prop · G003103 · 1976-12-31 00:00:00 — 43M35, UbU 1975:17 s.5, rskr 1975:179) ingår alt principerna om återkommande utbildning skallutvecklas också vad gäller uppbyggnaden av den gymnasiala ulbildningen samt allen strävan bör vara att införa mer av yrkesförberedande inslag på utpräglatstudieinriktade linjer saml alt införa studieförberedande inslag på merutpräglat yrkesinriktade linjer. Därigenom skulle var och en som gått igenomgymnasieskolan vara väl förberedd både för atl gå ul i arbetslivet ochfortsätta atl studera. Olika aspekter på återkommande utbildning bearbetas f.n. också från andra utgångspunkter än rent utbildningsmässiga. Exempelvis angesi direktiven till sysselsättningsutredningen att återkommande utbildning bör övervägassom en möjlighet all underiätta ungdomars inträde i arbetslivet. Pågående förändringar inom arbetslivet påverkarockså gymnasieskolans innehåll och arbetssätt. Så kommer t. ex. lagen(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet all innebära all helt andra och nyabehov kommer all finnas hos individen för verksamhet både i arbetslivet ochsamhällslivet i stort. Den gymnasiala ulbildningen måste därför i en helt annanutsträckning få till uppgift atl vid sidan av studie- och yrkesförberedelseäven ge arbelslivsförberedelse, dvs. kunskaper om och erfarenheter avdemokrali-och arbetsmiljöfrågor m.m. I propositionen (1975/76:211) om samordnadsysselsättnings- och regionalpolitik pekas på behovet av en mer flexibel ochregionanpassad utbildning i gymnasieskolan. ökat regionall och lokallinflytande över gymnasieskolans planering anses därför önskvärt. Ävenom siörre delen av en årskull som lämnar genomgår 127 Kommittéer: Delll U:ll någonform av gymnasial utbildning utnyttjar många ungdomar intemöjligheterna lill utbildning i gymnasieskolan. De finner inte gymnasieskolantillräckligt attraktiv eller lämpad för deras studieförulsäll-ningar. De möterofta svårigheter all få en meningsfull, yrkesorienlerande eller utvecklandesysselsättning. Jag har i proposition 1975/76:100 (bil. 10 s. 185) redovisatförslagen från en särskild arbetsgrupp inom som harbehandlat vissa frågor rörande utbildningsbehovet hos 16-19-åringar. Gruppensförslag inriktades i första hand på åtgärder för all förbättra möjligheternatill gymnasiala siudier för de ungdomar som tillgodoses mindre väl avulbildningen i gymnasieskolan. Gruppen föreslog att grundläggande frågorrörande den gymnasiala utbildningen skulle beredas i ett fortsattutredningsarbete. Rapporten har remissbehandlats. Frågor om ungdomsutbildningenoch ungdomars sysselsättning har också behandlats av sysselsäUningsulredningen(A 1974:02) i betänkandet (SOU 1975:90) Arbete åt alla. Gymnasieskolegruppen framhöll vidare i sin rapportall motiven för en uppdelning mellan gymnasieskoleutbildningen och denkommunala vuxenutbildningen inte är hållbara vid en utveckling av principernaför återkommande utbildning. Vidare konstaterade man all samordning avgymnasieskolans och den kommunala vuxenutbildningens resurser skulle innebäraen effektivitetsvinst. Även arbetsmarknadsutbildningen borde enligl arbetsgruppentas med i ell försök all åstadkomma en närmare samverkan mellan samhälletsutbildningsutbud. Delta bör nu övervägas av kommittén. Vidare har i ochTjänstemännens centralorganisation föreslagit genomgripande förändringar avden gymnasiala ulbildningen. Genom besluten pä grundval av propositionen(1975/76:39) om skolans inre arbete m. m. har nya förutsättningar skapats fören fortlöpande reformering av del obligatoriska skolväsendet. Betydandedelar av reformen påverkar även andra utbildningsformer. Del finns således skälatt låta utreda vilka åtgärder som är erforderiiga inom gymnasieskolan motbakgrund av besluten rörande . Jag anmälde därför i nämndaproposition atl jag avsåg alt föreslå regeringen att tillkalla särskildasakkunniga för att se över ulbildningen i gymnasieskolan. (UbU1975/76:30, rskr 1975/76:367) hade inget au erinra mot vad jag anförde. I delföregående har jag behandlat motiven för en sådan översyn. En kommitté bör nutillkallas för alt göra denna översyn. I del följande kommer jag, efler samrådmed chefen för och statsrådet , all närmare angede huvudfrågor som kommittén bör behandla. 