prop · G00344 · 1976-12-31 00:00:00 — 1 prop.1975/76:145 (s. 96) har förutskickats förslag om ändrade regler vidinkomstprövningen av huslrulillägg och kommunalt bostadstillägg för vissafolkpensionärer. Riksförsäkringsverkethar avlämnat ell förslag om nya ersättningsregler vidbehandling hos privatpraktiserande sjukgymnaster m. fl. Förslagel harutarbetats i samråd med bl. a. socialslyrelsen. Enförutsättning för genomförande av förslaget är att det nya ersättningssystemetinte bidrar till alt skapa en överströmning av vårdresurser från denoffentliga sektorn till privat vård. För en övergångsperiod finns därför enliglverket behov av lagstiftning om särskilda etableringsregler. Socialslyrelsenhar avlämnat förslag om ändrade regler för förordnanden avförtroendeläkare, förtroendetandläkare och läkare i pen-sionsdelegalionerna vidde allmänna försäkringskassorna. Riksförsäkringsverkethar hos regeringen gjort framställning om ändring ibestämmelserna dels om arbetsgivaruppgift till ledning för bestämning avpensionsgrundande inkomsi i vissa fall, dels om fördelning av inflytandepreliminära arbetsgivaravgifter mellan olika avgiftsslag. Jagavser nu att ta upp de berörda frågorna. 2Gällande bestämmelser m. m. 2.1Förtidspension frän den allmänna försäkringen Rätttill förtidspension tillkommer försäkrad vars arbetsförmåga på grund av sjukdomeller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan ärnedsatt med minst hälften. Som ytteriigare förutsättning gäller att nedsättningenanses varaktig (7 kap. 1 § och 13 kap. 1 >; AFL). Är så inte fallet men kan nedsättningenav arbetsförmågan antas bli bestående avsevärd tid, har den försäkrade rätt tillsjukbidrag som skall vara begränsat till . Om arbetsförmågan är heltborta eller så nedsatt att bara en ringa del återsiår, utgår helförtidspension. Är arbetsförmågan nedsatt i mindre grad men likväl med avsevärtmer än hälften, ulgår två tredjedelar av hel förtidspension. 1 övriga fallutgår halv förtidspension. 1976/77:44 16 Vidbedömningen i vad mån arbetsförmågan kan anses nedsatt skall i fråga om äldreförsäkrad främst beaktas dennes förmåga och möjligheter atl bereda sig fortsattinkomst genom sådanl arbete som han har utfört eller genom annat förhonom tillgängligt lämpligt arbele. Enliglen ändring i 7 kap. 1 ! ; AFL som beslöts av riksdag kan beträffandeförsäkrad som har fyllt långvarig arbetslöshet utgöra grund förförtidspension. Reglerna innebär i huvudsak att rätl till förtidspension utan hälsoprövningunder vissa förutsättningar tillkommer den som har blivit Ulförsäkrad från arbelslöshelsförsäkringeneller som har uppburit kontant arbetsmarknadsstöd enligt lagen (1973:371) omkontant arbetsmarknadsstöd . Om den försäkrade är föreinålför viss rehabiliteringsåtgärd, skall arbetsförmågan under liden för åtgärdenanses nedsatt i den mån den försäkrade på grund av åtgärden är hindrad attutföra förvärvsarbete (7 kap. 3 § AFL). Detla innebär enligt uttalande i lagensförarbeten att, om åtgärden hindrar den försäkrade all utnyttja sin kvarståendearbetsförmåga, han skall vara berättigad till hell sjukbidrag även omarbetsförmågan är så stor all han, om del gällt förtidspension, skulle haerhållit endasl partiell sådan pension. De rehabiliteringsåtgärder sorn häravses är sådana som enligt beslämmelse i 4 kap. 2 S AFL är ägnade att förkortasjukdomstiden eller all annars helt eller delvis förebygga eller hävanedsättning av den försäkrades arbetsförmåga. Nämnda lagrum innehåller ocksåen beslämmelse om skyldighet för försäkringskassorna alt vid längresjukdomsfall se lill att behövliga reha-biliteringsålgärder vidtas. Om enförsäkrad utan giltig anledning vägrar att underkasta sig rehabiliteringsåtgärdsom avses i 4 kap. 2 S AFL, kan enligt 20 kap. 3 S sista stycket samma lagsjukpenning eller förtidspension t. v. helt eller delvis vägras honom, under fömtsättningatt han har erinrats om denna påföljd. De iAFL intagna bestämmelserna innehåller inga särregler för olika sjukdomar.Uttalanden som gjorts i lagens