prop · G003149 · 1976-12-31 00:00:00 — Innebär visst arbete omedelbar och allvarlig faraför arbetstagares liv eller hälsa och kan rättelse inte genast uppnås genomhänvändelse till arbetsgivaren, kan skyddsombud bestämma att arbetet skall avbrytasi avvaktan på ställningstagande av yrkesinspektionen (40 b §arbetarskyddslagen), överträds gällande förbud som i enskilt fall har meddelatsav tillsynsmyndighet kan skyddsombud avbryta arbete som avses med förbudet.Skyddsombud är fri från ersättningsskyldighet för skada till följd av sådanaåtgärder. Vid arbetsställe med minst 50 arbetstagare ellerannars där arbetstagarna begär det skall finnas skyddskommitté, sammansatt avföreträdare för arbetsgivaren och arbetstagarna (41 § arbetarskyddslagen).Företrädare för de anställda utses i första hand av lokal facklig organisationsom är bunden av kollektivavtal i förhållande till arbetsgivaren. skall planera och övervakaskyddsarbete inom arbetsställe (41 a § arbetarskyddslagen). Den skall nogafölja utvecklingen i frågor som rör skyddet mot ohälsa och olycksfall och verkaför tillfredsställande skyddsförhållanden på arbetsställe. I skyddskommittéskall behandlas frågor om företagshälsovård, frågor om planering av nya ellerändrade lokaler, anordningar och arbetsmetoder samt frågor om upplysning ochutbildning rörande arbetarskydd. Skyddsombud får inte hindras att fullgöra sina uppgifter(42 § arbetarskyddslagen). Han får heller inte ges försämrade arbetsförhållandeneller anställningsvillkor på gmnd av att han utsetts till skyddsombud eller ianledning av sin verksamhet som skyddsombud. Närmare bestämmelser meddelas omskadeståndsskyldighet för arbetsgivare eller arbetstagare som bryter mot detta.Vissa bestämmelser finns om rättegången vid talan på grund av 42 § (4344 §§arbetarskyddslagen). Skyddsombud och skyddskommittéledamot får inteobehörigen yppa eller nyttja vad han under uppdraget har erfarit omyrkeshemlighet, arbetsförfarande, affärsförhållande, enskilds personligaförhållande eller förhållande av betydelse för landets försvar (51 §arbetarskyddslagen). Detsamma gäller ledamot i styrelse för lokal fackligorganisation med 1976/77: 149 135 avseendepå vad han erfarit av skyddsombud eller skyddskommittéledamot som har utsettsav organisationen. Bestämmelser om lokal skyddsverksamhet finns ocksåi arbetarskyddskungörelsen. Skyddsombud utses i regel för av (63§). Han kan skiljas från sitt uppdrag genom beslut av den organisation ellerde arbetstagare som utsett honom. I arbetarskyddskungörelsen finns dessutomvissa närmare bestämmelser om skyddsombuds handlande i skyddsfrågor (64 §). Därges också allmänna bestämmelser om skyddskommittés sammansättning (65 §).Vidare kan nämnas bestämmelsen att om i skyddskommittén företrädare förarbetsgivare och arbetstagare inte enar sig om beslut frågan på begäran avledamot skall hänskjutas till yrkesinspektionen (65a§). Inspektionen hardärvid att pröva frågan i den mån den faller inom området för inspektionensbefogenhet. Mellan partsorganisationerna har träffatsöverenskommelser om närmare reglering av den lokala arbetarskyddsverksamheten.Senast har LO, PTK och SAF träffat överenskommelse omallmänna regler for arbetsmiljöverksamheten i företagen och rekommendationerför partssamarbete i företagshälsovården. Dessa avtal ersätter tidigareträffade överenskommelser. På det statliga området föreligger mellanavtalsverket och de statsanställdas fyra huvudorganisationer avtal den 15 maj1974 om arbetarskydd vid statliga myndigheter samt avtal omriktlinjer för företagshälsovård m. m. Vidare kan nämnas arbetsmiljöavtal den13 mellan , . och huvudorganisationerna påarbetstagarsidan. Utredningen konstaterar att med den vidgade syn påarbetarskyddet som har vuxit fram framstår partssamarbetet påarbetsmiljöområdet som alltmer betydelsefullt. Skyddsombudens stora betydelsenär det gäller att åstadkomma en god arbetsmiljö betonas. Utredningen föreslåratt de grundläggande bestämmelsema i arbetarskyddslagen om skyddsombudensuppgifter