prop · G00341 · 1976-12-31 00:00:00 — Avgift erläggesicke i den mån arbetsgivare har atl erlägga allmän arbetsgivaravgift förinkomsten enligt 2 § denna lag. honom eller sådan inkomst av rörelse ellerjordbruksfastighet som avses i andra stycket av nämnda lagrum, erlägger allmänarbetsgivaravgift om inkomsten av annat förvärvsarbete överstiger 30 000kronor eller det lägre belopp som följer av fjärde stycket. Avgiften är fyraprocent av den del av inkomsten som överstiger nämnda belopp. Avgift erläggesicke i den mån arbetsgivare har alt erlägga allmän arbetsgivaravgift för inkomstenenligt 2 § denna lag. Till grund för beräkning av inkomst av rörelse ellerjordbruksfastighet under visst år skall läggas den avgiflsskyldiges taxeringtill statlig inkomstskatt avseende nämnda år. Avser taxering beskattningsårsom ej sammanfaller med kalenderår, skall inkomsten under beskattningsåretanses hava åtnjutits under det kalenderår som närmast föregått taxeringsåret. Harinkomst av rörelse eller jordbruksfastighet icke uppgått till femhundra kronorför år tages den ej i beräkning. Härrörinkomst som avses i första stycket från verksamhel, som bedrivits av makargemensamt eller av den ena maken med hjälp av den andra, iakttages följande.Avgift erlägges för inkomst av sådan verksamhet, om inkomsten överstiger etlför makarna gemensamt belopp av . Detta belopp fördelas mellan makarnai förhållande till storleken av vardera makens inkomst av verksamheten. Harmake även haft annan inkomst enligt första stycket, erlägges avgift för sådaninkomst, om den överstiger minskat med den del av makarnasgemensamma avgiftsfria belopp som tillgodoräknats honom. Med makar likställaspersoner som avses i 65 § sista stycket kommunalskattelagen (1928: 370). Härrör inkomsisom avses i första stycket från verksamhet, som bedrivits av makar gemensamteller av den ena maken med hjälp av den andra, iakttages följande. Avgifterlägges för inkomst av sådan verksamhet, om inkomsten överstiger ell förmakarna gemensamt belopp av . Detta belopp fördelas mellan makarnai förhållande till storleken av vardera makens inkomsi av verksamheten. Harmake även haft annan inkomst enligt första stycket, erlägges avgift för sådan inkomsi,om den överstiger minskat med den del av makarnas gemensammaavgiftsfria belopp som tillgodoräknats honom. Med makar likställas personer somavses i 65 § sista stycket kommunalskaltelagen (1928: 370). Avgift erlägges icke för inkomst, som avses i 11 kap. 3 §första stycket d) lagen om allmän försäkring. Denna lag träder i kraft dagen efler den dag, då lagenenligt uppgift på den utkommit från trycket i , ochtillämpas första gången i fråga om inkomster som las upp till beskattning vid1978 års taxering. 1976/77: 41 22 Lagom ändring i lagen (1959: 552) om uppbörd av vissa avgifter enligt lagen omallmän försäkring, m. m. Härigenomföreskrives att 2 § lagen (1959: 552) om uppbörd av vissa avgifter enligt lagenom allmän försäkring, m. m.i skall ha nedan angivna lydelse. Idenna lag förstås med arbetsgivaravgift:summan av arbetsgivarens avgifter enligt 1 § första stycket; avgiftsunderlag:belopp vara avgift, som avses i 1 § första stycket, skall beräknas förarbetsgivaren; utgiftsår:det kalenderår för vilket avgiftsunderlag skall bestämmas; slutligavgift: arbetsgivaravgift som påföres vid den århga avgiftsdebiteringen förnästföregående utgiftsår; preliminäravgift: belopp som enligt debitering skall erläggas eller eljest erlägges iavräkning på slutiig avgift; kvarståendeavgift: avgiftsbelopp som återstår att erlägga sedan preliminär avgiftavräknats från slutlig avgift; tillkommandeavgift: arbetsgivaravgift som skall erläggas enUgt beslut om debitering fattatsedan den årliga avgiftsdebiteringen avslutats. Såvittgäller beräkning av avgiftsunderlag för avgift till sjukförsäkringen,folkpensioneringen oc;h försäkringen för tilläggspension samt förarbetsgivaravgift till arbetslöshetsförsäkring och det kontanta arbetsmarknadsstödetskall med lön enligt denna lag förstås jämväl