prop · G00387 · 1976-12-31 00:00:00 — redovisar-attden skall göra en översyn av studiecirkelstödet och avstår från att redovisanågra synpunkter. synpunkter har- dock noterats. 1 anslutning till sin behandling avstudiecirkelbidragel tar och SÖ upp behovet av ett särskiltbidrag till verksamhet som är en introduktion till gr-uppstudier-. Sådanver-ks;rmhel behövs ofta bland institu-lionsboende och människor med språkligahinder. Detta bidrag skulle vara inriktat på aktiviteter som har drag av bådekulturpr-ogr-amverksamhet och studiecirkelverksamhel. anger attrådet räknar med att göra en översyn av dessa två bidragsformer inom ramen för:en utvär-der-ing av bidraget till experiment och utvecklingsarbete. HCK anser-att det bör prövirs om inte nya bidragsformer- kan medverka till att nyaformer- av gruppsam-varo inom vårdinstitutionerna kan utvecklas. Utredningens uppfattning alt nya former av kultu rel 1verksam-h e t måste stödjas saml alt ver-ksamhet bland hrtndikappade börprioriteras vid fördelningen av bidraget för experiment och utvecklingsarbeteinom kultur-ell verksamhet bland amatörer delas av de få r-emissinstanser somberör frågan. ABF och SRF delar utredningens uppfattning att verksamhet blandhandikappade bör prior-iteras vid för-delningen av bidrag. Statens kulturrådredovisar att en stor andel av de stödda projekten avser- verksamhet blandhandikappade. Svenska leuleiförhundet fiamhåller alt dra-mapedagogerna börutnyttjas son-r ledare för skapande verksamhet. Enligt förbundets erfarenheter'saknar vårdinstitutionerna ofta medel för kulturaktiviteter. 1 stället fårolika studieförbund anor-dna studiecirklar' vilket medför' olryggareanställningsförhållanden för dramapedirgogeina. 1976/77: 87 40 få en kontinuerlig verksamhet anser' förbundet alt pengarför kultur-ver-k-samhel måste räknas in i budgeten för resp. vårdinstitution. Utredningens förslag att antalet bidrag till st ud ie kons u le n te r för handikappade inom studieförbunden bör öka tillstyrks av der-emiss-instansei- som berör fi-ågan bl. a. , . ABF,hlldnlngsverksamhet och . SÖ anseratt bidraget bör kunna utformas som ett ökat stöd till studieförbundensutvecklingsprojekt inom handikappområdet utan koppling till dir-ekta konsulenttjänster.Del föreslagna bidraget är enligt ABF alltför lågt. Nykterhetsrörelsenshlldnlngsverksamhet ansluter' sig liksom Sliidiejörhundel tillledamoten reservation. tVamhåller' att Åkerlindssynpunkter säkrast gar'anler'ar en bred konsulentverksamhet. ABF tar i ett allmäntprincipr-esonemang upp fi-ågan om för-delningen mellan studieförbunden avbidragen till handikappverksamhel och konsla-ter'aratt ABF är det endastudieförbund, som centralt har-ett avtalsregier-at ansvarstagande för-utbildning och organisaloiisk uppbyggnad av studie-och övr-ig kulturver-ksamhetinom handikapprörelsen. ABF kan inte accep-ler-a att tillgängliga medelfördelas mellan studieförbunden i propor-tion till antalet rapporteradestudietimmar i "handikappcirklar". Vid föi'delningen av bidrag måsteman i stället enligt ABF:s mening ta hänsyn till hurstor-a de olikahandikirppgruppeina är och hur många handikapporganisationer lesp.studieförbund har att lämna service till. Förslaget att öka bidraget till k uI tu rprogram bland handikappade får'genomgående ett positivt gensvar, bl.a.fi-ån slutens kuhurråd, siii-tcii.s Kiigdonisråd. Föniu'dliiigsl?yrån förkulturprogram och SRF. För-inedllngshyrån för