prop · G00376 · 1976-12-31 00:00:00 — Ca 58 500 kr.beräknas för intervjuer vid prövningar m. m. Personalkostnader och kostnaderför att trycka blanketter, för vägledning m. m. beräknas till ca 36 000 kr.Att utarbeta inträdesprov och att revidera dessa prov beräknas inledningsviskosta ca . kan vissa medel behövas för revidering,vilket SÖ beräknar kosta ca . Rese- och traktamentsersättning i sambandmed provkonstruktion, utbildning av intervjuare och prövningar beräknas till ca12 . beräknas för inköp avlitteratur och andra läromedel. SÖ föreslår att en resurs skapas som kan möjliggöra för destuderande att auskultera i hemlandet efter lokala beslut. Denna resurs harberäknats till i medeltal . per studerande, eller totalt 120 000 kr.för de 120 studerande. SÖ föreslår att en särskild konferens anordnas införutbildningens start för utbildningsledningen på de tre föreslagna orterna. För fortbildningen av utbildare beräknas totalt 50 000 kr.och för handledarlagens utbildning . per utbildningsort och år. SÖ föreslår en kansliresurs om . perutbildningsort, motiverad av den komplicerade utbildningen och av den skiftandestuderandegruppen. Resursen förutsätts vara oförändrad, när studerandeantaletökar /79. För resor, expenser, material m. m. beräknas . perstuderande och år. Den totala kostnaden för hemspråkslärarutbildningen uppgårenligt SÖ till . för /78. Prop.1976/77: 76 103 3.2.1 Mål och inriktning De av SÖ angivna målen förutbildningen har i huvudsak vunnit anslutning hos remissinstanserna. Flertaletremissinstanser, bl. a. , länsskolnämnden i ,barnomsorgsgruppen, /SR, TCO och understryker särskiltvikten av att hemspråkslärarens roll som kulturtolk betonas i utbildningen. Liknandesynpunkter förs fram i mer kritiska ordalag av i . Den sistnämnda organisationenanser att SÖ:s förslag i huvudsak syftar till att utbilda lärare vilkas främsta och närmast enda uppgift antas vara att undervisa i hemspråket samtdärjämte utföra socialt kontaktarbete. Förbundet anser vidare att förslagetvisar en beklaglig brist på insikt i alla de olika undervisningsuppgifter somhemspråksläraren måste handha på fältet. i länframhåller att förslaget inte beaktar de norrbottniska språkminoriteternasbehov. Nämnden tillstyrker SÖ:s förslag till uppläggning av grundutbildningenmen vill hävda att speciella åtgärder är starkt befogade i . I länetsglesbygder bör man enligt nämnden inte satsa på särskilda, ambulerandehemspråkslärare. Där bör i stället klasslärarna ha insikter och kompetens ispråk-minoritetens hemspråk. Finskan och samiskan bör därför föras in itillvalsorganisationen vid såväl låg- som mellanstadidärarlinjerna i Luleå.Även på förskollärarlinjen i bör ges möjlighet tUl fritt tillval avfinska eller samiska. Liknande synpunkter förs fram av kommun. Från framhållsatt man i utbildningen bör ta hänsyn till den omständigheten att utvecklingenkan komma att leda till större omfattning av enspråkiga klasser, i första handpå låg- och mellanstadiet, vilket kräver klasslärarkompetens. kommun betonar särskiltvikten av att de blivande hemspråkslärarna får utbildning på det elevsocialaområdet. Skolstyrelsen i framhåller att hemspråksläraren har enviktig uppgift som förmedlare av information i studie- ochyrkesorienteringsfrågor. iSverige påpekar att det i förslaget inte görs någon skiUnad mellanstödundervisning och hemspråksundervisning. Om hemspråksundervisningenjämställs med stödundervisningen befarar förbundet att den sistnämnda såsmåningom försvinner. EnUgt kan SÖ:s förslag uppfattas så atthemspråksundervisningen förändras från stödundervisning tUl regelrättämnesundervisning. Detta får enligt kommunen som konsekvens dels att krav måsteställas på att den studerande har hemspråket som modersmål eller behärskar detfullständigt, dels att kraven på ämneskunskaper blir större. 