prop · G00350 · 1976-12-31 00:00:00 — När skadeståndet på delta sätt sammanträffarmed andra förmåner skall skadestånd som utgör ersättning för inkomstföriusieller föriusl av underhåll minskas med dels ersättning som utgår på grund avobligatorisk försäkring enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (omtryckt1973:08, ändrad senast 1976:622), AFL, eller lagen (1954:243) omyrkesskadeförsäkring (ändrad senast 1976:619), YFL, eller annan likartadförmån, dels sjuklön eller pension som ulges av arbetsgivare på grund avanställningsavtal, dels pension som utgår på grund av kollektivtjänstepensionsförsäkring, dels periodisk ersättning som utgår på gmnd av sådanolycksfalls- eller sjukförsäkring som har meddelats på grund av kollektivavtal. 2.1.2Ansvarsförsäkring o. d. Inomförsäkringssummans ram täcker denna form av försäkring den skadeståndsskyldigesansvar enligt skadeståndsreglerna. Det är betydligt vanligare allskadestånd ulgår ur ansvarsförsäkring än atl det betalas av denskadeståndsskyldige själv. Frivillig ansvarsförsäkring ingår ofla som ettmoment i en kombinerad försäkring, t. ex. hemförsäkring eller företagsförsäkring.Det finns också olika former av obligatorisk ansvarsförsäkring, bl. Ensärskild form av ansvarsförsäkring är den s. k. trygghetsförsäkringen vidyrkesskada (TFY). Försäkringen gmndar sig på kollektivavtal. står TFYeller liknande försäkringsformer på arbetsmarknaden öppna för praktiskt lagetalla förvärvsarbetande. Avsikten är atl den som drabbas av personskada genomolycksfall i arbetet skall få ersättning enligt skadeståndsrättens normer utanatt behöva visa atl arbetsgivaren eller annan är skadeståndsskyldig. Ersättningför sveda och värk, lyte och sladigvarande men samt sjukvårdskostnader ochliknande utgifter ulgår i huvudsak enligt skadeståndsrätlens regler. Under de30 första dagarna av den lid som den skadade är arbelsoförmögen ulgårersälining med vissa schablonbelopp som är avsedda som en påbyggnad påsjukpenningen enligt AFL. För tid därefter utgår vid bestående invaliditet avlåg grad ersättning i form av engångsbelopp för allmänna olagenheter. Vid högregrad av invaliditet ersätts föriusl av arbetsinkomst i princip enligl allmännaskadeståndsrättsliga regler. Ersättning kan sålunda utgå som livränta ellerengångsbelopp eller som en kombination av dessa ersättningsformer. Engångsbelopphar i praktiken varil en vanlig form. Vid dödsfall lämnas ersättning förbegravningskostnader o. d. och föriusl av underhåll. k. patientförsäkringen har vissa likheter med TFY. En patient som drabbas avkroppsskada som har direkt samband med sjukvården skall kunna få ersättningenligt skadeståndsrällsliga principer ulan all skade- 1976/77:50 26 1 delta sammanhang kan även nämnas ögonskadeförsäkringen.Om någon har tillfogats skada i form av förlust eller väsentlig nedsättning avsynförmågan på det ena ögal, kan den skadeståndsskyldige teckna försäkring förden skådades räkning. Försäkringen omfatiar inkomstföriusi m. m. som kaninträffa om även det andra ögal skulle skadas till följd av olycksfall ellersjukdom. 