prop · G00326 · 1976-12-31 00:00:00 — Prop.1976/77:26 Regeringens proposition omökning av garantin för exportkredit; Regeringenföreslår att aniaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoU. 1propositionen föreslås att maximibeloppet för statens betalningsansvar i formav garanti för exportkredit ökas . Av det totalabeloppet reserveras . för garantigivning på särskilt gynnsammavillkor vid export av betydelse för ekonomiska utveckling. 1 1976/77. Prop, 1976/77: 26 Närvarande:statsrainistem , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , , Mundebo,Krönmark, Burenstara , , Propositionom ökning av garantin för exportkredit Exportkredilnäranden(EKN) har i skrivelse heraställt om en höjning av maximibeloppetför statens betalningsansvar i form av garanti för exportkredit från nuvarande20,5 tUl . Av detta belopp avses . reserveras förgarantigivning på särskilt gynnsarama villkor vid export av betydelse för u-ländemasekonomiska utveckling. Riksdagenhar, senast /, bemyndigat regeringen alt lämna statsgaranliför alt läcka förlust i samband med export m, ra, intill ett belopp av 20,5 railjarderkr. Av denna summa har . reserverats för s. k. u-garanlier, dvs,garantier på särskilt gynnsamma villkor vid export av betydelse för u-ländernasekonomiska utveckling (prop, 1975/76: 68, NU 1975/76: 11, rskr 1975/76: 63), Geombeslut har regeringen bemyndigat EKN atl bevilja slatsgaranlierför exportkredit intUl ett belopp av ,, varav ,har reserverats för u-garantier. Hela det belopp som är avsett för normalgarantier(n-garantier), dvs. andra garantier än u-garantier, har således ställts till nänmdensförfogande. Av del för u-garantier reserverade maximibeloppet återsiår 1miljard kr. EKN:sbeslut om bifall lill en ansökan om garanti meddelas sora regel i form av garantiutfäslelse.Denna är ett erbjudande från näranden att 1976/77:26 3 utfärdagaranti på i utfästelsen angivna villkor. Den kan under vissa förutsättningarändras eller återkallas av nämnden. På grundval av utfästelsen kan sökanden,sedan exportkonlrakt har slutits eller export har verkställts, erhåUa engarantiförbindelse, genom vilken nämnden på statens vägnar ikläder siggarantiansvar. Enligthittillsvarande erfarenheter leder endast en del av EKN:s utfästelser till altgarantiförbindelser utfärdas. Vid beräkning av nämndens garantiåtaganden tashänsyn till detta förhåUande, Regeringen har sålunda föreskrivit att utfästelseora garanti skall tas upp till endast en viss del av det utfästa beloppet vid samraanräknmgav garantiåtaganden. gäller sora norra atl utfästelse oragaranti las av sitt belopp. Iskrivelsen den 2 septeraber 1976 läranar EKN bl, a, följande uppgifler orautfästelser och förbindelser avseende både n- och u-garantier per den 30 juniåren 19711976, Nämndensåtaganden (miljarder kr.) 1till av sill belopp Nämndenfrarahåller atl de sararaanlagda åtagandena i fråga om såväl n-garantier som u-garantierhar raer än fördubblats . I fråga om n-garantier ärökningen proportionsvis något större för förbindelser än för utfästelser. Detotala garantiåtagandena, beräknade enligt gällande bestäraraelser raed garantiulfästelsernaupptagna till av garanlibeloppet, uppgick i fråga om n-garantierlill . och i fråga ora u-garantier till ,, dvs,sammanlagt . Av den av raedgivna ramen återstodsålunda för n-garantigivning , och för u-garantigivning 2,2miljarder kr, eller samraanlagt . EKNunderstryker atl den snabba och kraftiga ökningen av garanti- Prop.1976/77: 26 4 åtagandenaunder senare år har flera orsaker. En viktig omständighet utgör exportprisutveckUngen,Enligt indexredovisning har exporlprisindex (1968 =100) stigU från 134 för till 190 för avseende samtliga varor,vilket alltså för innebär en ökning . Vidarepekar EKN på alt en markant förskjutning i den svenska exportens marknads- ochproduktinriktning har ägt rum . Exporten till öststater och u-länderhar ökat snabbare än genomsnillet. andel av den svenska exportenhar sålunda ökal från för tiU för och u-ländernasandel från tUI