prop · G003139 · 1976-12-31 00:00:00 — Deninternationella varvskapaciteten har emellertid ännu inte reducerats i denmeningen att varvsanläggningar helt har tagits ur drift. torde genomtidigare beslut att helt upphöra med fartygsproduktion vid Lindholmen- ochEriksbergsvarven i vara det enda land där en permanentneddragning genomförs. 1976/77:139 H Överläggningar inom bl. a. harunder senare tid främst gällt frågan om orderingången till varven och desynnerligen låga priser som har offererats från bl. a. japanska varv under desenaste åren. Ett förslag från om balanserad fördelning avnya fartygsbeställningar mellan och vilket stöds av övriga europeiska varvsländer diskuteras f. n. haråtagit sig att införa prisövervakning och att eftersträva en normalisering avexportpriserna. vidtagna åtgärder måste dock bedömas somotillräckliga. Det är sålunda alltjämt osäkert vilka resultat detta pågåendeinternationella arbete kan leda till. Hänsyntill den svenska varvsindustrins internationella karaktär och det förhållandetatt varvsindustrin i vårt land utgör en betydligt större del av den totala samhällsekonominän i de andra stora varvsländerna måste enligt min mening, nu som tidigare,läggas till grund för varje övervägande rörande statliga varvspolitiskastödåtgärder. Vidare bör, liksom , gälla att statligt stöd bör varaavgränsat i tiden och syfta till att överbrygga svårigheter, vilka kan ansesvara temporära. Det statliga stödet bör bidra till att en nödvändig reduktionav kapaciteten inom svensk varvsindustri sker i balanserad takt, och i socialtacceptabla former. Därav följer också att statliga stödåtgärder i nuvarandemarknadsperspektiv inte bör bidra till nyetableringar inom den svenskavarvsindustrin. De förslag till statliga insatser som analysgruppen förordarligger i linje med detta synsätt. Jag finner gruppens förslag väl motiveradeoch förordar att de i allt väsentligt genomförs. Jag vill särskilt betona attsyftet med förslagen är att, i linje med pågående internationella strävanden,underlätta anpassningen till nya marknadsförhållanden för de delar av densvenska varvsindustrin som kan bedömas vara internationellt konkurrenskraftig iett längre tidsperspektiv. Mot bakgrunden av den lämnade redogörelsen förvarvsindustrins situation finner jag det angeläget att statsmakternaunderlättar för den svenska varvsindustrin att anpassa sig till den ändrademarknadssituationen. Detta bör ske genom en neddragning av den samladekapaciteten i en takt och till en nivå som är samhällsekonomiskt försvarbar mensom också ur företagsekonomisk synvinkel kan bedömas vara riktig på längresikt. En kapacitetsminskning måste göras på ett sådantsätt att en mjuk övergång kan ske till nya sysselsättnings- ochproduktionsförhållanden. På kort sikt försvåras härigenom enligt min mening ennedläggning av enskilda varvsanläggningar. Jag delar analysgruppens bedömningatt ställningstagande till en eventuell sådan nedläggning inte kan göras idagsläget. Övervägande skäl, främst marknadsmässiga, talar i dags- 1976/77:139 12 lägetför att sådana ställningstaganden bör ske när framtidamarknads- och konkurrensförhållanden bättre kan överblickas och bedömas. Deeffekter som i praktiken skulle bli följden av ett sådant ställningstagande nuanser jag inte vare sig av industripolitiska, sysselsättningsmässiga ellerföretagsekonomiska skäl vara acceptabla. Ett sådant ställningstagande kräver ennoggrann prioritering mellan ohka varvsanläggningar och en särskild utvärderingav enskilda varvs långsiktiga konkurrensförmåga. Eventuella möjligheter tillsamspel mellan olika varvsenheter är härvid av vikt. Sådana beslut bör planerasoch fattas successivt genom en löpande bedömning av marknadsutvecklingen ochde enskilda varvens verksamhet. Inte minst viktigt är att härvidlagerfarenheterna från nu pågående sysselsättningsminskningar inom varvsindustrintas till vara. Analysgruppen föreslår med beaktande av bl. a.långsiktiga konkurrensförhållandens framtida effekter på produktionsvolym ochförlustrisker