, därsärskUt bred annonsering tUlämpas, inte hela den faktiska kostnaden ut avsökanden. Besparingen skulle därför inte enbart komma enskild till godo. Exekutiv auktion på fastighet kungörs iortstidning. Enligt förslaget skall sådant kungörande ske enligt den bredaprincipen (se bilaga 1, avsnitt 6.13). Kungörelse kostnaden tas ul såsom annankostnad för förfarandet i målet. RRV har undersökt kungörandekoslnaderna vidlänsstyrelserna i , och . Antalet kungörelseri bedöms vara cirka 180 per är och kosinaden för spridning ilokalpress per kungörelse. Årskostnaden för detla län beräknasaUlså vara . RRV, som påpekar att man i har atträkna med högre kostnader med lanke på kungörande i kvällspressen, uppskattarkostnadsökningen enligt förslagel för lill . RRVkonstaterar vidare att årskostaden för ortslidningskungörande i Södermanlandsoch , där den breda principen redan tiUämpas, under budgetåret1974/75 uppgick tiU resp. . Införing i och avförande ur aktiebolagsregislretkungörs nu i . Förslaget innebär ingen ändringhärvidlag. RRV hänvisar till vad som har anförts beträffande handels- ochföreningsregistren (in fine). 1 vissa situationer, bl.a. vid nyemissioner,åligger det företrädare för aktiebolag atl ulfärda kungörelse i bl.a. viss avbolaget bestämd ortstidning. Förslaget innebär att bolaget också framdelesskall ha inflytande över tidningsvalet. RRV har därför inte gjort någon närmareundersökning på detta område. 1 fråga om likvidation enligt 173 a §aktiebolagslagen (1944:704) innebär förslaget att nuvarande kungörande i lokaltidning slopas (se bilaga 1, avsnitt 6.6.2). RRV har från PRV inhämtat attunder /75 sådani kungörande har skett vid ett enda tillfälle(för en kostnad av ). Om flyttning av fordon skall fordonsägarenunderrättas. 1 vissa fall sker detta genom kungörelse i ortstidning. 1976/77:63 136 tidningskungörandetske enligt den breda principen (se bilaga I, avsnitt 6.12). RRV har undersöktförhållandena i de tre slörsla städerna. 1 uppgick kungörelsekoslnadernaunder /75 lill , i Göleborg till 6.000kr och i Slockholm lill . RRV beräknar kostnadsökningenenligt förslagel för till . För vidkommande bedömerRRV att totalkostnaden vid kungörande enligt förslaget skulle bli mer äntredubbelt den nuvarande och vid tidningsspridning en fördubbling avnukoslnaden. Kostnaden skall tas ul av fordonsägaren. Denna kan emellertidvanligen inle spåras. Kostnaden kommer därför all stanna på kommunerna. Antalet förrättningssammanlräden föräganderättsutredning (jfr bilaga I, avsnitt 6.2.1 och 6.2.4) uppgår enligl RRVinle till mer än ell hundratal (varav en tredjedel i ochVärmland). Någon närmare undersökning av kungörelsekoslnaderna på detla områdehar inle gjorts. Enligt en mångfald författningsbestämmelser skallkungörande ske i olika hänseenden vid tillsättning av tjänst (jfr bilaga 1,avsnitt 6.17). RRV har undersökt om förslagel i fråga om stödjande kungörandekan antas innebära ett ökat kungörande i t.ex. dagstidningar eller fackpressnär del gäller lediga ijänster. RRV konstaterar atl, som framgår av bäde dags-och fackpress, vissa myndigheter annonserar relalivt extensivt, medan andra ärmer återhållsamma. En orsak härtill är atl vissa slora arbetsgivare, l.ex.statens järnvägar och postverket, sällan rekryterar externt. Andra myndigheteråter har elt kontinuerligt behov av all annonsera extensivt för all kunnarekrytera viss personal. Vid kontakt med en rad myndigheier och verk har RRVinte funnit någol som ger direkt stöd för anlagandel all enbart en regel omstödjande annonsering skulle medföra några förändringar i myndigheiernasagerande. RRV betonar emellertid atl någon systematisk enkät inle har ulförts.RRV finner rimligl anta atl införande av en enhellig policy för hur och ivilken omfattning tjänster bör kungöras - liksom möjligen ökade medel förannonsering - är faktorer som i högre grad än enbarl en regel om stödjandekungörande skulle påverka annonseringen. Mot bakgrund av det tidningsspridnings- ochannonsprismaterial som har erhållits konstaterar RRV all betydande variationerkan utläsas i fråga om spridning och kostnader. RRV nämner några särskiltiögonenfallande exempel. Annonsering i samlliga lokala dagstidningar medspridning i kostar (exkl. moms) perspallmillimeler. Molsvarande annonsering i kostar knappt trekronor. 