sådan ersättning, som enhgt 3kap. 2 5; andra stycket sista punkten och 11 kap. 2 § andra stycket lagen(1962: 381) om allmän försäkring anses såsom inkomst av anställning. Vad nusagts äger dock icke tillämpning i fall där ersättningen utgått till utomlandsbosatt person och avser arbete utom riket eller där bevillningsavgift erlagtsenligt lagen (1908:128 s. 1) om bevillningsavgifter för särsldlda förmåner ochrättigheter. /fråga om inkomst från fåmansföretag skola föreskrifterna i punkt 13 avanvisningarna till 32 § kommunalskattdagen (1928: 370) äga motsvarandetillämpning vid beräkning av avgiftsunderlag. 19 kap. 6 § lagen om allmän försäkring föreskrives om avgift som där avsesäger motsvararde tillämpning på annan avgift som uppbäres enligt förevarandelag. Dennalag träder i kraft dagen efter den dag, då lagen enligt uppgift på den utkommitfrån trycket i , och tillämpas i fråga om avgift sombelöper på tid . 1 Lagenomtryckt 1974: 938. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974: 938. 2 Senastelydelse 1975:1162. Prop.1976/77: 41 23 Närvarande:statsministem Fälldm, ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , , iMundebo,Krönmark, , , Propositionom ändrade beskattningsregler för egenföretagare, m. m. 1.1Fördelning av inkomst mellan makar, m. m. Ibörjan av året beslutade statsmaktema om lättnader i fråga om den s.k. faktiskasambeskattningen (prop. 1975/76:77, SkU 1975/76:27, rskr 1975/76:170).Samtidigt ändrades reglerna om makars beskattning av inkomst från fåmansföretag(prop. 1975/76:79, SkU 1975/76:28, rskr 1975/76: 171). De nya reglema, somskall tillämpas fr. o. m. taxering, syftar till att skapa sammautrymme för fördelning av företagsinkomst oavsett företagsform. För makar sombedriver jordbmk eller rörelse utan förmedling av juridisk person förbättrasmöjligheterna att dela upp den sammanlagda inkomsten. För delägare i fåmansföretagminskar däremot utrymmet för inkomstuppdelning avsevärt. Lagstiftningeninnehåller också regler om beskattning av lön till bam som arbetar exempelvisi en av föräldrama bedriven rörelse eller i ett av föräldrarna ägt aktiebolag. I fråga ominkomstuppdelning mellan makar föreskrivs bl. a. att medhjälpande make inle inågot fall får beskattas för mer än en tredjedel av makarnas sammanlagdainkomst från verksamheten eller fåmansförela-get (tredjedelsregeln).Överskjutande belopp skall beskattas hos den andre maken. Denna regel och andravillkor för att lön m. m. till medhjälpande make och barn skall beskattas hosmottagaren kan i vissa fall medföra avsevärda nackdelar även för fullt lojalaskattskyldiga. Tredjedelsregeln kan t. ex. få till konsekvens att medhjälpandemake skall beskallas endasl för en mindre del av sin lön från företaget ävenom lönen utgått efter marknadsmässiga grunder. Överflyttningen av beskattningentill den andre maken leder vidare till att medhjälpande makens social- 1976/77: 41 24 a. dessa skäl gör att villkoren för inkomstuppdelning enligtmin mening bör mjukas upp. En fråga som också bör prövas i det sammanhanget ärom beräkningen av arbetsgivaravgifter skall påverkas av all inkomst iskattehänseende flyttas från medhjälpande make och barn till den andre maken. 1.2Beräkning av makars avdrag för egenavgifter m. m. Ivåras infördes ändrade avdragsregler för egenavgifter, dvs. för socialförsäkringsavgifteroch allmän arbetsgivaravgift som erläggs av egenföretagare (prop. 1975/76: 17:3,SkU 1975/76: 68, rskr 1975/76: 408). Vid riksdagsbehandlingen uttaladeskatteutskottet att det var oklart hur avdraget för egenavgifter skulleberäknas när medhjälpande make arbetar i jordbruk eller rörelse som bedrivs avden andre maken (1975/76: 68 s. 17). Den av utskoltel väckta frågan hängersamman bl. a. med de särskilda reglerna för fördelning av makars inkomst ochbör därför lösas i anslutning lill prövningen av dessa regler. Enligtlagen (1970: 172) omi begränsning av skatt i vissa fall (senast ändrad 1974:772) skall statiig inkomstskatt och statlig förmögenhels-skatt begränsas om