samt sysselsättningssituationen inom de skilda varvsregionema,en fortsatt reduktion av sysselsättningen vid de berörda varven. En sådanytterligare minskning föreslås med drygt 1 000 personer,vilket innebär att sysselsättningen vid utgången av ifartygsbyggnadsverksamheten beräknas komma att uppgå till ca 16 800 personer.Jämfört med nuvarande planer, som iimebär en reducering med ca 5 600 personeroch som ligger i linje med intentionerna i fjolårets riksdagsbeslut omstatliga garantier för lagerproduktion, innebär analysgruppens förslag enförhållandevis begränsad ytterligare reduktion. Sammantaget innebär dock dennu föreslagna produktionsnivån för en kraftig minskning av detnuvarande antalet sysselsatta inom svensk varvsindustri. Härtill kommer attdrygt 1 000 s. k. entreprenad-anställda vid varven inte kommer att kunnaberedas sysselsättning vid varven . Iunderleverantörsleden får den planerade neddragningen av varvensproduktionsnivå besvärande konsekvenser för företagens möjligheter attupprätthålla sysselsättningen. De direkta sysselsättningseffekterna iunderleverantörsföretagen kan f. n. inte närmare anges. Möjligheterna tillkompensation för orderbortfallet från varvsindustrin genom bl. a.överflyttning av personal och resurser på kort sikt till annan produktion inomberörda företag varierar kraftig. Härtill kommer att osäkerheten om denallmänna konjunkturutvecklingen är alltför stor och att företagensindividuella konkurrenskraft på andra marknader är svårbedömbar. En grovuppskattning ger emellertid vid handen att ca 2 0004 000 anställda vidunderleverantörsföretagen kan komma att beröras av en minskad orderingång fråni första hand storvarven. Med utgångspunkt i varvsindustrins situation totaltsett finner jag den av analysgruppen föreslagna sysselsättningsnivån vid deberörda varven vid utgången av vara motiverad med hänsyn tagen till Prop.1976/77:139 13 tidigarebeslut om neddragning av sysselsättningen. Denna möjliggör enUgt min mening attde olika varvsenheterna kan upprätthålla en jämn och effektiv verksamhet utanallvarliga produktionsstömingar. Som analysgruppen framhåller innebäremellertid den rekommenderade produktionsnivån för att flertaletvarvsenheter kommer att bedriva sin verksamhet på en så låg nivå attytterligare reduceringar med bibehållande av nuvarande organisation ochproduktionsapparat inte torde vara möjliga. Jag kan emellertid, i likhet medanalysgruppen, inte utesluta att ytterUgare kapacitetsreduktioner inom densvenska varvsindustrin kan bli nödvändiga . En sådanreduktion torde inte kunna ske utan strukturella förändringar i form avnedläggning av en enskild varvsanläggning. Det bör ankomma på ledningen i dennya statliga varvskoncem som jag återkommer till att prövadenna fråga, liksom frågan om fördelningen av en kapacitetsneddragning mellanolika varvsenheter. Jag räknar med att slutligt ställningstagande i denna frågamåste ske före utgången av varvid bl. a. de sysselsättningsmässigakonsekvenserna måste övervägas. För de enskilda varven skulle de av analysgruppenrekommenderade ytterligare nedskärningarna av sysselsättningen, jämfört mednuvarande planer, innebära en minskning av sysselsättningen fram till utgångenav vid öresundsvarvet i med ca 700 anställdaoch vid med ca 250 anställda. Vid förutsergruppen en minskning av antalet egna anställda med ett 80-talpersoner. Varven är jämförelsevis stora och dominerande arbetsplatser och haren avgörande betydelse för sysselsättningsutvecklingen i flera av de berördaregionerna. Inte minst den föreslagna neddragningen i kommer att fåallvarliga konsekvenser för arbetsmarknadsutvecklingen i regionen. Enligtanalysgruppens bedömning kommer minskningen av sysselsättningen vid varvet medstor sannolikhet inte att kunna motsvaras av en ökning av sysselsättningen inomandra industribranscher. Enligt de regionala arbetsmarknadsmyndigheternasbedömning kommer sysselsättningsproblemen i inte att kunna lösaslokalt eller regionalt, vilket innebär att en stor del av dem som måste sägasupp vid