prop · G00374 · 1976-12-31 00:00:00 — Förflera delprogram gemensamma lednings- och strilförband 460 506 524 464 462 2 416 Jaktförband 1276 1344 1130 1199 1180 6 129 Luftvärnsrobolförband 8 0 0 0 0 8 Atlackförband 607 627 742 753 847 3 576 Spaningsförband 299 172 134 87 99 791 Flygiransportförband 61 48 95 49 49 302 Basförband 582 531 509 501 499 2 622 Gemensamma produk tionsresurser 765 769 770 757 777 3 838 Kostnader 4 058 3 997 3 904 3 810 3 913 19 682 Justering på grund av överplanering m. m. -347 -180 -1-19 -1-215 -1-202 -91 Betalningsmedel 3 711 3 817 3 923 4 025 4 115 19 591 1976/77:74 91 Fördelningen av kosinaderna på delprogram i nivå B framgårav följande tabell (prisläge ; milj. kr). 1977/78 1978/79 1979/80 1980/81 Justering på gmnd av överplanering m. m. -(-60 Betalningsmedlens fördelning på anslag i nivå A framgår avföljande labell (prisläge ; milj. kr). Summa Anslag 1976/7711977/78 1978/79 1979/801980/81 1981/82 1977/82 Flygvapenförband: Ledning ochförbandsverksamhet 1238 1466 1441 1433 1429 1431 7 200 Materielanskaffning 1252 1198 1410 1462 1613 1713 7 396 Flygvapenförband: Iståndsättning av befästningar och kaserner 29 32 38 37 32 27 166 Flygvapenförband: Forskning och ut veckling 473 883 826 859 815 820 4 203 anläggningar 103 132 102 132 136 124 626 3 095 3 711 3 817 3 923 4 025 4115 19 591 ' Prisläge febmari 1975 Betalningsmedlensfördelning på anslag i nivå B framgår av följande tabell (prisläge ; milj. kr). 1976/77M977/78 1978/79 1979/80 1980/81 'Prisläge 4.1.3 Övrigt underlag Jaktflygplanoch robotar för 1990-taleis behov Regeringen uppdrog i anvisningarna förprogramplaneringen för perioden åt överbefälhavaren att översiktligtredovisa al ternaiiva anskaffningsformer för jaktflygplan och luftvärnsrobotarför 1990-laleis behov. Överbefälhavaren konstaterar i sin redovisning allbedömningar avseende 1990-lalet är behäftade med osäkerhei såväl beträffandeoperativa krav som kostnadsberäkningar. Luftförsvarets ulformning från1990-lalels början och in på 2000-lalet har inle granskats i det omfatlandestudie- och planeringsarbete som genomförts. Överbefälhavaren anserdock all del nu framlagda underiagel ulgör lillräcklig grund för de beslul somberör luftförsvarets utformning på sikl och som behövs inför perioden1977/78-1981/82. Resultaten av överbefälhavarens undersökning redovisas isammanfattad form i del följande. Beslul rörande anskaffning av jaktflygplan för1990-lalel behöver inte fattas förrän omkring . Den översiktligagranskningen av olika anskaffningsformer för ett sådant flygplan har lett tillföljande slutsatser. Licenstillverkning skiljer sig inte i ekonomiskt avseendeväsentligt från egen utveckling. Skilda preslandanivåer på framtidajaktflygplan kan bli aktuella. Sådana flygplan kan ulvecklas inom landei.Utformningen av jaktflygplan måste grundas på operativa behov, där avvägningenmellan bl. a. vapen och vapenbärare inom den ekonomiska ramen för försvaretbeaktas. Direklköp av Ulländskl jaktflygplan är från försvarsekonomiskaulgångspunk- Prop.1976/77:74 93 terbilligare än egen ulveckling av flygplan på motsvarande prestandanivå underförulsällning atl flygplan motsvarande våra behov finns och att en normalkonkurrenssituation råder. Handlingsfriheten alt senare välja mellan egenutveckling eller köp av framtida jaktflygplan är beroende av förestående beslutom hur attacksystemet skall utformas. Överbefälhavaren har kommit tillslutsatsen all utveckling av ett nytt lätt attackflygplan (B3LA) och vissaytteriigare forskningsuppdrag till flygindustrin är en förutsättning för sådanhandlingsfrihel. Alternativet att redan nu påbötia utveckling av ellenhetsflygplan, har överbefälhavaren inte funnit godiagbart. Detta beror bl. a.på atl alternativet medför alltför tidiga bindningar belräffande hur detframlida luftförsvaret skall utformas och på att utvecklingskapaciteten sedaninle kan upprätthållas med miliiära uppdrag (1985-1992). Del alternativ som innehåller A20och ettskolattackflygplan av SK 60-typ gör inte fortsalt utveckling av stridsflygplanmöjlig inom landei. Omfattningen av de problem som är förenade med dettaalternativ kan enligt överbefälhavaren klariäggas först efterrealförhandlingar med industrin. Del av överbefälhavaren redovisade"minimialternativet" för bibehållen utvecklingskapacitet och därmedhandlingsfrihet föratt skaffa framtida jaktflygplan beräknas i nivå B iöverbefälhavarens programplan kostnadsmässigt överstiga vad som har inplaneralsför flygplansystem inklusive beväpning och motmedel med ca 300 milj. kr. Belräffande anskaffning av luftvärnsrobolarkonstaterar överbefälhavaren atl materielen i de luftvärnsbataljoner som inteombeväpnas med robot 70 behöver ersättas . Handlingsfrihetenatt för della ändamål inom landet utveckla ett luftvärnsrobotsystem som enlogisk fortsättning på robot 70 är god. Studier av 1990-talets luftförsvar kan komma attaktualisera luftvärnsrobotsystem raed högre prestanda än robot 70.Handlingsfrihet att på 1980-lalet välja svensk ulveckling av sådana syslem fömtsätteratt kapaciteten inom industrin byggs upp genom alt jakt- och altackroboiarulvecklas under det närmaste . Sådan uppbyggnad har inplaneratsendasl i nivå A i överbefälhavarens programplan. Överbefälhavarenkonstaterar sammanfattningsvis följande. Del är inte lämpligt all nu påbörja ulveckling avell nytt jaklatlackflygplan (enhetsflygplan). Det är däremot operativt lämpligt och ekonomisktlönsamt att i nivå B utveckla och tillverka A20. Del är operativt lämpligt ochekonomiskt lönsamt att på erforderiig ekonomisk nivå över B dessutom utvecklaoch tillverka ell svenski flygplan med de prestanda och de kostnader som definierassom B3LA. Om utvecklingen av B3LA beslutas och om ca 150 milj. kr. dessulomavsätts för allmän flygplansul-veckling erhålls enligtöverbefälhavaren handlingsfrihel att besluta om svensk utveckling avett jaktflygplan som ersättning för JA 37. Om ca 300 milj. kr. avsätts underfemårsperioden för all utveckla och skaffa jaki- och atlackro- 1976/77:74 94 botarerhålls handlingsfrihet alt vid 1990-talel mitt beslula om svenskulveck-lingavluftvärnsroboiarmedpresiandaväsentliglbättreän robot 70. Överbefälhavarenhar i den gjorda undersökningen inle funnit skäl lill annan prioritering mellanavvägningsprogram än som gjorts i överbefälhavarens programplan. a. all handlingsfrihet förinhemsk utveckling och tillverkningavjakiflygplan eller JA 37 inte lär skapas på bekosinad av andraavviignings-program. Överbefälhavaren anför vidare atl förmågan all inomlandei utveckla och tillverka huvuddelen av försvarsmalerielen är av slorbetydelse för våra möjligheterait styra den närmare ulformningen av våraförsvarssystem och anpassa dem lill våra speciella förhållanden. Delta gäller ihög grad för flygplan-och roboisysiem för vilka nya teknologier kan skönjas.Dessa teknologier bedöms inle enbart vara av militärt inlresse. 1 del redovisade underiagel värderasbeslutssituationen och alternativa handlingsvägar främst utifrån operativa ochförsvarsekonomiska utgångspunkler. Väsentliga för frågans vidare behandling äräven bedömningar av skilda anskaffningsformers säkerhetspolitiska,slatsfinansiella och samhällsekonomiska följder. Överbefälhavaren anför atl omdessa faklorer inle tillmäts samma betydelse som bedöms den svenskaflyg- och robot-industrin inle kunna konkurrera med utländska tillverkare.Överbefälhavaren anser atl det har bestyrkts all del är nödvändigt alt konkretinrikta industrins fortsatta verksamhet och atl beslul om inriktning behövs år1977. Samhällsekonomiskanalys av framtida flygplansanskaffning På uppdrag av försvarsutredningen harsamhällsekonomiska effekter av alternativa anskaffningsformer för jaktflygplanför 1990-lalel studerats. Utredningsarbetet har resulterat i rapportenSamhällsekonomisk analys av framtida flygplansanskaffning. Deslutsatser som dras i rapporten sammanfallas i del följande. Beslul om fortsatt anskaffning av flygplan berörsåväl flygvapnet som den inhemska flygindustrin. Beslut måsle