2.1.3Den skadelidandes eget försäkringsskydd Hittillshar berörts den ersättning som utgår enligt skadeståndsrättens regler och deförsäkringar som helt eller delvis läcker den skadeståndsskyldiges ansvar. Denskadelidande har i regel även eget försäkringsskydd som ger honom rätt tillersättning vid sidan av eller i stället för skadeståndet. Socialförsäkringenger elt ekonomiskt grundskydd. Till socialförsäkringen hör- fömtomarbetslöshetsförsäkringen från vilken kan bortses i detta sammanhang - denallmänna försäkringen enligl AFL och yrkesskadeförsäkringen. Denallmänna försäkringen verkar generellt och oberoende av orsaken till skadan.Från sjukförsäkringen enligl AFL utgår ersättning för sjukvårdskostnader o. d.Föriusl av arbetsinkomst ersätts inom vissa gränser om arbetsförmågan ärnedsatt med minsl hälfien. Under sjukdom ulgår sjukpenning. Vid invaliditetulgår sjukbidrag eller förtidspension. Eflerievande skyddas genom rätt tillfamiljepension. Invaliditelsbedömningen grundar sig på etl ekonomisktinvalidilelsbegrepp, dvs. hänsyn las till skadans konsekvenser för denförsäkrades försörjningsförmåga. Landstingen tillhandahåller hjälpmedel somden skadade kan behöva. Vissa medel utgår till landstingen för dennaverksamhet från den allmänna försäkringen. Ideell skada i form av sveda ochvärk eller lyte och sladigvarande men ersätts inte. Yrkesskadeförsäkringenregleras f.n. i YFL. Fr.o.m. ersätts YFL av lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring, LAF. YFLomfatiar kroppsskada till följd av olycksfall i arbetet saml vissa i särskildförfattning uppräknade yrkessjukdomar. Denna uppräkning ersätts i LAF av en mergenerell skadebeskrivning, nämligen skada till följd av olycksfall i arbeteteller annan skadlig inverkan av arbetet. Ersättning ges för sjukvårdskostnadero. Vid sjukdom som sätter ned den försäkrades arbetsförmåga med minsthälfien ulgår sjukpenning (efter det att tiden för samordning medsjukförsäkringen enligt AFL - - har gått ul). Vid bestående nedsättningav arbetsförmågan ulgår livränta. Enligt YFL begränsas livränta förinkomstförlust genom alt den åriiga förtjänsten beaktas endasl intill fembasbelopp. har man vid invaliditetsbedömning enligt YFL fäst stortavseende vid den rent medicinska defekten. har en utvecklingmot en mer nyanserad invalidiietsbedömning skett. 1 LAF, som gäller från den 1juli 1977, tillämpas elt renodlat ekonomiskl invaliditetsbegrepp. Livräntanskall i fortsättningen i princip mot- Prop.1976/77:50 27 svara100 96 kompensation för inkomstföriusi, vilkel innebär en kraftig förstärkningav ersättningsnivån. Livränteunderiaget motsvarar i princip sjukpenninggrundandeinkomst enligl AFL. Ersälining för ideell skada ges genom TFY. Livränta enliglYFL kan under vissa fömtsättningar bytas ut mot engångsbelopp. Denna möjlighetkommer inte längre att föreligga enligt LAF. 1 förarbetena lill LAF betonas altlivräntan i fortsättningen skall utgöra en renodlad ersättning förinkomstbortfall och atl del inom socialförsäkringen inte är förenligt med dennaprincip alt medge utbyte mol engångsbelopp (prop. 1975/76:197 s. 76). Enliglsåväl YFL som LAF utgår ersättning till efterievande i form av begravningshjälpoch livränta. Vidsidan av socialförsäkringen finns ett stort antal olika former av privataförsäkringar som ger skydd vid personskada. Till dessa försäkringar hörlivförsäkring samt sjuk- och olycksfallsförsäkring. Livförsäkringkan vara en dödsfallsförsäkring, vilket innebär att försäkringssumman betalasut vid den försäkrades död, eller en livsfallsförsäkring som medför rätt lillutbetalning vid viss ålder. Ofta är livförsäkringarna sammansatta av båda dessamoment. En livförsäkring ger ibland den försäkrade skydd vid sjukdom ellerolycksfall genom utbetalning av s. k. för-tidskapilal. Livförsäkringen kan varaindividuell eller