förs över till arbetsmiljölagen. För att ytterligare stärka derasställning föreslås främst följande nyheter i förhållande tillarbetarskyddslagen. Huvudskyddsombudens uppgift att leda skyddsombudensverksamhet föreslås inskriven i arbetsmiljölagen. Avsikten är att utmärka atthuvudskyddsombudet skall ha avgörandet vid olika uppfattning mellan honom ochannat skyddsombud. Vidare skall arbetsgivare vara skyldig att underrättaskyddsombud om förändringar av betydelse för skyddsförhållandena inom ombudetsskyddsområde. Med hänsyn till de speciella olägenheter som kan varaförknippade med ensamarbete föreslås att 1976/77: 149 skyddsombudsmöjligheter att avbryta sådant arbete utvidgas. UUed-ningen betonar att frågor,som gäller om arbete skall organiseras som ensamarbete, måste lösas vidplaneringen. Skyddsombuds handluigsmöj-ligheter skall här inte bara knytas överhängande fara för liv eller hälsa. För ett skyddsombuds ingripande motensamarbete föreslås i stället gälla som allmän förutsättning att det ärpåkallat från skyddssynpunkt. Ingripandet skall gälla till dessyrkesinspektionen har tagit ställning. Enligt de ändringar som infördes iarbetarskyddslagstiftningen intar skyddskommittén en central position iskyddsverksamheten. Genom denna ordning har enligt utredningens mening enlämplig form skapats för parternas arbetsmiljöarbete. I anslutning härtillkonstaterar utredningen att lagstiftningen om medbestämmande kan antas få tillföljd att arbetsmiljöfrågor blir föremål för förhandlingar på arbetsplatsen iolika former. Den erfarenhet och det kunnande som har samlats hosskyddskommittéerna bör enligt utredningens bestämda uppfattning tas till varaockså i detta läge. Detta bör enligt arbetsmiljöutredningens meningåstadkommas genom att arbetsmiljöfrågor liksom alltid i första handbehandlas inom skyddskommitté där sådan finns. Endast i de fall då enighet intekan uppnås i kommittén bör frågorna kunna bli föremål för förhandling i annanordning. Utredningen pekar på lämpligheten av att det i de förhandlingsorgan,som därvid kan komma att ta upp arbetsmiljöfrågorna, finns representanter mederfarenhet av sådana frågor. Mot denna bakgrund har i allt väsentligt detgällande systemet i fråga om skyddskommittéer förts över till den föreslagnaarbetsmiljölagen. En nyhet är att bestämmelser om ledighet för uppdraget ochskydd mot trakasseri föreslås bli tillämpliga även på skyddskommittéledamotsom representerar arbetstagarna. I fråga om såväl skyddsombud som skyddskommittéerföreslås en komplettering av deras uppgifter att delta vid planering avlokaler, anordningar och arbetsmetoder. Kompletteringen avser uppgift att deltavid planering av arbetsprocesser. Lagen (1974: 358) om facklig förtroendemansställning på arbetsplatsen (ändrad 1975: 356) är f.n. inte tillämplig påarbetstagare med uppgifter inom arbetarskyddet. Enligt förslaget anpassasarbetsmiljölagens regler om skyddsombud till vad som gäller enligt förtroendemannalagen.Sålunda uttrycks vissa regler, som avser fackliga förtroendemän med uppgifterinom arbetarskyddet, genom hänvisning till förtroendemarmalagen. Så sker vidsidan av en särskild föreskrift härom i arbetsmiljölagen beträffandeförtroendemannalagens bestämmelser om ledighet. Härigenom tillerkänns den lokalafackliga organisationen tolkningsföreträde i sådana frågor. Vidare får pådetta sätt vissa detaljfrågor en uttrycklig reglering i lag. Även i fråga omtill- 1976/77: 149 137 fälleatt disponera lokal eller annat utrymme som behövs för uppdraget hänvisas tillförtroendemannalagen. Detsamma gäller beträffande företräde till fortsattarbete vid arbetsbrist. Likaså hänvisas till denna lags bestämmelser omskadestånd och rättegångsregler. a. bestämmelserna omarbetstagarorganisationens rätt till skadestånd och dess skadeståndsansvar ivissa fall blir på så sätt tillämpliga i arbetarskydds-frågor. Med det valdatillvägagångssättet kommer regleringen enligt arbetsmiljölagen att i vissaavseenden ha olika innehåll beroende på om skyddsombud