prop · G00376 · 1976-12-31 00:00:00 — För barnavårdslärare innebär vidareutbildningen ipedagogik att deras kompetens vidgas att innefatta undervisning även i steg 2.Denna lärargrupp har genom sin grundutbildning formell kompetens att undervisai ämnet barn- och ungdomskunskap på gymnasial nivå (steg 1). Detta ämne har inuvarande barnskötarutbildning likartad funktion som det av utredningenföreslagna pedagogikämnet. Utredningen betonar att dess förslag självfalletinte innebär att nuvarande barnavårdslärare förlorar sin behörighet. Samtligalärare med äldre utbildning förutsätts genomgå s. k. särskild fortbildning. En viktig fråga att ta upp är vidare hur kvoteringenmellan olika sökandegrupper till steg 2-utbildningen skall ske. Frågan hörsamman med högskolereformen och med kompetenskommitténs förslag i sambanddärmed såsom de uttrycks i prop. 1975: 9. har klartuttalat att de vuxna som gått "den långa vägen" och har storarbetslivserfarenhet måste beredas möjligheter att genomgå förskollärar-ochfritidspedagogutbildning. Detta bör vägas in, när kvoteringsregler fastställsför berörda utbildningar. Ytterligare en fråga av stor betydelse med tanke på denensidiga sammansättningen med kvinnlig personal i barnomsorgsverksamheten ärhuruvida en könskvotering bör ske i utbildningens alla steg. I nuvarandebarnskötarutbildningar inom gymnasieskolan är fUckorna kraftigt överrepresenterade.Underrepresentationen av män i barnavårdslärar-, förskollärar-,fritidspedagog-, låg- och mellanstadielärarutbildningarna finner utredningenlika betänklig sett från barnens synpunkt. Utredningen anser att denna frågamåste uppmärksammas och ingående penetreras i samråd med förskoledelegationenoch delegationen för jämställdhet mellan män och kvinnor. Det är också en frågaav vital betydelse för lärarutbildningsutredningen i dess arbete. Vid övergång till de av utredningenföreslagna utbildningarna kvarstår den viktiga frågan att lösa om obligatoriskarbetslivserfarenhet mellan steg 1 och steg 2, dvs. om krav skall ställas påden som genomgått barnskötaratbildning i steg 1 att yrkesarbeta föreinträde i nästa Prop.1976/77: 76 31 utbildningssteg.Generella direktiv att utreda frågan ligger på läramtbild-ningsutredningen. Utredningen föreslår följande övergångsperiod föratt avveckla de äldre utbildningarna som de nya barnpedagogiskautbildningarna startar . För den som söker enligt nu gällandebehörighetsbestämmelser till 2-årig reguljär förskollärar- ochfritidspedagogutbildning bör möjligheterna kvarstå även , så atten sista intagning sker med studiernas början . Utredningen betonar vikten av att framför allt debarnskötare som har en äldre utbildning och som kan genomgå 50-veckorsförskollärarutbildning inte blir satta på undantag. Det väsentligaste är,enligt utredningens mening, att alla barnskötare som har äldre utbildning ochsom önskar genomgå förskollärar- eller fritidspedagogutbildning, successivtbereds plats. Utredningens förslag till utbildningsinsatser påkort sikt liksom de utbildningsinsatser som blir aktuella på berordirekt av tillgången på lärare. Med den expansion av barnomsorgen som väntasinom en tioårsperiod är framför allt behovet av lärare för pedagogikblocketinom barnskötarutbildningen i steg 1 samt inom förskollärar- ochfritidspeda-.gogutbildningen i steg 2 mycket stort. Kapaciteten på nuvarandepeda-gogik-/metodiklärarkurser är låg. Bristen på lärare inom gymnasieskolansbarnskötarutbildningar liksom inom arbetsmarknadsutbildningar är också uttalad.Utredningen föreslår därför att pedagogiklärarkurser om 20 poäng praktisk/pedagogisk vidareutbildning för förskollärare, fritidspedagoger samtbarnavårdslärare startas på olika orter i landet därförskollärarutbildning finns, för att tillgodose behovet av nyapedagogiklärare. För samtliga lärare inom barnskötar- samtförskollärar- och fritidspedagogutbildningarna innebär utredningens förslagförändringar beträffande undervisningens uppläggning och genomförande ochdärigenom också för lärarrollens utformning. Utredningen