kollektiv. Till de kollekliva livförsäkringarna hörtjänstegrupplivförsäkringen. Olycksfalls-och sjukförsäkringarna har som viktigaste ändamål att kompensera förinkomstbortfall under sjukdomstid och vid invaliditet men kan även täcka vissavårdkostnader o. d. Försäkringar som hör lill dessa kategorier är ofta s. k.summaförsäkringar, vilket innebär alt viss på förhand bestämd ersättning utgårvid inträffad skada eller sjukdom. Försäkringarna kan dock också vara anpassadetill den konkreta skadan. Ersättning kan utgå som engångsbelopp eller i form avperiodisk ersättning. Olycksfalls-och sjukförsäkring kan vara individuell ellerkollektiv. Bland de kollektiva försäkringarna kan nämnas denkollektivavtalsbundna avtalsgruppsjukför-säkringen (AGS), enligl vilkenperiodisk ersättning utgår i form av dagersättning under sjukpenninglid ochmånadsersättning under tid då försäkrad är förtidspensionerad. 1detta sammanhang bör även nämnas s. k. skadeslåndsförsäkring. Innebörden av ensådan försäkring är i regel att den försäkrade får ersättning avförsäkringsgivaren förskadeslånd avseende personskada som har tillfogats denförsäkrade, om skadevållaren saknar betalningsförmåga eller inle har kunnatpåträffas. Till denna grupp av försäkringar hör överfallsskydd o. d. som oftaingår som momenl i hem-, villa- och reseförsäkringar. 2.1.4Ersättning enligt andra förjdttningar Vissaförfattningar bygger på YFL:s grunder. Hit hör mililärersättnings-lagen(1950:261) och motsvarande författningar beträffande civilförsvarstjänstgöring(1954:249), räddningstjänst (1974:80, 1961:564 och 1961:457) 1976/77:50 28 samtanstaltsvislelse (1954:250). Ersättning enligt dessa förfatlningar utgår av statsmedeloch ges liksom enligl YFL i form av sjukvårdsersäiining, sjukpenning, livräntaoch begravningshjälp. Det finns i regel möjlighet atl ersätta livränta medengångsbelopp. Enligt kungörelsen (1969:761) om särskilt olycksfallsskydd förvärnpliktiga m. fi. (ändrad senast 1976:420) kan ersättning i form avengångsbelopp utgå vid beslående nedsättning eller förlust av arbetsförmågan.Här tillämpas samma invalidilelsbegrepp som inom bl. a. YFL. Dessutom haremellertid uttryckligen föreskrivits att man skall ta hänsyn till lyte ochstadigvarande men och till andra olägenheter på grund av skadan. Dehär nämnda bestämmelserna om skada under militärtjänstgöring m. m. har avyrkesskadeförsäkringskommiltén (S 1971:01) föreslagits bli ersatta av en lag omstatligt personskadeskydd den , dvs. med att YFL ersättsav LAF (SOU 1976:50). Förslagel innebär bl.a. en övergång lill en renodlatekonomisk invaliditetsbedömning. Därvid har även kungörelsen om särskiltolycksfallsskydd för värnpliktiga m. fl. föreslagits bli ersatt av en lag omersättning av statsmedel för ideell skada. Omnågon genom brottslig handling har tillfogats personskada, kan han fåersättning enligt kungörelsen (1971:505) om ersättning av allmänna medel förpersonskada på gmnd av brott (ändrad senast 1974:355). Ersättning ulgår inte ividare mån än som följer av allmänna skadeståndsrällsliga regler. Sveda ochvärk samt lyte och annal sladigvarande men gottgörs endast om särskilda skälföreligger. Den som får ersättning skall intill ersättningens belopp överlåtasitl skadeståndsanspråk på slalen. Bestämmelsernas innebörd är således närmastatl det allmänna förskolterar skadeståndet och bär risken av att denskadeståndsskyldige saknar betalningsförmåga. 