under sararaa period. Denna utveckUng har raedförten ökad efterfrågan på exportkredUgaranlier, eftersom exporten till öst- och u-länderförsäkras i större omfattning än exporten i allraänhet. Uppskattningsvisförsäkrar EKN blott av den totala exporten, medan den hos EKN försäkradedelen av exporten till öst- och uppgår till . Det är härframför allt export av tyngre kapitalvaror, hela anläggningar och svenskentreprenadverksamhet sora blir föreraål för försäkring, och beträffande dessaexportgrenar har en ökning ägt mra . EKNbetonar också den roll sora de allt slörre exportaffärerna har kommit att spelaför garantigivningens omfattning. Således har avförbindelsebeloppen och av utfästelsebeloppen avsett affärer med ett ursprangUgtgarantibelopp överstigande 200 milj. kr. Nämnden framhåller atttillverkningslid och kreditlid för sådana affärer ofta sträcker sig överåtskilliga år och atl garantitäckning allt oftare söks även för tUlverkningstiden,Detla innebär alt garantiul-rymraet belastas under lång lid lill skillnad frånaffärer med kort kredittid, för vilka omsättningen i garantiåtaganden skersnabbt. Som exempel pekar nämnden på att entreprenadaffärer, vilka i regelavser mycket stora belopp, inte sällan , kan omfattaen byggnadslid av och därefter en lång kredittid. Detsamma gäller anläggningarav typen kraftverk och stora fabriker. Ansökningar om garanti för sådanaaffärer synes bli aUl vanligare. Nämndenunderstryker alt det numera kommer upp till diskussion affärer, som var och enuppgår till belopp överstigande vad som blott utgjorde entotal ramulvidgning. Sådana affärer innebär mycket stora ramutnyttjanden. Dekraftiga riskökningar som sådana jät-teaffärer innebär kan också medföra attriskkoncentrationen på enstaka marknader blir aUlför stor. I anslutnuig härtillunderstryker nämnden att åtagandena även ulan inslag av myckel stora affärertenderar alt bli i betänkligt hög grad koncentrerade lill ett fåtal länder. Avnärandens totala åtaganden avser risker på ett tiotalländer. Ofta bedöms dock de ifrågasatta affärerna vara av mycket stort intresseför svensk export och sysselsättning, och en finansiering av affärerna Prop.1976/77: 26 5 förutsätternämndens medverkan med garantier, 1 den mån den politiska eller kommersiellarisken inte bedöms som allvarlig, kan det då synas bäst förenligt med syftenabakom garantiverksamheten att ställa statlig garanti. Vidbedömandet om en politisk eller koraraersiell risk är av den art att EKN börtäcka den genom garanti måste, enligt nämnden, hänsyn även tas tUl följandeförhållanden, EKN:s garantigivning utgör ett konkurrensmedel av förhållandevisstor betydelse i kampen om exportmarknaderna, särskiU i öst- och , 1de stora västliga industriländerna, våra viktigaste exporlkonkurrenter, har desenaste åren en allt större benägenhet att täcka stora exportrisker gjort sigmärkbar. Det synes förhålla sig så att man i flera länder inte tvekar att tapå sig snabbt växande engagemang på marknader, som visar en klartnegativ riskutveckling. Detta förhållande torde i hög grad hänga samman med deninternationeUa ekonomiska utveckUng, som blivit följden av den s, k, oljekrisen1973, Bytes- och betalningsbalanserna i såväl i- som har påverkatsmycket negativt av denna. För i-länderna har det tett sig naturligt all sökalösa balansproblemen genom kraftigt ökad export. Denna samtidiga ansträngningfrån många i-länder innebär en kraftigt stegrad konkurrens och en betydandesåväl kvantitativ som kvalitativ riskexpansion. Enligt närandens uppfattning raåsteutvecklingen bedömas som olycklig i den mån garantiverksamheten i raångaländer successivt får elt allt större inslag av statssubvention och avlägsnarsig från vad som tidigare huvudsakligen har bedömts ha karaktär av försäkringsmässigrörelse. Den internationella utvecklingen gör det dock i den svenska exportenskonkurrensintresse motiverat alt ofta ta större risker än en försiktigförsäkringspolitik borde medge, EnliglEKN kan man anta att de omständigheter som synes ha