denskattskyldiges sammanlagda skatt inkl. inkomstskatt utgör enmycket stor del av den till statlig inkomstskatt beskattningsbara inkomsten.Begränsningsregeln är normalt tillämplig när den sammanlagda skatten överstigerett belopp motsvarande av den del av den statligt beskattningsbarainkomsten som inte överstiger . och av överskjutande inkomst. Vidtillämpning av denna begränsningsregel (80/85-procentregeln) tas f. n. intehänsyn till egenförenagares egenavgifler. I propositionen om avdrag för egenavgifteruttalade föredraganden emellertid att det förelåg skäl för atl även egenavgifternaborde helt eller delvis beaktas vid bedömningen av om den totala skattenskulle begränsas (prop. 1975/76: 178 s. 28). Med hänsyn till att en sådanändring av 80/85-procentregeln aktualiserade vissa andra principiella frågorvilka krävde ytterligare överväganden, ansåg han sig dock inte böra lägga framnågot förslag då. Han uttalade i stället att han avsåg attåterkomma i denna fråga. Jagdelar uppfattningen att det finns skäl att överväga om hänsyn bör tas till egenavgifternavid tillämpning av 80/85-procentregeln. I samband därmed bör ställning även tastill om förekomsten av särskilt investeringsavdrag bör påverka skatlenedsältningenenligt 80/85-procentregeln. Jag återkommer i det följande till dessa frågor. 1976/77: 41 25 Vidbehandlingen av propositionen om avdrag för egenavgifter uttalade skatteutskottetatt det var angeläget atl genomföra en omläggning av egenföretagaresavdragsrätt för för gruppliv- och gruppsjukförsäkringar. Utskottetförordade att förslag i denna fråga förelades i den till höslenaviserade propositionen om 80/85-procentregeln (SkU 1975/76: 68 s. 19). Även deltaspörsmål kommer därför alt behandlas i det följande. Föratt bereda egenföretagare lättnader höjdes genom beslut den frånallmän arbetsgivaravgift avgiftsfria inkomsldelen från . till 18 000kr. Jag återkommer senare i denna framställning till frågan om ytterUgarehöjning av den avgiftsfria inkomstdelen. 2.1Fördelning av inkomst mellan makar, m. m. Somframgår av min inledningsvis lämnade redogörelse har genom lagstiftning ibörjan av året bestämmelserna för beskattning av makar och barn ändrats påflera punkter. Såvitt gäller makar har den s. k. faktiska sambeskattningen tillstor del avvecklats (prop. 1975/76: 77, SkU 1975/76: 27, rskr 1975/76: 170).Enligt de nya bestämmelsema skall inkomst från verksamhet, som bedrivs utanförmedling av juridisk person, i princip fördelas mellan makarna. I fråga omlön från fåmansföretag har å andra sidan utrymmet för individuell beskattninginskränkts (prop. 1975/76: 79, SkU 1975/76: 28, rskr 1975/76: 171). k. medhjälpande make och bam för hela sin lön från företaget såvida delinte kunde visas alt lönen översteg marknadsmässigl vederlag. Kravet på marknadsmässighetfinns kvar i den nya lagstiftningen, men för att medhjälpande make och barnskall beskattas för sin lön från företaget måste dessutom vissa andra villkorvara uppfyllda. Dessa villkor har samordnats med bestämmelserna om avvecklingav den faktiska sambeskatlningen. Fr. o. m. taxering är därför utrymmetför skattemässig fördelning av en familjs gemensamma inkomsi i princip likastort oavsett om verksamheten bedrivs som enskild firma eller genom förmedlingav juridisk person. Såvittgäller makar som lillsammans deltar i förvärvsverksamhet avseende inkomst avjordbruksfastighet eller rörelse måste man skilja mellan det fallet attverksamheten bedrivs gemensamt av båda makarna (gemensam verksamhet) och detfallet att verksamheten anses bedriven av endast en av makarna med den andremaken som medhjälpare (med-hjälparfallet). 