2.2Beskattning av ersättning vid personskada Avden översikt som har lämnats i avsnitt 2.1 framgår alt ersättning vidpersonskada kan utgå enligt fiera olika grunder - skadeståndsrällsliga regler,offenllig eller privat försäkring och särskilda författningsbestämmelser - ochatt den kan avse såväl ideella som ekonomiska skadeföljder. Bådeersätlningsgrunderna och den skadeföljd som ersätiningen avser att täcka kan fåbetydelse för inkomstbeskattningen. Avgörande är dock ofla den form i vilkenersättningen betalas ut. Frågan om en viss ersättning skall beskattas eller ejär sålunda i många fall direkt avhängig av om ersättningen ulgår periodiskteller i form av engångsbelopp. Belräffande innebörden av uttrycketengångsbelopp hänvisas till vad som har anförts i inledningen till avsnitt 2.1. 2.2.1Beskattning av engångsbelopp Vid inkomstbeskattningen görs skillnad mellanersättning som från början Prop.1976/77:50 29 utgårsom engångsbelopp (direktutbetalat engångsbelopp) och engångsbelopp som träderi stället för en fastställd livränta. Beträffandebeskattning av direktutbetalat engångsbelopp gäller i huvudsak följande. Ersättningsom utfaller på grund av sådan livförsäkring som enligt punkt 1 avanvisningarna lill 31 § kommunalskaltelagen (1928:370, ändrad senast 1976:669),KL, utgör pensionsförsäkring är skattepliktig. Delsamma gäller enligt 32 i; 1mom. KL ersälining på grund av sjuk- eller olycksfallsförsäkring som har tagitsi samband med Ijänsl lill den del ersätiningen inte avser sjukvårds- ellerläkarekosinader. Ersättningsom på annan grund utgår för ideell skada - dvs. sveda och värk, lyte och mensaml allmänna besvär och ölägenheter - och för vårdkostnader,begravningskostnader och liknande utgifter är i regel skattefri. Detta gälleroberoende av om ersättningen har utgått som skadestånd eller på grund avoffentlig eller privat försäkring eller enligt särskilda författningsbestämmelser.Har förmånen åtnjutits på grund av enskild ijänsi, skall den dock i vissa fallbeskattas. Sålunda gäller t. ex. enligt 32 >? 3 mom. KL atl förmån av frisjukvård eller fri tandvård, som har åtnjutils på grund av enskild tjänst ochutgått efter väsentligt förmånligare grunder än som gäller för statligabefattningshavare, skall tas upp som intäkt av tjänst till den del den utgåttefter förmånligare grunder än för nämnda befattningshavare. Enligtuttrycklig bestämmelse i 19! ; KL föreligger skatteplikt för engångsersättningsom utgår på grund av trafikförsäkring eller annan ansvarsförsäkring och avserföriorad inkomsi av skattepliktig natur. Belräffande andra engångsbelopp somulgår för detla ändamål, t. ex. direktutbetalat skadestånd, saknar KLsärskilda bestämmelser. Det får dock anses klart atl sådan ersättning i principär skattepliktig (prop. 1927:102 s. 347, prop. 1950:93 s. 195 och prop. 1, 9 och 15, RRK 1972 1:41). Vissa undantag föreligger dock. Sålunda ärersättning på grund av försäkring enligt AFL och YFL skattefri enligt 19 ;? KLunder förutsätining att ersättningen inte grundas på förvärvsinkomst av minsl . eller utgör föräldrapenning. Under samma fömtsättningföreligger skattefrihet för engångsbelopp som enligt annan lag eller särskildförfattning utgår till någon vid sjukdom eller olycksfall i arbete eller undermilitärtjänstgöring. Här kan nämnas att engångsbelopp enligl kungörelsen omsärskilt olycksfallsskydd för värnpliktiga m. fl. har ansetts skattefritt ävenom det har utgjort ersättning för inkomstföriusi. Vidare är engångsersättningskattefri enligt 19 § KL, om den utgår vid sjukdom eller olycksfall på grund avannan försäkring som inle har tagits i samband med tjänst och inte utgörtrafik- eller annan ansvarsförsäkring. Med stöd av denna beslämmelse synes ipraktiken engångsbelopp som har utgått på grund av skadeståndsförsäkring haundantagits från beskattning även om beloppet har avsett ersättning förföriorad inkomst av skattepliktig natur. 