1976/77: 76 104 3.2.2 Organisation och planering av studierna Så gott som samtligaremissinstanser är mycket positiva till den samordning med övriglärarutbildning som förordas i SÖ:s förslag. i länsamt kommun framhåller dock att samordning inte alltid kan ske. 1974 årslärarutbildningsutredning finner SÖ:s förslag vara ett utmärkt underlag förarbetet med att samordna även hemspråkslärarutbildningen med annanlärarutbildning. påpekar att man inte fårglömma undervisningsformer och arbetssätt från hemlandet samt att ansvaret förstudierna inte får ligga på lärarkandidaterna. är tveksamt till förslaget att studierna så långt möjligt bör läggasupp i form av temabundna projektstudier där även svenska lärare deltar. En s.k. dialogpedagogisk inriktning av utbildningen kan enligt riksförbundet inteses som enbart positiv. kommun instämmer däremot i förslaget attlärarkandidaterna själva skall kunna påverka utbildningens innehåll ochutformning och att utbildningen skall bedrivas i en dialogpedagogisk anda. Dockbör målen för utbildningen fast preciseras, framhåUer kommunen. a. anser att praktikperiodernasutformning med en svensk lärarkandidat och en hemspråkslärarkandidat somarbetar parallellt är en god idé, som dock kan vara svår att förverkliga. Kommunenfinner det också av yttersta vikt att hemspråkslärarkandidaterna beredsmöjlighet att erhålla sin praktik i klasser där det finns ett antalinvandrarelever integrerade. Skolstyrelsen i betonar vikten av atthemspråkslärarkandidaterna bereds möjlighet att praktisera inom alla deverksamhetsformer som hemspråksläraren kan komma att arbeta i. Ett antal remissinstanser harframfört synpunkter på olika delar av innehållet i utbildningen. Så framhållerexempelvis samt och kommuner attsamhällsinriktad praktik och praktisk socialkunskap är viktiga beståndsdelar.Riksförbundet och Skola finner de kurativa uppgifterna föga beaktade.Statens kulturråd menar att utbildningen blir relativt snävt språkinriktad ochefterlyser synen på kulturen som ett instrument för eleverna att beskriva ochförstå sin verklighet. Man avstår i förslaget, enligt , från attrelatera språkundervisningen till invandrarnas erfarenheter i samhället istort. vill vidare betona vikten av kännedom om de kulturinstitutionersom finns, i synnerhet biblioteksväsendet. AMS framhåller bl. a. vikten av att information om socialamyndigheters verksamhetsområde måste ingå i grundutbildningen för att göradenna avpassad för de kurativa arbetsuppgifterna. Även studie- ochyrkesorienteringens roll och kunskaper om arbetsförmedlingens service Prop.1976/77: 76 105 börenligt AMS tas upp redan i grundutbildningen, en synpunkt som även LO framför. i anser att i ämnetpedagogik mer tid bör ägnas åt bl. a. samtals- och intervjumetodik än vad somförekommer i den vanliga lärarutbildningen. Andra områden som bör tas upp är,påpekar länsskolnämnden i , t. ex. övergripande mål, socialutveckling, livsåskådningsfrågor samt specialundervisningen. Barnomsorgsgruppenmenar att förslaget inte i tillräcklig omfattning tar upp vuxenkontakter bådeindividuellt och i grupp. i anser detvärdefullt om lärarkandidaterna fick erfarenhet även från undervisning blandde inhemska minoriteterna. Enligt TCO bör särskild vikt fästas vidarbetsmetodiken inom olika skolformer och på olika stadier. Problemen rörandesamarbetet mellan invandrarbarnen och övriga elever och mellan hemspråkslärarenoch övriga befattningshavare inom skolan bör särskilt observeras. Möjlighetentill kreativt skapande bör uppmärksammas, menar TCO. När det gäller ämnesstudierna i hemspråket betonarSIV och vikten av att undervisningen tar upp det språk somtalas i hemlandet just . Ett par remissinstanser framhåller också att läsningav tidningar och tidskrifter från hemlandet bör ingå i undervisningen. 