1 är del 18 gånger dyrare atl annonsera i samlligatidningar än i enbart den mest spridda tidningen. På blir det däremolenbarl en fördubbling. Annonsering i samtliga tidningar i ,vilket är i särklass dyrast, kostar nästan dubbelt så myckel som molsvarandeannonsering i 1976/77:63 137 län.Medelvärdena för kommunerna i resp. län visar all i allmänhet (med bortseendefrån , som visar extrema värden) annonsering efter den bredaprincipen medför fördubblade till fyr-dubblade koslnader i jämförelse medannonsering i enbarl den mest spridda tidningen i kommunen. Inom har gjorts enytterligare undersökning av lidningsspridnings- och annonsprismaterialet. Undersökningen visar alt antalet lokaladagstidningar varierar högsl avsevärt mellan olika delar av landei.Variationerna i lidningsantal mellan olika kommuner och län belyses i en tablåsom bör fogas till protokollet i delta ärende som bilaga 2. Prisvariationerna mellan olika orter vidkungörelseannonsering i ortspress med samma spridningslal har ocksä undersökts.För varje kommun resp. län har räknats fram annonskostnaden per spall-miUimeteri ortspress med spridningslalen minsl , minsl och någon som helstspridning (O %) saml som grundläggande jämförelsetal kostnaden för sammaannonsering i den mest spridda ortstidningen. Om kvällspressen (se även avsnitt 6.2.2) kanutläsas att den ingår i ortspressbeståndet i spridningsnivån i delsstockholmsområdet inom och 22 av länets kommuner(annons-pris/spaltmillimeler sammanlagt ), dels göteborgsområdeti samt sammanlagt 14 kommuner i detta län och tvågrannlän (annonspris/spallmillimeler ), dels i malmöområdel inomMalmöhus och län samt 10 kommuner i dessa län(annonspris/spaltmiUimeter ). För att åskådliggöra samspelet mellanlidningsspridning och annonskostnad har arbetats fram sammanställningar avannonskoslnader i kommuner och län för annonsering i resp. geografiska områdestidningsbestånd med spridning i några olika nivåer. Sammanställningarna tarsikte på annonsering i områdets mest spridda tidning samt lidningsbeslåndet ispridningsnivåerna , och O % (spridning över huvud taget). Dessutombelyses annonsering i tidningsbeståndet i den justerade procenttalsnivå, som idet följande kommer att föreslås gälla för kungörande i ortstidning. Dennamotsvarar en nivå av femprocentig spridning med sådana justeringar attkvällspress (och annonsblad) tas undan och vissa tidningar med utpräglad lokaldominans i någon del av elt län läggs till (se vidare avsnitt 6.2.2).Sammanställningarna i grafisk framställning bör fogas lill protokollet sombilagor 3 och 4. Det bör anmärkas att annonspriserna fortlöpandeändras och att prisnivån nu genomgående ligger högre än i det av RRV redovisadeannonsprismaterialet. Prop.1976/77:63 138 Från samhällets sida har vidtagitsolika ålgärder för att förbättra allmänhetens kännedom om föreskrifler ochandra åtgärder som beslutas av organ för del allmänna. Elt viktigt sleg i dennarikining togs genom slatsmakternas beslul om vissa allmänna riktiinjerför en förbättrad samhällsinformation (prop. 1971:56, FiU 1971:23, rskr1971:182). Bl.a. slogs fast principen om en allmän och enhetligdagspressannonsering i fråga om sädan informalion rörande rättigheter ochskyldigheter som är avsedd alt nå alla medborgare. Härmed åsyftades informationom exempelvis sociala förmåner, rätt att delta i allmänna val och skyldighetall avge självdeklaration. För den statliga sektorns del kom de nyariktlinjerna till uttryck i cirkuläret (1971:507) till statsmyndigheterna ominformation genom dagspressannonsering. 