förarbeten kan tjäna som vägledning vidbedömningen. Bl.a. vid tillkomsten av AFL och i samband med ändringar i lagen har vid fieratillfällen diskuterats i vilken utsträckning förtidspension skall ulgå vidalkoholmissbruk och vis:;a andra sjukdomstillstånd med psykisk eller socialbakgrund. Man har då rekommenderat en restriktiv bedömning. Detta har delvisberott på den osäkerhet som kan råda i fråga om bedömningen av nedsättningen avarbetsförmågan och varaktigheten av denna nedsättning vid sådanasjukdomstillstånd. Socialvårdskommilténdiskuterade i betänkandet (SOU 1945:46 s. 107) invaliditetsbedömningen vid neuros,neurasteni eller psykasteni. Prop.1976/77:44 17 visadeenligt kommittén att utgivandet av en pension eller livränta för begränsad tidmycket lätt ledde till att arbetsoförmågan blev varaktig. Kommittén betonadevikten av att sjukbidrag eller invalidpension inte beviljades då diagnosen varokomplicerad neuros (enkel neurasteni) eller s. k. rän-teneuros. 1 sådana fallkunde en höggradig nedsättning av arbetsförmågan inte anses styrkt - i varjefall inte med avseende på "ytteriigare avsevärd tid" - även om densökande hade avhållit sig från arbete eller . Socialförsäkringskommitténanförde bl.a. (SOU 1961:29 s. 64) att det medicinska invaliditetsbegreppet inomden allmänna pensioneringen täckte även sådana faktorer som psykopatisk konstitutionoch alkoholism. Man borde vid bedömandet av frågan om invaliditet förelågfortsättningsvis utgå från samma medicinska faktorer. Invaliditetsbedömningenskulle enligt kommittén la sikte på de försörjningsekonomiska konsekvenserna aven sjukdom eller skada. Vidremissbehandlingen av socialförsäkringskommitténs förslag framhöll riksförsäkringsverketsvårigheterna vid invaliditelsbedömningen i fråga om psykiska sjukdomar ochsjukdomar av blandat fysiskt och psykiskt ursprung. Verket framhöll att man ipraxis inte hade varil benägen atl anse pen-sionsberätligande invaliditetstyrkt vid exempelvis "neuroser utan påvisbart organiskt underiag".Verket ansåg att man även i fortsättningen borde iaktta en betydande restriktivitetnär del gällde att bevilja förtidspension i dylika fall. 1 alldeles särskilthög grad gällde della enligl verkel då som orsak till nedsättningen avarbetsförmågan angivits psykopati eller liknande diagnos, huvudsakligenyttrande sig i asocialitel, alkoholism o. d. AFL (1962:90 s. 291) hänvisade departementschefen till vadriksförsäkringsverket hade anfört om exempelvis neuroser utan påvisbartorganiskt underiag och uttalade att någon ändring inte var avsedd att göras iden praxis som hade utbildats för dessa och liknande fall. 1 lagen föreskrevs atlrätt till förtidspension förelåg för den försäkrade "därest hansarbetsförmåga på grund av sjukdom, psykisk efterblivenhet, vanförhet ellerannat lyte är nedsatt med minst hälften". Definitionenav den allmänna pensioneringens invaliditetsbegrepp ändrades som ettled i åtgärderna för att vidga möjligheterna till förtidspension. Tillgmnd för de nya reglerna låg ell förslag av (redovisat ipromemorian Ds S 1969:5). 1 detla framhölls bl. a. atl personer med andrahandikapp än sjukdom eller lyte - t. ex. sådana som var svårplacerade påarbetsmarknaden på grund av kriminalitet - inte på denna grund hade rätt tillförtidspension. Vissa försäkrade hade emellertid ett psykiskt eller blandatpsykiskt och fysiskt handikapp som kunde medföra låg arbetsmotivation ellerandraanpassningssvårigheter i arbetslivet. Verket ansåg att frågan omförtidspension åt dessa personer till en del skulle kunna 1976/77:44 18 lösasom neuroser och s. k. psykopatier i större utsträckning än ditintills hadeskett skulle betraktas :>om sådana sjukdomar som grundar rätt till förtidspension.1 fråga om sådana sjukdomstillstånd hade invaliditelsbedömningen enligt verketditintills följt en restriktiv linje. På grund av att kritik riktats mottillämpningen från olika håll hade verket inhämtat ett yttrande frånsocialstyrelsen. I detta hade styrelsen hävdat bl. a. behovet av en meranyanserad och på