prop · G0031 · 1976-12-31 00:00:00 — Brandslyrelsensallmänna förvaltningsansvar framgår av 3 S brandlagen, som föreslås ändrad såatt det framgår alt regeln ej utesluter sådant fullmäktiges beslul som avses iden nya regeln i KL. Motsvarande ändringar synes ej erforderliga ibyggnadsstadgan eller hälsovårdsstadgan. 1 dessa författningar anges allbyggnadsnämnden och hälsovårdsnämnden skall öva inseende överbyggnadsverksamheten resp. den allmänna hälsovården i kommunen (1 Sbyggnadsstadgan och 1 S hälsovårdsstadgan). Någon regel om atl nämndernahandhar förvaltningen ges däremot inle, varför del inte bör vara nödvändigt alli dessa specialförfattningar ange att hinder ej möter all fullmäktige fattarsådant beslut som avses i den nya regeln i KL. I hälsovårdsstadgan (14 S förstastycket) ges vidare en regel om ijänstetillsättning i ett fall. Det avsertjänst som stadsläkare, vilken skall tillsättas av hälsovårdsnämnden, omkommunfullmäktige ej förbehållit sig tillsältningsrätten. Denna regel tordekomma atl övervägas av hälsovårdsstadgekommiitén och lämnas här orubbad. Vissa ändringar torde fordras också i andra specialförfattningar,exempelvis sjukvårdslagen, för att den föreslagna regeln i KL skall vinnatillämpning. Förslag härom har dock inle utarbetats i denna etapp avöversynsarbetet. Prop.1976/77:1 179 De kommunala nämnderna ges i KL resp. de olikaspecialförfaltningarna en mer eller mindre långtgående befogenhet att uppdra åten eller flera förtroendemän eller åt tjänsteman att fatta beslut på nämndensvägnar. Sådan delegation, som i huvudsak avser ärenden av rutinkaraktär, utgörför nämnderna - framförallt i de något större kommunerna - en värdefullarbetsmetod som gör del möjligt för nämnderna all ägna ärenden av störreomfattning eller av principiell betydelse den tid och uppmärksamhet deförtjänar. Delegaiionsreglerna är ganska lika för flertaletnämnder, men väsentliga avvikelser med exempel på detaljreglering, som kansältas i fråga, förekommer. Fullmäktige kan enligt 43 S KL i reglemente gekommunstyrelsen rätt all "uppdraga åt särskild avdelning, bestående avledamöter eller suppleanter i styrelsen, eller åt ledamot eller suppleant elleråt tjänsteman hos kommunen att å styrelsens vägnar fatta beslut i vissa grupperav ärenden, vilkas beskaffenhet skall i reglementet angivas, dock attframställning eller yttrande lill kommunfullmäktige icke må beslutas annorledesän av styrelsen samfällt". Sådant reglemente behöver numera inte underställaslänsstyrelsen. Motsvarande föreskrift beträffande oreglerad nämnd ärlikalydande bortsett från alt fullmäktiges delegationsmedgivande inle ges ireglemente utan i särskilt beslut (45 S andra och tredje styckena KL). Kommunallagsuiredningen föreslår den förändringenalt delegalionsbemyndigande för kommunstyrelsen inte behöver ges reglementesform utan kan meddelas i annat fullmäktiges beslul (42 S andra stycket EKL).Härigenom fordras ingen särskild delegationsregel för de oreglerade nämnderna,för vilka kommunstyrelseföreskriften i stället görs tillämplig genom hänvisning. Belräffande de specialreglerade nämnderna varierardelegaiionsbestämmelserna något. För brandslyrelse och skolstyrelse gällerregler som i huvudsak motsvarar föreskrifterna i KL, medan övrigaspecialförfattningar innehåller något större avvikelser. gäller sålunda reglerna föroreglerad nämnd genom en hänvisning lill KL (3 a S 1 mom, andra stycketbrandlagen). gäller i huvudsak samma regler.Tänkbara tjänstemannadelegater preciseras dock i viss utsträckning genom altäven skolchef och annan skolledare utöver tjänsteman hos kommunen anges. Vidareundanias viss ärendegrupp, nämligen beslut om att meddela eller återkallagodkännande av enskild skola (15 S skollagen). Prop.1976/77:1 180 5.6.2Nämnder med modifierade kommunsiyrelseregler De sociala nämndernas delegationsregler äruppbyggda efter kommunallagens mönster men skiljer sig härifrån bl. a. genomatl de ärendegrupper för vilka delegation får användas i vissa fall preciserasoch genom alt delegation