bidragit till den snabbaexpansionen av EKN:s garantigivning och risktagande under de senaste årenkommer alt medverka till en fortsatt snabb ökning av garantigivningen ävenunder . Vidde aktualiserade höjningarna av det av fastställdarambeloppet har det, anför EKN, på grund av den starka ökningstakten i garantigivningenvisat sig svårt att beräkna garantibehovet för några är framåt. Garantigivningenavseende förbindelser har för /76 i jämförelse /71 stigit med totaU , Ökningen har utgjort föri-länder, för och för östländer. Näranden framhåller attäven ora ulvecklingen varil påfaUande ojämn och för olikamarknader så företer helhetsbilden en markant stegrmg av garantigivningen underden anförda femårsperioden. Möjlighetenatt med någon rimlig grad av säkerhet bedöraa orafaltningen av koramandeanspråk på garantier har enligt EKN successivt blivit allt mindre, SärskUtsvårigheterna att bedöma utvecklingen av de 1976/77: 26 6 mycketstora exportaffärerna bidrar härtill liksora ojäranhelen i garantigivningen.Med den avräkningsmetod , som nämnden tillämpar vid ställande avutfästelser, uppstår en allt större latent risk för omedelbara ramutnyttjanden,i de fall stora affärer som omfattas av utfästelser realiseras. Nämndenframhåller att de många småaffärerna ej utgör något större problera, eftersomerfarenhetsmässigt bortfallet av affärer där avtal ej har slutits är så stortatt 50 %-avräkningen fungerar tillfredsställande. I det fall där t, ex. ettflertal myckel stora affärer leder lill kontrakt ungefär kan däreraothastigt en raycket stor påfrestning på raraen uppstå. Näranden anser därförall det är angeläget att ett stort rarabelopp finnsoutnyttjat sora en buffert för händelser av delta slag. För attbehovet av garantier raed riralig grad av säkerhet skall kunna täckas under denärmaste åren understryker nämnden att den nu aktuella raraökningen måste varakraftig och föreslår i skrivelsen att maximibeloppet för garantiåtagandenaökas till ,, varav , reserveras för u-garantier.En sådan ökning av garantiverksamheten innebär en vidgning av ramen för n-garantiernaraed . och för u-garantierna med . Yttrandeöver EKN:s fraraställning har avgetts av fullmäktige i ochfullmäktige i . Riksbanksfullmäktigepekar på att den förskjutning i export- och betalningsmönstret, som har ägtrum , har inneburit en senareläggning av betalningarna förexporten och en omedelbar tUlväxt av fordringar och i ett givetbetalningsbalansläge även skulder gentemot utlandet. Tillväxten av den kreditfinansieradeexporten har med andra ord jämfört med de traditionella förhållandena inom utrikeshandelnökat behovet av upplåning ulomlands. Fullmäktigekonstaterar att det från svensk sida har funnits en avsiktlig strävan attvidga handeln till nya marknader med hänsyn till sysselsättnings- ochbetalningsbalansläget . Även andra industriländer har emellertid satsatpå handeln med de nya marknaderna, andel i OECD-ländernasvolymmässiga export av bearbetade varor såväl till som till u-ländemaexkl, OPEC-länderna har på senare lid visat en nedåtgående trend vilken ävenförväntas fortsätta , Här har andra länder således vunnit mark ochSverige trängts tillbaka. I fråga om exporten på OPEC-länderna har Sverigedäremot hävdat sig väl. Fullmäktigeunderstryker att kredilfinansiering av exporten har blivit alltmer vanlig blandindustriländerna i allmänhet, särskilt efter de rubb- Prop.1976/77: 26 7 ningari betalningsbalanserna som följt raed oljeprishöjningarna, Fraraför allt har ioljekrisens spår en ökning av exportkrediterna till de hårt drabbadeenergifattiga utvecklingsländerna kommit att äga rum. Förändringarna i deninternationella handeln och dess finansiering har stäUt ökade krav påkreditgarantier för exporten till de nya marknaderna. Inslaget av risk hardärigenom ökat. Fullmäktigeanför att det ligger ett betydande såväl handelspolitiskt sombetalningsbalansmässigt problem i en vikande export på äldre exportmarknader,väsentligen innefattande industriländer, och försök till kompensation