prop · G00332 · 1976-12-31 00:00:00 — Den praktiska vinningen med införandet av den speciella preskriptionsregeln i förevarande fall skulle e.ndastbli att utfärd.-mdet av arvkungörelse inte behövde övervägas. I regel torde några sådana överväganden inte heller nu ske. Risken för att, när faderskapet inte fastställts, en dittills okänd fader skulle framträda och göra anspråkpå arv måste nämligen bedömas som liten, Sora framgår av kammarkollegiets remissvar (3. 7) har emell'.2rtid kollegiet i en del fall, närarvfallet kommit att behandlas av kollegiet som ett arvsfondsärende, ansett sig böra räkna med förekomsten av okänd fader och arvsberättigade avkomlingar till denne. Detta har föranlett att kollegiet funnit sig inte kurma taställning till arvsfondens even-:ue].la avstående av arv förrän denallmänna aispreskriptionen inträtt. Med hänsyn till den praxis som kjimmarkollegietsålunda tillämpar och mot vilken någon invändning inte kan riktaa i formellthänseende, tor vid den av utskottet ovsm tillstyrkta översynen övervägas omden speciella arvspreskriptionen kan utsträckas att gälla även vj.n bakarvsfallen. Det är fullt tänkbart att faderskapet trots att det är oomtvistat, inte antecknats i folkbokföringen, därför att det inte fastställtn i behörigordning. Särskilt är detta möjligt beträffande äldre faderskap. Men liknar:de situationer kan förekomma nu ävori om det troligen är ovanligt. Let händernämligen ibland att modern av olika skäl inte vill medverka i en faderskapsutredning, och bar.iavårdsnämnden hiar då i praktiken mycket små möjligheter att fä faderskapet fastställt. I de flesta fall får i den situationer inte heller fadern vetskap om faderskapet, men det förekommer troligen att bådemoder, fader och barn har vetskap om förhållandena. Avkammarkollegiets yi;trande framgår att problemet är aktuellt \ några tiotalarvsfondsärenden . Därutöver fär man räkna med en del fall där det förutom en okänd far finns arvingar på modems sida, I det senare fallet blir detinte något arvsfonds- ärende och kommer alltså Intetill kammarkollegiets kännedom. Man får säkert räkna med, så som kollegiet framhåller, att de fall medarvingar på mödernet är sällsynta, där man vid bouppteckningsförrättningenuppmärksammar att god man bör förördnas för okända arvingar på fädernet och utfärda arvskungörelse för dessa. Hur många fall det kan röra sig om ärknappast möjligt att ta reda på. Det torde dock vara ettlitet antal fall. Ettpraktiskt problem som uppkommer om faderskapet inte är fastställt ochfadern vill göra anspråk på arv är hur faderskapet skall konstateras. Frågan huruvidaerkännande av faderskapet kan lämnas eller faderskapstalan föras efterdet bamet avlidit har 1litteraturen besvarats nekande. 2faderskapstalan föras av en presumtiv fader. Däremotfinns det möjlighet för en presumtiv fader till bam utom äktenskapatt få frågan prövad domskälsvis t.ex. 1 tvist om arv efter barnet. Ifall där bam avlider efter födelsen (men innanfaderskapet hunnit fastställas) lär det inträffa, att föräldrarna uttalar önskan om att fadern skallberedas tillfälle att erkänna faderskapet. , som påpekar attfastställande av faderskapet kan ha betydelse i flera hänseenden,exempelvis om fråga om änkepension enligt 8 kap. 2 § lagen omallmän försäkring uppstår, har tagit upp frågan i sina Råd ochanvisningar och uttalar, att det inte är uteslutet att en önskan om T Se a.s. s. 54 och 74f ooh där angivna litte-raturhänvi aningar. 2 NJA 1970 3. 