kulturprogram r'edovisar attbyr'ån i sin anslagsfi'am-ställning till för budgetåret \911jli uppskattat rnedelsbe-hovel till850000 kr, exkl, kompensation för socialförsäkringsavgifter. Förmedlingsbyrånkonstaterar' att den anpassning av pr-ogr'amverksamhe-ten till hirndikappadesförutsättningar som utredningen efterlyser- kan ske inom bidragels ram. Slutenskiiliurråd och ABF anser' alt bidr'aget till kulturprogram bland handikappadeskall användas för handikapprörelsens mötes-, studie- och föreningsverksamhet.ABF framhåller att det vor-e olyckligt om även vår-dinstitutioner- skulle fåanvända dessa medel. Kulturprogramverksamheten vid vårdinstitutioner börövervägas särskilt varvid bör pr-övas vilka insatser som huvudmannen skall svar-aför och hur bidrag till organisationer- som anordnar program på institutionenbör utformas. Samtliga som berör' fiågan, däribland statens kulturråd.SÖ, folkhild-nlng.siilredningen. dövtolkars föreningoch Föreningen lillsty rker att utbildningen av tolkar f ör' döva och dövblinda byggs ut. ABF och Föreningen föreslagna medelsökningen vara för' liten. 1976/77: 87 41 döviolkars förening betonar alt lolkutbildningen inte fårbestå av en mängd lösryckta delar utan att den måste vara en total utbildning. 3.4 Teatrar och andra kulturinstitutioner synpunkter påde krav som bör ställas på kulturinstitutionerna i fråga on-r tillgänglighet,anpassning av verksamheten, information till handikappade m, m. delas avflertalet remissinstanser som har ber-ör-t frågan däribland ,. Riksskådehanan, Folkparkernas centralorganisation och ettantal luindi-kapporganisalioner. Klys och är tveksammatill vissa av synpunkter-na. anseratt man, när-fullständigareuppgifter erhållits om institutionernas verksamhet för handikappade, får övervägaatt i staisbi-dragsvillkoren för institutioner-na ta in styrandebestän-rn-relser' rörande verksamhetens tillgänglighet om delta bedömsnödvändigt för alt tillgodose handikappades behov. Ett krav på varjekultur-institution bör enligt Hör-seljruinjandel vara alt den är utrustad medhörselslinga. Riksskådehanan r-edovisar exempel på organisationens verksamhetbland handikappade i samar-bete med handikappor-ganisationerna i syfte altunderlätta och stinur-lera besök vid olika kultur-institutioner. Verksamhetenhar dock en begränsad omfattning till följd av otillräckliga ekonomiskaresurser-. Klys år tveksam till omintegrationstanken kan drivas så långt son-r utredningen har gjort. ex. leda till stor-a problem att vid alla teaterföreställningar hateckentolkning och introduktioner för att beskriva pjäsinnehåll, scenbild etc.Teatrarnas riksförbund menar- att de handikappades problem inte löses bästgenom föreskrifter för kulturinstitutionerna. Inte heller torde det varamöjligt att anpassa institutioner och verksamheter så att de blir tillgängligaför alla kategorier handikappade. Förbundet understryker dock att en anpassningredan sker och att institutionerna är-angelägna att fortsätta denna efterhandsom tekniken utvecklas och erfarenheterna ökar. Vär-det av alt handikappade kan för-bereda teaterbesökgenom inforn-ration samt vikten av att den uppsökande teaterverksamheten påvårdinstitutioner-na utvecklas betonas av Riksskådebanan, Svenska teaterförbundeloch Svenska rikstealern. Riksskådehanan hänvisar till erfar-enheter avsamarbete med handikapporganisationer och teatrar och är ber-edd att utvecklaverksamheten om ökade resurser anvisas. Många