till ordföranden i några i lagstiftningen angivnafall får tillgripas, om nämndens beslul inte ulan olägenhet kan avvaktas. De regler som gäller för social centralnämndsdelegation sammanfattar i stort vad som gäller enligt resp. särskilda lag.Fullmäktiges medgivande fordras och delegalkrelsen är densamma som i KL (6 och7 SS lagen om social centralnämnd m. m.). Ärendegrupper som kan delegeras angessom socialhjälps-, barnavärds- eller nyklerhetsvårdsärenden. Detta skulleenligt ordalydelsen innebära en begränsning av området där delegation kan kommai fråga jämfört nied reglerna i socialhjälpslagen och barnavårdslagen, där ingamotsvarande preciseringar av ärendegrupperna ges. Av propositionen (1970:121)med förslag till lag om social centralnämnd framgår emellertid inte någon sådanavsikt. Tvärtom kan den allmänna inriktningen i propositionen beskrivas som ensträvan efter all ulan mer ingående materiella ändringar skapa möjligheter lillnämndinlegration. Delegationsmöjligheten torde heller inte tillämpas på dettabegränsade sätt. I likhet med vad som gäller för all nämnddelegationfår framställning eller yttrande lill fullmäktige inte delegeras. Delsammagäller vissa kvalificerade grupper av barnavårds- och nyklerhetsvårdsärenden. Delegation till ordföranden får tillgripas i vissabrådskande socialhjälps-och barnavårdsärenden. Denna befogenhet för ordförandenges direkt i lagen och fordrar således inle nämndens bemyndigande. Bestämmelserna om delegation gäller i tillämpligadelar också social distriktsnämnd (10 S lagen om social centralnämnd m. De regler som gäller socialnämnds delegationbehöver inte ytterligare behandlas, eftersom de helt stämmer överens medmotsvarande regler som gäller för socialhjälpsärenden i social centralnämnd (8S socialhjälpslagen). Beträffande de regler som gäller förbarnavårdsnämnd skall utöver det föregående endast antecknas att vissa besluthuvudsakligen av ivångska-raklär enligt barnavårdslagen inte får delegeras varesig barnomsorgen handhas'av social centralnämnd eller av (11och 12 SS barnavårdslagen). Möjligheten för nyklerhetsnämnd alt delgerabeslutanderätten är utomordentligt begränsad och avser endast yttranden överkörkortsansökningar (8 S 2 mom. nykterhelsvårdslagen). Fullmäktiges medgivandefordras inte i detta fall. Tillkomsten av lagen om social centralnämnd innebaren utvidgning av möjligheten till delegation av nyklerhetsvårdsärenden, även omvissa ärendegrupper av ivångskaraktär undanias - helt analogt medbarnavårdslagens regler. Prop.1976/77:1 181 5.6.3 Nämnder vars delegalionsbemyndigande fordrar underslällning hos För byggnadsnämnd gäller avvikande regler.Delegalionsbemyndigande prövas inte av fullmäktige, utan nämndens beslut attdelegera skall i stället underställas för fastslällelse. Vidarefår delegation till tjänsteman endast avse ijänstemän hos nämnden. Krav påsamlallt beslutsfattande gäller framställning eller yttrande inte bara tillkommunfullmäktige ulan även till och lill regeringen. För beslutom föreläggande vid vite eller annat äventyr och för slutliga avgöranden iärenden av principiell natur eller eljest av större vikt krävs likaså beslutav nämnden i dess helhet (7 S byggnadsstadgan). avvikerdelegaiionsbestämmelserna väsentligt från dem som gäller för flertalet nämnder.Överensstämmelsen med byggnadsstadgans beslämmelser är däremot stor. Sålundakrävs inte heller i hälsovårdsstadgan fullmäktiges medgivande till delegationmen däremot underslällning hos . Tjänstemannadelegationen är påsamma sätt begränsad till nämndens egna tjänstemän och delegation får inteheller här avse framställning till fullmäktige, eller regeringen.Också enligt hälsovårdsstadgan kräver vissa former av myndighetsutövning nämndenssamfällda beslut, nämligen vitesföreläggande och verkställande av ål-gärd påden försumliges bekostnad (12 S hälsovårdsstadgan). Ganska stor enhetlighet kan trots de redovisadeavvikelserna sägas prägla delegationsföreskrifterna i de olika författningarna. Delegalkrelsen är i samtliga