3 Se s. 75 och 82 samt där gjordahänvisningar. att avge erkännandeksn tillmötesgås, om faderskapet anses oomtvistligt, men att det är uppenbart att det inte föreligger skyldighet för nämnden att inledafaderskapsutredning, I normalfallet kommer barnets död att leda till att utredningen nedläggs. Bestämmelser om nedläggning av påbörjad utredning angående faderskapet finns i 5 §lagen (1969:618) om fastställande av faderskapet till barnutom äktenskap. Reglerna gäller barn föddaefter utgången av . I följande fall får utredningen nedläggas 1. om det visarsig omöjligt att få erforderliga upplysningar för bedöffi.ning avfaderskapsfrågan, 2. om det framstår som utsiktslöstatt försöka få faderskapet fastställt av domstol, 3. om modern ellersärskilt förordnad förmyndaresamtyckt till adoption av barnet, 4. om det av särskilda skälfinns anledning till antagande att fortsatt utredning eller rättegång skullevara till men för barnet eller utsätta modern förpåfrestningar som innebär fara förhennes psykiska hälsa. Nedläggandet av utredningen sker genombeslut av barnavårdsnämnden. Besilutet kan överklagashos . beslut kan överklagas hos kammarrätten. Utredningen kan emellertid tas upp på nytt om nya 1 Råd och anvisningar från nr 48, sept. 1975, 3. 1976/77:32 10 upplysningar eller omständigheterskulle tillkomma. Nämndens beslut att utredningen skallläggas ned utgör alltsåinte hinder för att den senare tas upp igen. Beträffande utredning av faderskapettill bam fött före utgången av gällerfortfarande äldre bestämmelser. Utredningen kan ej nedläggas enligt 5 §faderskapslagen. JO har i ett protokoll vid inspektion av socialförvaltningen i Gävleden behandlat frågan om hurdessa ärenden skall avslutas. Han uttalar början att nämnden, dåden misslyckas med att få faderskap till ett bam fött före utgången av år1969 utrett och fastställt, bör protokollera ett konstaterande av misslyckandetoch skälen härför. Frågan är emellertid om ärendet måste ståöppet 1 all tid eller om det på något annat sätt än genomformligt beslut om nedläggning av utredningen kan avföras frånvidare handläggning, sedan allt gjorts somrimligen kan krävas när det gäller att sörja för att bametsbörd blir fastställd. Enligt min mening torde en här kunna förfarapå det sätt nämnden fiimerlämpligast och mest praktiskt. Hursaken löses formellt - om nämnden låterärendet stå öppet, avsKriverdet eller låter bero - är 1 realiteten av underordnad betydelse. Det får ingen rättsligInverkan på nämndens under alla förhållanden kvarblivande skyldighet att sörja för attbarnets börd blir fastställd. - - - : - - - Den, som är missnöjdmed att en efter konstaterande av att det inte gått att utreda faderskapet avskriver ärendet eller påaimat sätt ger uttryck för att nämndentillsvidare låter bero vid de utrednings-försök somgjorts, kan påkalla prövning häravhos som tillsynsmyndighet. 1973:100 s. 67. 1976/77:32 11 Både 1Danmark och har utomäktenskapligt barn haft arvsrätt efterfadern och faderns släkt betydligt längre än iSverige. Motsvarande gäller faderns och fädemegldans arvsrätt efter bamet. IDanmark gäller att bam fött utom äktenskap efter ärverfadern och dennes släktingar om faderskapet är fastställt på visst ilagen angivet sätt. Barn födda före nämnda datum har sådan arvsrätt bara ivissa fall. Iett betänkande om arvslagstiftningen uttalas att bevisning förfaderskap, som förts på annat sätt än genom fastställande av faderskap 1 enlighet med lagen (1937) ombarn utom äktenskap, inte medför arvsrätt. Även i där motsvarande arvsrätt finns beträffande utomäktenskapligtbam fött efter 1916 gäller som förutsättning för arvsrätten att faderskapet