av de föreställningar somdistribueras genom Teatercentrum och Danscenlrum är mycket flexibla och kanfunger-a som utredningen antytt, framhåller 5i'f/(.vA« teaterförbundel.Riksteatern erinr-ar om den verksamhet som bedrivs av Pionjärleatern vidvårdinstitutioner och fängelser-. Vidare framhålls att Riksteaternsinformationsavdelning bör söka kontakt med handikappgrupper för att få råd vidframställning av informationsmaterial m. m. Samarbetet bör kunna bedrivas i eneller fiera referensgrupper. Prop.1976/77: 87 42 Att teatr-arna bör sätta upp fier-pjäser'för- psykiskt utvecklingsslör-da understryks av FUB som anser attRiksteatern genom avtal bör förplikta sig att ge särskild ser-vice av dettaslag. Utredningens förslag all Rikstealern bör-få ansvar-el förleckenspråkig I e a t e r- v e r- k s a m h e t f ö r' döva tillstyrks avKlys, , SDR och Svenska teaierförhundet. Vuxenskolanför-eslår ;ttt även andra teaterproducenter än skall få möjlighetatt verka bland handikappade. Teateijörhundet fi-amhåller att den särskildagruppen inom inte får- ges någon sär'ställning ulan all den bör fåarbeta med samma r-esur-ser som andra grupper. Statens kulturrådunder-stryker-det värde som dans och mimteater- kan ha för vissa handikappade;Enligt r-ådet bör- det var-a naturligt för teatr-arna att r-egelbundet geföreställningar med teckenspråkstolk. Svenska rikstealern samiBygdegårdarnas riksförbund- och Folkets husföreningarnasriksorganisation i gemensamt yttrande är positiva till förslaget om ökade insatser'för' teater bland döva men är kritiskrr till delar i utredningens förslag.Statens kulturråd och finner' det förvånande att utredningen inte harinhänuat gruppen Tyst teaters synpunkter- på hur den aktirella typen avteaterverksamhet bäst skulle kunna utvecklas. Erfarenheterna inom 'bor tas tillvara och de ökade insatserna bör bygga på denna grupp som har enunik kunskap på området. Enligt kan olika lösningar' kor'nnta ifråga när det gäller all bygga ut Tyst teaters verksamhet. En väg är-atttilldela ABF resurserna eftersom gr-uppen är-knuten till förbundet och eftersomSveriges dövas riksförbund är anslutet till ABF. En annan lösning är attansvaret för administration och distribution överförs till . Enligt och Folkels hiisföreningurniis riksorganisiilionsamt Svenska rikstealern är det mindre län-rpligt att begränsa den föreslagnaRiksteaterensemblens verksamhet till en ren dövtealer med teckenspråk somhuvudsaklig uttrycksform. I stället borde en verksamhet med mimleater kunnadiskuteras. En sådan inriktning bör kunna vara av intresse för såvälhörselskadade som annan publik. Dessutom kan artisterna i en sådan grupp växlavilket bör verka vitaliserande på verksamheten. En mimleater skulle medverkatill att utveckla ett eget kulturskapande bland döva som i sin lur kan nå ickehandikappade.För att utveckla samarbetet med de hörselskadades och dövas organisationerför-eslår att dessa ansluter sig till de lokala teaterföreningarnainom där sådana finns. Tanken alt ensemblen inom skall kunna medverkai amatör-teaterverksamheten bland döva berörs av A'/v.s som anser altintresser-ade dr-a ma pedagoger bör- beredas tillfälle till undervisning iteckenspr-åk samt att mimutbildningen vid scenskolorna bör- utökas betydligt.Dessa insatser-bör- kunna stimulera amatörtealerverksamheten. 