1976/77: 41 26 Vidgemensam verksamhet finns inte några speciella spärrar mot inkomstfördelning.Vardera maken skall taxeras för den inkomst som med hänsyn till hans arbete ochövriga insatser i verksamheten skäligen tillkommer honom [femte sbicket av anvisnmgarnatill 52 § kommunalskattelagen (1928: 370), KL]. Sommedhjälparfall betecknas den situationen att en av makarna har ledandeställning i verksamheten och den andre maken (medhjälpande make) saknar sådanställning. Vid bedömningen av om en av makarna har ledande ställning skallhänsyn tas bl. a. till dennes utbildning och arbetsuppgifter i verksamheten.För att medhjälpande make skall beskattas för sin arbetsinsats fordras attdenne arbetat i verksamheten minst under beskattningsåret (600-timmarsspärren).Arbete i makarnas gemensamma bostad får därvid medräknas endast om del medhänsyn till rörelsens art och andra omständigheter föreligger skäl därtill.Timantalet jämkas om beskattningsåret omfattar än 12 månaider.Är kravet på antalet arbetstimmar uppfyllt skall medhjälpande make taxeras förså stor del av nettointäkten av förvärvskällan som kan anses motsvara marknadsmässiglvederlag för arbetet. Medhjälpande make får dock aldrig taxeras för mer än entredjedel av nettointäkten (tredjedelsregeln). Medför 600-timmarsspärren, tredjedelsrege:lneller kravet på marknadsmässigl vederlag att medhjälpande make inte alls ellerendast delvis skall beskattas för sin arbetsinkomst skall besikattning ske hosden andre maken (andra och tredje styckena av anvisningama till 52 § KL). Tidigaregällde att skattskyldig inte fick avdrag för lön till hemmavarande barn under16 år. .A.vdragsförbudet omfattade också hemmavarande barn mellan 16 och 18 årom barnet inte tillhörde arbetspersonalen. Ett bam ansågs tillhöiraarbetspersonalen om barnets sammanlagda inkomst var så stor all dienföranledde skatteplikt, dvs. Vägrades avdrag förlön lill bamet beskattades den av föräldrarna som bedrev verksamheten förvärdet av barnets arbete. Enligtden nya lagstiftningen är rätten till avdrag för lön till barn, som arbetar iföräldrarnas jordbruk eller rörelse, helt beroende av om barnet anses tillhöraarbetspersonalen eller inte. Räknas barnet till arbetspersonalen föreliggeravdragsrätt och bamet beskattas för uppburen lön. Anses bamet inle lillliöraarbetspersonalen vägras däremot avdrag. Värdet av barnets arbetsinsats kommerdå att beskattas hos den av makarna som bedrivit jordbruket eller rörelseneller om verksamheten bedrivits gemensamt av makarna att skattemässigtfördelas mellan dem. Begreppetarbetspersonal har i de nya reglerna något annan innebörd . Ärbarnet under anses det aldrig tillhöra arbetspersonalen. Ett barn somfyllt och som deltagit i föräldrarnas förvärvsverksamhet anses tilltiöraarbetspersonalen såvida det inte be- 1976/77: 41 27 driverstudier eller genomgår annan utbildning på heltid. Ett hellids-studerande barnsom fyllt anses dock tillhöra arbetspersonalen såvitt avser arbete somutförs under sommarferier eller annat uppehåll på minst en månad. För att ett bamsom inte fyllt skall anses tillhöra arbetspersonalen tillkommer somytterligare villkor alt barnets arbetsinsats i föräldrarnas förvärvsverksamhetär så stor att den som sådan föranleder skatteplikt för barnet. Lönen frånföräldrarna måste alltså uppgå till . Som ett allmänt villkor föravdrag gäller vidare liksom tidigare att lönen till barnet inte överstigermarknadsmässigl vederlag för arbetsmsatsen (jfr punkt 2 av anvisningama till20 § KL). Genomlagstiftningen om fåmansföretag har, som har nämnts, möjligheten att delaupp företagsinkomst mellan olika familjemedlemmar begränsats (punkt 13 avanvisningarna till 32 § KL). Som fåmansföretag räknas i första handaktiebolag, handelsbolag och ekonomisk förening vari aktierna eller andelarna tUlövervägande del ägs av en eller ett fåtal fysiska personer. kanvidare oberoende av antalet delägare anses utgöra ett fåmansföretag såvidaverksamheten är uppdelad på flera av varandra oberoende verksamhetsgrenar. Detlaär fallet om en person genom aktie- eller andelsinnehav e. d. har den reellabestämmanderätten över sådan verksamhetsgren och självständigt kan förfogaöver dess resultat (35 § 1 a mom. sjunde stycket KL). Somföretagsledare i fåmansföretag anses den eller de personer som till följd aveget eller närstående persons aktie- eller andelsinnehav i företaget ellerannan liknande