varvet kan bli nödsakade att söka arbete på annan ort. Enligtföretagsledningens nuvarande bedömning kommer mellan 200300 personer attbehöva sägas upp. Den övriga sysselsättningsminskningen beräknas kunna skegenom s. k. naturlig avgång. Efter samråd med chefen förarbetsmarknadsdepartementet får jag i denna fråga anföra följande. För attbegränsa de negativa effekterna av den föreslagna neddragningen avsysselsättningen vid varven måste särskilda arbetsmarknadspolitiska åtgärder vidtas.Trots kraftfulla och snabba arbetsmarknadspolitiska insatser torde emellertidbetydande sys- 1976/77:139 14 selsättningsproblemuppkomma inom regionen. Jag anser också att den av analysgruppen rekommenderadesysselsättningsminskningen med ca 700 personer vid varvet i är förstor. Övervägande skäl, främst arbetsmarknadsmässiga, talar således enligt minmening för att minskningen bör begränsas till 500 personer fram till utgångenav . Den minskning av antalet arbetstillfällen iLandskronaregionen som är aktuell kommer att ställa mycket stora krav påaktiva insatser från samhällets sida. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder i formav utbildning, beredskapsarbete m. m. måste sättas in för att överbrygga uppkommandearbetsmarknadsproblem i regionen. En förstärkning av arbetsförmedlingensresurser i regionen bör övervägas. Eftersom i synnerhet yngre arbetskraftberörs av nedskärningen kommer de nytill-trädandes problem att förstärkas. a. hindra en utflyttning från regionen måste strävan vara att sökalokalisera annan verksamhet till området. Den av analysgruppen rekommenderadesysselsättningsnivån vid vid utgången av är bl. a.baserad på en bedömning av att varvet kan kompensera sig för denhittillsvarande sektionstillverkningen för storvarvens räkning. Jag delaranalysgruppens bedömning att denna sektionstillverkning sannolikt kommer attminska genom att varven själva i stor utsträckning övertar denna. Analysgmp-penföreslår vidare att en ökad andel av det statliga isbrytarunderhållet förläggstill . Jag har erfarit att har avslutatupphandlingen av detta underhåll för den kommande fyra-årsperioden.Karlskronavarvet kommer i enlighet härmed att ombesörja underhållet för de trestörsta isbrytarna. Efter samråd med chefen för försvarsdepartementet bedömerjag att omfattningen av de militära beställningarna till varvet kommer attligga vid högst den nivå som de har f. n. Detta innebär att Karlskronavarvetför att undvika ytterligare minskning av sysselsättningen måste intensifierasina ansträngningar att finna annan lämplig produktion. Trots att den förestående neddragningen avsysselsättningen vid , utgör en mindre del av sysselsättningen,uttryckt i arbetstillfällen i länet, kommer problemen för både ochSölvesborg att ytterligare förstärkas. Aktiva insatser kommer att behövas föratt säkerställa en gynnsam regional utveckling för . Förutomtraditionella arbetsmarknadspolitiska åtgärder av typ förmedling, arbetsmarknadsutbildningoch beredskapsarbeten torde det enligt min mening bli nödvändigt att genomregionalpolitiska insatser söka lokalisera ytterligare verksamhet tillKarlskronaregionen. Vad gäller behandlingen av de särskildaarbetsmarknadsproblemen som kan väntas uppstå i Landskrona- ochKarlskronaregionema bör en nära samverkan eftersträvas mellan berörda statligaoch kommunala 1976/77:139 15 organ.Efter samråd med chefen för utgår jag från attarbetsmarknadsverket i likhet med vad som är bmkligt i liknande situationerbidrar med särskilda förmedlingsinsatser inom ramen för en sådan samverkan. Den dominerande delen av den kommandesysselsättningsminskningen inom varvsindustrin kommer att ske vid varven iGöteborg. Den pågående neddragningen enligt intentionerna i tidigareriksdagsbeslut innebär för del att ca 4 700 arbetstillfällen inomnybyggnadsverksamheten kommer att försvinna . Härtillkommer ca 600 entreprenadarbetstillfällen. Analysgrappen har mot denna bakgrundoch med beaktande av de uppenbara svårigheter som under de närmasteåren konraier att ha på grund av den