således fallasinle endast utifrån de olika alternativens kostnadseffekter, ulan även utifrånen bredare bedömning av långsikliga konsekvenser av flygindustrins ulvecklingvid olika alternativ. Den för dagen aktuella beslutssituationen berör irealiteten övergången lill nästa flygplansgeneration. När man lar de försiastegen på en sådan handlingsväg är del nödvändigt atl ha en klar uppfattning omde långsikliga konsekvenserna under hela denna flygplansgeneration. En central frågeställning är om det framlidaekonomiska utrymmet för försvarsmaktens utveckling medger alt en egenkvalificerad flygindustri kan upprätthållas på lång sikl. Enligl resonemangensom presenterats i rapporten är del inle möjligt alt upprätthålla status quo iden meningen atl till oförändrade kostnader! Det slällersåledes starkt ökade krav påekonomiska medel alt bevara svensk flygindustris kapacitet. Enannan central frågeställning är enligl rapporten om en bevarad svensk Prop.1976/77:74 95 flygindustrikan upprätthålla en intemationell konkurrenskraft närdet gäller att utvecklaoch producera flygplan. Om detta kriterium inte kän uppfyllas innebär delenligt rapporten atl svensk flygindustri, vidmakthålls på bekostnad avflygvapnets styrka. Den nuvarande och den bedömda framlidainternationella marknadssituationen har beskrivits och analyserats irapporten. Svensk flygindustri har enligt rapporten redan i dagslägel påtagliganackdelar från konkurtens-synpunkt. De slora flyginduslrinationerna haröveriägsna resurser och kan genom hög produktionstak! och längre serier delsfördela ulvecklingskosl-naden på flera enheter och dels uppnåproduktionsekonomiska fördelar genom stordrift. Strävandena lill nationellasammanslagningar och internationellt samarbete kommer med all sannolikhet allytterligare ulvecklas. Små industrinationer, som av olika skäl ställs utanförsamarbetet kommer i takt därmed enligt rapporten att få allt svårare attutveckla och producera flygplan till konkurrenskraftiga priser. De samhällsekonomiska konsekvenserna på lång siktav olika anskaffningsformer är nära kopplade till della konkurrensförhållande.Utgångspunkten är all befintliga reala resurser på sikl ger den störstasamhällsekonomiska nyttan om de utnyttias inom områden där vi harkonkurrensmässiga fördelar. Det innebär atl flygindustrin, om den inle anlasha internationell konkurrenskraft, långsiktigt kan bli en samhällsekonomiskbelastning. Denna belastning måste i så fall vägas mot operativa ochsäkerhetspolitiska skäl för alt bevara inhemsk flygindustri. Vid en förändring av anskaffningsform för flygplanuppstår omställningsproblem. En väsenllig faktor vid bedömningen av dessaproblem är i vilken omfattning kompensalionsaffärer kan erhållas. Dessa syftartill att uppväga eller mildra de negativa konsekvenserna för köpariandetssamhällsekonomi. bedöms den hårda konkurrenssituationenpå den inlernalionella flygplansmarknaden beslå. Det innebär atl man sannoliktkan räkna med kompensationsaffärer även i framliden. Därmed minskar ocksåenligt rapporten påtagligt de samhällsekonomiskt negativa konsekvenserna isamband med en omställning av flygindustrin. 1 rapporten konstateras atl de förändringar förförelag och regioner som blir följden vid en omställning av flygindustrin ärförhållandevis begränsade jämfört med många andra omställningsproblem inomindustrin. De företag som berörs är i flertalet fall delar av slora koncerner,vilket underiätlar möjligheten att ge de anställda ny sysselsättning och skapaalternativt ulnyltiande av teknologi och anläggningar. De berörda kommunernaär vidare, med något enstaka undanlag, expansiva. Vad beträffar utvecklingen på lång sikt - där realaresurser haren alternativ användning - har samhällsekonomiska argument intebedömts kunna läggas lill gmnd för att bibehålla svensk kvalificeradfiygindustri. Övergång från egen utveckling till kvalificerad licensproduktionbedöms vidare inle ha sådana samhällsekonomiska konsekvenser all de är avavgörande betydelse. Övergång från