1976/77: 87 43 Teatrarnas riksjörhund och Svenskarikstealern år kritiska mot utredningens kostnadsberäkning för den särskildaensemblen. Kostnaden för ensemblen kan beräknas uppgå till 1.4 milj. kr. och delbedöms som anmärkningsvärt att utredningen minskat beloppet ulan alt lämnanågon motivering. Utredningens konstaterande allfolkbibliotekens service till handikirppa-de varierar kr-aftigl mellankommunerna och att en utjämning och kraftig höjning av ambitionsnivån ärnödvändig, betonas av bl.a. slutens kulturråd, SÖ, Sveriges allmännahihlioteksjörening, SRF och Svenska fölkblh-liotekarieförhiindet. ärflera remissinstanser kritiska mot utredningen för att den inte lagt framnågr-a för-slag för att förändr-a for-hållandena. konstaterar att eftersom utredningen inte pekar på någrakonkreta åtgärder för- alt få till stånd en utjämning är del stor r-isk attojämnheten per-manenlas. Svenska jölkhiblioicka-rieförhundel finner detanmärkningsvärt att utredningen inte har' gjort en analys av hur de ökadebehoven skall kunna tillgodoses. Enligt förbundet innehåller avsnittet omfolkbiblioteket alltför mycket av svepande forniir-leringar om att insatser'naskall ökas. Utredningens uppfattning att alla folkbibliotek skall ha sammaser-viceskyldigheter till handikappade, anser-förbundet vara helt orealistiskti dagens läge med ett stort antal små resurs-svaga kommunbibliotek. Även .SÖfiamhåller att utredningen inte har visat buren fullgod biblioteksservice skallkunna genomföras i samtliga kommuner. Två remissinstanser diskuterar' hur en utjämning skallkunna komma till stånd. anser att så längestandar'dskillnaderna är så stora som f.n. är det länkbart alt del kr-ävsstatliga stimulansbidrag om utredningens förslag skall ha några möjligheterattför'ver'kligas i hela landet. Enligt SRF.s mening är det troligen nödvändigtatt lagstifta om minimiresur-ser för de kommunala biblioteken om de nyauppgifter utredningen föreslår' skall kunna genomföras. Orsaken tillskillnaderna mellan kon-rmunerna är-fi-ånvar-on av giltiga normer och dir-ektivsom gäller- hela landet. instämmer iatt bibliotekens service till handikappade skall förbättras men fiamhållersamtidigt att eftersom förhållandena varierar starkt kommunerna emellan måstegenomförandet få ske i olika takt från kommun till kommun. Flera r-emissinslanser däriblandstarens kultunåd. allniä/i-na biblioleksförening, HCK, SRF ochSvenska folkhlhliotekarieförhiindcl anseratt den nivågruppering somfolkbiblioteken arbetar med i form ;rv lokala bibliotek, länsbibliotek ochlånecentraler borde kunna utgöra en 1976/77: 87 44 grund fören plan för- bättre biblioteksservice tillhandikappade. Vissa servicefunktioner- skulle kunna kopplas till de lokalabiblioteken som t. ex. information och rådgivning samt utlåning av talböcker-.I första hand bör- det dock vara länsbiblioteken som fungerar- somresur-scentral för handikappade. Dessit bibliotek bör tillgodose en del avlänets behov av LL-böcker, storslilsböcker, talböcker- och i en framtidvideogr-am för- utlåning. En utbyggnad av länsbibliotekens resurser- skullemedföra en jämnare standard i landet. redovisar alt rådethar-för avsikt att studera lirns-bibliotekens uppgifter inom r-amen föröversynen av del statliga stödet till länsbiblioteken. I det sammanhangetkommer också talboksförsörjningen i landet att undersökas närmare. Betydelsen av att biblioteken ärutrustade med lämpliga tekniska hjälpmedel ft-amhålls av ,allnuinnu hihlioteksjörening. Rik.sförhundel mot allergi och Svenskafolkbihlioiekurieförbundel. Värdet