prop · G00348 · 1976-12-31 00:00:00 — Det förekoraraer att enarbetsgivare vid nyanställning av en arbetstagare eller vid införande av allmänpensionsplan inte gör åtagande om att tillgodoräkna tjänstetid förenyanställningen resp. införandet av planen. Tjänstetid som berättigar tUlpension enligt planen räknas alltså i detta fall endast från den anstäUdesanslutning till planen och någon samordning raed tidigare intjänadpensionsrätt sker inte. Ett sådant förfarande bör självfaUet kunna godtas vidbeskattningen. Arbetsgivaren får i delta fall avdrag för kostnaden för sitt åtagandeenligt planen utan avräkning av värdet av pensionsrätt före anslutningen. Flerareraissinstanser har sora nämnts förordat att även tid som egen företagareskall få tillgodoräknas. Principiella skäl kan i och för sig anföras för ensådan lösning. Den skulle emellertid göra det nödvändigt att avräkna värdet avprivata pensionsförsäkringar, som har tecknats då den anstäUdevar egen företagare, mot de bruttoförmä-ner som utgår enligt allmän pensionsplan.Man skulle alltså behöva genomföra en saraordning mellan egnapensionsarrangemang och tjänstepensioner. Lösningar av detta slag är förenademed praktiska och kon-trolllekniska svårigheter och de avvisades när 1975 årslagstiftning genomfördes. Jag är inte beredd att på det underlag sora nuföreligger tillstyrka en sådan lösning. 1976/77: 48 60 9.7Avdragsrätten i fall där allmän pensionsplan inte föreligger 9.7.1Kommuners och kommunala företags pensionsavsättningar fall då aUmän pensionspla.n inte föreligger bestäms avdragsrätten förpensionskostnader f. n. av bestämmelsen i 28 § 1 mom. sjunde stycket KL.Bestämmelsen innebär att med alhnän pensionsplan skaU likställaspensionsåtagande för förmåner som ryms inom vad som är sedvanligt enUgt allmänpensionsplan i fråga om arbetstagare med molsvarande arbetsuppgifter ellerhans efterlevande. För avdragsrätt krävs vidare att pensionsåtagande som intehar tryggats genom pensionsförsäkring eller avsättning till stiftelse skalltryggas genom kreditförsäki-ing. Samtliga korarauner och ett stort antalkommunala förelag och institutioner tUlämpar liksom vissa icke-koramunalaarbetsgivare pensionsreglementen som har rekommenderats av kommunförbunden. Dekommunala pensionsbestämmelsema utgör inte kollektivavtal utan fastställsformellt ensidigt av arbetsgivarsidan. Det torde f. n. vara svårt att kredilförsäkrakommunala pensioner och det är i regel inte heUer möjligl att trygga dessagenom pensionsförsäkring. Utredningenkonstaterar atl lagstiftning har medfört att arbetsgivare somtillämpar kommunala pensionsreglementen i fortsätt-nuigen inle kommer att kunnamed avdragsrätt trygga pensionsutfästelser för nyanstäUd personal. För attlösa denna fråga föreslår utredningen att kommunala pensionsregleraenten skallfå likstäUas med allraän pensionsplan om de har rekommenderats avkommunförbund och antagits av vissa angivna rättssubjekt. För de fall dåarbetsgivaren är ett förelag eller en stiftelse föreslås som ytterUgare kravatt borgen för utfästelsen skall ha tecknats av kommun eller kommunförbund. uppfattnmg bör kommuner inte vara skyldiga att inhämta regeringensgodkännande för sådant borgensåtagande. Flertaletremissinstanser tUlstyrker utredningens förslag eller lämnar det ulan erinran.I några yttranden framhålls dock att även andra pensionssystem än de somberörs i i:örslaget bör kunna anses utgöra aUmän pensionsplan. Föregen del får jag anföra 1 oljande. Sora redan nänrnts innebär de nya beskattaingsreglersom skall tiUämpas fr. o. ra. taxermg att det när allmän pensionsplaninte föreligger fordras att pensionsåtagandena har tryggats antingen genompensionsförsäkring eUer avsättning tiU stiftelse eUer genom kreditförsäkring.Det torde i praktiken vara svårt att kredilförsäkra konununala pensioner i FPG.HärtiU koinmer att det i normalfallen av tekniska skäl är omöjligt att tryggakommunala pensionsutfästelser genom pensi<5nsförsäkring. Enligt mm menuig ärdet klart OtillfredsstäUande att kommuner och andra här avsedda arbetsgivare skaUförlora möjligheten eAt raed avdragsrätt skuldföra sma pensionsutfästelser.Med hänsyn härtiU delar jag utrednmgens uppfattnmg att det är angeläget att dennu berörda frågan får en snar lösning. 