prop · G003119 · 1976-12-31 00:00:00 — och högskolorpåpekar att utrustningsbehovet påverkas av utbUdningsplanens utformning.Nämnden har överslagsvis beräknat resursbehovet för utrustnLng till 1,7 milj.kr. med ledning av det förslag till lokalprogram som överlämnats tiULup-kommittén för jordbrakets högskolor. Till veterinämtbildningen antas f. n. Utbildningen är densamma för samtliga studerande och leder tUlveterinärexamen efter elva terminers studier. Lantbmksstyrelsen och statens livsmedelsverkföreslog en ökning av antagningen av studerande mot bakgrund avsvårighetema att tillgodose behovet av såväl distrikts- sombesiktningsveterinärer. Med anledning härav fick styrelsen för jordbruketshögskolor och statens veterinärmedicinska anstalt (SVA) regeringens uppdrag attnärmare utreda behovet och konsekvenserna av en ökad antagning av studerandetill veterinärlinjen. Styrelsen överlämnade sina förslag. Styrelsen har i utredningen redovisat skälen för enökad antagning till veterinärutbildningen. Styrelsen föreslår en med 25studerande ökad antagning. Remissinstanserna har till övervägande deltillstyrkt en ökad antagning. Regeringen har i årets budgetproposition följtstyrelsens förslag och förordat en ökad antagning till veterinärlinjen till 75studerande fr. o. m. (prop. 1976/77: 100 bU. Styrelsen föreslår vidare att veterinämtbUdningenliksom skall leda lill velerinärexamen efter elva terminers studier.EmeUertid föreslår styrelsen en linjeuppdelning under det sista studieåret.TUl stöd för en linjeuppdelning åberopas bl. a. de krav på ökade resurser somden utökade antagningen av studerande ställer liksom samhällets behov avalltmer specialiserad arbetskraft. Som ett ytterligare skäl för linjeuppdelningenanges angelägenheten av att i utbildningen inrymma ytterligare inslag som kanförbereda de studerande för de praktiska arbets- 1976/77:119 12 uppgiftersom ingår i tjänstgöringen som yrkesverksam veterinär. har styrelsenvelat undvika en förlängning av utbildningstiden. Vad gäller övriga förslag somredovisas av styrelsen ankommer det på regeringen eller, efter regeringensbemyndigande, på styrelsen att besluta om dessa. För kännedom villjag emellertid ange några utgångspunkter för detta arbete. Valet av inriktning föreslås ske redan vidantagningen till veterinärlinjen. Under de sista två terminerna delasutbUdningen enligt förslaget upp på tre inriktningar avsedda för treyrkessektorer, nämligen for veterinärmedicinsk verksamhet rörandeanimalieproduktionens djur (linje A) med 35 studerande, sällskapsdjur ochsporthästar (linje S) med 15 studerande samt arbete inom livsmedels- ochlaboratoriesektorn (linje L) med 25 studerande. Styrelsen diskuterar vidareinförandet av en särskild praktiktjänstgöring efter genomgången utbUdning.Härigenom skulle inte bestämmelserna om behörighet att utöva veterinäryrketbehöva ändras. Remissinstanserna tillstyrker i allmänhetutredningens förslag beträffande utbildningstidens längd, behovet av enlinjeuppdelning under den sista delen av utbildningen samt den huvudsakligaomfattningen av den gemensamma utbildningen. I fråga om valet av inriktning haremellertid ett flertal remissinstanser anfört att detta bör ske först i sambandmed linjeuppdelningen. a. har statskontoret och anförtatt de studerandes valmöjligheter vid antagningen till högskoleutbildningskulle komma att kraftigt begränsas, om styrelsens förslag genomförs. Vidarehar SVA anfört att ett fritt val av inriktning på ett sent stadium avutbildningen skulle komma att medföra bättre anpassning till samhällets behovav veterinärer med olika studieinriktning och således bättre tiUgodose även destuderandes intressen. Flera remissinstanser har invändningar mot denföreslagna uppdelningen av utbildningen. Ytterligare utredning av denna frågaföreslås av vissa. Andra remissinstanser avstyrker förslagen med motiveringenatt endast två inriktningar bör finnas, en för arbete med djurvårdandeuppgifter och en för arbete inom livsmedels- och laboratoriesektorn. Någraremissinstanser tillstyrker dock förslaget. a. framhåller att jordbrukets behov bättre tUlgodoses om en särskild inriktningför animalieproduktionens djur införs. Slutligen framhåller flertaletremissinstanser att behovet av eventueUa ändringar i bestämmelserna ombehörighet att utöva veterinäryrket behöver utredas ytterligare omutbildningen differentieras. Enligt min mening är det väsentligt attveterinärutbildningen ges en sådan utformning att den väl kan svara motsamhällets behov att inom skilda områden kunna utnyttja personer medveterinärmedicinska kunskaper. Som styrelsen har påpekat bör en föriängning avveterinärat-bildningens omfattning utöver den nuvarande undvikas. 