1975/76:112 har beträffande lagar och andraförfattningar föreslagils ett enhetligt syslem för hur dessa skall officiellttillkännages. Förslaget går i huvudsak ut på alt författningar av alla lyper iprincip bör kungöras och att den lämpligaste formen härför är att ta in författningeni en förfallningssamling. För kungörandet av främst statliga författningarskall finnas - uiöver och Riksdagensförfattningssamling - dels författningssamlingar för cenlrala myndigheter, delsen författningssamling för varje län. Med författning åsyftas i sammanhangelinle bara lagar och förordningar utan varje föreskrift som avses i 8 kap.regeringsformen, dvs. även normer som beslutas av regeringen eller riksdagenunderlydande myndigheier eller av kommuner, landstingskommuner eller kyrkligakommuner. För de kommunala författningarnas del är det avsett atl kommuner ochlandstingskommuner frivilligt i samråd med ochLandsiingsförbundet skall ge ut författningssamlingar, som inte har någonkungörandefunklion i juridisk bemärkelse men som skall tjäna som hjälpmedelbåde för den intresserade allmänheten och för förtroendemän och tjänstemän.Förslagel i prop. 1975/76:112 har antagits av (KU 1975/76:51, rskr1975/76:362). Lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningarträder i kraft . Som ett led i strävandena efter en förbättradsamhällsinformation har inom undersökts också frågan omeffektivare former för kungörande av andra åtgärder av myndigheterna än sådanasom hör tUl författningsområdet, dvs. den stora mängden beslul i enskilda måloch ärenden liksom andra åtgärder som vidtas av samhällets organ. Nära sambandhärmed har frågan om hur motsvarande kungörande skall gå till när skyldighetåvilar enskild alt sprida kännedom om viss av honom företagen åtgärd som berören 1976/77:63 139 störreeller mindre krets andra personer. Dessa spörsmål togs upp redan iinformationsutredningens betänkande (SOU 1969:7) Kungörelseannonsering.Utredningen konstaterade all kungörelseannonseringen präglades av såväloenhetlighel som brislande effektivitet och föreslog olika åtgärder för altavhjälpa bristerna. Vad gäller annonsering i dagspressen borde enligtuiredningen den regionala och lokala kungörelseannonseringen sträckas ut lillatl avse de ortstidningar vilkas spridning täckte en klar majoritet avmedborgarna i orten eller områdei inte bara totalt utan även inom skildasamhällsgrupper. 1971:56 (s. 25) förklarade chefen för finansdepartementetalt han utan alt ta slällning lill avvägningen mellan riksomfattandeannonsering och annonsering i ortstidning i de olika situationer närkungörelseannonsering skulle äga mm - efter samråd med chefen förjustitiedeparlementet - anslöt sig lill utredningens principiella ståndpunktatl kungörelseannonsering borde ske i samtliga ortstidningar som har enspridning av någon betydenhet. Han tillade all en reform av bestämmelserna omkungörelseannonsering krävde en relativi omfatlande detaljgenomgång avlagstiftningen på olika områden och att frågan skuUe tas upp av chefen förjustitiedeparlementet när della utredningsarbete hade slutförts. Den undersökning av gällande beslämmelser påområdet som härefter har föreiagits inom har redovisaisi promemorian (Ds Ju 1974:2) Effektivare kungörande. Genomgången bekräftar attreglerna om kungörande behöver revideras. Framför allt gäUer detta behovet avatt göra kungörandet mer ändamålsenligt än . Reglerna på området hartiUkommit vid skilda lillfällen och . De avser också mycketskiftande kungörandesilualioner, varför regleringen har blivit både oenhetligoch svåröverskådlig. En systematisering av regelkomplexet framslår därför somönskvärd bäde från informationssynpunkt och från kostnadssynpunkt. Förslaget i departementspromemorian, vilkel byggerpå informalionsutredningens betänkande, syftar tiU alt man i fortsättningenskall tillämpa elt mer enhetligt och effektivi men samtidigi mer flexibeltsystem i fråga om formerna för kungörande. Syslemet har tre huvudinslag. Fördel första klargörs vilka huvudkategorier av adressater (målgrupper) man haratl räkna med, när del gäller att välja form för kungörandet. 