1976/77: 48 61 Utredningenkonstaterar att likformigheten i de koramunala pensions-reglementena är så storatt man kan tala ora en enda koramunal pensionsplan som tiU sin konstmktion äri stort sett Ukvärdig med ITP-planen. Med hänsyn härtiU anser jag i likhetmed ulredningen att den naluriigasle lösningen för alt nå det åsyftaderesultatet är att lUcställa komraunala pensionsbestämmelser med aUraän pensionsplan.Som ulredningen påpekar är det härvid väsentiigt att klart definiera begreppetkommunalt pensionsreglemente. Jag delar utredningens uppfattning att denna avgränsninglämpligen bör ske på så sätt att man kräver såväl alt reglementet är rekomraenderatav koramunförbund sora alt det har antagils av vissa angivna rättssubjekt. Närregleraentel har anlagils av företag, stiftelse eller annan sådan arbetsgivarebör vidare fordras alt konunun eller kommunförbund har tecknat borgen förutfästelsen. Kravet på borgen i dessa faU kan som utredningen påpekar ses somen motsvarighet tUl kravet på kreditförsäkring enligt nuvarande bestämraelser.Enligt min menuig bör sådana kommunala borgensåtaganden inte anses vara underställningspUktigaenligt kommunallagen (1953: 753). Även i denna fråga delar jag således ulredningensuppfattning. Med hänsyn till att de föreslagna reglerna om kommunalapensionsreglementen uteslutande grundas på skattemässiga överväganden är detdock enligl min mening lämpUgare alt föra in dem i anvisningarna till 29 § KLän att såsom utredningen har föreslagit ha dem i tryggandelagen. Somanges i betänkandet har Komraunernas pensionsanstalt (KPA) förklarat sig berettatt beträffande de regleraenlen sora anstalten administrerar utfärda intyg,varav framgår om uppgivna pensionskostnader slår i överensslämmelse medreglementet. Med hänsyn härtill torde förslaget i denna del inte behövamedföra något större merarbete för taxeringsmyndigheterna. Underremissbehandlingen har påpekats att det inom Kooperationens Pensionsanslaits (KP:s)verksamhetsområde ofta förekommer att ett förelag, ulan att vara medlem iarbetsgivarorganisation, tUlämpar t. ex. den kooperativaarbetsgivarorganisationens avtal. Det har vidare uppgivits atl anstäUda inomfolkrörelsesektorn, t. ex. fackföreningar samt Folkets Hus- och FolkelsParkrörelserna, omfattas av liknande system. Med hänvisning tUl detta har yrkatsatt utredningens förslag utvidgas till att gäUa även pensionssystem somadministreras av KP och omfattar arbetstagare i företag inomfolkrörelsesektorn. I detta sammanhang uppkomraer också frågan om denföreslagna lösningen kan utsträckas till att gäUa sådana fall där statUgaföretag har lämnat pensionsåtaganden, som inte sammanfaUer med allraän pensionsplanoch beträffande vilka det är svårt alt få kreditförsäkring hos FPG. Jagdelar uppfattningen att det är önskvärt att låta även vissa pensionssystemutanför den kommunala sektom bli Ukställda med allmän pensionsplan. Enförutsättning för detta måste dock vara att det förelig- 1976/77: 48 62 geren motsvarighet tUl förhåUandena på den kommunala sidan. Jag vill erinra om attförslagel om kommunala pensioner fömtsätter att reglementet har rekommenderatsav kommunförbund eller raotsvarande. Härigenom uppnås en sådan enhetlighet attdet i praktiken är möjligt att tala om en enda pensionsplan. Vidarehar förutsatts att kommun, kommunförbund eller församlings- eller pastoratsförbundtecknar borgen för utfästelser som lämnas av företag eUer stiftelse samt att KPAgenom att utfärda intyg medverkar tiU att göra systemet lätthanterligt förtaxeringsmyndigheterna. Även om motsvarigheter kan föreligga utanför den komraunalasektorn, varierar förhållandena alltför raycket för alt det skaU vara raöjUglalt i lag tUlräckligt noga precisera förutsättningama för alt ett pensionssysleraskall anses likvärdigt raed alhnän pensionsplan. Jag