moderna psykiatriska åsikter grundad syn på dessa sjukdomarvid invaliditelsbedömningen. Enligt verket fick detta anses innebära en meraliberal och mindre schablonmässig bedömning. Ipropositionen (prop. 1970:66 s. 62 f.) konstaterade departementschefen alt invaliditelsbedömningenvid sådana psykiska sjukdomar som betecknas som neuroser eller psykopatiskapade slora svårigheter. Han framhöll att en viss förskjutning syntes haskett i det psykiatriska betraktelsesättet i fråga om neuros- och psykopalifallen.Försiktighet borde emellertid fortfarande iakttas vid invaliditelsbedömningeni hithörande fall. Innan förtidspension beviljades måste stora ansträngningargöras att behandla och rehabilitera den försäkrade. Möjlighelerna tillomplacering efter eventuell omskolning skulle ingående prövas. Därvid borde en förutsätiningför beviljande av förtidspension vara alt resultallösa försök med omplaceringhade gjorts av ett till Ovisshet vid bedömningen vad avsåg sjukdomensvaraktighet eller möjligheterna till rehabilitering torde ofta böra resultera iall förmånerna från den allmänna försäkringen utgick i form av sjukbidrag. (2 LU 1S70:34) instämde i uttalandel om försiktighet vid invaliditetsbedömningeni fråga om neuros- och psykopalifallen. Enligtden nu gällande lydelsen av bestämmelserna i föreligger rätt lillförtidspension för en försäkrad "därest hans arbetsförmåga på grund avsjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmåganär nedsatt med minst hälften och nedsättningen kan anses varaktig". 2.2Pensionsgrundande inkomst för ATP Rätttill ATP grundas på inkomsten av det förvärvsarbete som den försäkrade utförunder sin aktiva tid och pensionen är avvägd i förhållande till denna inkomst.Den inkomst som blir pensionsgrundande inom ATP är den försäkrades inkomst avförvärvsarbete fr. o. m. det då han fyller t. o. m. del då hanfyller (övergångsvis ). Inkomster för år under vilket den försäkradehar avlidit eller åtnjutit förtidspension eller hel ålderspension enligt AFL ärdock inte pensionsgrundande. Förvärvsinkomsterna indelas i inkomst avanställning och inkomst av annat förvärvsarbete. Såsom inkomist av anställninganses även en rad ersättningar från socialförsäkringarna eller närståendeersättningssystem som sjukpen- 1976/77:44 19 ning,föräldrapenning, vårdbidrag, dagpenning från arbetslöshetskassa, kontantarbetsmarknadsstöd, olika närmare angivna former av utbildnings- och studiebidragsamt delpension. Denpensionsgrundande inkomsten motsvarar summan av inkomst av anställning ochinkomst av annat förvärvsarbete i den mån summan överstiger en vissminimigräns, nämligen det vid årets ingång gällande basbeloppet. Maximigränsenför beräkning av den pensionsgrundande inkomsten utgör sju och en halv gångersamma basbelopp. Förvarje år, för vilket pensionsgrundande inkomst fastställs för en försäkrad,skall pensionspoäng tillgodoräknas honom. Pensionspoängen utgör denpensionsgrundande inkomsten delad med basbeloppet vid årets ingång. 1 den månden pensionsgrundande inkomsten härrör från inkomsi av annat förvärvsarbete änanställning tillgodoräknas den försäkrade pensionspoäng i regel endast omtilläggspensionsavgift för året har till fullo eriagts inom föreskriven tid.Storleken av ålderspension, förtidspension och familjepension från ATP ärberoende på genomsnittet av de pensionspoäng som har tillgodoräknats denförsäkrade, beräknat enligt närmare angivna regler. Som förutsättning för rätt tillförtidspension från ATP gäller att den försäkrade kan tillgodoräkna sigpensionspoäng för tid före det år, då pensionsfallet har inträffat. 