gmnd har elt väsentligt inflytande i förelaget. I fråga om fåmansföretagmed flera av varandra oberoende verksamhetsgrenar anses den som har den reellabestämmanderätten över viss verksamhetsgren som företagsledare med avseende pådenna verksamhetsgren (35 § 1 a mom. åttonde stycket KL). Deregler som begränsar utrymmet för uppdelning av inkomst från fåmansföretagmellan makar är tillämpliga endast om den ene maken är företagsledare och denandre maken (medhjälpande make) inte har sådan ställning i förelaget.Bestämmelserna överensstämmer i stort med vad som gäller för verksamhet sombedrivs utan förmedling av juridisk person. iMedhjälpande make beskattassålunda för lön och annan ersättning från företaget under fömtsättning attarbetsinsatsen uppgår till minst under beskattningsåret (600-timmarsspärren).Har maken till följd av atl företaget påbörjat eller lagl ned sin verksamhel inlekunnat arbeta i förelaget under hela beskattningsåret begränsas dock kravet påarbetsinsats . Arbetsinsats i makamas gemensamma bostadsutrymmefår medräknas om det med hänsyn till rörelsens art och andra sådanaomständigheter finns skäl därtill. Medför600-timmarsspärren att medhjälpande make inte skall be- 1976/77: 41 28 skattasför ersättning från fåmansföretaget skall företagsledaren la upp motsvarandebelopp till beskattning. Motsvarande gäller i fråga om sådan del aversättningen till medhjälpande make som överstiger marknadsmässigl vederlag.Som marknadsmässigl vederlag anses inte i något fall den del av ersättningensom överstiger en tredjedel av makamas sammanlagda inkomst från företaget(tredjedelsregeln). Vadsom nu har redovisats avser det fallet atl medhjälpande make är anställd hosett fåmansföretag i vilkel den andre maken är företagsledare. I fråga omhandelsbolag kan del emellertid förekomma att medhjälpande make inte äranställd hos ulan delägare i bolaget. Spärrama mot inkomsluppdelning 1. ex. 600-timmarsspärrenoch tredjedelsregeln skall tillämpas även i detta fall. Medhjälpande makehar dock rätt alt tillgodoräkna sig skälig ränta på sitt i handelsbolagetinsalta kapital innan eventuell överflyttning av inkomst till företagsledarenäger rum. Denya reglerna om lön från fåmansföretag till företagsledares barn är grundade påsamma övenäganden som reglerna om lön från föräldrar lill barn. till barnet beskattas hos företagsledaren om barnet inte hciruppnått . Detsamma gäller beträffande barn som studerar på heltidutom såvitt avser arbele som utförs under sommarferier eller annat uppehåll påminst en månad. Har barnel fyllt 16 men inte skall vidare inkomstenöverflyttas till företagsledaren såvida inte barnet:» inkomst från fåmansföretagetär så stor att den som sådan föranleder skatteplikt för barnet. Som allmänregel gäller dessutom att företagsledaren och inte barnet skall beskattasför sådan ersättning från före;laget som överstiger vad som kan anses som marknadsmässiglvederlag för barnets arbetsinsats. Denu återgivna bestämmelserna skall, såvitt gäller handelsbolag, äga motsvarandetillämpning om barnet inte är anställt hos utan delägare i ett handelsbolagvari en eller båda föräldrarna är företagsledare. Innan inkomsten överflyttaisfår dock barnet liksom medhjälpande make tillgodoräkna sig skälig ränta påsitt i bolaget insatta kapital. Ärbåda föräldrarna förev.agsledare skall barnets inkomst flyttas över till den avföräldrarna som har störst inkomst från förelaget. Har föräldrarna sammainkomst skall överflyttningen ske till den äldste av föräldrarna. 