kan därför inte tillstyrkanågon generell ulvidgning av utredningens förslag. Däremotär det enUgt min mening lämpUgt och önskvärt att man för två gmpper av fallutanför den kommunala sektorn öppnar raöjlighet att vid inkomstbeskattnmgen fåett pensionssyslera godtaget som aUmän pensionsplan. Den ena gruppen orafatlarvissa statliga företag, dvs. i första hand aktiebolag i vilka staten direkteller indirekt äger huvuddelen av aktiema. Det förekommer att sådana företag trots att de lämnar pensionsutfästelser som tUl sitt innehåU är i stort settlikvärdiga med aUraän pensionsplan antmgen saknar praktiska möjligheter attkredit-försäkra utfästelserna utan statlig borgen eller ändå raed hänsyn till oraständighetemabör kunna få ersätta kreditförsäkring med statiig borgen. I dessa fall bör enliglmin mening den omständigheten att staten lämnar borgen för utfästelsernamedföra att utfästelserna får likställas med allmän pensionsplan. Jag villerinra om atl borgensåtagande från statens sida kräver medverkan av riksdagen.Härigenom får möjlighet att allsidigt pröva lämjjligheten av att ettvisst statligt företag befrias från kravet på kredilförsäkrmg. Som underlag försin bedömning av pensionsutfästelsernas innehåll bör ha tiUgång tillyttrande från RSV. får möjlighet att allsidigt pröva frågan och kandärvid bl. a. tiUse att företaget uite genom borgensåtagandet bereds förmånsom kan verka snedvridande på konkurrensen. Den andra gruppen av fall som jagsyftar på gäller privata företag eller organisationer av det slag som omnärantsvid remissbehandlingen. Jag anser att RSV i dessa fall bör ha raöjlighet att genoradispens förklara att ell visst pensionssystem vid inkomstbeskattningen skall Ukställasmed allmän pensionsplan. Vid dispensprövningen bör i första hand beaktas attpensionsåtagandena i allt väsentligt skaU överensstämma med aUmän pensionsplan.Ett villkor bör i norraalfaUet också vara att företaget eUer organisationen ifråga i likhet raed vad som gäller på det komraunala området i praktikenhar svårigheter att kredilförsäkra pensionsåtagandet. Detta viUkor bör dockkunna efterges i särskilda fall under förutsättamg 1976/77: 48 63 bl.a. att dispensen inte medför att företaget får en förmån som kan verka konkurrenssnedvridande.En ytterligare fömtsättning bör i regel vara att betryggande borgen hartecknats för åtagandet. Jagföreslår därför att i punkt 2 e av anvisningarna tiU 29 § KL mtas bestäraraelsersom Innebär dels att med allmän pensionsplan skaU lUt-ställaspensionsutfästelser som lämnats av statligt företag om staten har tecknatborgen för utfästelsema, dels att RSV får möjUghet alt om särskilda skälföreligger besluta atl även annat pensionsåtagande skall lUc-ställas med allmänpensionsplan. I inlednmgentill det föregående avsnittet 9.7.1 har jag redogjort för de villkor som skallvara uppfyllda för att arbetsgivare skaU få avdrag för kostnader förpensionsåtagande i de faU då allmän pensionsplan inle föreligger. Utredningen konstateraratt svårigheter i praktiken ofta kan komma att uppstå vid tiUämpning av reglemaom avdrag för kostnader för pensionsåtaganden utanför allmän pensionsplan.Svårigheterna har enligt utredningen sin grund i de skiUnader sora råder raellanpensionsförmåner som utgår enligt allmän pensionsplan och sådana som grundaspå utfästelse som inte följer plan. Utredningen framhåller bl. a. alt de personersom inte omfattas av allmän pensionsplan ofta är sådana som ensamma eller tUlsanunansmed ett fåtal delägare driver rörelse i aktiebolagsform. Det påpekas att deinkoraster sådana personer tar ut ur sina företag ofta varierar från ett årtill ett annat, vilket bidrar tiU all försvåra den prövning som nuvaranderegler förutsätter. Utredningen fmner mot denna bakgrund att det finns behovav kompletterande regler på området och föreslår en alternativregel som innebäratl arbetsgivare i fråga om arbetstagare som inte omfattas av allmän pensionsplan skall få göra avdrag för för individuella tjänslepensionsförsäk-ringarmed högst av utgiven