egenulveckling till licensproduklion på lågambi- 1976/77:74 96 tionsnivåeller direktimport medför omställningsproblem, som emellertid mot bakgrund avde industri-, arbetsmarknads- och regionalpoliliska medel samhället har lillsitt förfogande får anses hanterba ra. Omställningsproblemen minskas enligtrapporten väsentligt om kompensalionsaffärer kan uppnås. Regeringen uppdrog i anvisningarna förprogramplaneringen för perioden åt överbefälhavaren atl uireda försvarsmaktensframtida personalbehov. Utredningen skulle samordnas med det arbete som pågåravseende enhetlig befälsordning och avseende kvinnan i försvaret. förper-sonalutredningen är krigs- och fredsorganisationen i slutet av 1980-taletenligl handlingsväg 3 i ÖB 75 (nivå B i överbefälhavarens programplan). Behovsberäkningarna för fredsorganisationen grundasenligt regeringens anvisningar på allmän värnplikt med nuvarande begränsade måloch tider för grund- och repetiiionsutbildning. Mobiliseringsberedskapenfömtsätts i slorl oförändrad. Beräkningarna sker med 40 timmars arbetsvecka förbefäl och 48 limmars övningsvecka för de värnpliktiga som utgångsvärden. Överbefälhavaren ulgår från alt huvuddelen av dencivilmilitära personalen i den nya befälsordningen inräknas som stambefäl.Överföring av den civilmililära personalen lill civil status avstyrks.Överbefälhavaren hävdar alt allt stambefäl måste kunna medverka i utbildningenav värnpliktiga. Behovet av befäl i utbildningsarbetet har beräknatsmed utgångspunkt i den befälsinsals räknal i timmar som behövs vidvarje enskild utbildningsenhet för all uppställda utbildningsmål skall kunnanäs. Befälsbehovetvid genomsnittsplutonen (med 30-40 värnpliktiga) uppgår enligl överbefälhavarentill minsl fyra befäl med minimikompelensatt självständigt lillämpa modernutbildningsteknik i utbildningen av del av plutonen. Viss del av detta behovbedöms vad beträffar vissa utbildningsområden av fack- eller yrkeskaraklärkunna läckas av befäl som är äldre än . Vad gäller den egentligaförbandsutbildningen under fältmässiga förhållanden kan den endast lösas avslambefäl placerade vid plutonen och av befäl som är yngre an . Vidlägre antal ulbildningsbefäl än fyra befäl per pluton leder utbildningskravenoavsett utbildarens kvalitet till högre nyttiandegrad, dvs. Eftersom alll fler befäl kräver kompensation i form avledighet, leder övertidsullagel lill oacceptabla eftektföriusler iutbildningsarbetet . Planerad övertid är inle heller förenlig med en godarbetsmiljö. Stambefäl behövs i krigsorganisationen föruppgifter där fördjupade kunskaper inom vissa områden är nödvändiga förkrigsförbandens effekt och stadga. Delta är uppgifter för vilka ulbildning medhänsyn till uppgifternas krav inle inryms i tiänslgöringsliden för reservbefäloch värnpliktigt befäl. Sådana befattningar för stambefäl finns på alla nivåerfrån troppchefsnivån (nivå7)och uppåt. Prop.1976/77:74 97 Del lolala behovel av slambefäl ikrigsorganisationen uppgår lill 20 200. Behovel för fredsorganisationen ulgör21 500. Överskjuiande del - ca I 300 - utnyttjas även inom krigsorganisationen(främsl på pluton- och kom-panithefsnivån), varvid behovet av rescrvbefälochvärnpliktiga bc/lil i motsvarande mån minskar. Kraven i den framtida slridsmiljön har ävenmotiverat en översyn av dagens nivågruppering av olika befallningar för såvälstambefäl som för värnpliktsbefäl. Överbefälhavaren anser det exempelvismotiveral all hänföra uppgiften som kvartermästare vid kompani lill närmaslhögre nivå, dvs. plulonchefsnivån(nivå6). Överbefälhavaren anser all slambefälel haravgörande betydelse lör värn-pliklsförsvarets effekt, framförallt omedelbartefter mobilisering innan övrigt befäl hunnit erhålla rutin och beläst fällvana. Överbefälhavaren anser all nuvarande brisler inomutbildningen och i befälets arbetsmiljö måste avhjälpas genom alt höja befälelskvalitet och tillgodose erforderlig rekrytering enligt de framräknadebefälsbehoven. Oavsett hur försvarsmaktens personalstmkturuiformas eller personalramarna