2.3Hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension Degrundläggande bestämmelserna om de inkomslprövade förmånerna hustmlillägg ochkommunall bostadstillägg finns i lagen (1962:392) om hustmlillägg och kommunaltbostadstillägg till folkpension (omtryckt 1973:909, ändrad senast 1975:1187). Hustrutilläggutgår lill gift kvinna i åldern vars make uppbär folkpension i form avålderspension eller förtidspension. Hustrutillägg utgår under förutsättning attmakarna har varit gifta och att hustrun inte uppbär egenfolkpension. Kommunaltbostadstillägg utgår till folkpensionär eller hustru som uppbär huslrulillägg. Reglernaförbostadstilläggetfastställs av kommunen. Reglerna om inkomstprövning fastställs dock avriksdagen. Hustmlillägg eller kommunalt bostadstillägg utgår inle vid förtidauttag av ålderspension. Vidinkomstprövningen minskas huslrulillägg och kommunalt bostadstillägg med entredjedel av årsinkomsten utöver . för gift och . Om rätt till båda förmånerna föreligger, minskas förstbostadstillägget och därefier hustrutillägget. Somårsinkomst räknas den inkomst som någon, för år räknat, kan komma att åtnjutaunder . Till inkomsten räknas inle barnbidrag, folkpension,ATP till den del den har föranlett minskning av pensionstillskott samt vissaandra smärre inkomster. Vid uppskattning av avkast- 3* 1976/77. 1976/77:44 20 ningenav förmögenhet skall denna beräknas utgöra 10 96 av förmögenhet över 60 000 kr.för gift pensionär och . 1 fråga om makar beräknasårsinkomsten ulgöia hälften av den sammanlagda inkomsten och värdet avförmögenhet hälften av den sammanlagda förmögenheten. Kommunernasvarar för kostnaderna för kommunala bostadstillägg. Utgifterna för löpandeutbetalningar förskoiteras av staten och läcks efterföljande kalenderår genomavräkning på kommunens förskott av kommu-nalskatiemedel. 2.4Sjukförsäkringens regler om sjukvårdsersättning Sjukförsäkringenenligt AFL har reformerats successivt i fråga omreglerna för ersättning vid sjukvård. År1974 infördes den allrnänna tandvårdsförsäkringen. Den innebär att ersättningutgår enligl en enhetlig taxa som är bindande för vårdgivaren. Patientenbetalar en patientavgift till tandläkaren som får resten av arvodet direkt frånförsäkringskassan. Enligl en övergångsbestämmelse, som gäller till utgången avår 1979, får föreskriva att nya privatpraktiserandetandläkare inte skall föras upp på förteckningen över tandläkare som äranslutna till tandvårdsförsäkringen, om det finns anledning anta all folktandvårdensbehov av tandläkare skall bli otillräckligt tillgodosett. Beslämmelser omersättning för tandvård finns i tandvårdstaxan (1973:638, omtryckt 1976:415). Ersättningenvid läkarvård utgick tidigare enligt en återbäringsiaxa. Detta innebar alt patientenbetalade hela arvodel till läkaren, varefter patienten från försäkringskassankunde fä ersättning med en viss andel av sina utlägg. Ersättningen uppgick dockhögst lill en viss del av i återbäringstaxan angivet belopp, vilket vårdgivareninte var skyldig att tillämpa. Patientens andel av arvodet kunde därför varierabetydligt. infördes en enhetlig patientavgift inom den offentligasjukvården. Avgiften, som f n. är , betalas av patienten till vårdgivarenmedan återstoden av det fastställda arvodet betalas av direkttill vårdgivaren. Försäkringens ersättning uppgår f n. till . o. m. gäller ett motsvarande system också för vård som lämnas avprivatpraktiserande läkare som är ansluten lill försäkringen genom att varauppförd på en av försäkringskassa upprättad förteckning. Patientavgiften är iallmänhet . men hos vissa läkare med individuell taxebindning 30 eller 35kr. Återstoden av arvodet enligt fastställd taxa betalas lill läkaren direktfrån . Bestämmelser om ersättning för läkarvård finns iläkarvårdstaxan (1974:699, omtryckt 1975:1046). a. följa tillämpningen av ersättningssystemet vid tandvård och läkarvårdhar till knutits en tandvårds- resp. en läkarvårdsdelegation,där förutom , och organisationer är företrädda. Prop.1976/77:44 21 Närdet gäller s. k. sjukvårdande behandling, dvs. annan vård eller behandling medanledning av sjukdom än läkarvård, tandvård och sjukhusvård, infördes fr.o. m.