lönesuraraa tiU den del denna mite överstiger 20basbelopp. Förslaget gäller således endast pensionsåtaganden som har tryggalsgenom pensionsförsäkring. Sora "basår" vid beräkning av avdragetföreslås gälla antingen beskattningsåret eller närraast föregåendebeskattningsår. Flertaletremissinstanser tiUstyrker i princip utredningens förslag. Många anser dock attalternativregeln bör gälla oberoende av tryggandeform. Föregen del kan jag i likhet med utredningen konstalera alt väsentliga skiUnader oflaföreligger mellan pensionsförmåner sora utgår enligt allraän pensionsplan ochsådana sora grundas på individuella utfästelser. Den vUitigaste olikheten äratt en individueU pensionsutfästelse är knuten till förhåUandena vid en visstidpunkt, raedan förraåner som utgår enligt allmän pensionsplan regelmässigtföljer växlingar i inkomst och 1976/77: 48 64 familjesammansättningoch således har en inbyggd automatik. Denna skUlnad har raedfört att det kanvara svårt att beräkna avdragsrätten för pensionsåtaganden när allmän pensionsplaninte föreUgger. Svårighetema ökas av att personer som omfattas av individuellautfästelser ofta i egenskap av delägare i fåmansföretag har starkt varierandeinkomster. Jag delar därför ulredningens ujjpfattning att det är lämpUgt attinföra en alternativ avdragsregel för de fall då en arbetstagare inte omfattasav allmän pensionsplan. Vidare anser jag i likhet med utredningen att en sådan allernativregelav kontrol Itekniska skäl bör begränsas tiU de fall då pensionsåtagandet hartryggats genom pensionsförsäkring. Ilikhet med utredningen anser jag det naturligt att vid bestämmande av avdragsrättensomfattning enligt en sådan alternativregel utgå från de bedömningar som lågtill gmnd lagstiftning. I enUghet härmed bör avdrag medges medhögst ett belopp motsvarande av utgiven lönesumma till den del denna inteöverstiger 20 basbelopp. Avdrag bör kunna beräknas på lön sora har utgivitsunder beskattningsåret eller året närmast . Härigenom når manöverensstämmelse med vad som gäller i fråga om avdrag för preraier för privatapensionsförsäkringar. Det har vid remissbehandlingen framhållits att tUlämpningav reglema om bmtna räkenskapsår kan leda tUl stora variationer i avdragets sloriek.Med hänsyn bl. a. till de begränsningar som den nya bokföringslagen (1976: 125)innebär i fråga om möjUgheterna att till-lämpa bmtet räkenskapsår och att läggaom räkenskapsåret torde emellertid de av remissinstansema avsedda inkomstvariationemainte komma att utgöra något större problem i praktiken. Jag anser därför inteatt någon särregel behövs för dessa fall. Som utredningenhar framhålUt innebär förslaget ingen inskränkning i den rätt arbetsgivareenligt lagstiftaing har att trygga pensionsutfästelse tillhuvuddelägare genom avsättning tUl stiftelse eller till konto Avsatt tillpensioner. Delta innebär att sådan avsättning får ske för att tryggapensionsutfästelser enhgt allmän pensionsplan. Jag vill dock erinra om att enarbetsgivare som väljer att tUlämpa 30-procentre-geln för viss arbetstagareinte sEimtidigt kan få avdrag i annan form för kostnader för tryggande avpension för samme arbetstagare. Medanledning av vad som har framhåUits i ett reraissyttrande vill jag påpeka atttillärapning av 30-piocentregeln inte fömtsätter att samtliga pensionsförmånerinom företaget har tryggats genom pensionsförsäkring. Det enda krav som börgälla i delta hänseende är att de pensionsåtaganden för vilka regehi åberopashar tryggats på detta sätt. Jag vUl i delta sararaanhang även understryka alt 30-procentregelnskaU tiUämpas endast i fråga om arbetstagare som mte omfattas av alhnän pensionsplan.Detta mnebär alltså att beskattningsmyndighelerna vid regelns lilllämpning haratt ta stälhimg tiU ora en viss arbetstagare orafattas av allmän pensionsplan eUerinte. Denna fråga bör avgöras raed utgångspunkt 1976/77: 48 65 ide bestämmelser om allmän pensionsplan och därmed likställda pensionssystemsom finns i andra och tredje styckena av punkt 2 e av anvisningarna till 29 §KL enligt