2.2Beräkning av makars avdrag för egenavgifter m. m. Genomriksdagens beslut skall egenföretagares egenavgifter dras av vidberäkning av nettointäkt av jordbruksfastighet eller rörelse och inte somtidigare var fallet som allmänt avdrag (prop. 1975/76: 178, SkU 1975/76: 68, rskr1975/76: 408). Avdragsrätten är utformad på Prop.1976/77: 41 29 Vid beräkning av nelloinläkl av jordbruksfastighet eller rörelsetillgodoräknas den skaltskyldige ett schablonavdrag för egenavgifter (punkt 2a av anvisningarna till 22 § resp. punkt 9 a av anvisningarna lill 29 § KL).Schablonavdraget beräknas på etl underlag som i normalfallet motsvarar bmttoinläktenav verksamheten minskad med .andra driftkostnader i förvärvskällan änschablonavdraget. Underlaget motsvarar alltså i regel nettointäkten avförvärvskällan före schablonavdraget. Schablonavdraget utgör enligthuvudregeln av den del av underlaget som inle överstiger , 20 %av den del av underlaget som ligger mellan . samt av över-skjutande belopp. I vissa fall t. ex. om den skattskyldige vidingången av året näst före taxeringsåret har fyllt är schablonavdragetbegränsat till av underlaget. Detschablonmässigt beräknade avdraget för egenavgifter kommer endast iundantagsfall atl exakt motsvara summan av de definitiva egen-.avgifter sompåförs den skattskyldige för det aktuella beskattningsåret. Den nyalagstiftningen innehåller därför beslämmelser om avstämning mellanschablonavdraget och de definitiva avgifterna. Om schablonavdraget för visstbeskattningsår varit lägre än de definitiva avgifterna får skillnadsbeloppetdras av vid taxeringen för näslföljande beskattningsår. Har schablonavdraget åandra sidan överstigit de definitiva avgifterna skall skillnadsbeloppel redovisassom intäkt vid taxeringen för näslföljande beskattningsår. Skillnadsbeloppetskall normalt redovisas som avdrag eller intäkt i förvärvskällan jordbmksfastigheteller rörelse. Bedriver den skaltskyldige inte längre jordbruk eller rörelseskall dock eventuell intäkt tas upp som intäkt av tillfälligförvärvsverksamhet och eventuellt avdrag åtnjutas som allmänt avdrag. Skallinkomsten av viss verksamhet i beskattningshänseende fördelas mellan olikapersoner t. ex. makar eller delägare i handelsbolag kall schablonavdrag föregenavgifter i princip beräknas individuellt för varje skattskyldig. 1lagstiftningen om schablonavdrag finns dock inte några särskilda föreskriflerom hur avdragen skall fastställas i dessa fall. 80/85-procenlregelnkan utnyttjas av fysisk person och dödsbo. Regeln bygger på en jämförelsemellan ett s. k. spärrbelopp och den skattskyldiges lolala inkomst- ochförmögenhetsskatt för ett visst beskattningsår. Spärrbeloppet utgör avden del av den statligt beskattningsbara inkomsten som uppgår till högst . och av överskjutande belopp. Uppgår den beskattningsbarainkomsten vid den statliga taxeringen t. ex. till . blirspärrbeloppet alltså (av 200 000-1-85 % av 100 000 =) . 1976/77: 41 30 sjömansskattskall den till sjömansskatt beskattningsbara inkomsten och dagpeiming enligtlagen (1958: 295) om sjömansskatt (omtryckt 1970: 933, ändrad senast 1976:642), beaktas vid fastställande av spärrbeloppet. Spärrbeloppet jämförs med detsammanlagda beloppet av statiig inkomstskatt, förmögenhetsskatt och allmänkommunalskatt (inkl. landstingsmedel) som beräknats föi den skattskyldige pågrund av taxeringen för det aktuella beskattningsåret. I förekommande fallskall även sjömansskatt inräknas. Har skatten nedsatts på gmnd avskattereduktion enligt uppbördslagen (1953: 272, omtryckt 1972: 75, ändradsenast 1976: 347) eller genom avräkning av utländsk skatt, skall jämförelsenavse skattebeloppet före reduceringen eller avräkningen. Är det på detla sättberäknade skattebeloppet större än spärrbeloppet skall den statiiga inkomstskatteneller förmögenhetsskatten nedsättas med överskjutande belopp. Nedsättningensker i första hand av förmögenhetsskatten om inte annan ordning kan antas varafördelaktigare för den skattskyldige. Den kommunala inkomstskatten kan däremolaldrig reduceras. Vidare gäller att förmögenhetsskatten inte får nedsättas såatt den blir lägre än skatten på hälften av den beskattningsbara förmögenheten. Församtaxerade makar skall skattebegränsning enligt 80/85-procentregeln ske medhänsyn till de sammanlagda beskattningsbara inkomsterna och de sammanlagdaskattebeloppen. För makar eller föräldrar och bam som samtaxeras i förmöigenhetshänseendegäller att förmögenhetsskatten inte får bli lägre än skatten på halva dengemensamma förmögenheten.