beslutade sammanläggningen med Eriksbergfimnit att ytterligare neddragning av sysselsättningen vid Göteborgsvarveninte kan förordas . Vad gäller delar jaganalysgruppens bedömning härvidlag. Den kommande omställningsprocessen inomGötaverken kommer oundvikligen att ställa hårda krav på såväl företagsledningsom de anställda. kommer sålimda som en följdav redan fattade beslut ca 5 300 arbetstillfällen att försvinna vid varven iGöteborg. Detta medför givetvis allvarliga effekter på den samladeindustrisysselsättningen i regionen. I samråd med chefen förarbetsmarknadsdepartementet har jag för avsikt att föreslå regeringen atttillsätta en särskild delegation for att komma till rätta med desysselsättningspolitiska problemen i . Inom ramen förlänsplaneringen har strukturella obalansproblem inom regionen påvisats.Delegationen avses därför få i uppdrag att samordna sysselsättningsplaneringeni . Delegationen bör vidare få till uppgift att pålänsplaneringens grund belysa de arbetsmarknadspolitiska konsekvenserna avneddragningen inom varvsindustrin i berörda delar av , samt . Delegationen bör överväga de åtgärder inom regionen idess helhet som kan erfordras för att underlätta en snabb lösning av deregionalpolitiska och sysselsättningsmässiga problemen. Avsikten med delegationen är att åstadkomma enregional kraftsamling. Jag vill därför redan nu framhålla att delegationenenligt min mening bör bestå av personer med lokal och regional kännedom ochmed möjlighet att påverka utvecklingen i regionen. Länsmyndigheter, kommuner,näringslivet och de fackliga organisationerna i regionen skall ha möjlighet attkanalisera sina insatser via delegationen. Som ett bidrag till att lösa den besvärligasysselsättningssituationen som uppstår inom till följd avnedläggningen av bör enligt analysgruppen statliga medel om 50 milj.kr anvisas för det s. k. i . Jag finner detangeläget att, alla möjligheter prövas för att imderlätta en besvärligstrukturell arbetsmarknadssituation i till följd av bristresp. 1976/77:139 16 påolika yrkeskategorier inom i första hand varven. Härvid kan bl. a. projektetLindholmen bli en positiv faktor. Enligt planerna för projektet skaUutbildning, forskning och i begränsad utsträckning produktion samordnas inomLindholmenområdet. Projektet innebär ett nytänkande i dessa avseenden ochfordrar en noggrann prövning. Frågan prövas f. n inom isamråd med berörda intressenter. I avvaktan på att beredningsarbetet angåendeLindholmenprojektet slutförs är jag inte nu beredd att förorda särskildastatliga medel för projektets igångsättande i enlighet med analysgruppensförslag. Analysgruppenhar föreslagit att omfattningen av den planerade lagerproduktionen vid varvenbl. a. bör minskas genom att tidigarelägga lämpliga offentliga beställningarför beläggning av tillgänglig varvskapacitet. Tänkbara beställningar, som kankomma i fråga för att rationellt utnyttja den speciella produktionskapacitetensom varven besitter, torde återfinnas hos t. ex. militära myndigheter samtsjöfarts- och andra kommunikationsmyndigheter. En rad olika projekt, bl. a.tidigareläggande av vissa angelägna brobyggen, övervägs f. n. inom berördamyndigheter och regeringens kansli. Eftersamråd med cheferna för kommunikations- och arbetsmarknadsdepartementen villjag anföra följande. Det är angeläget att utvärdera i vilken utsträckning somstålbroar kan bli ett alternativ till lagerproduktion vid varven dels medhänsyn till varvens sysselsättnings-situation, dels med hänsyn till kravet påatt byggnads- och anläggningsmarknaden inte får överhettas. Om en utvärderingskulle visa att det med hänsyn till bygg- och anläggningsmarknaden är möjligtatt tidigarelägga dessa stålbroar och placera beställningarna vid varven avserregeringen att i annat sammanhang ta initiativ till att så blir fallet. 