1 promemorianförordas att man delar in adressatema i lokala, nationella, blandade ochexklusiva målgrupper. Med blandade målgrupper avses här sådana grupper där eltslörre antal adressater kan lokaliseras till viss ort men vissa av dem kan återfinnasvar som helst i landet. Exklusiva målgrupper syflar på moltagar-kretsar varsbehov av informalion kan lillgodoses genom specialpublikationer. För det andraföreslås att det för varje kungörande-situation skall i författning bestämmasdel eller de medier som skall vara obligatoriska former för kungörande. I fråga om ortspress- Prop.1976/77:63 140 annonseringskall härvid lillämpas i huvudsak samma princip som redan gäller i fråga omallmän samhällsinformation. Principen betecknas i promemorian den bredaorlslidningsprincipen. Härutöver skall i det enskilda fallet användas ocksåannan form för tillkännagivandet, om det främjar syftet med kungörandet utanall kosinaden blir slörre än som är försvarligt med hänsyn lill del intressetillkännagivandet skall tillgodose (s.k. stödjande kungörande). Valet av formför stödjande kungörande skall träffas med beaktande av målgruppens karaktär,de olika mediernas genomslagskraft och övriga omsländigheler i den särskildakungörandesituationen. För det Iredje förordas i promemorian alt vissa allmännagrundregler om kungörande skall samlas i en särskild lag med generell giltigheti alla kungörande-situationer. Det gäller bl.a. principerna om bredortslidningsannonsering och stödjande kungörande. De generella reglerna i dencenlrala lagen är avsedda att vara elt komplement till de beslämmelser ispecialförfattningarna som för där reglerade situationer föreskriver atlkungörande skall ske i Post- och , ortstidning ellerspecialpublikation eller genom anslag på statiig eller anslagstavla.Reformen beräknas i promemorian leda lill vissa kostnadsökningar. Allmänt sellanses inle finnas något behov av ändring i fråga om huruvida slaten eller annanskall svara för kungörandekostnaden. Del förutsätts dock att omprövning sker,om reformen medför oväntat höga kostnader för enskilda eller orimligt storakostnadsskillnader i olika regioner på grund av lokala variationer itidningsspridningen. Vidremissbehandlingen har promemorieförslagel fått ett väsentligen posiiivimottagande. Viss kritik har dock riktats mot förslaget. Ett parremissinstanser, däribland justitiekanslern (), menar alt man bör göra valetmellan obligatoriska och stödjande kungörandeformer mer flexibelt. Frän någraandra häll (l.ex. och en länsstyrelse) hävdas atl denföreslagna regeln om stödjande kungörande kommer atl leda till merarbele och bristandeenhetlighet i kungörandet. Ytterligare en del instanser är kritiska till attpromemorian inte innehåller någon närmare redovisning av reformens praktiskaoch ekonomiska effekler. lingsrätt framhåller bl.a. att promemorianinte har klarlagt behovet av att i de särskilda fallen tillämpa den bredaprincipen i fråga om ortslidningsannonsering och avsiyrker all man genomförreformen på del material som finns i promemorian. () gertill känna en liknande inställning och förordar i första hand att reformenskostnadseffekter klargörs, innan man genomför forslaget. anser åandra sidan att kungörande i dagspressen bör ske i större omfattning än enligtförslaget. Förslaget atl de grundläggande principerna om kungörande skall kommatill uttryck i en frislående central lag med giltighet i del stora flertaletkungörandesilualioner har 1976/77:63 141 sågott som undantagslöst godtagits av remissinsianserna. Endast en instans(namnlagsulredningen) avstyrker förslaget och förordar att syftet medkungörandelagen i stället tillgodoses genom ändring i de olikaspecialförfattningarna. Om en central kungörandelag införs anser utredningenatt den bör ha ett