ellerskyddskommittéledamot utsetts av facklig organisation eller inte. Utredningenförutsätter dock att i praktiken förtroendemannalagens detaljregler ombibehållande av anställningsförmåner liksom bestämmelsen om tillfälle attdisponera lokal eller annat utrymme kommer att gälla också för skyddsombud ochskyddskommittéledamot som inte utsetts av vederbörande fackliga organisation. Utredningen föreslår inte någon ändring i fråga omyrkesinspektionens medverkan vid utseende av regionalt skyddsombud. Däremotföreslås en omläggning av det system för bidrag till de regionala skyddsombudensverksamhet som har införts i anslutning till reform. Förslaget innebäratt regeringen skall fördela bidragen bland de centrala fackligaorganisationerna. En ökning av bidragens totala belopp förordas, förslagsvismed . Arbetarskyddslagens bestämmelse om tystnadspliktför skyddsombud m. fl. föreslås överförd till arbetsmiljölagen. Utredningen understryker vidare att den lokalaskyddsorganisationen kan göra stora insatser när det gäller arbetstagare mednedsatt arbetsförmåga. Detsamma gäller med avseende på invandrade arbetstagare.Utredningen framhåller i anslutning härtill att möjligheten för regionaltskyddsombud att anlita arbetsplatstolk bör närmare utredas vid översyn avförtroendemannalagen. I detta sammanhang bör sluUigen nämnas attutredningen behandlar vissa sekretessfrågor. Vad gäller försvaret konstaterasatt gällande bestämmelser är så utformade att tjänsteställningen som sådaninte medför rätt att få tillträde till sekretesskyddade anläggningar. Det avgörandeär i stället vederbörandes tjänstgöringsuppgifter. Man bör enligt vadutredningsmajoriteten anför kunna förutsätta att skyddsområdet vid utseende avskyddsombud bestäms på sådant sätt att skyddsombudet inte genom sin verksamhetfår ta del av hemlig information i vidare utsträckning än han får genom sintjänst. Även beträffande skyddskommitté bör man genom att utse ledamöternabland anläggningens personal ha möjlighet att undvika att uppdrag som ledamot iskyddskommitté medför tillgång till information av hemlig natur som vederbörandeinte har rätt att ta del av i sin ordinarie tjänstgöring. Utredningens majoritetutgår från att principerna i dessa avseenden blu-föremål för överläggningarmellan parterna på arbetsstället. omhandlmgar mom försvaret anförs att handlingar inte bör udämnas till skyddsombudi vidare utsträckning än vad som är förenligt med kungörelsen om säkerhetsskyddvid statsmyndigheter och i anslutning därtill meddelade föreskrifter ochanvisningar. TCO:s representant i utredningen framhåller i en reservation attpersonalen mom försvarsmakten i likhet med övriga arbetstagare bör ha rätt attsjälv fritt utse skyddsombud och ledamöter i skyddskommittéer bland de anställdapå arbetsstället. I fråga om skyddsombudens och skyddskommittéledamöternastillgång till handlingar som är av betydelse för deras verksamhet bör enligtreservadonen försvaret behandlas på samma sätt som den offentliga verksamheteni övrigt. Utredningens förslag till samverkansreglertillstyrks allmänt av remissinstanserna. LO framhåller att reform av arbetarskyddslagstiftningenitmebar ett viktigt steg framåt vad gäller de anställdas inflytande överarbetsmiljön. Organisationen har som förflutit sedan reformensgenomförande kunnat konstatera en påtaglig förändring i såväl attityder somfaktiskt genomförda förändringar på arbetsplatserna. Skyddsombudens ochskyddskommittéernas möjligheter att delta i planeringen av nya eller ändradeverksamheter i företagen och förvaltningarna har upplevts synnerligen positivt.LO framhåller vidare att det har betytt mycket för att stärka skyddsombudensställning att skyddsombuden genom reform har fått möjlighet att iavvaktan på yrkesinspektionens ställningstagande avbryta farliga arbeten. Brister i samordningen mellan arbetsmiljölagen ochandra arbetsrättsliga lagar vad beträffar terminologi, förhandlingsrätt,regler för skyddsombud m.m. föreligger enligt remissyttrandena frånrektorsämbetena i