föreslår därför attnuvarande resurser för årlig fortbildning av lärare inom berörda utbildningarförstärks och dimensioneras efter de ändrade förutsättningar som utredningensförslag innebär. Fram till svarar SÖ förfortbildning för lärarutbildare. I och med att lärarutbildningen överförs tillUHÄ:s ansvarsområde kommer också fortbildningen för de verksammalärarutbildarna att åvila UHÄ. Det innebär att lärare i steg 2 skall omfattasav fortbildning för vilken UHÄ är centralt ansvarig. Utredningen konstateraratt fortbildningen för lärare inom barnskötarutbildningarna i steg 1 dock ävenfortsättningsvis torde sortera under SÖ. Vid utformningen av de barnpedagogiskautbildningarna har utredningen konsekvent tillämpat arbetslagsprincipen förlärare och studeran- Prop.1976/77: 76 32 de vid studier inom utbildningsenheten/skolan. Underpraktikperioderna möter de studerande arbetslag i funktion inom förskole- ochfritidsverksamheter och deltar som arbetslagsmedlemmar i verksamheterna. Helaarbetslaget på resp. institution är därvid handledare för de studerande. Utredningen betonar att det är nödvändigt attrepresentanter från praktikinstitutionernas arbetslag deltar i konferenser påutbildningsinstitutionerna. Resurser härför bör tillskapas i samband med atthan d-ledarnas utbildning, kontinuerliga fortbildning och vidareutbildning tasupp till behandling som en konsekvens av utredningens förslag om ett förändratutbildningsinnehåll. Utredningen föreslår att hela denna fråga utreds isärskild ordning och att detta uppdras åt förskoledelegationen. 2.3.1 Principiella utgångspunkter för utbildningarna utgår i sinaförslag till utbildning för förskola och fritidsverksamhet från en pedagogiksom medvetandegör och formulerar problem samt syftar till ställningstaganden iviktiga frågor. Utbildningen bör enligt utredningen bygga på dialog och samspelmellan lärare och studerande. Studierna skall i stor utsträckning varaproblemorienterade. Det innebär konkret att den framtida yrkessituationenanalyseras och anknyts till den erfarenhet som de studerande har. Utgångspunktenskall vara verkliga problem, inte teoretiska övningsproblem. Bearbetning avdessa verkliga problem skall styra arbetet. En väg är att studierna organiserasi projekt. Därvid skall de problem som diskuteras inom projekten belysas ochförankras ute i samhällslivet. Vid projektorienterade studier är lagarbete dendominerande arbetsformen. Arbetslaget planlägger och genomför en undersökning.Lärarna finns med i arbetslaget som resurs och handledare. De allra flesta remissinstansernaär positiva till utredningens principiella utgångspunkter. Samtliga instanseranser att det är önskvärt att utbildningarna läggs upp efter de principer somutredningen har förordat. Några remissorgan anser dock att utredningen intetillräckligt har analyserat de teoretiska och praktiska förutsättningarna ochatt förslagen därför är svårgenomförbara och kan leda till målkonflikter. Fleraorgan ifrågasätter en långt gående tillämpning av ostrukturerade arbetsformereftersom elever som kommer direkt från ungdomsskolan saknar den mognad ocherfarenhet som krävs. Till de remissinstanser som i stort sett instämmer medutredningens grundprinciper hör UKÄ, , ,. , , , lands- Prop.1976/77: 76 33 tingen i , , , ochÖrebro län, folkhögskoleutredningen, HCK och och Skola. UKÄ befarar, i likhet med flera avsina underremissorgan, att det i ett övergångsskede kan finnas hinder för attgenomföra den föreslagna formen av dialogpedagogik. UKÄ anser det emellertidangeläget att den bärande idén om samverkan i utbildningen inte går förlorad.UKÄ betonar i likhet med läns landsting vikten av att lärarna får en utbildningsom gör dem väl skickade för sin roll i samspelet. TCO framhåller att utredningenföreslår ett nytt och oprövat arbetssätt som ställer nya krav på både lärareoch elever. Det krävs därför, enligt TCO, relativt sett större resurser underden första terminen, då grunden skall läggas hos eleverna för ettproblemorienterat arbetssätt. anser dock