1976/77:50 30 Omfastställd livränta helt eller delvis byts ut mot engångsbelopp blir denskattemässiga behandlingen av engångsbeloppet enligl anvisningarna till 19 ! ;KL beroende av vilka regler som hade gällt för beskattning av livräntan. Somframgår av det följande avsnittet 2.2.2 är vissa livräntor i sin helhetskattepliktiga enligt 32 ;; 1 mom. KL. Utbyts sådan livränta mot engångsbelopp,är hela engångsbeloppet skattepliktigt. Detla gäller - i motsats till vad somär fallet beträffande direktubetalat engångsbelopp - även om den utbyttalivräntan helt eller delvis har utgjort ersättning för ideell skada ellervårdkostnader o. d. Har livränta som inte omfattas av 32 5; 1 mom. KL bytts ulmol engångsbelopp, är beloppet däremot skattefritt. Periodiskersättning kan som har nämnts ulgå i form av bl. a. pension, livräntaeller sjukpenning o. d. Medpension förstås enligt punkt 1 av anvisningama till 31 S KL dels belopp som påannan gmnd än försäkring utgår med anledning av föregående tjänsteförhållande,dels belopp som enligt AFL utgår i form av folkpension eller ATP, dels beloppsom utgår på grund av pensionsförsäkring. Pension utgör enligt 32 S 1 mom. KLskattepliktig intäkt av tjänst. 1 enlighet härmed föreligger skatteplikt bl. a.för folkpension och ATP som efier en inträffad personskada utgår i form avförtidspension eller efterlevandepension. Enligt31 >; KL skall med tjänst likställas bl. a. rält till livränta som ulgår pågmnd av sjuk-, olycksfalls- eller skadeförsäkring eller annoriedes än på grundav försäkring. Frågan om beskattning av sådan livränta behandlas närmare i 32>; KL. Harlivräntan utgått vid sjukdom eller olycksfall på grund av försäkring som intehar tagils i samband med tjänst och ej heller utgör trafikförsäkring ellerannan ansvarsförsäkring eller obligatorisk försäkring enligt YFL, är enligt 32S 2 mom. KL endast viss del av livräntan skattepliktig. Den skattepliktigadelen bestäms med hänsyn lill livränletagarens ålder och sjunker från vidhögst till vid en ålder av minsl . Bestämmelserna i 32 52 mom. omfattar främst livränta på grund av privata sjuk- ocholycksfallsförsäkringar som inle har tagits i samband med tjänst samt frivilligyrkesskadeförsäkring. Bestämmelserna omfattade tidigare även livräntor på gmndav obligatorisk yrkesskadeförsäkring samt trafik- och annan ansvarsförsäkring.Dessa livräntor undantogs från 32 J; 2 mom. genom lagstiftning åren 1955 resp.1961. Enligt övergångsbestämmelserna till lagstiftning (1955:245)skall den fallande skalan fortfarande tillämpas på livräntor som på grund avlag eller särskild författning ulgår vid sjukdom eller olycksfall i arbeteeller under militärtjänstgöring, om ersättningsfrågan har reglerats enligtförfattningsbestämmelser som gällde före (till dessaförfattningar hör bl. lagom försäkring för olycksfall i arbete). Molsvarande gäller enligt övergångsbestämmelser Prop.1976/77:50 31 (1961:42)belräffande livränta på grund av trafik- eller annan ansvarsförsäkring, omförsäkringsfallet har inträffat före den . Livränta,som