de juridiska fakulteterna vid universiteten i ochStockholm. UKÄ föreslår i likhet med dessa remissinstanser en översyn avhithörande samordningsfrågor. SFO tar upp en terminologisk fråga och menar att benämningarnaarbetsmiljöombud och arbetsmiljökommitté bör införas i stället för skyddsombudrespektive skyddskommitté. I anslutnmg till förslagets inledande bestämmelseom samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare framhåller TCO attutrednuigen i konsekvens med det vidgare arbetsmiljöbegreppet borde ha klart uttalatsig för att arbetsgivare och arbetstagare gemensamt bör sträva efter enarbetsmiljö som uppfyller estetiska och andra kulturella krav. Därigenomskulle arbetstagarnasrätt till medbestämmande även när det gäller estetiskaoch kulturella aspekter fast- 1976/77:149 139 slås.Statens kulturråd understryker att skyddsverksamheten är en nödvändig men intetillräcklig förutsättning för en god arbetsmiljö. Därför föreslås enbestämmelse av innehåll att arbetsgivare och arbetstagare gemensamt också börsträva efter en arbetsmiljö som uppfyller estetiska och andra kulturella krav.De anställda bör i miljögestaltnings-frågor kunna få sakkunnig hjälp avkonstnärer, formgivare och arkitekter. En möjlighet kunde enligt rådetsuppfattning vara att på något sätt knyta sådana sakkunniga tillyrkesinspektionen. LO ser med tillfredsställelse aU arbetstagarnasrätt till medverkan vid planering enligt förslaget skall omfatta ävenarbetsprocesser. Organisationen understryker vikten av att i lagen klartuttrycks att arbetstagarnas medverkan skall omfatta även frågor som röranvändning av kemiska ämnen och produkter. LO framhåller vidare att när detgäller psykosociala förhållanden i arbetet är framför allt arbetsorganisationenav betydelse. Med denna sammanhänger bl. a. arbetstempot i olikaarbetsuppgifter, förutsättningar för grupparbete, förekomsten av ensamarbete m.m. LO anser mot bakgmnd av detta att skyddsombuds och skyddskommittés rätt attdelta i planering även bör utvidgas att gälla arbetsorganisation. En sådanutvidgning bör ske inte minst mot bakgrund av den oro som LO-medlemmarna iarbetsplatsremissen uttryckt över ensamarbeten. Arbetstagarna bör sålundaenligt LO:s uppfattning ha rätt enligt arbetsmiljölagen att redan påplaneringsstadiet vara med och påverka om och under vilka villkor ensamarbeteskall få förekomma. Enligt LO:s mening utgör ensamarbeten typexempel på enmånga gånger felaktig arbetsorganisation. En i lagen uttryckt ratt att medverkaäven i planering av arbetsorganisation anses väsentlig för arbetstagama frånarbetsmiljösynpunkt också för att de skall kunna påverka fördelning avarbetsmängd på olika arbetsuppgifter så att Överbelastning och stress i arbeteti största möjliga mån kan undvikas. Det bör enligt LO vidare komma till uttryck iarbetsmiljölagen att arbetsgivaren skall redovisa planeringsunderlag i form avbemannings-och organisationsplaner och befattnmgsbeskrivningar. Detta är förutsättningenför att arbetstagarna vid planeringen skall kunna bevaka att psykosocialarisker i arbetet undviks. Arbetsmiljölagen bör ge skydd mot de mest uppenbarapsykosociala riskerna i arbetet. Medbestämmandelagens möjlighet förarbetstagarna att få inflytande över arbetsorganisationen skulle då kunnaanvändas för att skapa innehåll i arbetet i stället för att arbetstagarna skallbehöva förhandla om uppenbara arbetsmiljörisker på grund av felaktigarbetsorganisation. LO hävdar i denna del slutligen att rätten förarbetstagarna till medverkan vid planering som i lagtexten uttryckligenskall sägas gälla på ett tidigt stadium av planeringsarbetet bör vara enlagstadgad skyldighet för arbetsgivaren förbunden med straffansvar. 