fyUigare innehåll än enligt förslaget och uiformas som enmotsvarighet till delgivningslagen (1970:428). En fylligare reglering förordasockså av lantmäteristyrelsen. En effektivisering av det författningsföreskrivnakungörandet får enligt min mening ses som en angelägen reform i strävandena allförbättra samhällsinformationen. De aUmänna skäl som ligger bakom den ökadesatsningen på samhällsinformaliva åtgärder gör sig gäUandeockså i fråga om sådant kungörande som ankommer på myndigheter och andra isyfte alt sprida kännedom om beslul o.d. som rör större eller mindre grupper avmedborgare. Till kungörandet är inle sällan knuten någon form av rättsligverkan, t.ex. såvitt avser beräkningen av tiden för alt anföra besvär över eltbeslul. Även när inle någon sädan verkan är förenad med tillkännagivandet, kandelta förmedla upplysningar som är av ingripande betydelse för många människor.Kungörandet fyller även i övrigi en viktig funktion när det gäller alt spridakännedom om hur samhällsorganen fungerar. Det finns emellertid också skillnader mellansamhällsinformation av mera generellt slag och sådan information som syftarlill att ge lill känna konkreta beslut och ålgärder som har vidtagits avmyndigheter eller enskilda. Den förra typen av information är ofta inriktad påatl göra medborgama i aUmänhet medvelna om deras rättigheter och skyldigheterpå visst område, t.ex. såsom försäkrade enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring eUer såsom skattskyldiga. Ambitionsnivån för information i sådanafall bör vara hög. Som har uttalats av statsmakterna är 1971 bör principen härvara att alla berörda medborgare skall nås av lämplig informalion. Fördagspressannonsering bör då den av statsmakterna härför fastslagna principenlillämpas, dvs. annonsering ske i samtliga dagstidningar med spridning av någonbetydenhet. Principen i tillämpning på detla område har kommit att beiecknastotalitetsprincipen. Huruvida informalionen har den allmängiltiga karaklärensom har förutsatts nu får givetvis bedömas av den myndighet som ansvarar förinformalionen. I fråga om kungörande i den mer inskränkta meningutiryckel används i delta lagstiftningsärende växlar informationsbehovet starklefter de olika kungörandesiluationerna. Det är här mera sällan tal om all nåalla medborgare i landei. Typfallet är att man har att göra med en regionalteller lokalt något så när avgränsbar krets av adressater. Man ställs här ivarje särskild siluation inför en avvägning mellan önskemålet alt nå så mångasom möjligt inom den aktuella målgruppen och det av kostnadsskäl betingadevillkorel alt informationen sprids genom sådana medier som bäsl motsvarar motta- 1976/77:63 142 garkretsensbehov av information. Del är här inle ulan vidare givel alt avvägningenresulterar i att man använder så många medier som möjligt. I åtskiUiga fall kandet vara tillräckligt alt nöja sig med en eller ett par kungörandeformer, omdessa nämligen utnyttjas effeklivl. Över huvud måste man vid bedömningen avolika kungörandesilualioner anlägga en flexibel syn på hur informationsbehovetskall lillgodoses, så alt inle kosinaderna kommer alt stå i dålig proportiontill det intresse kungörandet skall tillgodose. Förslaget i promemorian lill elt mer nyanseratsyslem för kungörande ligger i linje med vad jag nu har anfört. Förslagelshuvuddrag har också godlagils av flertalet remissinstanser. Jag skall härendasl uppehålla mig vid elt par invändningar som har kommii fram vidremissbehandlingen. Det har frän några håll hävdals att man måsle gemyndigheterna mer fria händer att i de enskilda fallen bestämma hur kungörandetskall gå lill än vad som följer av promemorieförslaget. Som framgår av vad jaghar sagt lidigare har jag i och för sig förståelse för detta önskemål. I förslagetskombination av en obligatorisk och en stödjande (fakultativ) del i kungörandetligger ett hänsynstagande till vad som framstår som mest effektivi i delsärskilda