fall densamma medundantag av de fall då beslutanderätten lämnas till tjänsteman enligtbyggnadsstadgan och hälsovårdsstadgan. Där har den givits en något snävareomfattning. Avgränsningen av ärendegrupper är generös och istort likalydande med vissa undanlag. Dessa avser mer ingripandemyndighetsutövning eller beslul om tvångsåtgärder i resp. specialförfatining.Nykterhetsvårdslagens delge-tionsmöjligheler är dock myckel begränsade. I deltaavseende får nykterhelsvårdslagen anses vara föråldrad, vilket framgår avdelegationsinstitutels utformning i lagen om social centralnämnd. Den mest påfallande avvikelsen består ibyggnadsstadgans och hälsovårdsstadgans regler om underställning hoslänsstyrelsen av delegalionsbemyndigande i stället för eljest förekommandemedgivande av fullmäktige. Denna konstruktion, som betingas av byggnadsnämndsoch hälsovårdsnämnds relativt långtgående befogenheter, är främmande förallmänna kom-munalrätisliga principer och mindre väl förenlig med strävandenaall begränsa statlig tillsyn och kontroll. Konstruktionen kan försvaras främstbeträffande de ärendegrupper som kan karaktäriseras som myndighetsutövning,även om en naturlig invändning är alt motsvarande lösning inte har Prop.1976/77:1 182 ansettsnödvändig för övriga myndighetsutövande nämnder. För dessa har det ansettstillräckligt att i resp. författning ange de undantag som behövs. Liknandeundantag ges fö. som nämnts också i byggnadsstadgans och hälsovårdsstadgansdelegalionsregler. Helt främmande ter sig kravet på medgivande avlänsstyrelsen i stället för av fullmäktige beträffande de ärendegrupper sominte hänför sig till specialförfattningen utan utgör gängse inslag i fiertaletkommunala nämnders förvaltning. Enligt nuvarande ordning krävs länsstyrelsensmedgivande lill delegation av exempelvis tillsättningar av kommunala tjänster,andra personalärenden, lokalfrågor, ekonomiska frågor och en rad mer ellermindre rutinbetonade ärenden inom det rent kommunala ansvarsområdet. Av intresse i detta sammanhang är altbygglagutredningen i sitt betänkande (SOU 1974:21) förordar en övergång lillde delegalionsregler som gäller i den kommunala förvaltningen i övrigt förärenden enligt en framlida markanvändnings- och byggnadslagstiftning. I syfte atl reducera den statliga tillsynen börnuvarande underställning hos beträffande bemyndigande förbyggnadsnämnd och hälsovårdsnämnd atl delegera beslutanderätt ersättas aveljest förekommande medgivande av fullmäktige. Särskilt intressant ter sig därvid möjligheten atlanknyta bestämmelserna lill kommunallagens motsvarande regler för oregleradnämnd, vilka enligl komunnallagsutredningens förslag skall gälla också förkommunstyrelse. Ett sådant förenhetligande av lagstiftningen,genomfört exempelvis efter brandlagens mönster, bör kunna omfatta också övrigaspecialreglerade nämnder, om en hänvisning lill 45 S andra och tredje styckenaKL i special-förfaittningarna kompletteras med undantag för särskiltkvalificerade ärendegrupper. Delta synes vara en lämplig och enkel lösning.Konsekvenserna skulle bli i huvudsak följande. Brandlagen:ingen förändring i sak. Byggnadsstadgan: medgivande atl delegerabeslutanderätt ankommer på fullmäktige i stället för på . Kravet atlijänstemannadelegat skall vara anställd hos nämnden utgår. Vissa ärendegrupperundanias på samma sätt som . Skollagen: uppräkningen av möjligatjänslemannadelegater utgår, vilket inle innebär någon saklig ändring, eftersomsamtliga angivna ijänstemän innefattas i begreppet "tjänsteman hoskommunen". Samma ärendegrupp som f n. undandtas. Lagen om social centralnämnd: uppräkningen avärendegrupper utgår. Hänvisningen till KL kompletteras med reglerom delegationlill ordföranden i vissa brådskande fall. Uppräkningen av ärendegrupper somundanias från delegation behålles. Socialhjälpslagen och barnavårdslagen: vissalagtekniska ändringar men ingen förändring i sak. Nykterhelsvårdslagen:nuvarande delegaiionsmöjlighel ökar genom en an- Prop.1976/77:1 183 passninglill vad som gäller för nyklerhetsvårdsärenden i social centralnämnd. Vissaärendegrupper, som f. n. anges i lagen om social centralnämnd, undanias fråndelegation. Hälsovårdsstadgan: samma konsekvenser som i byggnadsstadgan. 