1976/77:149 140 kommittéinte finns och då det gäller nyetablering utan anställda kan annars rätten förarbetstagarparten till medverkan i planeringen komma att nonchaleras avarbetsgivare. , , och Målareförbundetframhåller att rätten att medverka vid planeringen av lokaler m. m. böromfatta arbetsstället över huvud. TCO anför följande. Avgörande för den psykiskaarbetsmiljön är arbetsorganisationens utformning, dvs. val av arbetsprocesseroch arbetsmetoder. För att de anställda skall kunna medverka i planeringensåväl på detta område som vid lokalutformning krävs tillgång till sakunderlag.TCO föreslår därför att arbetsgivaren skall åläggas att redovisa bemannings-och organisationsplan, där arbetsuppgifternas krav på individen från fysisk ochpsykosocial synpunkt kan bedömas. När det gäller förhandsbedömning anses detvara av stor vikt att personalrepresentanterna i skyddskommittéema kan krävaatt ritningar, skisser, planer m. m. förklaras och redovisas på ett klargörandesätt av experter (arkitekter, konstmktörer m. fl.). Med hänsyn till attskyddsombuden inte har någon expertroll anser TCO att den fackligaorganisationen bör få laglig rätt att kalla konsult vid granskning av ritningarsamt tekniska och organisatoriska planer. Sådan exp>ertmedverkan skall betalasav arbetsgivaren som en del av företagens produktionskostnader. Vidarefömtsätter TCO att förslaget om arbetstagamas medverkan i planering avarbetsprocesser och arbetsmetoder iimebär att inga nya produkter skall kunnaintroduceras på arbetsplatsen utan arbetstagamas kännedom. SAF har mget att invända mot en utvidgad rätt förskyddsombud och skyddskommitté att delta i planering av arbetsprocesser. Föreningenpåpekar att en utvecklmg mot ett ökat deltagande av de anställda iplaneringsprocessen har pågått inom företagen. LO konstaterar att det från organisationenssynpunkt är tillfredsställande att lagförslaget innebär att skyddsombudensställnmg i skyddsarbetet ytterligare kommer att stärkas genom den föreslagnarätten för skyddsombud att avbryta ensamarbete eller förbjuda igångsättande avensamarbete i avvaktan på yrkesmspektio-nens ställningstagande. LO anser attskyddsombuds rätt att avbryta arbete också bör omfatta arbete som bedrivs istrid mot generella förbud som utfärdats av arbetarskyddsstyrelsen. SAF betonar att det inte är ensamarbete i sig somskall vara skäl till att avbryta arbete eller hmdra dess igångsättande utan derisker som är förbimdna med arbetet i fråga. Det skall således enhgt föreningensmening vid ensamarbete som vid allt annat arbete fordras att arbetet innebär enakut fara för någon arbetstagares liv eller hälsa för 1976/77: 149 141 attskyddsombud skall få avbryta det eller hindra att det påbörjas. Detta bordekomma till uttryck i lagtexten. Föreningen konstaterar att yrkesinspektionenfår ett stort ansvar när det gäller att ta ställning till sådana ingripandenfrån skyddsombuds sida. Det anses härvid vara synnerligen viktigt attyrkesinspektionen behandlar dessa slag av frågor med förtur. Det bör emellertidenligt föreningens mening i första hand åligga den enskilde arbetstagaren, somrimligtvis är bäst förtrogen med farorna, att söka rättelse genom hänvändelsetill arbetsledningen på vanligt sätt. SAFframhåller vidare att utredningsförslaget enligt vissa tolkningar skulleinnebära att ensamarbete i t. ex. butiker skulle kunna förbjudas med hänsyntill eventuella rånrisker. Detta skulle betyda att nyetableringar avenmansbutiker kunde stoppas med hjälp av lagen. En sådan tolkning skulleinnebära svåra hinder mot att driva servicebutiker, närbutiker, kiosker,bensinstationer, enmanskontor etc. De samhälleliga konsekvenserna skulle blibetydande. Kraven på ökad service skulle därigenom komma att motarbetas genomatt företagen av ekonomiska skäl inte har möjlighet att anställa ytterligarepersonal utan tvingas lägga ned serviceanläggningar med enmansbetjäning. Liknandesynpunkter framförs av , och läns handelskamrar samtPressbyråföretagen Aktiebolag. Handelskamrarna anser det angeläget med ettklarläggande på denna punkt. Även kommun anser att den föreslagnabestämmelsen om enmansarbete kan vålla svåra tolkningsproblem. Särskilt medtanke på att arbete inom vårdsektorn utförs som ensamarbete ansesdet angeläget att bestämmelserna om ensamarbete kompletteras med