3Den gymnasiala utbildningens framtida organisation och innehåll syftar inte lill atl ge enyrkesutbildning. Någon ändring i della avseende är inte heller aktuell. Deungdomar som lämnar ulan att utnyttja utbildningsmöjligheterna igymnasieskolan riskerar alt få en svag ställning på arbetsmarknaden. Jag vill idelta sammanhang erinra om all del i propositionen om samordnadsysselsättnings- och regionalpolitik anförs all målet bör vara all allaungdomar skall erbjudas arbete, praktik eller utbildning. Jag vill också erinraom atl har godkänt en Delll U:ll Skr1976/77:103 128 konventionom yrkesvägledning och yrkesutbildning vid utveckling av mänskliga resurser därdel bl. a. rekommenderas aU yrkesutbildningen skall utvidgas för all tillgodosebehovet av utbildning under hela livet för ungdom och vuxna inom alla sektorerav ekonomin och på alla nivåer (prop. 1975/ 76:126 s, 8, InU 1975/76:39, rskr1975/76:315). För all nå dessa mål bör gymnasieskolan göras mer attraktiv förell siörre antal ungdomar, som möjligheterna vidgas för äldre all gåin i utbildning. Olika undersökningar visar atl del i gymnasieskolanfortfarande finns en social snedrekrytering, som senare också påverkarrekryteringen lill olika yrkesgrupper. Valen lill gymnasieskolan visar vidareall många studievägar har en stark könsmässig snedfördelning. På vissa linjerär del mer än 95 96 flickor och på andra 95 96 pojkar. Dessa förhållanden fårsenare effekter i arbetslivet genom fortsatt uppdelning på manliga ochkvinnliga yrken. Genom att den nuvarande organisationen och utbildningsutbudetavspeglar den rådande uppdelningen av arbetsuppgifter på arbetsmarknaden ochdessutom utmärks av social och könsmässig snedrekrytering får inte ulbildningenden jämlikhetsskapande verkan som reformerna har åsyftat. Arbetslivets differentiering återspeglas i alltförstor utsträckning i gymnasieskolan. Vissa linjer är utpräglat yrkesinriktade.Flertalet specialkurser har en snäv inriktning mot ett yrke. Andra linjer harföga yrkesinriktning. De förbereder främst för fortsatta studier i högskolan.Om skolans organisation, arbetsformer och innehåll ensidigt anpassas tillförhållandena på arbetsmarknaden kommer utbildningen all bevara rådandearbelsfördelningsmönsier. En viktig uppgift för kommittén blir atl övervägaändringar i organisationen av utbildning i gymnasieskolan så all denna främjaren demokratisk arbetsorganisation och en ökad valmöjlighet för den enskilde påarbetsmarknaden. Ulbildningen skall sålunda stärka den enskildes ställning iarbetslivet, dvs. ge kunskaper och erfarenheter som krävs föranställningstrygghet och utveckling i arbetslivet. Den skall vidare motverkaindelningar i kunskapsmål som ger upphov till strikta kategoriindelningar ochyrkesmässiga återvändsgränder med åtföljande sociala skillnader. Kommittén börockså i sitt grundläggande arbete ingående pröva vilka åtgärder som behövs förall få en jämnare social och könsmässig rekrytering lill olika utbildningsvägarinom gymnasieskolan. Ett huvudmål för kommittén bör vara atl finna ensådan organisation för gymnasieskolans utbildning all del inom alla studievägarfinns både yrkesförberedande och studieförberedande inslag varigenom alla somgenomgått gymnasieskoleulbildning skall vara förberedda både för alt gå ul iförvärvslivet och för all fortsätta med studier. Kommittén bör belysaeffekterna av sådana förändringar. Organisationen bör möjliggöra ett system därstudier och yrkesverksamhet kan varvas. När målen för gymnasieskolan lades fastutgick man från all huvuddelen av en årskull direkt skulle gå vidare lillgymnasieskoleulbildning. Efler hand har många ungdomar sett återkommandeutbildning som en möjlighet. Den framtida planeringen av gymnasieskolan böralltjämt ha som utgångspunkt atl en siörre del av en årskull, som lämnargrundskolan, skall få en längre sammanhängande studie- och yrkesförberedandeutbildning. Utbildningen skall också bevara individens valfrihet för framtiden.Samtidigt bör det vara möjligt atl som likvärdiga allernaliv genomgågymnasieskolan sammanhängande eller i etapper. Genom en sådan uppbyggnad avutbildningen kan såväl ungdomar som vuxna få bättre möjligheter att, motbakgrund av sina intressen och möjligheter, bedöma när de skall fortsätta medutbildningen. 