mitt förslag till lagtext. Om det framstår som tveksamt huruvida enanställd omfattas av sådan plan bör enligt min mening arbetsgivarensuppfattning i frågan ofta kunna tUlerkännas vitsord. En sådan ordning lordeknappast medföra någon olägenhet, eftersom frågan endast gäller ora avdragsrättenskall bestäraraas raed utgångspunkt i nuvarande regler eUer den föreslagna altemativregelnoch dessa regler avses vara i princip likvärdiga. Vidremissbehandlingen har även aktualiserats frågan i vad mån gottgörelse från entidigare bildad pensionsstiftelse kan kvittas mot avdrag för en motsvarandepensionsförsäkringspremie som i och för sig går ulöver det tiUåtnaavdragsutrymmet. EnUgt min menmg bör etl sådant förfarande vara möjligt ävenbeträffande huvuddelägare eftersom det i dessa fall inte är fråga om någonförstärkning av pensionsskyddet. Elt sådant resultal synes också kunna uppnåsgenom dispens redan enligt gällande beslämmelser. Ianslutning till förslaget om en alternaliv avdragsregel för arbetsgivare vjlljag också ta upp en fråga som rör arbetstagares avdrag för för egenpensionsförsäkring. Enligt huvudregeln i 46 § 2 mom. femte stycket KL fårsådant avdrag uppgå till högst av tjänsteinkomsten. RSV har emeUertidenligt sjätte stycket av samma lagrum möjlighet atl genom dispens medge att enarbetstagare som i huvudsak saknar pensionsrätt i anställning får avdrag förpensionsförsäkringspremie av tjänsteinkomsten. EnUgt såvälhuvudregeln som dispensregeln gäller den begränsningen att avdrag får beräknaspå en sararaanlagd A-inkomst av högst 20 basbelopp. RSV har prövat ett stortantal dispensansökningar. I flertalet fall har det varit fråga om anslällda somhar bestämmande inflytande i företaget och har valt att själva ordna sittpensionsskydd. Andra fall har gäUt arbetstagare som inte har haft sådant bestäraraandeinflytande och sora helt har saknat pensionsräll i anställningen. Det finnsanledning att beträffande båda dessa grupper ompröva lämpligheten avdispensregeln. Vadförst beträffar anställda som har bestämmande mflytande i ett företag ändrasförhållandena på ett avgörande sätt om alternativregeln för arbetsgivaresavdrag införs. Om förelaget övertar ansvaret för pensionsskyddet, fårföretaget nämligen enligt altemativregeln avdrag med belopp avutgiven lön som delägaren behåller rätten att göra avdrag för premierför egen pensionsförsäkring med högsl av lönen. Mol den bakgrunden finnsdet inte längre något egentligt behov av dispensregeln för denna grupp avanställda. Regeln bör alltså kunna slopas för deras del. Upphävs dispensregelnförhindrar man också att nuvarande beslämmelser i förening med de i det föregåendeföreslagna reglerna utnyttjas för större avdrag än som har varit 1976/77: 48 66 avsett.Man kan t. ex. tänka sig att en anställd, som har bestämmande inflytande, underett antal år själv svarar för sitt pensionsskydd och genom dispens får rätt tUlavdrag för pensionsförsäkringspremierna av lönen från företaget. Omföretaget därefter åtar sig att svara för pensioneringen, kan den föreslagnanya regeln om tillgodoräknande av tjänstetid göra det möjligt föj: företagetatt få avdrag för kostnader för etl pensionsåtagande som omfattar även de år dåden anstäUde har fått avdrag för . Med b.ibehåUen dispensregel skulledet alltså vara möjUgt att i dessa och Uknande fall bygga upp elt dubbeltpensionsskydd med obeskattade medel. Med hänsyn tUl det anförda föreslår jagalt dispens i prmcip inte längre skall medges för anställd som har bestämmandeuiflylande. Dispensiegeln bör dock slopas endast beträffande sådantjänsteinkomst som härrör från del eller de förelag där den anställde harbestämmande inflytande. Vadhärefter beträffar anslällda sora inle har sådant inflytande och sora heltsaknar pensionsräll i anslällning har denna kategori vid RSV:s dispensprövningså gott som undantagslöst fått rält till avdrag med maximalt belopp. Av dennaanledning och med hänsyn lill all det av administrativa skäl är angeläget attnedbringa antalet dispensärenden föreslår jag att