av bibliotekens uppsökandeverksa m he t betonas av flei'a remissinstanser. Svenska komnuinförhiindetfiamhåller att förbundet inte som utredningen hyser' någon tveksamhet till denuppsökande verksamheten och fiamhåller att den inte är ett sämre alternativutan ett viktigt och nödvändigt komplement för en fullvärdig service tillhandikappade. allmänna biblioteksjörenlng och SvenskaJolkbihlioiekarieför-hiindet anser alt utredningens synpunkter påbiblioteksverksamheten på vårdinstitutioner- bygger pä otillräckligainfor-mationer. En konkr-et genomgång av t.ex. sjukhusbibliolekens möjlighetertill biblioteksservice åt handikappade på våidinstitutioner- hade varit önskvärd.Båda or-ganisatio-nerna delar- utredningens uppfattning att biblioleksservicenvid vårdinsti-lutionerna bör utvecklas. Sjukhusbiblioteken, främst de störr'e,bör få resurser till inköp av egna bestånd av talböcker'. Samtliga remissinstanser- som berörfiågrtn uttalar sig för att en utvidgad rätt till lån av tal böc ker inför's.EnWgi Svenska Jölkhlhlloiekd-rlejörhundel år det beklagligt att utredningeninte har lagt fram något sådant för'slag. SÖ och HCK anser;rtt tillämpningsföreskrifterna för upphovsrättslagen måste ändr-as. Ett annatalternativ är- att ett särskilt avtal träffas med upphovsmännen. Ändringen börenligt SÖ v;r-ra sådan att rrlla som har- svårigheter- att läsa påkonventionellt sätt ges rätt att låna titlböcker-. för trafik-och polioskadade. barn ochungdomar amX mol reiimaiisin föreslår' att personer med gravarörelsehindei-och försämrad gripförmåga skall ha rätt att låna talböcker-.Utredningen om upphovsrätt uppger att frågan om rätten till talbokslån komn-reratt tas upp i utr-edningens arbete, SRF är medveten om att talboken kan varatill glädje även föi- andr-a gr-upper än de som f. n. har rätt att använda den.För- 1976/77: 87 45 bundet är också berett alt diskutera om föreningensbibliotek skall ge service till nya låntagargrupper. En förutsättning för enutvidgad Urlboksutlå-ning är. enligt förbundet, att samhället ger' stöd till ennödvändig kvrrntita-tiv ökning av bokbeståndet samt till framställning avspeciellt tilli-ättalagda böcker och information om dessa. Om fler gr-upper får möjlighet attlåna talböcker' är' det nödvändigt att de även erhåller bandspelare som fritttekniskt hjälpmedel fiamhåller slutens kultunåd. SÖ och Svenskajölkbihliolekarleförhundel- De två senare påpekar vidar-e att det råder storbrist på bandspelare vid vårdinstitutionerna. Denna brist måste avhjälpas omen utvidgad talboksullåning skall få avsedd effekt. SÖ och HCK understr-ykeratt en vidgad talboksullåningkräver'att särskilt anpassade talböcker' produceras för vissa handikappade somt. Dessa talböcker måste ha ett enkelt och lältlyss-nalinnehåll samt ofta var-a långsamt inlästa, SÖ anser'alt fiåga om lämpligutfor-mning av dessa specialframställda talböcker' böi' studeras inom ramen förarbetet med LL-lilteratur. Kontakten med nya låntagargrupper ien vidgad talboksullåning nås bäst i folkbibliotekens uppsökande verksamhetpåpekar'.SÖ och Svenska jolk-hlhliotekarlejörhundel. Litteraturulredningens synpunkter-på DBF:s bibliotek kommenteras inte närmare av remissinstanserna. 