1976/77:119 13 styrelsensoch flertalet remissinstansers uppfattning att en viss differentiering är nödvändigunder veterinärutbildningens senare del. är det dock viktigt attsamtliga studerande som antas tUl veterinärlinjen och genomgårveterinärutbUdning även får avlägga veterinärexamen och därmed får möjUghet atti princip ägna sig åt en veterinärs aUa uppgifter i sin yrkesverksamhet. Dengemensamma utbUdningen bör således vara relativt omfattande.VeterinärutbUdningen. bör därför, som styrelsen också har föreslagit, varagemensam i nio terminer, varefter en differentiering skall ske. UtbUdningenbör liksom leda tUl veterinärexamen efter elva terminer. Den gemensammautbildningen bör i huvudsak följa styrelsens förslag. I detta sammanhang harjag med tUlfredsställelse noterat de nya utbildningsmoment som bl. a. avseratt ge framtidens veterinärer bättre möjligheter att ta del av animalieproduktionensekonomiska och miljömässiga villkor. Mot den här bakgranden är det minuppfattning att styrelsen för jordbmkets högskolor och SVA innanantagningen ökas bör kunna fastställa en utbUdningsplan förveterinäratbildningens första nio terminer. I fråga om utformningen av utbildningen under detsista studieåret delar jag den uppfattning flera remissinstanser har framförtatt uppläggningen av denna bör utredas ytterligare. En fortsatt utredning omdet sista studieåret torde, med tanke på att den gemensamma utbUdningen kommeratt pågå t. o. m. om förslaget genomförs med verkan fr. o. , inte komma att förorsaka svårigheter för de studerande. Dennya utbildningsplanen bör i sin helhet kunna föreligga dessförinnan.Samtidigt bör frågan om behovet av eventuella ändringar i lagen om behörighetatt utöva veterinäryrket utredas närmare, eftersom frågan om behörighet hängernära samman med utbildningens utformning. Jag har därför för avsikt att senaredenna dag begära regeringens bemyndigande att tillkalla en särskild utredaremed uppdrag att se över bl. a. dessa frågor. Den fortsatta utredningen böräven behandla frågan om fortbildning och vidareutbildning liksom de frågor somrör särskild praktiktjänstgöring som förutsättning för behörighet att utövaveterinäryrket. I detta sammanhang bör även frågan omdjurvårdar/djursjukvårdar-utbildning uppmärksammas. Som en del i en avlantbraksstyrelsen genomförd utredning angående djursjukvård för sällskapsdjuroch sporthästar har lantbraksstyrelsen överlämnat förslag tillutbildning av djursjukvårdare. Deima utredning har remissbehandlats. I remissyttrandenaöver lantbruksstyrelsens förslag framförs entydigt uppfattningen att detföreligger ett stort och växande behov av djursjukvårdare. Det anses angelägetatt den föreslagna utbildningen kommer till stånd. Bland remissinstanserna ifrågasätter dock Landsorganisationeni om lantbraksstyrelsens utredning är tillräcklig för att nu ta definitivställning i frågan. 1976/77:119 14 Enligt min uppfattning bör frågan om utbUdning avdjurvårdare och djursjukvårdare utredas ytterligare. Jag avser därför attföreslå att den utredare som jag har berört får i uppdrag att se överäven denna fråga, som bör behandlas med förtur. Jag vill slutligen ta upp styrelsens förjordbrakets högskolor och SVA förslag om en successivt ökad antagning tilllantmästar- och trädgårdsteknikerlinjerna. Antagningen till lantmästarlinjenföreslås i en första etapp öka med sex studerande tUl 134 fr.o.m. den 1 januari1978. Antagningen till trädgårdsteknikerlinjen föreslås likaledes i en förstaetapp öka med åtta studerande tUl 38 fr. o. m. . Jag biträderförslagen om ökad antagning till lantmästarlinjen med sex studerande och tillträdgårdsteknikerlinjen med åtta studerande fr. o. m. . Förslagom ytterligare ökad antagning till dessa utbildningslinjer får prövas i sambandmed de årliga anslagsframställningarna. Med hänvisning tiU vad jag nu har anfört hemstäUerjag att regeringen föreslår att 1. godkänna de riktlinjer förveterinärutbildningen som jag har angett i det föregående, 2. godkänna vad jag har förordat om ökadantagning tUl lantmäs- tarutbildning och trädgårdsteknikeratbildning. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att antaga de förslag somföredraganden har lagt fram.