år 1976 en enhetlig taxa för behandling inom den offentliga sjukvården.Patientavgiften är f n. och återstoden av arvodet, , betalas frånförsäkringskassan. För sjukvårdande behandling som lämnas avprivatpraktiserande vårdgivare, framför allt sjukgymnaster, gäller ännu enåterbäringstaxa. Ersättning utgår från till den försäkrademed tre fjärdedelar av utgifterna, som dock enligt återbäringstaxan beräknas tillvissa högsta belopp. Ersättningsbestämmelserna finns i kungörelsen (1962:387)angående ersättning enligt lagen om allmän försäkring för vissa utgifter förvård eller behandling i anledning av sjukdom (ändrad senast 1975:961). Efteren ändring i AFL, som har trätt i kraft , kan regeringen närden fastställer grunder för ersättning för bl. a. sjukvårdande behandlingbestämma högsta arvode och patientavgift som får tas ut av vårdgivare som äransluten till försäkringen. 2.5Förtroendeläkare och förtroendetandläkare hos de allmänna försäkringskassorna m.m. Hosde allmänna försäkringskassorna skall finnas förtroendeläkare och förtroendetandläkareanställda. De förordnas -efter inhämtande av yttrande från kassan - av socialslyrelsen.Övriga tjänster hos försäkringskassa tillsätts av ellerav kassan (18 kap. 12 och 13 iJS AFL). Förhandläggningen av vissa pensionsärenden finns inom försäkringskassornasärskilda organ, pensionsdelegaiioner. Delegation skall bestå av åttaledamöter. Dessa är ordföranden och vice ordföranden i kassans styrelse - vilkahar motsvarande funktion i delegationen - två av utseddaläkare, två av utsedda ledamöter med särskild erfarenhetav arbetsförhållanden och två av eller av kommunfullmäktigeutsedda ledamöter. Regeringen kan förordna särskild ordförande och viceordförande (18 kap. 20 § AFL). 3Socialpolitiska samordningsutredningens förslag i fråga om förtidspension vidalkoholmissbruk 1motionen 1975:1198 hemställdes all hos regeringen påtalade behovet avsådana ändringar i AFL alt även alkoholism berättigade till förtidspension närsamhällets rehabiliterande resurser uttömts. Socialförsäk-ringsutskotlei fannefter remissbehandling i sitt betänkande (SfU 1975/76:8) skälen för enutvidgning av möjligheterna att få förtidspension vid alko- 1976/77:44 22 holismvägande och hemställde att hos regeringen skulle begära åtgärder isyfte att förbättra rriöjligheterna lill förtidspension vid alkoholism. Utskottetunderströk emellertid särskilt angelägenheten av att man i samtliga ärendennoga prövar alla rehabiliteringsmöjligheter, vare sig beslut om förtidspensionhar meddelats eller ej. Utskottet erinrade också om att försäkringskassaenligt 16 kap. 12 § AFL i vissa fall har möjlighet all besluta att pension somtillkommer alkoholmissbrukare skall betalas ut till myndighet, den pensionsberättigadesmake eller annan person och användas lill den pensionsbsrättigades och hansfamiljs nytta. Riksdagenbiföll utskottets hemställan. Uppdrag att utreda den av väcktafrågan gavs sedermera ål socialpolitiska samordningsutredningen. 3.2.Utredningens överväganden och förslag Samordningsutredningensbetänkande innehåller en redogörelse för den praxis som har utbildats i frågaom rätt till förtidspension vid alkoholmissbruk. Utredningen stryker under attprövningen här är individuell liksom vid andra sjukdomstillstånd. Ofta liderden försäkrade - förutom av alkoholproblem - också av andra fysiska ellerpsykiska åkommor. Dessa andra åkommor kan ibland vara en orsak tillalkoholmissbruket och ibland en följd av det. Vidare kan sociala faktorerinverka både som orsak till och följd av missbruket. Närdet gäller förutsättningarna för alt bevilja förtidspension vid alkoholmissbrukpekar utredninjien på två hjälpregler som har gällt vid till-lämpningen. Enligtden ena har man krävt att alkoholmissbruket har medfört vissa svåra organiskaeller psykiska följdverkningar för att ett tillstånd som skulle berättiga tillpension skulle anses ha inträtt. Enligt den andra har man bedömt alkoholmissbmkareefterhurde har fungerat i avgiftat tillstånd. Man har således fäst avseende vidden arbetsförmåga som har förelegat under tid för avhållsamhel. De två reglernakan enligl utredningen sägas vara två sidor av samma sak. Så länge alkoholmissbmketinte har lett till så allvariiga följdsjukdomar att den försäkradesarbetsförmåga har förblivit nedsatt även i avgiftat tillstånd har pension intekunnat beviljas. Alkoholmissbruket har dock i och lor sig kunnat jämställasmed andra sjukdomar i fråga om rätten till förtidspension. Vidredogörelsen för rättspraxis pekar utredningen på fem fall som avgjordes av försäkringsdomsloleni . Bland dessa fall fanns exempel på både alkoholmissbmk ochmissbruk av läkemedel. Ulredningen upplyser att domstolen därutöver har avgjortåtskilliga andra mål av liknande karaktär. 