avpassas finner överbefälhavaren det nödvändiglatt tillgodose behovet av stambefäl i åldersskiktet . Dettaåldersskikt har avgörande betydelse för effekten i krig och i fred. Slambefälelmåsle således mellan omkring ålder utnyttias för utbildning ifredsorganisationen och ledning av förband i krigsorganisationen. Försvarsmaktens ledningsutredning (FLU) ser överden centrala och högre regionala ledningsorganisationen. Vidare vänlas under år1977 ell slutbetänkande från försvarels fredsorganisationsulredning (FFU).Härutöver pågår inom myndighelerna arbeie i syfte att anpassa organisationentill akluella och planerade uppgifter varvid strävan är atl tillvaratamöjligheterna atl höja effektiviteten och begränsa kostnaderna. Försvarsmaktens civila personal uppgick i mars 1976lill ca 26 500. 1 förhållande till beslutade organisationsförändringarföreligger en viss överta-lighel. Skälen härtill är atl resurser saknats förviktiga investeringar och att anpassningen till ny organisation skall ske itakt med naturiig avgång. Vid ingången av programplaneperioden beräknas dencivila personalen uppgå lill ca 25 900 och vid periodens slut beräknaröverbefälhavaren behovel lill ca 25 550. Konsekvenserna av gjorda minskningar harännu inte helt kunnai utvärderas. Än mindre är del möjligt atl överblickaföljderna av en fortsatt minskning . Med nuvarande ekonomiskafömtsättningar finner överbefälhavaren det likväl nödvändigt atl i planeringenulgå från en fortsatt minskning av personalen även . Mer än 25 000 civila arbetsuppgifter inom försvarelär öppna för båda könen. Nära 12 000 kvinnor är f n. anslällda. Ellväsentligt större antal deltar aktivt i det frivilliga försvarsarbetet i fred,liksom inom det 1976/77:74 98 miliiäraförsvarel vid beredskap och krig. Därför finns möjligheter för kvinnor atlkonkurrera om befattningar inom försvarel. Grundkraven för kvinnlig befälsanslällning bör iprincip stämma överens med vad som gäller för män. Detla innebär bl. a. krav påviss urvalsprövning, ulbildning motsvarande värnplikisutbildningen och genomfördoffieerssko-la. Om kvinnor anställs som stambefäl måsie de kunna utnyttias ikrigs-och fredsorganisationen på samma sätt som manligt befäl. Överbefälhavarens ulgångspunkl för val avbefälssirukiur är en för försvarsmakten gemensam befälsordning baserad påuppgifterna i krig och i fred. Befälsordningsfrågan kan inte slutföras utan samiidigl noggrant behandlat hur och på vilka villkor reserv- ochvärnpliktsbefälet skall utnyttias. Överbefälhavaren förutsäiter därför altsamlliga befälskategorier las upp i det fortsatta arbetet. Överbefälhavaren och försvarsgrenschefemaunderslryker belydelsen av atl den nya befälsordningen får lillräckligrekryieringskraft och all urvalssystemet uiformas så att det tillgodoserförsvarets behov och den enskildes krav. 4.1.41974 års försvarsutrednings överväganden och fiirslag rörande det militäraförsvarets fortsatta utveckling Försvarsuiredningen redovisar i sitt förstabelänkande förslag lill grunder för del militära försvarets fortsalla utveckling.Därvid anförs i enlighet med den målsättning för totalförsvaret som tidigareredovisats all försvar mot invasion skall vara försvarsmaktens huvuduppgift.En invasion mol vårt land kan planläggas som ell angreppöver landgränselleröver havet mot vår kust. I kombination härmed kan luftlandsättningsoperalionerbli aktuella. Den styrka en angripare kan avdela i ett angreppmot oss begränsas av att huvuddelen av resurserna måsle avdelas mothuvudmolståndaren. Det är enligl uiredningen vidare rimligl atl utgå från alten angripares kvalitet lill stora delar förbättras i takt med den tekniskaulvecklingen. De resurser en angripare kan avdela mol vårt land lorde dockrepresentera olika kvalitetsnivåer. En annan faktor som försvarsuiredningentillmäter slor betydelse är att en angripare rimligen måste eftersträva att såsnabbt som möjligl nå syftei med sill angrepp. Utredningen anför atl våra stridskrafter skallkunna utnyttjas med tyngdpunkten i