härförgenom ökad export på nya marknader, antingen det gäller öststater, oljeländereller oljefattiga utvecklingsländer. Strävan till en vidgning av marknadernaför export kan från vissa synpunkter vara förståelig och försvarlig, mensamtidigt är det enligt fullmäkliges uppfattning angeläget att klart inseimplikationerna av en sådan vidgning. Totalt innebär den en lägre andelkontantbetalning för exporten, vUket återverkar på betalningsbalans, saratidigtsom svenska staten får ikläda sig större risker för exportkrediter genomutökning av garantierna. Fullmäktigeanser dessa frågor vara av sådan betydelse att de bör aktualiseras ianslutning till uppkomna behov av garantiramarnas vidgning. Enligt fuUraäktigeborde raravidgningarna göras tidsbegränsade och därmed tiUföras ett nyttelement, enligt vUket ramvidgningar skulle ge anledning till handelspolitiskaoch betalningsbalansmässiga överväganden. Den metod för ramvidgning sora nu liilämpasinnebär alt närhelst en stor del av raraen har utnyttjats en vidgning av ramenföljer. Ett naturligt alternaliv skulle vara återkomraande beslut oraramens raaxiraala storlek vid slutet av varje framförliggande kalenderår eUerbudgetår. Regelbunden prövning av hithörande frågor skulle då möjliggöras,något som med tanke på de mycket stora belopp och risker som det är fråga omsynes motiverat, Fullmäkligevill inte motsätta sig EKN:s hemställan om större utrymme förexportkreditgarantier, FuUmäktige anser dock att en ny rutin förgarantiramarnas fastställande bör övervägas, innebärande alt ramarna blir inleblott volymbeslämda utan också tidsbestämda. Fullmäktige betonar dessutom atlen exportkreditgaranti inte innebär en försäkran om att kredit för ändamåletkan erhållas i . Riksgäldsfullmäktigeframhåller att den begärda utökningen av ram-beloppet för exportkreditgarantigivningenär mycket kraftig. Fullmäktige anser emellertid att EKN i sin fraraställninghar redovisat bärande skäl bl. a. den pågående och väntade utvecklingen raotmycket slora exportaffärer och mot allt längre garantitider som belastar garantiulrym-metunder för att man behöver en kraftig vidgning av garantiramen föratt möta kommande anspråk på garantier. Med hänsyn härtill och tillangelägenheten av att på allt sätt främja den svenska exporten tillstyrkerfullmäktige bifall till framställningen. 1976/77: 26 Efierfråganpå exporlkredilgarantier har ökat betydligt. En anledning tillökningen är att krediter och kreditvillkor har kommit att spela en allt störreroll i den internationella handeln. Totalramenför den statliga exportkreditgarantigivningen har successivt vidgats. Raraenvidgades senast /, då maximibeloppet för statensbetalningsansvar ökades . Av totalbeloppetreserverades 4 miljarder för s, k. u-garanlier, dvs. garantier på särskilt gynnsamraavillkor vid export av betydelse för ekonomiska utveckling. Inoradenna ram har hela det för n-garantier (dvs. andra garantier än u-garantier)avsedda beloppet eller . och av u-garantibeloppet 3 miljarderkr, ställts tUl exportkreditnämndens (EKN) förfogande, EKNhar i en framställning till regeringen aktualiserat en höjning av ramen, EKNpekar på alt de sararaanlagda åtagandena i fråga ora såväl n-garantier som u-garantiermer än fördubblats . Vad gäller n-garantierna harökningen proportionsvis varit något större för förbindelser än för utfästelser,EKN:s åtaganden för n-garantier uppgick till 21,5 mUjarderkr, varav , i förra av garantiutfäslelser och 7,6 miljarderkr, i form av garantiförbindelser. Detta innebär järafört med läget den 30juni 1974 en ökning av både utfästelserna och förbindelserna med drygt 100 %.Beräknade enligt regeringens föreskrifter, dvs, raed utfästelserna upptagnatill av sitt belopp, uppgick EKN:s åtaganden i fråga om n-garantier tillnästan , i utfästelser och , i form avgarantiförbindelser. Inom den av medgivna ramen ora 16,5 miljarderkr, för n-garantier återstår . I fråga om u-garantier har den avriksdagen medgivna ramen om , utnyttjats raed ,om utfästelserna avräknas till av