5.7 Föreskrifter om protokoll I 24 S KL finns jämförelsevis detaljeradeföreskrifter om kommunfullmäktiges protokoll. Dessa regler gäller i huvudsakockså för kommunstyrelsens och de oreglerade nämndernas protokoll (39 och 45SS). När det gäller specialreglerad nämnds protokoll hänvisas regelmässigt ivederbörande specialförfattning till kommunallagens beslämmelser omkommunstyrelsens protokoll, som dock vanligen jämkas genom en särbestämmelse omprotokollets innehåll. I den mån fråga är om sådant ärende om myndighetsutövningmot enskild (s. k. kvalificerat parisärende) som avgörs genom beslul somöverklagas genom förvaliningsbesvär, regleras de specialreglerade nämndernasprolokollföring även av för\'allningslagens bestämmelser om beslutsmotivering(17 S ) och rättelse av beslut (19 S)- Vid en genomgång av de bestämmelser som reglerarnämndernas organisation och arbetsformer ter del sig naluriigt alt behandlaockså reglerna om protokoll. En översyn av dessa regler torde för övrigt varapåkallad av bristande kongruens mellan specialförfaltningarna ochförvaltningslagen och aktualiseras ytterligare av de förslag till ändringar ikommunallagens protokollsbestämmelser som kommunallagsutredningen föreslår. Enligt 24 S KL skall kommunfullmäktiges ordförandeföra eller på eget ansvar låta föra fullmäktiges protokoll. Detta skallinnehålla en förteckning över närvarande ledamöter, en kortfattad redogörelseför varje ärendes beskaffenhet, i varje ärende framställda förslag ochyrkanden som inte har återkallats saml beslutet i varje ärende. Om omröstninghar ägt rum, skall dessutom i protokollet tas in redogörelse förproposiiionsordningnen och uppgift om hur många som har röstat för eller emot.Vid öppen omröstning skall vidare anges hur var och en har röstat. Utan uttryckligt stöd i KL anses atl reservationerskall redovisas i fullmäktiges protokoll. Däremot behöver skälen för beslulinte anges i protokollet. För justeringen av fullmäktiges protokoll finnsulföriiga regler i KL. Det torde dock inte finnas anledning att här närmareredovisa dessa regler. Vad som sagts om kommunfullmäktiges protokollgäller enligl 39 och 45 SS KL också kommunstyrelsens och oreglerad nämndsprotokoll. För justering av dessa nämnders protokoll gäller bestämmelser, som iviss mån avviker från reglerna om justering av fullmäktiges protokoll. Prop.1976/77:1 184 Regler om rättelse av förbiseendefel i protokollsaknas f. n. i KL. förslår dock atl i lagen las in enbestämmelse enligl vilken rättelse före besvärstidens utgång får vidtas iprotokoll, om detta på grund av skrivfel, räknefel eller annat förbiseendeuppenbart har avfattats felaktigt. Bestämmelsen föreslås gälla för såvälfullmäktige som styrelse och oreglerad nämnd (26 S iredje stycket EKL). De övriga ändringar i kommunallagensprotokollsregler som kommunallagsuiredningen föreslagit är av mindre intressei detta sammanhang. Ett undanlag är utredningens förslag all redovisningen iprotokollet av närvarande ledamöter skall kunna ske inte bara genom enförteckning över de närvarande utan också genom att de som är frånvarande anges(26 S första stycket EKL). 5.7.2De specialreglerade nämndernas protokoll I fråga om specialreglerad nämnds protokollhänvisas, som har framhållits, regelmässigt i specialförfatiningentill kommunallagens bestämmelser om kommunstyrelsens protokoll. Förskolstyrelsens del stannar del härvid. När det däremot gäller brandstyrelsen,, de sociala nämnderna och hälsovårdsnämnden föreskrivs i resp.specialförfattning att protokollet inte behöver innehålla annat än förteckningöver närvarande ledamöter saml för varje ärende beslutet och skälen därför. Iförhållande lill kommunallagens protokollsregler innebär bestämmelsen enpåtaglig begränsning men också en viss utvidgning av protokollsskyldigheten.Dessa specialreglerade nämnders