129 Kommittéer: Delll U:ll Kommittén bör samråda med sysselsäUningsulredningeni vad avser de principiella ställningstagandena för en utbildningsorganisation,som tillgodoser kravet på återkommande utbildning, särskilt med hänsyn lilleffekterna på arbetsmarknaden. Demokratiseringsprocessen på arbetsmarknadenunderstryker betydelsen av all ulbildningen stimulerar de studerande tillmedbestämmande och gemensamt ansvarstagande både och iarbetslivet och samhället. Kommittén bör i sina överväganden beakta denpågående utvecklingen och föreslå de förändringar som behövs förgymnasieskolans del. En utbildningsorganisation som mer än f n.innehåller yrkesförberedande inslag på alla studievägar och som möjliggörvärvning av studie- och yrkesverksamhet fordrar väl utbyggda kontakter medarbetslivet. Kommittén bör överväga de problem som är förknippade med en ökadsamverkan och föreslå åtgärder som ökar kontakten mellan skola och arbetslivunder utbildningstiden. Delfinns även skäl alt överväga i vad mån fördelar finns med en närmare samverkanmellan gymnasieskola, vuxenutbildning och de delar avarbetsmarknadsutbildningen, som barett gemensamt innehåll med dessa utbildningsformer.Genom en sådan samverkan kan det vara möjligt att bredda och bygga ulutbildningen inom en region. Det kan också medverka till atl målet att flerungdomar bereds möjlighet till utbildning kan förverkligas. Vidare börprincipen om återkommande utbildning i gymnasieskolan kunna utvecklas i ensådan samverkan. Kommittén bör mot denna bakgrund ingående pröva möjligheternaav att vidareutveckla samverkansmöjlighelerna mellan olika ulbildningsformerpå gymnasial nivå. Utgångspunkten bör vara atl en sådan samverkan skall ökautbildningsmöjligheterna också för vuxna. Möjligheterna för studerande medlängre arbetslivserfarenhet atl endast välja t. ex. enstaka ämnen eller delarav ämnen måste utvecklas som kraven på viss bredd i utbildningen föryngre studerande inte får eftersättas. Mot bakgrund av vad jag har anfört börkommittén pröva om gymnasieskolans nuvarande konstruktion med linjer ochnäraliggande specialkurser är ändamålsenlig. Kommitténs överväganden bör ha somutgångspunkt atl olika utbildningsvägar i gymnasieskolan som anknyter lillskilda yrken inom breda sektorer i arbetslivet prövas gemensamt. Dennasektorsvisa översyn bör om möjligt relateras till högskolans sekiorsindelning.Därvid bör kommittén pröva om en principiell modell kan tillämpas som utgårfrån en gemensam bas med inriktning mot elt brett yrkesområde i vilken vissalinjer och specialkurser, såväl teoretiska som mer utpräglat yrkesinriktade,skulle kunna sammanföras i gemensamma studiegångar. Vid sidan av längregymnasial utbildning i en följd skulle sannolikt siudier i återkommandeperioder vara ett gott alternativ för många. Elt syslem som möjliggör etappvisaavgångar bör därför prövas ingående. Målet bör vara alt en första etappavgångskall kunna ske med en viss yrkesförberedelse så atl den enskilde får en reellmöjlighet till en fast förankring på arbetsmarknaden. I en sådanutbildningsgång bör del vara möjligt för individen alt lämna studierna utan attha avslutat hela ulbildningen. Beroende på den enskildes önskemål ellerarbetslivets förändring kan studierna inom området därefter 9 1976/77. Delll U:ll Skr1976/77:103 130 fördjupasgenom atl åleriniräde sker på lämplig nivå i utbildningsgången. I en sådan studieorganisation skulle det blimöjligt aU skapa bättre motivation för siudier genom all målet för studiernaligger