garanlibeloppet. Således återsiår för u-garantigivning2,. EKNpekar på att den mycket snabba och kraftiga ökningen av garantiåtagandena undersenare år har flera orsaker. En viktig ora-sländighet är exportprisutveckUngen,En annan bidragande orsak utgör förskjutningen i den svenska exportensmarknads- och produktin-riklning. Exporten har relativt ökat raer på länder därexportgarantier efterfrågas i stor omfattning, dvs. Demycket stora exporlaffärerna har kommit att spela en allt större roU för garantigivningensorafatlning. Ansökningar om garanti för entreprenadaffärer och anläggningar avtypen kraftverk och stora fabriker har blivit allt vanUgare, Affärerna kan häravse mycket stora belopp, inte sällan . Garantierför dessa raycket stora affärer kan enligt EKN medföra att Prop.1976/77: 26 9 riskkoncenlrationenpå enstaka marknader blir aUlför stor, Ofla bedöras emellertid de ifrågasattaaffärerna vara av raycket stort intresse för svensk export och sysselsättning,och en finansiering av affärerna förutsätter EKN:s medverkan raed garantier.Det kan därför enligt EKN:s uppfattning vara förenligt raed syftena bakoragarantiverksamheten att lärana garantier, i den raån riskema inte bedöras somallvarliga, EKNunderstryker också att garantigivningen är ett konkurrensmedel avförhållandevis slor betydelse i kampen om exportmarknaderna, särskiU på öst-och , I de flesla av de slora västiiga industriländerna, som är våraviktigaste exportkonkurrenter, tvekar man inle alt ta på sig snabbt växande engageraangäven på raarknader sora visar en klart negativ riskulveckling. Denna intemationellautveckling gör det enligt närandens uppfattning raotiverat att i den svenskaexportens intresse ofta ta större risker än en försiktig försäkringspolilikborde medge. EKNräknar raed en fortsatt snabb ökning av garantigivningen. Enligt EKN harmöjligheten att med någon rimlig grad av säkerhet bedöma orafaltningen av koraraandeanspråk blivit allt raindre. Särskilt svårigheterna att bedöraa utvecklingenav de raycket stora exportaffärerna bidrar härtill. Med den avräkningsmetod med50 % som tiUämpas för utfästelser kommer en mycket slor påfrestning på ramenatt uppslå i de fall där ett flertal sådana affärer leder till kontrakt ungefärsamtidigt, EKN anser det därför angeläget att ett stort rambelopp vid varjetillfälle finns outnyttjat sora en buffert för händelser av detla slag, EKNanser alt rambeloppet bör ökas kraftigt för att efterfrågan på garantier underde närmaste åren skall kunna tUlgodoses, EnUgt EKN:s uppfattning börmaximibeloppet ökas tiU ,, varav 6 miljarder för u-garantier.Detta skulle betyda en ökning med ell totalt belopp av ,,varav , för n-garantier och 2 mUjarder kr, för u-garanlier. EKN:sförslag har tillstyrkts av fullmäktige i och fullmäktige iriksgäldskontoret. Föregen del vill jag anföra följande. Denökade efierfrågan på kreditgarantier för exporten som har kunnat konstalerasunder har särskilt gällt den tyngre kapitalvaruexporten ochentreprenadverksamheten utomlands. För båda dessa exportgrenar anseskreditgarantierna vara av stor betydelse i den intemationella konkurrensen, påi första hand öststals- och u-lands-marknaderna. Kreditbeloppet i de enskUdafallen har blivit större. Myckel stora exporlaffärer, vilka bedöras vara avvitalt intresse för den svenska sysselsättningen, har kommit att spela en allt raerbetydelsefull roll. Dessafaktorer har lett till en stark ökning av EKN:s garantiåtaganden. På några århar förbindelserna raer än tredubblats och sannolik- 1976/77: 26 10 hetenför en snabb ytteriigare ökning är stor, av EKN:s samlade åtaganden ärkoncentrerade tUl blott ett tiotal länder. Flera av dessa raarknader har undersenare tid visat tecken på allvarlig försvagning av belalningsförraågan. Dennaförsvagning är för övrigi i större eller raindre grad betecknande förflertalet öst- och . har exportkrediterna tenderat attsträcka sig över allt på de aktuella marknaderna, vilket innebär attdet tar aUt innan elt engagemang avvecklas, Ulvecklingenhar