protokoll måste således - lill skillnad från deoreglerade nämndernas protokoll - innehålla beslutsmotiveringar. Skälen till att de specialreglerade nämndernasprolokollsskyldighet har begränsats belyses bl. a. i förarbetena tillsocialhjälpslagen, vid vars tillkomst frågan ingående behandlades av riksdagen.1 prop. (1955:177) med förslag lill lag om socialhjälp föreslogs attkommunallagens bestämmelserom kommunstyrelsens protokoll skulle lill fullogöras tillämpliga på socialnämndens protokoll. Mot detta förslag framkomerinringar i fiera motioner. I de likalydande motionerna 1955:1:548 och 11:677uttalades att faltigvårdslagens bestämmelse att endast fattigvärdsstyrelsensbeslut och skälen härför skulle antecknas i protokollet borde gälla också försocialnämnden. Den noggranna prolokollföring.som hade föreslagits ipropositionen kunde enligt motionärerna vara berättigad beträffande kommunensbeslutande och verkställande organs sammanträden men i fråga om socialnämndensyntes den motionärerna medföra ett onödigt betungande arbete, som ibland kundevar3 mer lill skada än nytta. När det gäller åtgärder och ingripanden motenskilda personer, kunde det enligt motionärerna vara till uppenbar skada omvederbörande fick kännedom om varje ledamots personliga ställningstagande. Fråganom socialnämndens protokoll behandlades också i de likalydande Prop.1976/77:1 185 motionerna1955:1:552 och 11:682. Motionärerna fann del angeläget an bestämmelserna omprotokollet gjordes enklare och atl föreskriften om redovisning av de enskildaledamöternas vota föll bort. Andra lagutskottet (2LU 1955:39) framhöll medhänvisning till förslaget i propositionen att vissa fördelar givetvis stod attvinna om reglerna för protokolleringen i olika kommunala nämnder och organ gjordeslikalydande. Enligl ulskotlets mening förelåg emellertid i fråga omsocialnämndens nrotokoll inte samma skäl lill ulföriighet som i fråga omkommunfullmäktiges och kommunstyrelsens protokoll. Den prolokollsskyldighetsom hade föreslagits i propositionen ansågs framtvinga ett betydandeskrivarbete och skulle enligl utskottets mening bli onödigt betungande förnämnderna. De i motionerna framförda erinringarna mot alt ledamöternaspersonliga ställningstaganden framgick av protokollet kunde enligl ulskotletinte heller frånkännas betydelse. Ulskotlet ansåg det inte erforderiigt atlsocialnämndens protokoll upptog annat än förteckning över närvarande ledamötersamt beslutet i varje ärende och skälen härför. beslöt i enlighet medulskotlets förslag (rskr 1955:397). 1 den mån specialreglerade nämnders besjut kanöverklagas genom förvaltningsbesvär och innebär myndighetsutövning mot enskildär förvaltningslagens beslämmelser om bl. a. beslutsmotivering (17 S) ochrättelse av beslul (19 S) tillämpliga. Eftersom nämndernas beslut i allmänhetavfattas i prolokollform. får dessa föreskrifter betydelse för nämndernasprolokollföring. Föreskriften om beslulmolivering innebär attbeslut, varigenom ärende avgörs dvs. prövas slutligt, skall innehålla de skälsom har bestämt utgången. Skälen får utelämnas bara under vissa bestämdaförutsättningar, som anges i lagen, t. ex. om beslutet inte har gått part emoteller när det annars är uppenbart obehövligt all redovisa skälen. Räitelseregeln i förvallningslagen innebär altbeslut, som lill följd av skrivfel, räknefel eller annat sådant förbiseendeinnehåller uppenbar oriklighet, får rättas först sedan part har lämnatstillfälle atl yttra sig. Parlen behöver dock inte höras om det är uppenbartobehövligt. Dessa föreskrifter i förvaltningslagen är somnämnts bara tillämpliga i fråga om sådant beslul av specialreglerad nämnd somkan överklagas genom förvaltningsbesvär och som innebär myndighetsutövning motenskild. Enligt en särskild bestämmelse i barnavårdslagen (14 S 4 stycket) ärföreskrifterna dock tillämpliga också i sådant ärende hos ivilket meddelas beslut, som kan överklagas genom kommunalbesvär. Föreskriftenom beslutsmotivering skall enligt samma bestämmelse tillämpas också på barnavårdsnämndsbeslul under ärendes handläggning. Denna specialreglering belräffandebarnavårdsnämnd hänger samman med att man vid förvaltningslagens tillkomstinle ville försämra det rättsskydd som den enskilde redan tidigare åtnjöt pågrund av barnavårdslagens ulföriiga reglering av förfarandet i ärenden hosbarnavårdsnämnd. Del bör observeras all sär- 1976/77:1 186 bestämmelserna endast avser barnavårdsärenden och inteärenden av annat slag. Vad som har sagts ombarnavårdsnämnd gäller också social centralnämnd och social disiriktsnämnd vidhandläggning av barnavårdsärendc. 