atteleverna redan under sin tidigare skolgång borde förberedas för ett arbetssättsom innebär självständigt sökande av kunskapsstoff. , som ärsynnerligen positivt till den uppläggning utredningen vill ge studierna,bedömer risken för att eleverna bara skulle ägna sig åt vissa näraliggandeområden och att vissa andra väsentliga områden blir försummade som liten,eftersom läraren medverkar som handledare och rådgivare i projektstudierna.Utredningens uppläggning av studierna innebär enligt förbundet en helt ny rollför läraren. Därför måste läraren få en fortbildning som behandlar vad den nyautbildningen innebär. Några remissinstanser som i stortinstämmer med de mål som utredningen har formulerat för utbildningen anser attutredningen har förbigått eller alltför summariskt behandlat vissa viktigamålområden. anser att kulturfrågorna är så viktiga att de börmarkeras i målen för personalutbildningen inom barnomsorgsverksamheten. Ytterligareett mål för utbildningen bör enligt vara att de studerande genomkunskap om målen för den statliga kulturpolitiken och samhällets kulturinsatserkan se barnomsorgsverksamheten i ett kultur-politiskt sammanhang och driva enmedveten och aktiv kulturverksamhet. framhåller i likhetmed utredningen betydelsen av att insatser for barn, ungdom och föräldrar medbehov av särskild omsorg och stimulans uppmärksammas i utbildningens allaavsnitt. Handikappaspekten bör enligt tas upp bl. a. i olika problemstudier.Statens ungdomsråd anser att utredningens utbildningsmodell inte tillräckligttar hänsyn till hur de studerande skall kunna förbereda sig för det samspel medfolkrörelserna och föreningslivet som bl. a. regeringen föreslagit dels ipropositionen om skolans inre arbete m. m. (1975/76: 39), dels i propositionenom statligt stöd till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet m. (1975: 14). Enligt rådet bör detta samspel utgöra ett viktigt inslag i samtligatre utbildningssteg. 3 1976/77.1 saml. 1976/77: 76 34 ochStockholms skoldirektion ifrågasätter en långt gående tillämpning av ettostrukturerat innehåll och en långt driven problemorienterad undervisning medstudier i projektgrupper, i synnerhet vad gäller ungdomsutbildningen i steg 1.Även Landstitigs-förbundet och anser att en vissförsiktighet bör iakttas vid övergången till nya arbetsformer, eftersom deflesta studerande i ungdomsutbildningen kommer direkt från ochknappast kan ha erfarenhet från sitt kommande arbetsfält. iMalmöhus läns landsting nämner med erkännande ett antal nyare pedagoger ochsamhällskritiker som åberopas av utredningen och erinrar om att enannan samhällsvetare, , ställer sig kritisk motbamuppfostringsåtgärder influerade av idéer och värderingar som alltför mycketskiljer sig från dem som samhället i övrigt och familjen hyser. , ,barnomsorgsgruppen, familjestödsutredningen, lärarutbildningsutredningen ochSFS framhåller att barnstugeutredningen inte har utfört någon analys och syntesav de teoretiska modeller som framförs. menar att målsättningenför utbildningen därigenom blir diffus. pekar på denfara som ligger i att ensidigt utgå från en målbeskrivning utan att klargöravilken verklighetsförankring denna har. SÖ framhåller att den teoretiskamodellens innehåll kan få effekter på utbildningarnas utformning och innehållsom inte klarlagts och som borde ha behandlats mer utförligt av utredningen. SÖmenar att utredningen genom att i hög grad utnyttja den s. k. alternativapedagogikens begreppsapparat har beskrivit ett arbetssätt som egentligenifrågasätter förutbestämda mål och innehåll och att detta kan leda tillkonflikter mellan olika uttolkare av utredningens budskap. Samtliga remissinstanser uttalarsitt stöd för probleminriktade studier. ochlärarutbildningsutredningen visar dock på vissa risker med detta arbetssätt ochframhåller behovet av en tydligare målskrivning än den som förekommer iutredningen för att det kommande arbetets krav och inte den enskildestuderandes intresse skall bli avgörande för valet av projektområde. Lärarutbildningsutredningenanser