utförligaanvisningar. Arbetarskyddsstyrelsen anser att som villkor föravbrytande av ensamarbete bör i lagtexten anges att arbetet innebär särskildarisker för den anställde. Enligt uppfattning bör reglernaom samverkan utformas klarare än vad förslaget innebär och i lagtexten angesatt partsöverenskommelse kan träffas om visst arbete som arbetstagare utförensam. föreslår att rätten att avbrytaensamarbete skall inträda först sedan det har konstaterats att överenskommelseom arbetets utförande inte kan träffas med arbetsgivaren. bör lagtexten kompletteras med tillägg om skyddsombudetsskyldighet att först hänvända sig till arbetsgivaren eller dennesställföreträdare med sm bedömning av risksituationen vid visst ensamarbete, såatt berörda parter gemensamt kan söka nå fram till en tillfredsställandelösning. SJ ifrågasätter om utredningens övervägandenrörande de särskilda riskerna med arbete som arbetstagare utför ensam utgörtillräckliga skäl att ge skyddsombud befogenhet att avbryta sådant arbete påmindre stränga kriterier än som stadgas beträffande arbete i allmänhet. 1976/77:149 142 SåvittSJ kan finna kan det inte med generell giltighet påstås att ensamarbete ärmera ägnat att utsätta arbetstagaren för risker än annat arbete. Skall denföreslagna skillnaden ändå upprätthållas bör de situationer i vilkaskyddsombud skall anses ha grund för att avbryta arbetet beskrivas meramgående. SJ fäster särskilt uppmärksamheten på de förhållanden som råder itrafikföretagen. Verksamheten i själva trafiktjänsten är till stor deluppbyggd på ett komplicerat, noga schemalagt samspel mellan ett stort antalensamfunktioner. Arbetsavbrott får här lätt betydande stömingseffekter. Utredningens lagförslag ger liksomarbetarskyddslagen skyddsombud möjlighet att avbryta arbete som omfattas avförbud meddelat i särskilt fall. LO framhåller att skyddsombud också bör harätt att avbryta arbete som bedrivs i strid mot förbud som gäller enligt avarbetarskyddsstyrelsen meddelad generell föreskrift. konstaterar attkemiska produkter ofta har långtidseffekt på den anställdes hälsa. Enligt förbundetbör skyddsombud ha möjlighet att avbryta arbete redan vid misstanke omhälsovådliga konsekvenser av arbete med kemiska produkter. I samma riktninguttalar sig kammarrätten i . Enligt bör dessutomslås fast att såväl arbetstagare som arbetsgivare eller arbetsledare riskerarskadestånd om han åsidosätter skyddsombuds beslut att stoppa arbete. LO tar vidare upp följande spörsmål. Fullersättning bör utgå till de anställda som berörs av ett av skyddsombud beordratstopp. Principiellt bör denna fråga liksom andra ersättningsfrågor lösas genomavtal mellan berörda parter. Det kan emellertid finnas grupper av anställdadär avtal inte ger fullständig kostnadstäckning. Eftersom det finns en starkoro på denna punkt bland anställda och skyddsombud, bör erdigt LO slås fastprincipen att full ersättning skall utgå vid skyddsombuds avbrytande av ettarbete. Vissa remissinstanser riktar kritik mot denföreslagna markeringen i arbetsmiljölagen av att huvudskyddsombuds uppfattningskall ha företräde framför övriga skyddsombuds. anser att somlagförslaget är utformat torde, om skyddsombud bestämmer att visst arbete skallavbrytas, detta beslut bli bestående i avvaktan på yrkesinspektionensställningstagande, oavsett vad huvudskyddsombudet har för uppfattning.Tveksamhet i sak anmäls av i och televerketsarbetsmiljönämnd, som ifrågasätter om inte förslaget på denna punkt kan kommaatt inverka negativt på skyddsombudens intresse och ansvar för uppgiften.Vidare erinrar läns landsting om att ledningen av skyddsombudensverksamhet även fortsättningsvis bör ligga hos skyddskommittén. Förslagettillstyrks dock av bl. a. TCO. Ilagförslaget finns en bestämmelse som garanterar skyddskom- 1976/77:149 143 mittéledamotsom representerar arbetstagarna samma ledighet för uppdraget och skydd mottrakasseri som föreskrivs för skyddsombud. Det synes enligt SAF omotiverat attlåta bestämmelsen endast avse ledamot som representerar arbetstagarna.