8.3Statligt stöd till fartygsbestäUare Analysgruppen har övervägt olika möjligheter attskapa förutsättningar för de svenska varven att kunnakonkurrera med utländska varv om den befintliga, men begränsade beställningspotentialen.Detta förutsätter enligt analysgruppen att främst de stora differenser som f.n. föreligger mellan de fartygspriser som offereras från utländska varv och desvenska varvens produktionskostnad utjämnas. Analysgruppen har vidare övervägtmöjligheter att finna temporära stödformer till potentiella beställare i syfteatt möjliggöra för dessa att göra nybeställningarvid svenska varv. Sistnämnda åtgärder har framför allt avsetts bli riktade motsvenska rederier. konstaterar analysgruppen att flertalet svenskarederier f. n. har ett begränsat finansiellt utrymme för att genomföra meraomfattande nybeställningar beroende på de senaste årens dåligasjöfartskonjunkturer. Analysgruppenföreslår mot deima bakgrund att ett temporärt stöd- Prop, 1976/77:139 17 systemtill fartygsbestäUare införs. Stödet avses vara dels avskrivningslån som kanuppgå tiU av kontraktspriset på beställt fartyg och dels statligakreditgarantier intill av kontraktpriset. Ett sådant stödsystem bedömskunna leda till att den redan beslutade lagerproduktionen vid de berördasvenska varven kan övertas av externa beställare och att den planerade produktioneni egen regi eller för varvens egna rederiföretag i vissutsträckning kan ske i form av normal orderproduktion. Jag ansluter mig tillanalysgruppens bedömningar i dessa avseenden. Övervägande marknadsmässiga skältalar för att en normal orderingång vid de svenska varven inte kanväntas . Jag bedömer det därför som nödvändigt att etttemporärt statligt beställningsstöd införs. Syftet med detta stöd bör vara attskapa rimliga förusättningar för varven till en mjuk övergäng från lager- tillorderproduktion på ett affärsmässigt sätt. Det av analysgruppen redovisadenybestäUningsintresset hos svenska rederier tillsammans med ett konstateratbegränsat finansiellt handlingsutrymme i företagen är också starka skäl somtalar för analysgruppens förslag i detta avseende. Vad gäller utformningen av det föreslagnabeställningsstödet delar jag i princip analysgruppens uppfattning. Stödet bördärför i huvudsak utformas enligt analysgruppens förslag. Jag vill i dettasammanhang anföra följande. Analysgruppenföreslår att för såväl de särskilda kreditgarantierna som de statligaavskrivningslånen till beställare skaU ställas säkerhet i form av inteckningari det beställda fartyget. För kreditgarantierna föreslås inteckningarmotsvarande intervallet av fartygets kontraktsbelopp och föravskrivningslnånen inteckningar motsvarande intervallet O30 % avkontraktsbeloppet. Jag finner detta motiverat men vill framhålla vikten av attäven s. k. tilläggssäkerbeter, t. ex. inteckningar hänförliga till andrafartyg och tillgångar i beställarens eller varvets ägo bl. a. i form avborgensåtagande från ifrågavarande varvsföretag, bör kunna krävas eftersärskild prövning i varje enskilt fall. I sammanhanget finner jag det rimligtatt, i sådana fall när såväl avskrivningslån som kreditgarantier har lämnatstill beställare, statens säkerhetsinnehav i det beställda fartyget alltidinnefattar säkerheter med bästa förmånsrätt. Friställda säkerheter, dvs. sådanasäkerheter som successivt återlämnas till beställaren till följd av bl. a.amortering eller avskrivning av lån, kommer härigenom att utgöras avinteckningar med s. k. sämsta förmånsrätt. Beträffande den av analysgruppen föreslagnastatliga återvinningsrätten på avskrivningslånen bör enligt min mening gällabl. a. att, om försäljning av fartyg sker före utgången av den föreslagnaåtervinningsperioden , återvinningsbeloppet, efter särskild prövning,fastställs med utgångspunkt från det vid försäljningstillfället rådande marknadsvärdet.I normalfallet torde inte sådana försäljningar bli aktuella om 2 1976177.1 saml. 1976/77:139 18 intesärskilda yttre omständigheter till följd av fraktmarknadsutvecklingen tvingarbeställaren till snabb avyttring av fartyget. Jag finner emellertid att inteminst administrativa skäl talar för att om överlåtelse av fartyg sker inom tvåår från leveranstidpunkten det statliga låneåtagandet bör upphöra