att betänkandet ger föga ledning när det gäller lärarnas roll iplaneringen och genomförandet av utbildningen. Fortsatt analys och bearbetningav bl. a. begreppet dialogpedagogik kommer därför enligt utredningen attkrävas. SÖ menar att den lärarroll somutredningen tecknat i många stycken svarar mer mot en utveeklingspsykologisk änmot en dialogpedagogisk modell. Det finns enligt SÖ en uppenbar risk för attförslagen i detta betänkande kommer att försätta lärare och utbildningsledare ien bryd-sam och olustig situation då de inom ramen för de resurser som finnstillgängliga inte har möjlighet att leva upp till varken sina egna eller de Prop.1976/77: 76 35 studerandeskrav och förväntningar på förnyelse av undervisningen. Vad som saknas ibetänkandet är enligt SÖ en utarbetad modell som klart visar vilka olikakomponenter som är verksamma i den pedagogiska processen och vilka resurserdessa kräver för att bli meningsfulla. Utredningen understryker att det är betydelsefulltatt all pedagogisk utbildning för arbete bland barn och ungdomar har samma måloch inriktning. Även om utbildningarna är olika långa skall målen stämmaöverens. Också innehållet i utbildningarna bör omfatta samma områden, även omtyngdpunkterna i olika avsnitt främst i fråga om utvecklingspsykologi,sociologi och pedagogisk tillämpning kommer att vara olika. En vägledande utbildningsprincip skall vara attgenomgående anknyta studierna till kronkreta erfarenheter. Utredningen föreslåratt de studieformer som betecknas som studiebesök, exkursioner,auskultationer och barnobservationer skall samlas i begreppet fältstudier. Detär fråga om att från olika fält förskolan, skolan, fritidsverksamhet, arbetslivet,samhället i övrigt och naturen samla erfarenheteroch iakttagelser. Utredningen anser att de ämnesstrukturer sompräglar nuvarande utbildningar av personal för förskola och fritidsverksamhetinte återspeglar arbetsstrukturen i verksamheterna. Verkligheten där är alltidsammansatt och kan bara delvis ges ämnesrubriker. Innehållet har därför avutredningen delats upp i block: kommunikation, omvärldsorientering ochpedagogik. Mellan dessa går inga skarpa gränser, de samspelar inbördes.Innehållet i ett block beror av innehållet i de andra. bör ettsamarbete ske mellan blocken. Kommunikationsblocket består av språk ochhtteratur, pedagogiskt drama, bild och form, musik samt rörelse. Utredningenanser att väsentligt utrymme bör ges åt de studerandes socialaomvärldsorientering. I denna orientering innefattas samhällskunskap,socialkunskap, arbetslivs-orientering och livsåskådningsfrågor. Orienteringeninom det naturvetenskapliga området skall avse ett vidare fält än det somomfattas av ämnet naturstudier i nuvarande förskollärar- ochfritidspedagogutbildning och av de medicinskt inriktade naturvetenskapligaämnena i den nuvarande vårdlinjens gren för barna- och ungdomsvård, anatomi ochfysiologi, mikrobiologi och hygien, sjukdomslära och vårdkunskap. I pedagogikblocket föreslås ingå psykologi,pedagogik och praktik. Inom detta block skall de studerande kunna tillägna sigett tanke- och handlingssätt som har förankring i utveeklingspsykologisk,sociologisk och socialpsykologisk teori. Genom en kontinuerlig sammankopplingav praktik, fältstudier och teoretisk bearbetning blir det möjligt för destuderande att finna förklaringar och nå en insikt, som är nödvändig för attkunna möta barns, ungdomars och vuxnas behov i olika avseen- 1976/77: 76 36 den.Pedagogikblocket bör också med sikte på den praktiska tillämpningen inrymma enpedagogisk bearbetning av stoff från utbildningens övriga innehåll, så att enintegration främjas mellan utbildningens olika delar. Med en arbetsmetod som kräver flexibilitet ochreell möjlighet för studerande att själva påverka sin utbildning, ifrågasätterutredningen om användningen av timmar och lärarresurser så hårt skall låsasämnesvis som en traditionell timplan gör och utgår i stället från en ramplan.Utbildningen förutsätts därvid utöver beräknad självstudietid