3.2.4Utbildningstidens längd och fördelning Ett antal remissinstanser anser att den föreslagnaomfattningen av utbildningen, fyra terminer eller 80 poäng, är för liten. Blanddem som menar att utbildningen i stället bör omfatta 100120 poäng märkssamtliga lärarutbildningsanstalter som hörts av UHÄ, ,i , och kommunersamt . UHÄ tillstyrker dock omfattningen 80 poäng medhänsyn tUl bl. a. att det är fråga om ett bristyrke och det därför är angelägetatt hemspråkslärarna kan komma ut i verksamhet . Medliknande motiveringar tillstyrker bl. a. denföreslagna omfattningen. Flera remissinstanser, bl. a. UHÄ, länsskolnämnden iKronobergs län samt och skolstyrelsen i Södertäljeframhåller i detta sammanhang betydelsen av att utbildningen kompletterasgenom linjeanknutna påbyggnadskurser. / SR menar att den förkortadeutbildning som bristsituationen nödvändiggör måste kombineras med garantieratt de som genomgår den ges möjlighet att senare i tjänsten med oavkortad löngenomgå kompletterande utbildning. kommun finner det nödvändigt attutbildningens omfattning omprövas så snart det är möjligt och ser en tvåårigutbildning som en tillfällig lösning. En remissinstans, kom- 1976/77: 76 106 mun, anser att utbildningstiden bör vara tre terminer ochkompletteras med ett omfattande utbud av påbyggnadskurser. Övriga, t. ex. LO,TCO, och kommuner, tillstyrker förslaget vad beträffarutbildningstidens längd. Enligt SCB är svängningarna betydande vad gäller elevernasfördelning på hemspråk. För att hemspråkslärarna skall kunna beredas fortlöpandetrygg anställning vore det angeläget att utbildningen möjliggör även annanundervisning. Utbildningen borde enligt SCB kunna utvidgas till attomfatta grundexamen på högskolenivå och praktisk-pedagogisk utbildning avsamma kvalitet som ämneslärarutbildningen. För redan utbildade måste det skapasett ändamålsenligt fortbildningsutbud, menar SCB. erinrar om attuniversitetskanslersämbetet i samråd med SÖ startadehemspråkslärarutbildning enligt en normalstudieplan för grundkurs AB ifinsk-ugriska språk resp. finska. Denna utbildning synes enligt förbundet tillsitt mål och innehåll överensstämma med SÖ:s förslag men är inte omnämnd i förslaget. När det gäller den tidsmässiga fördelningen av de olikautbildningsmomenten framhåller ett flertal remissinstanser, bl. a. ,länsskolnämnden i . och Skola, Riksförbundetfinska föreningar i samt , och kommuner attomvärldsorienteringen ägnas för liten tid. Skolstyrelsen i anserockså att omvärldsorienteringen i förslaget beretts för litet utrymme.Skolstyrelsen menar dock att denna del av utbildningen inte kan utökas inomramen för 80 poäng, varför behovet måste tillgodoses genom kompletteringskurserinriktade på det stadium inom vilket hemspråksläraren kommer att arbeta. /SR anser att hemspråksundervisningen bör omfatta 60poäng, omvärldsorienterande ämnen 20 poäng samt praktisk-pedagogisk utbildning40 poäng. Enligt i kan 10 poäng förämnesstudier inte anses svara mot de krav som ställs på en studiehandledare påhögstadiet eller i gymnasieskolan. i ochSvensk-jugoslaviska kommittén anser att tiden för hemspråksämnet är för knappttilltagen. UHÄ anser inte att hemspråksläraren i första hand börjämföras med språklärare. Hemspråksläraren har också till uppgift att gestudiehandledning och stödundervisning på hemspråket. Det är därför intemöjligt att jämföra utbildningsnivån i hemspråket med nivån i svenska i enämneslärarutbildning. Snarare bör man jämföra utbildningen med studierna isvenska i klasslärarutbildningen, menar UHÄ. anser att grenen med inriktningmot förskola samt låg- och mellanstadium bör få samma omfattning som grenenmed inriktning mot mellan- och högstadium samt gymnasieskola 1976/77: 76 IO7 för tjänsteunderlagets skull. Några remissinstanser, blanddem , skolstyrelsen i , , anser att utbildningen på den gren som äravsedd för de högre skolstadierna bör delas upp i olika varianter, inriktade påsamhällsorienterande, naturorienterande resp. språkligt alternativ.Riksförbundet i menar att utbildningen bör delas pååtminstone två linjer. Andra, exempelvis kommun, betonar vikten av atthemspråksläraren får en utbildning som inte binder honom för undervisning påendast ett av skolans stadier. UHÄ påpekar att hemspråksläraren i mindreinvandrartäta kommuner måste vara beredd att tjänstgöra