anslällda som här avses ävenulan dispens skall få avdrag för egna pensionsförsäkringspreraier raed högst av uppburen lön inom ramen för 20 basbelopp. I anslutaingtiU förslagen om ändrmg av bestämraelserna i 46 § 2 mom. KL vill jag tilläggaföljande. Som redan har nämnts gäller enligt detta lagrum olika beloppsmässigabegränsningar i fråga om avdragsrätten för för egnapensionsförsäkringar. Det kan visa sig önskvärt att i ett senare sammanhang justeradessa beloppsgränser med hänsyn tUl de kontinuerliga ändringarna av depensionsplaner som tillämpas på arbetsmarknaden och med beaktande av prisutveckUngen.Jag vill i detta sammanhang erinra om atl skatteutskottet i samband raedinförandet av den s. k. 7 000-kronorsregeln i 46 § 2 mom. femte stycket KLsärskilt uttalade att omprövning av beloppsgränsen borde ske ora penningvärdeförändringengav anledning därtiU (SkU 1975/76: 20 s. 49). 9.8Beskattning av tjänstepensioiti vid bosättning utomlands Fysiskperson som är bosatt utomlands är skatlskyldig i för belopp som utgårpå grund av pensionsförsäkring som har meddelats i här i riket bedrivenförsäkringsrörelse och för annan pension eller förmån som utgår härifrån pågrund av förutvarande tjänst, ora den tidigare verksamheten huvudsakligen harutövats här i landet. Genom dubbelbeskattningsavtal kan denna skattskyldighetinskränkas. Utredningenkonstaterar att gällande regler kan medföra att tjänste- Prop.1976/77: 48 67 pensionblir beskattad antingen i eller i bosättningslandet beroende på omutfästelsen har tryggats genom försäkruig eller på annat sätt. Utredningenföreslår därför en ändring i 53 § KL som är avsedd alt undanröja dessaolikheter och medföra alt belopp som utfaller på gmnd avtjänstepensionsförsäkring beskattas endast i samraa utsträckning sora annantjänstepension. Utredningensförslag har i sak tillstyrkts eller lämnats utan erinran av remissinstanserna. Föregen del får jag anföra följande. Bestäramelsen att den som är bosatt utomlandsär skattskyldig här i landet för belopp sora utgår på grund avpensionsförsäkring sora meddelats av här i riket bedriven försäkringsrörelse tiUkomgenom lagstiftaing om pensionsförsäkringar ra. Avsikten medbestämmelsen var att skulle behåUa beskattningsrätten för utfallandepensionsförsäkringsbelopp även efter del alt försäkringstagaren hade flyttatutomlands i de fall då premierna för försäkringen har varit avdragsgilla vidtaxering här i landet. Bestämmelsen har emellertid medfört alt belopp somutfaller på grund av tjänstepensionsförsäkring till skiUnad mot annantjänstepension kan beskattas här även när den tidigare verksamheten huvudsakUgenhar utövats utomlands. Även om frågan torde ha begränsad praktisk betydelse anserjag ändå i likhet med utredningen att en ändring bör ske så att enhetligaregler gäller för beskattningen av alla tjänstepensioner. Jag tillslyrkerdärför att ulredningens förslag genomförs. Belopp som utfaller på grund avtjänstepensionsförsäkring skall alltså i likhet med annan tjänstepensionbeskattas i endasl om den tidigare verksamheten huvudsakligen harutövats här i landet. I likhet med RSV anser jag att en smärre justering av förfallningsförslagelbör ske så alt den nu angivna innebörden kommer till klarare uttryck. Beträffandeden av några remissinstanser väckta frågan om bestämmelserna i det nyadubbelbeskattningsavtalet med får jag hänvisa tiU vad skatteutskottet nyUgenhar anfört i denna fråga (SkU 1976/77: 3). 9.9När skall s. k. fortsättningsförsäkring anses tecknad Nären anstäUd för vilken arbetsgivaren har tecknat kollektiv tjänstepensionsförsäkringavgår ur tjänsten utan att någon ny arbetsgivare övertar försäkringen, kan denanställde beredas tillfälle att själv överta denna. Sådan försäkring brukarkallas fortsätlningsförsäkring och torde betraktas som en privatpensionsförsäkring. Jag delar utredningens uppfattning alt sådan försäkringbör anses tecknad då den försäkrade först blev anmäld förinträde i SPP. Enligt min mening behövs inte någon uttrycklig bestäraraelse iämnet. 1976/77: 48 68