1 somliga fall har de försäkradebeviljats pension, i andra inle. Domstolenbegärde i de nämnda fem målen yttrande från riksförsäk- Prop.1976/77:44 23 ringsverket.Verket anordnade en konferens med ett antal läkare och tillstyrkte därefter iyttrandet lill domstolen alt förtidspension eller sjukbidrag skullebeviljas i de aktuella fallen. Verket anförde följande principiella synpunkleri sitt avgivna yttrande. Förstor betydelse har tillmätts del förhållandet att vid missbmk avalkohol uppkommit påvisbara följdsjukdomar såsom levercirros och hjärnskador.En levercirros behöver sålunda i och för sig inte inverka på arbetsförmågan ochinle heller alltid vara tecken på alkoholism. En begynnande hjärnskada är mednuvarande metoder ofta svår att påvisa och normall EEG, normala testresultat e.d. kan därför inte utesluta förekomsten av hjärnskada. När det gällerbedömningen av arbetsförmågan på grund av alkoholism är det i ställetalkoholismen som hel sjukdom som är det centrala. Bedömningen bör alltså skemera ur socialpsykiatrisk än somatisk synvinkel. Det betydelsefulla är härvidom det föreligger en massiv social anamnes eller inte. En sådan anses varaförhanden, när alkoholmissbruket pågått under en lång följd av år och medförtlångvarig arbetsinsufficiens samt lett till att en rehabilitering inte längreär möjlig. En fömtsättning för att denna bedömning skakunna göras är dock av den behandlande läkaren, som ofla har en mycket god kännedom om en sådanpatient, får en detaljrik beskrivning inte enbart av det medicinska tillståndetutan framför allt av den sjukes beteende, attityder etc. Upprepade försök lillarbetsanpassning har i allmänhet redan gjorts i dessa fall men stundom kan detvara tillfyllest med ett konstaterande från läkare och arbetsvårdsorgan alt vederbörandesaknar möjligheler att tillgodogöra sig arbetsvärd. Beträffande försäkrad, sominte tillhör de yngre, lär det i allmänhet inte möta alltför stora svårigheteratt konstatera, om del föreligger en sådan massiv social anamnes, som häravses. 1 dessa fall bör normall föreligga rätt lill allmän pension i form avhel förtidspension eller helt sjukbidrag. När det gäller de yngre är detsärskilt angeläget att alla rehabiliteringsmöjligheter noga prövats innansjukbidrag beviljas. Under arbetsvärd bör dä i stället utges sjukpenning.Uteslutet bör det dock inle vara all bevilja sjukbidrag även i ett fall, därarbetsvärd är indicerad men det står klart att en rehabiliteringkommer att dra ut . Särskild uppmärksamhet bör då ägnas åt atlarbetsvärd verkligen kommer till stånd, oaktat att sjukbidrag utgår. Riksförsäkringsverkethar i det föregående endast uppehållit sig vid fall av kronisk alkoholism.Enahanda bedömningsgmnder torde emellertid böra tillämpas vid fall avnarkotikamissbruk och mycket grav sociopati. Försäkringsdomstoleninhämtade vidare yttrande från . Styrelsen hänvisade lillmaterialet i målen och anförde följande. 1det ovan nämnda materialet penetreras de här aktuella frågorna myckel gmndligt.Av del sålunda anförda synes framgå att tillgänglig expertis varit ense om alten mer vidsynt bedömning av missbmksfallen jämfört med tidigare nu vorelämplig. Bedömningen av fallen borde icke grunda sig enbart på en medicinsk-psykiatriskundersökning och utvärdering utan även på relevanta sociala omständigheter, somkan påvisas genom ulföriig socialpsykiatrisk undersökning. Medicinsk-organiskafynd kunde icke anses vara entydigt tillföriitliga eller tillräckliga som bedömningsgmndtill en individs arbetsoförmåga. Så t. ex. kan lätta hjärnatrofier, påvisadegenom röntgen-