inom samtliga stadier. Förslaget att förlägga en utbildningsperiod till hemlandetvinner anslutning hos de flesta remissinstanserna. påpekar dock att, eftersomsädana studier inte kan anordnas för t. ex. politiska flyktingar, man bordeöverväga att lägga kort efter själva grundutbildningen. Andra, t.ex. och Finsk-svenska iitbildnlngsrådet,understryker vikten av att en utbildningsperiod förläggs till hemlandet. En del remissinstanser, bland demStockholms kommun, anser att viss flexibilitet bör vara möjlig i utbildningenför att man skall kunna ta hänsyn till lärare som har förkunskaper motsvarandevissa moment. föreslår att defyra veckornas introduktionspraktik slopas för de hemspråkslärarkandidater somhar lärarerfarenhet och att man för dessa i stället avsättertiden till omvärldsorientering. Beträffande praktiken anserGöteborgs kotnmun att praktikperioden bör vara starkt inriktad påförskoleverksamhet för de studerande som ämnar arbeta inom detta område.Eskilstuna kommun framhåller att praktiktiden bör koncentreras till de stadierläraren utbildas för. Auskultationer och självständiga övningar skall, menarNorrköpings kommun, organiseras så att lärarkandidaten alltid kommer tillbakatill samma förskolegrupp eller klass. Enligt bör praktikdelen om 28veckor kunna minskas till förmån för ämnesstudierna, alternativt att praktikeni viss omfattning sker på deltid med ämnesstudier som bedrivs parallellt medpraktiken. anser vidare att ingenförberedande kurs i praktisk språkträning skall behövas, eftersomlärarkandidaterna skall ha hemspråket som modersmål eller behärska detfullständigt i tal och skrift. däremot anser förberedandekurser i hemspråk resp. svenska helt nödvändiga. 3.2.5 Behörighetsbestämmelser för tillträde tillutbildningen Remissinstanserna är i stort settpositiva till förslaget att de allmänna behörighetskrav som gäller förtillträde till högre studier skall till-lämpas för hemspråkslärarutbildningen. Prop.1976/77: 76 108 Beträffande förslaget om dispens från kravet påkunskaper i engelska för sökande, som i sin grundutbildning saknar detta ämnemen har dokumenterade kunskaper i ett annat främmande språk, framhåller UHÄjämte flera andra remissinstanser att det är angeläget att denna dispensmöjlighetfinns. Annars, menar UHÄ, skulle antalet behöriga sökande minska kraftigt.Norrköpings kommun anser förkunskaper i engelska eller dokumenterade kunskaperi annat främmande språk vara av sekundär betydelse och förordar därför attsökande utan nämnda kunskaper skall kunna antagas tUl UtbUdningen underförutsättning att det rör sig om sökande med relativt lång erfarenhet somhemspråkslärare. kan däremot inte accepteradispensförslaget. Skolstyrelsen i menar att goda kunskaper iengelska är en viktig förutsättning för att invandrareleverna skall kunnakonkurrera på ett bättre sätt än i gymnasieskolan. Därför bör SÖ intehelt avfärda behörighetsvillkoren i engelska. Fleraremissinstanser, bl. a. AMS, och Skola samt ochNybro kommuner, betonar att man bör ta stor hänsyn till de sökandesförkunskaper och utbildning och förordar flexibilitet och generositet vid antagningen.AMS pekar särskilt på att utbildningsbakgrunden bland de assyrier, som kantänkas söka till utbildningen, kan skifta. För vissa språkgrupper blandassyrierna kan det vara svårt att få sökande som har den föreslagna teoretiskakompetensen om de inte är behöriga genom att ha fyllt och ha varityrkesverksamma . AMS föreslår därför att för dessa de föreslagnaspråkliga testen i hemspråket och svenska bör kunna vara behörighets- och urvalsgrundandeför antagning. Förslagetom särskilda språkprov tUlstyrks av flertalet remissinstanser. LO säger sigkunna acceptera särskilda språkprov, men endast då den sökande ej kan uppvisaerforderliga kompetensbetyg inom resp. ämne. Rekryteringen bor ske i samråd medinvandrarorganisationerna, menar LO. Även /SR och TCO anser attprövningsförfarandet endast bör omfatta sökande som ej kan dokumentera sinaförkunskaper. 