kust- respektive gränsområdena så all våranaturliga försvarsbelingelser las lill vara. De fördelar som ligger i att vårtland lill slora delar omges av hav bör uinytuas för atl vid kustinvasiontillfoga en angripare föriusler under transporterna mot vårt land. Uppbyggnaden av del militiira försvarel bör enligtutredningen innefatta ett i förväg förberett försvar av betydelsefulla områdenoch platser. Prop.1976/77:74 99 avförsvarsmakten måste vidare ha sådan rörlighet all kraftsamling kun ske tillakluella invasionsrikiningar. Utredningen framhåller all en angriparesluftlandsättningsoperalioner bör kunna mötas redan under flygtransporterna motluftlandsättningsmålen. Inom av luftlandsätt ning särskill hotadeområden börvidare förband kunna ut-gångsgrupperas. Utredningen finnerdet angeliiget att understrykaatt de miliiära resurserna utformas så alt vi vid behov med god effekl underlång tid kan fortsätta försvarel mol en angripare som lyckas tränga in ilandei. härmed skall motstånd i alla former kontinueriigt kunnagenomföras inom av angriparen tagna områden och operationerna fortsätta tillsjöss och i luften. För alt kunna möla ell överraskande angrepp börenligl försvarsulredningens mening snabbi tillgängliga flyg- ochsjöslridskrafter samt snabbmo-biliserade markslridskrafter jämte hemvärn kunnadisponeras. Vidare bör det miliiära försvarel som utformas så alt deti huvudsak är stridsdugligt efter mobilisering.Mobiliseringsorganisationen bör ges god motståndskraft mot sabotage saml molinledande bekämpning från luften. Utredningen prioriterar den långsikligaberedskapen i form av utbildning av personal och anskaffning avorganisalionsbestämmande materiel. Under förutsättning av att vi har eneffektiv underrätielsetiänst kan enligl utredningen insaisberedskapen förhuvuddelen av del militära försvarel hållas låg. Försvarsuiredningen har funnil all elt flertalfaklorer måsie beakias vad belräffar bl. a. antal förband, organisation ochutrustning av förbanden saml i utbildningen så alt det militära försvaretmotsvarar angivna krav på ett uthålligt motstånd. 1 en situation då krig pågår i vårt närområde ochvi är neutrala måsle vi enligl utredningens mening kunna avvisa kränkningaravvårt territorium samt skydda flyg- och sjötrafik. Resursbehoven härförbörenligl uiredningen tillgodoses med förband och enheter som anskaffasutgående från invasionsförsvarets behov. För atl försvaret skall ha så god effekt sommöjligt finner uiredningen det nödvändigt atl söka nå balans mellan delmilitära försvarets olika delar och funktioner. God samlad effekl förutsätteräven en långt gående samordning och samverkan mellan det militära försvaretsolika delar liksom mellan detta och övriga delar av totalförsvaret och samhället. Utredningen framhåller atl försvarsmakten ävenfortsättningsvis skall kunna medverka i fredsbevarandeverksamhel. Försvarsuiredningen redovisar i sitt andrabetänkande på grundval av överbefälhavarens programplaner sina ställningstagandentill inriktningen av planeringen av det militära försvarets program ochfunktioner. 1 fråga om marksirids förbanden anför uiredningenatt dessa förband i samverkan med sjö- och flygstridskrafter skall lösa olikatyper av Prop.1976/77:74 100 stridsuppgifteri invasionsförsvarei i gräns- och kustområdena. De skall även, om detta blirnödvändigt, kunna fullfölja striden inne i landei. Vissa förband skall enligtutredningen avses för strid även inom av en angripare lagen del av vårt land.Lokalförsvarsförband och fasta kustarlilleriförband avses ftämsl för uppgifteri form av försvar av bl. a. gränsövergångar, hamnar, flygfält, kust- ochskärgårdsområden samt andra betydelsefulla områden. De röriiga förbanden skallkunna kraflsamlas till akluella invasionsrikiningar, varefter härför avseddaarméförband skall kunna genomföra anfall i samverkan med övriga stridskrafter. anför all inriktningen för vårabrigader bör vara all de ges en sådan k val itelsni vå alt de med utsikt tillframgång kan genomföra avsedda slridsuppgifter.