1 en skrivelse i anslutning till sitt yttrandeöver litter-alurutred-ningetens betänkande lade luuidikapputredningcn fiam ettsärskilt förslag om det framlida huvudmannaskapet för en biblioteksverksamhetsom då-var-ande DBF svarar för och on-r verksamhetens målsättning ochrrtveck-ling. för-eslår- idenna skrivelse att rrvtal tr-äffas med DBF om att staten utan kostnad övertar'föreningens blindskrifts- och talboksbibliotek samt ansvaret för' dessas driftoch utveckling. framhåller särskilt att ettvälutrustat centralt specialbibliotek för handikappade är en angelägenhet församhället på samma sätt som annan biblioteksverksamhet, att stat och kommun börla samma ekonomiska ansvar för synskadades biblioteksförsörining son'r för deseendes, att talboken i allt störr'e utsträckning bör göras tillgänglig förändrahandikappade än synskadade, att staten bör ta på sig ansvaret för dennautveckling, att det är angeläget att förverkliga den an-rbitionsnivå för biblioteketsverksamhet, som anges i SÖ:s förslag och son-r litteraturutred-ningen anslutitsig till, att en överföring av talboksbeståndel från öppnrr spolar tillkassetter snar-ast bör genomföras, att i princip är- 1976/77: 87 46 positiv till att staten övertar men attföreningen har- förutsatt, att hänsyn las till dess uppfirttning när förslagettill verksamhet och organisation utformas. Enligt handikapputr-edningensförslag skulle sålunda DBF:s bibliotek med staten som huvudman bli ett centraltspecialbibliotek med uppgift att anskaffa och utlåna blindskrifts- ochtalbokslitteratur', att stimulera de allmänna biblioteken alt utveckla sinver'ksamhet för' synskadade och andra handikappade, all utgöra lånecentralför-de allmänna biblioteken, att stödja de allmännit bibliotekens verksamhetgenom deposition av talböcker-, att stödja synskadade studerande ochfolkbildningsver-ksamhelen bland synskadade genom att anskaffa och utlånasludielitter-atur saml att informer-a om bibliotekens verksamhet och resurser. Till dessa riktlinjer har ställt sigpositiv. för-eslås få enstyrelse med sju ledamöter som tillsätts av Kungl. Maj:t varav tre efterförslag IVån DBF. En av led;rmöler-na bör av Kungl. Maj:t utses tillor-dförande. Den folkbildningsseklion son-r f.n.är' knuten till bör' i och med att staten övertar huvudmannaskapetöverföras till DBF. anser' det väsentligt att staten gersådant stöd till detta folk-bildningsarbete bland synskadade att det kanutvecklas ytteriigare. DBF bör genom hyresavtal upplåtrrlokaler ål i föreningens fastigheter' i . Ett särskilt avtalbör' ingås med DBF om utnyttjande av de tekniska och administrativa resurser-,som föreningen förfogar över. Eftersom stadsbibliotektill skillnad från andra större bibliotek inte har egna talböcker, bör detcentrala specialbiblioteket t. v. svar-a för dir-ektlån till synskadade ochandra handikappade inom . Detla bör dock förutsätta attöverenskommelse tr-äffas mellan staten och bl.a. omersättningsfrågor. Utr-edningens förslag att statenskall ta över ansvaret för-SRF:s punktskrifts- och talboksbibliotek tillstyrksav rlksrevi-slonsverkel. stolens kulturråd, SÖ. Svenska koininunförhundel,allmänna hlbUoteksförening. Unga synskadade och SvenskaJolkblhllole-kiiriejörhundel. Den för-eslagna ambitionsnivån f ö r b i b I i o t e k e ts anskaffning av talböcker och pu n k t sk ri fl s böc ke r' har inte föranlettnågra all-varligar-e erinringar fi-ån r-en-rissinstanser-na. Förslagettillstyr'ks uttr'yckli-gen av stålens kulturråd. Svenska lioinmunjörhundel.Sveriges allmänna hihlioteksförening. HCK, SRF och Unga synskadade. Statenskulturråd framhåller all den höjda rtmbitionsnivån måste genomföras