har utgått på grund av sjuk-, olycksfalls- eller skadeförsäkring ellerannoriedes än på grund av försäkring och inte omfattas av bestämmelserna i 32 S2 mom. KL, skall i sin helhel beskattas som intäkt av ijänsl enligt 32 S 1 mom.KL. Till de personskadelivräntor som i enlighet härmed i sin helhet ärskattepliktiga hör skadeslåndslivräntor som betalas av den skadeslåndsskyldigesjälv. Hit hör vidare livränta på grund av obligatorisk yrkesskadeförsäkringenligt YFL, livränta som utbetalas på grund av trafikförsäkring eller annanansvarsförsäkring, om skadefallet har inträffat efter utgången av , samtlivränta enligt TFY och enligt s. k. skadeståndsförsäkring (överfallsskydd o.d.). Till samma grupp av skallepliktiga livräntor hör livränta enligl privatsjuk- eller olycksfallsförsäkring som har tagits i samband med ijänsl samtlivränta som utgår enligl särskilda författningsbestämmelser, 1. ex. enligtmililärersältningslagen. De nu nämnda livräntorna är i sin helhetskattepliktiga vare sig de är livsvariga eller temporära och oberoende av omersättningen utgår till den skadade själv eller till hans efterievande.Skatteplikten är oinskränkt även om livräntan hell eller delvis avserersättning för ideell skada och vårdkostnader o. d. Livränta som utgår till efterlevandeenligt livförsäkring, som utgör K-försäkring, är däremol inte skattepliktig. Beträffandeandra periodiskt utgående förmåner vid personskada gäller i huvudsak följande. Sjukpenningenligt AFL och YFL samt ersättning som enligt annan lag eller författning utgårtill någon vid sjukdom eller olycksfall i arbete är skattepliktig omersättningen gmndas på förvärvsinkomst av . eller högre belopp.Detsamma gäller föräldrapenning enligt AFL samt periodisk förmån enligt sjuk-eller olycksfallsförsäkring som tagits i samband med tjänst. Det tillägg tillsjukpenningen som enligt TFY utgår av den tid denskadade är arbelsoförmögen är däremot enligl 19 § KL uttryckligen undantagetfrån beskattning till den del tillägget uppgår för insjuknandedagen lill högst30 kr. och för övriga dagar till högst . Periodisk förmån enliglsjuk- eller olycksfallsförsäkring som inte har tagits i samband med tjänst ärlikaledes skattefri. För att en sjuk- eller olycksfallsförsäkring skall ansesha tagits i samband med tjänst fordras att del enligt anställningsavtaletföreligger skyldighet för arbetstagare att ha sådan försäkring eller att, omsådan skyldighet inte föreligger, för försäkringen skall betalas avarbetsgivaren eller av denne jämte arbetstagaren. Härutöver fordras att dettill försäkringsanstalten anmäls att försäkringen har lagils i samband medtjänst. Eftersom sådan anmälan inte har skett t. ex. belräffande AGS, kommer deperiodiska ersättningar som enligt denna försäkring utgår under sjukpenninglidoch förtidspensionstid inte att vara skallepliktiga. 1976/77:50 32 Harfysisk person, oskiflat dödsbo eller familjestiftelse under visst beskattningsårhaft inkomst, som hänför sig till minst två beskattningsår (ackumuleradinkomst) skall den statiiga inkomstskatten på denna inkomst under vissaförutsättningar beräknas som om inkomsten hade tagils upp till beskattningunder . Skatteberäkningen sker som om inkomsten beskattats med likadelar under taxeringsåret och så många av de närmast föregående taxeringsårenatl inkomsten blir fördelad på det anlal år den hänför sig till. Fördelning faremellertid ske på högst och del saknar betydelse för fördelningen om detår, som