är fastslaget pålagenligt sätt. Arvelovkomltéenformulerar det så att förutsättningen för arvsrätt (mellan släktingar överhuvudtaget) är att släktskapen är klar,antingen efter vissa presum-tloner som barnlagstiftningen ställer upp(härmed avses troligen faderskapspresumtionen för barn i äktenskap)eller efter särskilda avgöranden 1 enlighet med denna lagstiftning. Underförutsättning att faderskap enligt dansk och norsk rätt intekan fastställas efter barnets död, finns alltså ingenarvsrätt om inte faderskapet fastställts på föreskrivet sätt före dödsfallet. "i ,Arveret, 1965, s. 12-13. 2 Betaenkning nr 291/1961 s. 28. 3 , Privatrett V s. 28 ff. 4 Arvelovkomitéensutkast till lov om arv 1962 s. 53. Prop.1976/77:32 12 Vid remissbehandlingen av motionen uttalades skildameningar om betydelsen av en preskriptionsregel för bakarvsfallen. Kammarkollegiets åsikt att en sådan regel skulle ha stor praktisk betydelsefår därvid anses väga tungt. Någon begränsning av arvsrätten bör därförstadgas. Till lösning av frågan kan man tänka sig olika möjligheter. En möjlighet har anvisats av Walln 1 hans kommentar till . Walln anför angående den angivna situationen: Tvivelsmål har uppstått hur det skall förfaras när barnutom äktenskap avlider utan att faderskapet blivit fastställt. Frånsettartificiell befruktning måste man ju räkna med att barnet har en far. Ordalageni ÄB 16:2 kan leda till slutsatsen att kungörelse alltid skall utfärdas. Dettasynes dock vara en alltför opraktisk slutsats. Om det tidigare visat sigatt faderskapet inte kunnat fastställas - och det alltså äraktuellt att söka finna någon fader till barnet - torde man böra bortse fråneventualiteten att en fader till barnet trots allt dyker upp. Kungörelse skulle alltså inte behöva utfärdas. På andra sidan bör inte vägras attutfärda kungörelse, om någon vars rätt är beroende därav önskar att vara påden säkra sidan. Denna lösning lägger 1 första hand avgörandet 1 övrigadödsbodelägares eller eventuell boutredningsmans händer. Antingen kan manbortse från den okände fadern när man tar upp dödsbodelägarna i bouppteckningen, eller också tar man in en uppgift om att faderskapet inte kunnat fastställas. Det skulle 1 dessa fall inte åligga domstolen att utfärdaarvskungörelse. Om faderskapsutredning pågick vid dödsfallet skulle 1 Walln, , del 1, 2 uppl. 1973, s. 360 not 5. Prop.1976/77:32 13 det om ingen annan regel fanns kunna bli aktuellt med arvakungörelse. Försådana fall skulle alltså ändå enpreskriptionsbestämmelse kunna fylla en funktion. Man kunae emellertid uttryckligen fastställa att förutsättningen förfaderns arvsrätt efter barnet är att faderskapet är fastställt vid tiden för dödsfallet. Härvid kunde .man anknyta till faderskaps-utredningensnedläggande. Om utredningen inte gett något resultat utan nedlagts före dödsfallet, antingengenom beslut enligt 5 § faderskap slagen eller på sätt somantytts i det ovan refererade JO-yttran-det, kunde regeln vara att arvsrätt för fadern är utesluten. Denna lösning innebär att arvsrättför fadern och hans släktingar under nämndaförutsättningar är utesluten. Häremot kan man ur materiell synpunkt rikta den invändningen att det förr kunde förekomma att en eller flera av deaktuella personerna hade vetskap om faderskapet men att det inte fastställdes formellt. Detta kan också förekomma nu även om det trollgen är sällsynt. Man kan också rikta den formella anmärkningen mot lösningenatt bamets arvsrätt efter fadern inte gjortsberoende av att faderskapet fastställts,utan 1 dén situationen tillåter man prejudl-clell