5.7.3 Överväganden och förslag Självfallet är det önskvärt attenhetliga regler så långt möjligt gäller för de kommunala nämndernaprolokollföring. önskemål är dock svårt att helt tillgodose med hänsyntill de skilda förutsättningar som gäller för den specialregleradeförvaltningen och för den sektor av kommunförvall-ningen som inte reglerasannorstädes än i kommunallagen. Denna skillnad blev, som harredovisats, utförligt belyst vid socialhjälpslagens tillkomst. Del ansågs dåinte lämpligt all ålägga socialnämnden en lika omfattande protokollsskyldighetsom kommunstyrelsen och de oreglerade nämnderna. Föreskriften om socialnämndsprotokoll motsvaras av regler av samma innebörd i övriga här aktuellaspecialförfaltningar med undantag av skollagen. De olika förutsättningar som gällerför specialreglerad och kommunallagsreglerad förvaltning har ytterligare markeratsgenom tillkomsten av förvallningslagen, som gäller ärende hos kommunalmyndighet om ärendet avgörs genom beslul, som kan överklagas genomförvaltningsbesvär men inte om det kan angripas med kommunalbesvär. Till följdhärav kan förvaltningslagens regler om förfarandet i kvalificeradepartsärenden - t. ex. reglerna om beslutsmotivering och om rättelse av beslut -bli tillämpliga i de specialreglerade men inte i de oreglerade nämnderna. De särregler som gäller för de härbehandlade specialreglerade nämndernas protokoll avser framför alltprotokollels innehåll. Särreglerna innebär i detta hänseende en påtagliginskränkning men också en betydelsefull utvidgning av protokollsskyldigheten. All i enhetlighetens intresse tabort gällande inskränkning i de specialreglerade nämndernasprotokollsskyldighet synes inte böra komma i fråga. De skäl på vilkainskränkningen har grundats synes fortfarande vara giltiga. Den eftersträvadeenhetligheten skulle också kunna uppnås, om motsvarande inskränkning görs ikommunstyrelsens och de oreglerade nämndernas prolokollsskyldighet. Denna frågakan dock inte lämpligen övervägas inom ramen för det nu aktuellaöversynsarbelet. I sammanhanget bör observeras au kommunallagsuiredningen inlehar föresiagii någon ändring i delta syfte av kommunallagens regler omkommunstyrelsens och de oreglerade nämndernas protokoll. Den bristandeenhetligheten på detta område torde lör övrigt inte ha vållat några påtagligaolägenheter. Den utvidgning avproiokollsskyldigheien som gäller för de specialreglerade nämnderna avserbeslutsmotiveringen och grundar sig f n. på föreskrifter både ispecialtörfatiningarna och i förvallningslagen. om besluismolivering kan sägas vara mer kaie- Prop.1976/77:1 187 goriskaän molsvarande besiämmelsc i förvallningslagen, som bara gäller ärenden, sominnebär myndighetsutövning mot enskild och som uttryckligen anger atl beslulinle behöver motiveras under vissa löruisätiningar. Till skillnad från dennaföreskrift i förvaltningslagen gäller specialförfailningarnas föreskrifter ombeslutsmotivering inte bara beslut i kvalificerat partsärende, som kanöverklagas genom förvaliningsbesvär, utan också andra typer av beslul. Någon anledning alt nu ompröva de överväganden påvilka förvaltningslagen har grundats i nu berörda hänseende föreligger inte.Förvaltningslagens föreskrift om beslutsmotivering bör fortfarande gälla för despecialreglerade nämnderna i samma utsträckning som . Vid sidan av dennanyanserade försskrift synes det inte finnas behov av regler om motivering avspecialreglerade nämnders beslul.