genom direktåterbetalning av hela lånebeloppet utan avskrivning. För varvens del innebär de föreslagna särskildakreditgarantiema till beställare att man inte i samma utsträckning som tidigarebehöver ta i anspråk nuvarande varvskreditgarantier för refinansiering avlämnade kundkrediter. Dessa är f. n. belagda med en särskild administrationsavgiftpå , räknat på utestående garantibelopp. Mot denna bakgmnd finnerjag det skäligt att också de föreslagna kreditgarantiema tUl beställareavgiftsbeläggs. Jag förordar således att en särskild administrationsavgift på0,, räknat på utstående garantibelopp, införs i enlighet medgällande regler för nuvarande varvskreditgarantier. Analysgruppen beräknar en garantiram för de statligakreditgarantierna på 2 100 milj. kr. Härutöver uppskattar analysgmppen statenslåneengagemang genom de föreslagna avskrivningslånen till svenska beställaretill högst 900 milj. kr. Såväl kreditgarantiema som avskrivningslånen föreslåsavse fartygsbeställningar vid svenska varv den 1 juli 1977den 30juni 1978 med kontrakterad leveranstid-pimkt senast den 30 juni 1980.Garantiema föreslås kunna svara mot högst av kontraktspriset och avsetäckande av medel till kontantbetalning till varvet vid leveranstidpunkten.Avskrivningslånen föreslås på motsvarande sätt täcka högst avkontraktspriset. Avskrivningslånen avses löpa ränte- och amorteringsfrittunder efter leveranstidpunkten. Jag finner villkoren föravskrivningslånen och garantiema väl avvägda och ansluter mig således tilldessa förslag. Om de genomförs torde bl. a. en betydande del av den planeradelagerproduktionen under i första hand kunna ersättas med beställningarfrån svenska rederier redan under innevarande år, vilket med tanke på den långaframförhållning som krävs i varvsföretagens produktion, underlättar en jämnbeläggning och därmed en synnerligen angelägen långsiktigsysselsättningsplanering. Liksom analysgruppen finner jag det lämpligt attfullmäktige i och , ihkhet med vad som gäller för fartygskreditgarantier till varvsindustrin, fårtill uppgift att svara för beviljandet av föreslagna kreditgarantier ochavskrivningslån till beställare. Det bör ankomma på dessa myndigheter att idet enskilda fallet bedöma de ekonomiska fömtsättningama hos beställare ochvarv vid beviljande av garantier och lån liksom att löpande följa upputestående garanti- och låneengagemang. Det bÖr åligga fullmäktige och nämndenatt tillse att det statliga finansiella stödet anpassas till förutsättningarnavad gäller sysselsättningsutvecklingen vid enskilda varv. 1976/77:139 19 Det förordade beställningsstödet avser att åstadkommaen övergång från lager- till orderproduktion vid varven. Analysgmppen bedömeremellertid att stor osäkerhet råder vad gäller varvens möjligheter attfullfölja inneliggande orderstock utan avbeställningar, beroende på ekonomiskasvårigheter hos beställarna till följd av rådande sjöfartskonjunktur.Ytterligare avbeställningar av fartygskontrakt vid varven medför omedelbarabeläggnings- och sysselsättningsproblem och en ökad lagerproduktionsvolym genomatt varven kan tvingas ta över fartygen i egen regi. Mot denna bakgrund finnerjag det rimligt att det förordade beställningsstödet, efter särskild prövningi varje enskilt fall, kan utvidgas till att omfatta även redan gjordabeställningar för vilka allvarlig risk för avbeställningar kan bedömas föreliggatill följd av beställarens ekonomiska oförmåga att fullfölja beställningama.Jag finner emellertid det skäligt att statens åtagande vad avser avskrivningslånenbör kunna begränsas i detta avseende. Som riktlinje härför finner jag detlämpligt att, om avskrivningslån beviljas i samband med leverans av redanbeställt fartyg, lån inte bör ges för fartyg med kontrakterad leveranstid föreden Ijanuari 1978. Vidare bör lånet begränsas till att omfatta resp. 20 %av den upparbetade självkostnaden resp. . Förredan beställt fartyg med kon-frakterad leveranstidpunkt efter halvårsskiftet1978 bör beställningsstöd enligt vad jag tidigare förordat kimna utgå.