fallet. Man kan emellertid inle bortse från atl regleringen samtidigtbör präglas av en viss enhetlighet i fråga om kungörandeformerna i likartadesituationer. Enligt min mening bör det underlätta för dem som har att tillämpasyslemet, om man i varje specialförfatining klart anger vilket eller vilkamedier som skaU vara obligatoriska. Även för allmänheten bör det vara tiUfördel att veta vilken spridningsform som under alla omständigheter skall kommatUl användning. Del ger också möjlighet atl håUa kungörandekoslnaderna inomrimliga och förutsebara gränser. En viktig fråga i sammanhangel är naluriigen ivilken utsträckning den breda principen bör tillämpas vid annonsering idagspressen. Jag finner det för min del naturligt alt man också beträffandekungörande utgår från del allmänna uttalande i frågan som gjordes år 1971.Härför talar inte minst atl valet av informationsvägar bör ske på sådani sättatt man inle utestänger någon eller några motlagargrupper från möjlighel att fåbehövlig information. Från aUmänt demokratiska synpunkler är det av särskildbetydelse all ingen diskrimineras på grund av sitt tidningsval. I enlighet med det anförda bör som en grundläggandeprincip för kungörelseannonsering i ortspress gälla alt annonseringen sker ialla lokala dagstidningar som har en spridning av någon betydenhet bland demtill vilka kungörelsen riktar sig. I vilka situationer ortstidningsannonseringblir aklueU får naturligen prövas för varje område för sig. Jag återkommer idet följande till både den närmare innebörden av den breda principen ochräck-vidden av dess tillämpning i olika kungörandesilualioner (se avsnitt6.2.2). 1976/77:63 143 Tanken på ett nyanserat kungörandesystem av nudiskuieral slag låter sig inle gärna förenas med del vid remissbehandlingenfrån några håll framstäUda önskemålet om en mer uttömmande och fastare regleringav medievalet i varje kungörandesituation. Möjligheten till stödjandekungörande bör dock självfallet utnyttjas så att tillbörlig hänsyn tas tillbåde kostnadsaspekterna och behovel av konsekvens i fråga om valet av kungörandeformi likartade fall. Promemorieförslaget innebär en ovillkorligskyldighel all i varje särskill fall pröva frågan om stödjande kungörande ochall vid behov besluta om den eller de fakultativa kungörandeformer som skalltillämpas. Det är uppenbart att en sådan ovillkorlig plikt atl väga intressetav slörsla möjliga spridning mot kostnadsaspekten emellanåt kan bli betungandeför dem som har att tillämpa reglerna. Handläggningen av mål och ärenden därkungörande aktualiseras får givelvis inte onödigtvis fördröjas av vidlyftigaöverväganden om kompletterande kungörandeformer. För atl undgå den fara somligger i en obligatorisk prövningsplikt förordar jag atl regeln i ämnel gesformen av en rekommendation lill myndigheter och andra som har all tiUämpa den.Jag förutsätter ocksä alt regeln kommer att kompletteras med vägledandeanvisningar från vederbörande centrala myndigheier i den mån behov däravföreligger. De ekonomiska konsekvenserna för staten ochenskilda av en vidgad kungörelseannonsering i enlighet med det föreliggandeförslaget har på regeringens uppdrag undersökts av RRV. Resultatet harredovisais i en av RRV upprättad skrivelse Effektivarekungörande -ekonomiska verkningar jämte en därvid fogad promemoria i ämnet.Promemorian innehåller dels en redovisning av dagspressens spridningstal samtannonskostnader läns- och kommunvis på basis av uppgifler frånTidningsstatistik AB, dels RRV:s beräkningar av förslagets ekonomiska effektersåvitt gäller (obligatorisk) dagspressannonsering på vissa viktigaresakområden, nämligen kungörande i fråga om äktenskapsförord, konkurs, ansökan ivaltenmål, miljöskyddsärenden, aktiebolags-, handels- och föreningsregistren,tillstånd till utskänkning av öl eller rusdrycker, trafiktiUstånd, exekutivförsäljning av fastighet, flyttning av fordon, äganderättsutredning ochtjänstetillsättning.