3.2.6Utbildningens dimensionering och lokalisering De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget vadgäller den totala dimensioneringen. kommim anser dock attdimensioneringen bör bli föremål för en successiv översyn. Barnomsorgsgruppenframhåller att behovet av hemspråkslärare för förskolebarn är betydligt störreän den föreslagna dimensioneringen. Skolstyrelsen i finner denföreslagna dimensioneringen otillräcklig. Närdet gäller fördelningen mellan de olika språkgrupperna framhållersocialstyrelsen vikten av att behovet för de assyriska barnen tillgodoses.Även AMS pekar på det akuta behovet av att snabbt utbilda hemspråkslärare för assyrierna. AMS framhåUer att det behövs en Prop.1976/77: 76 109 närmarekartläggning av vilka språk som är att betrakta som assyriernas hemspråk.Vidare bör, enligt AMS, hemspråkslärare i spanska utbildas med det snaraste.Detta påpekas även av länsskolnämnden i , som föreslår att åttaplatser reserveras för spansktalande /78, medan nämndenavstyrker att hemspråkslärare i danska utbildas, med tanke på de storakulturella och språkliga likheterna mellan och . Från Göteborgskommun framförs att antalet barn som talar turkiska och spanska är betydligtunderskattat, beroende på det stora antalet flyktingar i dessa språkgruppersom inte kan verifieras. Vidare påpekar kommunen att antalet norskaförskolebarn överstiger antalet danska, varför det är angeläget att inrättautbildning av hemspråkslärare även för norska invandrare. EnligtSCB styrker tillgänglig statistik förslaget att utbildningen bör inriktas påfinska, serbokroatiska/kroatoserbiska och grekiska, medan för danska ochturkiska bUden är mera osäker. Vidare påpekar SCB att i förslaget inte tagitsupp de många svenska medborgare i den norra högskoleregionen som har finska somhemspråk, varför behovet av hemspråkslärare i finska är väsentligt större. ÄvenAMS finner dimensioneringsförslaget beträffande finska tilltaget i underkantmed hänvisning till redovisad efterfrågan. Relationerna mellan de jugoslaviska språkgruppernabör noga beaktas, anser kommun. Det kan enligt kommunen finnas skäl attreservera utbildningsplatser för lärarkandidater som förutom serbokroatiska/kroatoserbiskahar makedonska eller slovenska som modersmål. Även påpekar att förslaget inte innehåller någon utbildning förmakedonska och slovenska. framhåller att de elever somtalar ovanliga språk troligen lever i den största språkliga isoleringen ochdärmed har mest behov av hemspråksundervisning. föreslår därför atten /regional utbUdning t. v. anordnas för lärare i minoritetsspråk.Även betonar vikten av att de små minoritetsgruppernas språk fårreguljärt utbildade hemspråkslärare och föreslår att ett antalutbildningsplatser avsätts för lärarkandidater som företräderminoritetsspråken. Mot SÖ:s förslag att minoritetsspråkens behov bör kunnatillgodoses inom den tvåspråkiga klasslärarutbildningen invänder kommunatt det kan diskuteras om inte hellre tvåspråkiga nordiska sökande bordeberedas tillfälle att genomgå nämnda utbildning och utbildningsplatserdärigenom frigöras för sökande med minoritetsspråk. Från förs också fram synpunkterpå att två olika former av utbildning erbjuds, nämligen hemspråkslärarutbUdningoch utbUdning av tvåspråkiga klasslärare. vändersig mot denna uppdelning, som enligt förvaltningen leder till ojämUkhet, då denena ger behörighet för hemspråkslärartjänst medan den andra Prop.1976/77: 76 1 lo dessutom ger behörighet till klasslärartjänst. Om dessatvå utbildningsvägar skall stå öppna förutsätter skolförvaltningen att definska, serbokroatiska/kroatoserbiska, grekiska, turkiska och danska lärarnaej ställs utanför den reguljära klasslärarutbildningen med motiveringen att detfinns speciell hemspråkslärarutbildning. När det gäller lokaliseringen tiUstyrks förslaget i stortsett. UHÄ delar dock i åsikt att det finns skäl somtalar för en förläggning av utbildning i finska till . Om det bhraktuellt att utöka antalet utbildningsplatser i