inkomsten hänför sig till, ligger bakåt eller framåt i tiden. Enförutsättning för rätt lill särskild skatteberäkning är alt den ackumuleradeinkomslen efter avdrag för kostnader uppgår till lägst . Dessabestämmelser kan bli tillämpliga såväl på engångsbelopp som avser att täckainkomstföriusi i förfluten tid som på belopp som avser att täcka framtidainkomstbortfall. Omskadestånd utgör omkostnad i utbetalarens förvärvskälla, medges avdrag förskadeståndet vid beräkning av inkomsten av denna förvärvskälla. För periodiskutbetalning av skadestånd som inte utgör omkostnad i förvärvskälla fårutbetalaren allmänt avdrag enligt 46 § 2 mom. KL och punkt 5 av anvisningarnatill denna paragraf För avdragsrätten saknar det betydelse om skadeståndetavser föriorad inkomsi av skattepliktig natur eller annan skadeföljd. 2.2.5 Extraavdrag vid nedsatt skatteförmåga Omskaltskyldigs inkomsi på grund av nedsatt arbetsförmåga, långvarig oförvålladarbetslöshet, slor försörjningsbörda eller annan därmed jämförlig omständighethar understigit vad han kan anses ha behövt till underhåll för sig själv ochför make och oförsörjda barn (existensminimum) kan han enligl 50 Ii 2 mom. KLha rätt till extra avdrag för nedsatt skatteförmåga. Vid beräkning av dettaavdrag görs alltså en jämförelse mellan å ena sidan den skattskyldigesinkomsler och å andra sidan det belopp som anses motsvara existensminimum.Enligt punkt I av anvisingarna till 50 i; KL skall som inkomst av tjänsl tasupp den skattskyldiges bruttointäkter minskade med nödvändiga utgifter förinkomstens förvärvande. Om inkomslen utgörs av livränta, som avses i 32 S 2mom. KL och alltså beskallas till reducerat belopp, skall livräntan inräknas iinkomslen till oreducerat belopp. 1976/77:50 33 3Livförsäkringsskattekommittén 3.1 Engångsbelopp vid personskada Kommitténkonstaterar att de genomförda ändringarna i skadeståndslagen(1972:207) syftade bl. a. lill en ökad användning av engångsbelopp somskadestånd vid personskada och att kommitténs uppgift har varit att föreslåsådan ändring i gällande skatteregler att de inte motverkar att skadeståndutgår i denna form. Det är enligt kommitténsjälvklart alt valet mellan livränta och engångsbelopp i första hand skall görasefler andra gmnder än skatteskal. Beskattningen av engångsbelopp bör därförinte vara så fördelaktig all livräntealternativet framstår som ekonomisklolämpligt i de fall då livränta bör utgå av sociala, medicinska eller andraorsaker. Man bör i princip sträva efter etl skalleuttag som är neutralt iförhållande till de olika ersättningsformerna. En matematiskt neutralbeskattning skulle innebära att engångsersättningen belastades med skatt lillsamma belopp som skatten totalt skulle ha uppgått lill om skadeståndet hadeutgått i form av livränta i stället för engångsersättning. Kommittén uttalaremellertid ocksä att en ökad användning av engångsbelopp i fall där så frånolika synpunkter kan anses lämpligt och önskvärt sannolikt kräver enbeskattning av engångsersättning som inte bara syftar till att åstadkommaneutralitet i nyssnämnda mening utan som ger direkt förmånligare resultat änvad som skulle ha blivit fallet om skadeståndet hade utgått som livränta. Ensådan förmånligare beskattning bör dock enligl kommittén genomföras endast dåså bedöms nödvändigt för att inte motverka engångsbelopp som betingas avsociala eller andra skäl. 1 betänkandet diskuterasolika meloder för skallelindring beträffande engångsbelopp.