ha ett visststuderandetimtal och i anslutning till detta ett visst lärartimtal till förfogande.Lärares undervisningsskyldighet bör betraktas som en resurs, som kan disponerasså fritt som möjligt inom ramen för de uppställda utbildningsmålen. TCO och facklärarförbundet tillstyrker denföreslagna blockindelningen. anser att utredningenhar jämnat vägen för projektarbete och reell elevdemokrati genom att arrangeraämnena i tre stora block. Även /SR, SFS och SÖ tillstyrkerblockindelningen, men pekar på risken för att vissa ämnen förlorar sinidentitet eller försvinner helt. /SR anser det nödvändigt att varje enskiltämne får ett fastställt bastimtal så att det räcker för minst hel eller halvtjänst. SÖ menar att blockindelningen främjar större medvetenhet hos lärarna omdet besläktade i deras ämnen och motverkar isolering, men att väsentligainslag riskerar att bortfalla eller försvagas, t. ex. medicinsk barnavård ochbarnpsykiatri. SÖ anser att sambandet mellan blockets olika ämneninte framträder särskilt starkt i utredningens målformuleringar.Ämnesbeskrivningarna har skilda begreppsstrukturer och ligger på olikaabstraktionsnivåer vilket gör det svårt att få en uppfattning om vilka momentsom kan integreras. Beskrivningen av blocket bör därför arbetas om så att enklarare helhetsbild av blocket skapas, där de övergripande syftena för blocketföregår beskrivningen av de ämnen som ingår. och protesterar motutredningens förslag att undervisningen i instrumentalmusik blir en valfripåbyggnad som handhas av studieförbund. befarar att dessaförslag kan leda till en utarmning av musikaliska kunskaper och färdigheter hosförskollärare och fritidspedagoger. Studieförbundens inblandning avvisaseftersom inga behörighetskrav f. n. gäller för de lärare som undervisar Prop.1976/77: 76 37 imusik inom studieförbunden. /SR anser att den valfria påbyggnaden alltidbör ligga inom förskoleenheten inte vid studieförbund och föreslår att ensärskild resurs tillskapas för frivilligt tillval av instrumentalmusik.Statens kulturråd anser att det är positivt att studieförbundens möjligheterutnyttjas, men att detta inte får bli en ursäkt för allt för små basresurserför utbildningsenheterna. SFSanser att studieplanen i bild och form är för teoretiserad. Facklärarförbundetpåpekar att namnkonstruktionen bild och form är språkligt sett felaktig,eftersom begreppet bild omfattar såväl två- som tredimensionell bild.Facklärarförbundet ser konstruktionen som ett försök att slå samman teckningoch slöjd till ett ämne, även om mål och huvudmoment helt ansluter sig tillteckningsämnet. Förbundet tillstyrker utredningens förslag till mål för ettbildkommunikationsämne, men avstyrker att ämnet benämns bild och form. Teckningoch slöjd är två viktiga ämnen med helt olika mål. och framhåller att ettväsentligt utrymme bör ges de studerandes sociala omvärldsorientering.Ungdomsrådet ser en fara i att utbildningen skapar en alltför stor tilltro tillatt enbart en god psykologisk/pedagogisk utbildning kan lösa problem som existerari barnens omgivning. Yttre betingelser där människor lever i mindre gynnsammamiljöer, både materiellt och kulturellt har inverkan på barnens utveckling. ÄvenTCO pekar på att den yttre miljöns socio-ekonomiska struktur sätter sin prägelpå verksamheten i förskola och fritidshem. Om personalen skall kunna beaktadetta i sitt arbete förutsätter det enligt TCO att all personal har åtminstonevissa grundläggande kunskaper om socioekonomiska processer och deras effekterpå barn, ungdom och vuxna med vilka personalen har att samarbeta.Statens kulturråd efterlyser ett historiskt perspektiv i den socialaom-världsorienteringen för att dagens förhållande och problem skall bli möjligaatt förstå. framhåller att museernas och bibliotekens personal harstor kunskap och erfarenhet på detta område. ser som en risk attkulturaspekterna kan komma att tappas bort inom omvärldsorienteringen ochpedagogikblocket och understryker därför samspelet och återkopplingen mellanblocken. framhåller att den naturvetenskapliga orienteringen måste utgåfrån en ekologisk grundsyn. Människan som en del i naturen, påverkan i naturenav olika mänskliga aktiviteter, energifrågorna och naturresursernasbegränsning är olika ämnesområden som enligt ungdomsförbundet är mycketbetydelsefulla att belysa. 