finska bör det därför övervägasom inte denna utökning bör förläggas tUl , anser UHÄ. Referensgruppeninför högskolereformens genomförande i högskoleregion finner detmycket angeläget att viss del av hemspråkslärarutbildningen lokaliseras tillUppsala. i framhåller att hemspråkslärare ifinska behövs i länet främst med tanke på länets tätorter. Nämnden föreslårdärför att sådan utbildning förläggs även till . Enligt skolstyrelsen iOlofström bör en finsk utbildningslinje startas i och enserbokroatisk/kroatoserbisk i , varigenom dimensioneringen skulleutökas till 144 platser istället för 120. Hemspråkslärarutbildning i slovenska bör ges i ,kräver i . Från framförsatt utbildningen i utöver SÖ:s förslag bör omfatta norska, danska,grekiska, spanska och turkiska. Stockholtns skolförvaltning påpekar att av landetsjugoslaviska lärare finns i . Lokaliseringen bör enligtförvaltningen kontinuerligt anpassas till lärarbehovet inom olika regioner. bör det övervägas om den del av utbildningen som avsesförläggas till i stället kan förläggas till . De remissinstanser som yttrat sigom personalfrågorna instämmer i att en adekvat befattningsutbildning ärnödvändig, så t. ex. UHÄ, som anser att det bör övervägas om ytterligareresurser kan ställas till förfogande. , och Norrköpingskommuner, skolstyrelsen i samt /SR tillstyrker förslaget tillbefattningsutbildning för lärarutbildarna om den liksom handledarutbildningensker inom ramen för tjänsten och med oavkortad lön. Handledarnas deltagande ide studerandes arbete bör ej betraktas som en del av handledarutbildningenutan som en arbetsuppgift, för vilken förmånerna fastställs genomförhandlingar, anser /SR. Beträffande förslaget att i vissmån utnyttja lärare vid befintliga lä-rarutbildningsanstalter instämmerEskilstuna kommun och i , somemellertid kraftigt vill understryka att hemspråksläraren bör få största delenav den pedagogisk-metodisk- 1976/77: 76 111 praktiskautbildningen på sitt eget språk. i anser attuniversitetslärare för hemspråk och metodik bör rekryteras från hemlandet.Även Svensk-jugoslaviska kommittén framför att lärarna bör komma från hemlandeti fråga och att utbildningen bör genomföras i nära samarbete medursprungslandet. liksom dess lokalavdelning iStockholm framhåller att lärare i viss mån måste rekryteras från . Enligt TCO är en utvärdering av UtbUdningennödvändig. En särskild ekonomisk resurs bör ställas till förfogande försymposier och konferenser med representanter för bl. a. lärare,lärarkandidater, skolledning och de fackliga organisationerna, anser TCO. De remissinstanser som har yttrat sig överförslaget att . per lärarkandidat bör avsättas för studier i hemlandetfinner detta belopp för lågt. framhåller dessutom attdokumentation över studierna i hemlandet skall infordras. Skolstyrelsen iOlofström menar att värdet av auskultationer i hemlandet måste ifrågasättas vadgäller en lärarutbildning avsedd för svenska förhållanden. Genom att avstå fråndenna del kan tidsvinster göras, påpekar skolstyrelsen, som anser att dessapengar i stället bör användas till att öka de svenska klasslärarnas ochlärarutbildarnas kunskaper om invandrarna. Skolans möjligheter att göra särskilda insatser förinvandrarbarnen har förbättrats genom en rad beslut,vilka grundar sig på de av fastlagda målen för invandrar-och minoritetspolitiken (prop. 1975:26, InU 1975:6, rskr 1975: 160). Rättentill hemspråksträning och hemspråksundervisning har slagits fast för alla debarn i den allmänna förskolan och alla elever i och gymnasieskolan,för vilka ett annat språk än svenska utgör ett levande inslag i deras hemmiljö(prop. 1975/76: 118, UbU 1975/76: 33, rskr 1975/76: 391). Vidare har riksdagennyligen (prop. 1976/77: 22, UbU 1976/77: 10, rskr 1976/77: 111) beslutat om bl.a. nytt statsbidrag tUl kommunerna för hemspråksträning i förskolan och för hemspråksundervisningi och gymnasieskolan. I detta sammanhang behandlade riksdagenockså vissa frågor rörande tjänster som hemspråkslärare.