prövning av faderskapsfrågan, och man har vid utformningen av regle.rna om arvsrätt eftersträvatömsesidiga rättigheter. Om man vill ge en möjlighetatt föra bevisning om faderskapet men ändå införa en praktisk begränsning av arvsrätten förefaller en preskriptionsregel, väsentligt kortare änden allmänna arvsrättspreskriptionen, naturlig. Prop.1976/77:32 U Då måste man ställa frågan om det finne skäl att uppställa olika regler beroende på om arvlåtarenär född före eller därefter. Den speciella preskriptionsregeln beträffande utom äktenskapligabarns arvsrätt tillkom, som ovan konstaterats,med anledning av den tidigare bristfälligaregi B treringen av utomäktenakapliga bam. Om man betraktar saken från bamets-arrlåtairens synpunkt kan man inte på samma sättåberopa brister 1 folkbokföringen föratt uppställa en särskild regel om arvsrätten efter arvlåtare födda före nya lagensikraftträdande. Beträffande båda kategorierna gällernämligen att faderskapet, när det välär fastställt i behörigordning, finns antecknat i folkbokföringensuppgifter om bamet. Det är bara 1 uppgiftema om fadern somuppgiften kan fattas. Vidare gäller för bådakategorierna att faderskapet , trots att alla resurser utnyttjats, intekunnat fastställas. I dessa fall kan fadern med rätta betraktas som okänd och arvsrätt är i praktiken utesluten. Beträffande båda kategorierna gällerockså att faderskapet inte alltidfastställts och antecknats trots att eneller flera av de inblandade personerna ärInförstådda med vem fadern är. Detta förhållande vardock troligen vanligare när det inte ålåg barnavårdsmaneller som en tjänsteplikt att utreda faderskapet. Idessa fall kan det vara berättigat medbibehållen arvsrätt för fadern ochhans släktingar. Prop,1976/77:32 15 egentligendet enda skälet att överväga olika regler för de tvåkategorierna arvlåtare. Valettorde därför stå mellan en preskriptionsregel avseende alla arvlåtare för vilkafaderskapet ej fastställts, oavsett arvlåtarens födelsedatum,och en preskriptionsregel bara för arvlåtare utan fastställt faderskap födda före den 1januari 1970, eventuellt kombinerad med en regel för senarefödda arvlåtare att arvsrätt inte äger rum om faderskapet ej fastställts. Medhänsyn till att det rör sig om ett litet antal fall bör denenklare lösningen väljas, nämligen en preskriptionsregel oberoende av arvlåtarens födelsedatum.En sådan, regel bör ha sin plats i 16 kap. ÄB blandde allmänna reglerna oe preskript;l:; av arv, förslagsvissom en 2 a §. Tidsfristerna kan emellertid utformas efter mönster av övergångsbestämmelsernapunkt 3. Regeln bör alltså vara att om vid dödsfallet faderskapet till arvlåxaren inteärfastställt fadern och dennes släktingar ärver bara om annan dödsbodelägare,boutredningsman eller den som sitter i boet från dödsfalleteller, om bouppteckningen förrättas senare, senast vid bouppteckningen får kännedom omarvingen. En sådan regel bör kunna leda till önskat resultat församtliga .lail. Godtarmodern och barnavårdsnämnden ett faderskapserkännandeefter barnets död får det anses att dödsbodelägarna därigenom fått kännedom omarvsanspråket. Om faderskapsuxredningen nedläggs ianledning av dödsfallet bör fadern för att arvsanspråket inte skall preskriberasväcka talan därom inom den angivna tiden. Sådana falltorde bli sällsynta. 1976/77:32 16 talet fall kan antas att preskriptionsbestämmelserna ledertill att det utan vidare blir klart att fadern inte har någon arvsrätt och attdärför övriga arvingar utan tidsutdräkt kan.skifta boet. Någrarättsförluster kan det knappast bli fråga om.