1976/77: 76 38 Livsåskådningsfrågornas plats inomomvärldsorienteringen behandlas av bl. utbildningsnämnd ochSamkristna skolnämnden. finner att utredningens förslagtill studieområde "livsfrågor" täcker väsentliga aspekter av ämnet,men att det med den föreslagna uppläggningen är omöjligt att bedöma om områdetalls kommer att ingå i enskilda lärarkandidaters utbildning och i vilkenomfattning det kan komma att behandlas. i likhet medSamkristna skolnämnden yrkar därför att studieområdena får en bindande karaktäroch förses med någon form av tidsplanering, samt att de lärare som skallundervisa i livsfrågor har behörighet i ämnet religionskunskap. påpekar att medbarnstugeutredningens förslag till innehåll i pedagogikblocket riskerar ämnetutvecklingspsykologi att bli markant uttunnat. Eftersom en del av lärartimmarnai pedagogikblocket skall användas för praktikbesök och en del för samverkan medandra ämnen i block blir det inte mycket som återstår för basämnet utvecklingspsykologii vilket förskollärare och fritidspedagoger enligt facklärarförbundetsuppfattning bör ha grundläggande kunskaper. Enligt borhuvuddelen av undervisningen i pedagogik-blocket ge förmåga till inlevelse ibarnens uppväxtvillkor och förmåga till analys av vilka problem som föreliggerför barnen och deras omgivning och därefter förmåga att påverka en lösning avdessa problem. anser att ämnet barnobservationer börbibehållas samt att det i utbildningen bör ges mer utrymme för barns fysiskautveckling och vård än i barnstugeutredningens förslag. SÖ och / SR pekarpå att ämnena medicinsk barnavård med hälsovård samt barnpsykiatri föreslåsbli integrerade i pedagogikblocket och omvärldsorienteringen. Med hänsyn tillatt barn med särskilda behov av stöd och stimulans skall integreras i denormala barngrupperna, anser dessa remissinstanser att det är väsentligt attpersonalen har gedigna grundkunskaper i medicinska frågor och psykiatri och attdessa ämnen kvarstår som självständiga ämnen. Utredningen har i målformuleringar och ramplanerintegrerat pedagogikämnet och metodiken. SÖ menar att utredningen genom dubbelbeteckningenpedagogik/metodik sökt markera en samhörighet mellan pedagogikläraren ochmetodikläraren i de avsnitt inom blocket som kallas pedagogik resp.metodik. SÖ anser det väsentligt att ämnes-beteckningarna inom blockenkorresponderar med lärarnas ämnestillhörighet och föreslår därför att iavvaktan på en eventuell förändring utifrån lärarutbildningsutredningens arbetenuvarande benämningar kvarstår. anser att ämnesbeteckningenbör vara pedago- Prop.1976/77: 76 39 gik/metodikför att undvika att begreppet metodik blir uppspaltat i oUka slags ämnesmetodikoch helt försvinner. Enligt SFS är det mycket olyckligt om metodik ifortsättningen kommer att benämnas pedagogik, eftersom det är önskvärt med enenhetlig beteckning inom all lärarutbildning för pedagogik/metodikämnet.Kommunalarbetareförbundet däremot stöder barnstugeutredningen "när denvill kalla ämnena vid de namn de förtjänar". SÖ, och kommunframhåller att barnstugeutredningen inte tillräckligt har beaktatföreningslivets medverkan i personalutbildningarna. Enligt ungdomsrådet bör"Folkrörelserna och föreningslivet" utgöra ett eget ämnesblock inomsamtliga tre steg. Dessutom bör undervisningen stimulera till eget engagemang ifolkrörelserna eftersom detta ger eleverna bättre möjligheter till eget ställningstagandei ideologiska frågor av olika slag. anser att invandrarfrågorna ärför svagt markerade i betänkandet medan särskilt betonar detpositiva i utredningens hänsynstagande till invandrargruppens speciellaproblem. Frågor och kunskaper rörande barn med handikappframhålls som en viktig del i utbildningen av ,barnomsorgsgruppen. , kommun och HCK.