medfört kraftigt ökade risker för garantiverksamheten, såväl kvantitativtsom följd av ökningen av åtagandenas omfattning som kvalitativt som följd avatt åtagandena har koncentrerats till ett fåtal länder, som vissaländer visar en påtaglig försämring av betalningsförmågan. Dettaskulle kunna motivera återhållsamhet i fråga ora ytterUgare utvidgning av EKN:sengagemang. Man måste emellertid i detta sammanhang la hänsyn tillutvecklingen i andra länder. Det har kunnat konstateras bl, a, alt viktigakonkurrentländer har varit benägna alt ta på sig aUt större engagemang även påmarknader som visar en klart negativ riskutveckling. Jag är därför beredd attansluta mig till EKN:s uppfattning att det i många fall får anses raotiveratatt i den svenska exportens konkurrensintresse ta större risker än en försiktigförsäkringspolitik skulle raotivera. Jaganser i likhet med EKN att det är nödvändigt att öka rambeloppet för attefterfrågan på garantier skall kunna tillgodoses. Inteminst med bakgrund av att vi bör uppnå balans i vårautrikes betalningar framstår det som angeläget att den svenska industrinsexportansträngningar på detta säll kan erhålla statsmakternas stöd. a, medtanke på vad EKN har anfört beträffande svårigheten att beräkna behovet avgarantier särskilt när det gäller mycket stora affärer är det nödvändigt att nukraftigt öka ramen. Jag förordar därför att rarabeloppet höjs med det av EKNföreslagna beloppet , tUl . Det för u-garantierreserverade beloppet bör därvid ökas till . Riksbanksfullmäktigehar i sitt remissyttrande föreslagit alt garantiramarna skall vara tidsbegränsade,t. ex. genom att fattar beslut om raraens storlek att gällafram till slutet av varje fraraföriig-gande kalenderår eller budgetår. Dettaskulle möjliggöra regelbunden prövning av de handelspolitiska ochbetalningsbalansmässiga problera som hänger samraan med strävandena till envidgning av marknaderna för svensk export. Föregen del anser jag det självklart att man när en höjning av garantiramenaktualiseras måste överväga de handelspolitiska och betalningsbalansmässiga konsekvensernaav en höjning. Däremot vill jag ifrågasätta om det är nödvändigt att ändranuvarande ordning som har inne- Prop.1976/77: 26 11 buritatt frågan om garantiramens storlek har förelagts , när det har bedömtserforderiigt att öka resurserna för garantigivningen. Under de senaste tio årenhar förslag ora ökning av garantin för exportkredit lagts fram vid sextillfällen. Erfarenheterna har visat alt det har varit svårl all beräknagarantibehovet för en viss bestämd period framåt. En ordning med ärligenframlagda förslag kan inle förväntas i någon betydande grad förbättramöjligheterna att beräkna detta behov eUer öka möjligheterna all la hänsyn tiUutvecklingen av garantigivningen. Jag vill också i detla saramanhang erinra omatt en redogörelse för ulvecklingen beträffande exportkreditgarantierna undernärmast föregående budgetår lämnas i den översikt över handelsdeparteraentets verksarahetsom ingår i bilaga till den årliga budgetpropositionen. EKN lämnar vidarehalvårsvis berättelser över sin verksamhet. Motbakgrund av den ökande omfattningen av garantigivningen och de därmed förbundnastörre riskema, som berörts i det föregående, finner jag det motiverat attriksdagen erhåller en utförligare redovisning av utvecklingen av garantigivningenoch utnyttjandet av ramen i redogörelsen för EKN:s verksarahet, sora lämnas iden årliga budgetpropositionen. Jag finner emellertid inle anledning alt nuföreslå någon ändring av den praxis som har gällt för prövning avden totala ramen för garantiverksamheten. Liksora bör det ankorama påregeringen atl inom den fastställda ramen berayndiga EKN att bevUja garantier.Del bör därigenora vara möjligt alt närmare följa utvecklingen och vidta de ålgärdersom kan befinnas påkallade, bl. a, från handelspolitiska ochbetalningsbalansmässiga synpunkter. På samraa sätt är det möjligt att följakonsekvenserna av de regler som f, n, tiUämpas för avräkning av utfästelser.