orrvsetthuvudmannaskapsform men konstaterar' san-rtidigt alt utredningen inte har'belyst om punktskrifts- och talboksproduktion inom SRF har' möjlighet att 1976/77: 87 47 klara av den föreslagna pr-oduklionsnivån. Behovet avlitteratur för barn och ungdom framhålls av SÖ liksom av SRF som även understryker-att den föreslagna ambitionsnivån gäller- litteratur- som framställs på punktskrifts-och talboksbibliolekens initiativ. Studerandes behov av läromedel ochyrkesverksammas behov av speciallitteratur- måste enligt förbundet tillgodosesutanför de angivna ramarna. Unga synskadade menar att det ärför litet med en utgivning av . 'lOO titlar i punktskrift mot bakgrund avutredningens uttalande att den anser att punktskriftens ställning bör stärkas.Föreningen fi-amhåller behovet av lättlästa böcker- påpunktskrift och i talboksform. Även Svenska folkhibllotekarieförbundel betonaralt sådan litteratur måste finnas vid . Vikten av alt biblioteketinformerar om sitt bokbestånd betonas av SRF och Unga synskadade. SRF uttalaremellertid sin besvikelse över- att utr-edningen visserligen påvisat behovetmen inte föreslagit att medel anvisas till kostnaderna. SÖ och SRF år positiva till attelevbiblioleket vid Tom te bodaskol an samor-dnas med SRF:s bibliotek. SÖ ochSRF framhåller-att det vid en sådan samor-dning behövs en särskildbarnbibliolekaiie vid . Några r'emissinstanser. däriblandstatens kulturråd, allmänna bihHoteksförening och SRF påpekar att denkraftiga ökningen av ambitionsnivån för förvärv av tal- ochpunktskrifisböcker kräver ökad personal vid . Detta har-intebeaktats av utredningen som inte heller redovisat någr-a kostnadsberäkningar-. Det av utr-edningen föror-dadespecialbiblioteket bör inte enbart arbeta med tal- och punktskriftsböcker anserSÖ, allmänna hlblloieks-förening och Svenskafolkhihliolekariejörhundcl. bör'även svara för utlåning avvideogram som producer-as ;rv och . anserdet vara oklart vad enligt utredningens förslag bör arbeta med förmedier. Såväl lättlästa böcker- som videogram anpassade för hörselskadade kankomma ifiåga. skulle därmed även vända sig till andr'ahandikappgr-upper än synskadade. De nämnda frågorna är av stor-t intr-esse närdet gäller huvudmannaskapsform och per-sonaldimensioner-ing. Frågan om hur- talboksförsörjningenskall organiser-as i landet som helhet samt hur ansvarsfördelningen mellanSRF:s bibliotek och folkbiblioteken bör utformas diskuteras av statenskulturråd, SÖ, allmänna hlblioleksjörening och Svenskafolkbihliotekarieför-bundet. konstaterar- all utredningenhar' valt alt helt knyta sina förslag om förbättrad litteraturservice för'synskadade till ambitionsnivån för SRF:s bibliotek. För att entillfiedsställande service med utlåning av talböcker skall uppnås i landet somhelhet anser det rimligt att det. som det centralabeståndet i SRF:s bibliotek rus- 1976/77:87 48 genomförs en utbyggnad av talboksbestånden ute ilandet. Den totala upprustningen bör ske med en uppgiftsfördelning mellan deolika nivåerna i folkbiblioteksväsendet - lokala folkbibliotek, länsbibliotek,låne-centraler7SRF:s bibliotek för' alt undvika onödiga dubbleringar iinköpen och ett mindre rationellt utnyttjande av lilleratur"en. En sådansystematisk upprustning kräver en kar-tläggning av den aktuellatalbokslillgången i landet, en plan för uppgiftsfördelningen samt eventuellten klarare ansvarsför-delningmellan och bibliotek vadgällerft-amställ-ning av talböcker.