relativt nära. Studietiden för en hel linje innebär för många studerandeall den tidpunkt då de kan omsätta sina kunskaper och färdigheter i praktiskthandlande ligger så långt fram i liden aU studierna inte upplevs sommeningsfulla. Skolan har sökt avhjälpa denna brist genom ökade kontakter mellanskola och arbetsliv, studie- och yrkesorientering m.m., men hiuills vidtagnaåtgärder är sannolikt inte tillräckliga för alla elevgrupper. I debatten kringgymnasieskoleulbildningen har ungdomarnas intresse för en värvning mellanteori och praktik framhållits. Genom atl åstadkomma en bättre yrkesanknylningav de längre linjerna och strukturera utbildningsgången enligl den härförordade modellen bör dessa önskemål kunna tillgodoses. Åtskilliga av de studerande i gymnasieskolanavbryter sina siudier tillfälligl eller definitivt. Undersökningar omstudieavbrott och linjebyle i gymnasieskolan visar all drygt hälften av dem somgör avbrott i studierna kommer tillbaka antingen på samma studieväg eller pånågon ny. Många avbryter sina studier mer på grund av bristandetillfredsställelse med sin utbildningssituation än på grund av all de har enallmänt negaliv inställning till studier. Definitiva studieavbrott är vanligastpå yrkesinriktade linjer. Undersökningarna visar all många som definitivt haravbrutit studierna drabbas av långvarig arbetslöshet och i övrigt har en svagställning på arbetsmarknaden. Kommittén bör ingående undersöka orsakerna lillstudieavbrott och föreslå åtgärder som gör gymnasieskolan bättre anpassad tilldessa grupper. Problemet med studieavbrotten hänger också samman med innehålleti undervisningen, lill vilket jag återkommer i del följande. En utbildningsorganisation som bygger på etappvisavgång, dvs. ett syslem som främjar återkommande utbildning, syftar till envidgad social rekrytering lill olika utbildningsvägar och yrken. kanen sådan organisation medföra vissa problem. Det kan t. ex. medföra atlstuderande med svag studiemotivation avslutar studierna efter en första etappoch sedan inte återkommer. Kommittén bör vara uppmärksam på sådana effekler ochföreslå åtgärder som underiältar och stimulerar lill åleriniräde i utbildningsgången. Vissa elever behöver starkt yrkesinriktadeutbildningsalternativ för att de över huvud taget skall vara intresserade avfortsatt utbildning. Också en ny utbildningsorganisation kan därför behövakompletteras med speciella starkt yrkesinriktade kurser. Del bör vara möjligtatl bygga på sådan utbildning med ytteriigare kurser så all studierna pålämplig nivå kan förenas med den mer reguljära studievägen. Jag vill här erinraom atl efter förslag av gymnasieskolegruppen har viss försöksverksamhet medkorta yrkesinriktade kurser påbörjats i några kommuner. Försöksverksamhetenutvärderas f n. inom . Vidare finns en begränsadförsöksverksamhet med kurser för invandrarungdomar i syfte att underlätta fördessa att genomgå gymnasieskoleutbildning. Samma behov kan finnas för andragrupper. Kommittén bör följa den försöksverksamhet som redan har påbörjats. Den framtida studieorganisationen behöver varamångsidig i den meningen att den ger utrymme såväl för utbildningsvägar med engemensam bas som vänder sig mot breda yrkesområden och har inslag av bådeyrkes- och studieförberedande moment som för sludiealternaliv med korta starktspecialiserade yrkesinriktade kurser. Kommitténbör i delta sammanhang också överväga vilka andra insatser än 131 Kommittéer: Delll U:ll rentorganisatoriska som kan vara nödvändiga för elevgrupper som inte utnyttjargymnasieskolans utbildning i samma utsträckning som andra. kan gälla t.ex. handikappade och invandrare. 3.3Samverkan mellan gymnasieskolan, vuxenutbildning och arbetsmarknadsutbildning De utgångspunkter för gymnasieskolans framlidaorganisation som jag har skisserat bör medföra möjligheter lill ökadsamverkan mellan gymnasieskolans studievägar, vuxenutbildning ocharbetsmarknadsutbildning som man bibehåller dessa utbildningars mål.En helhetssyn på utbildningarna på den gymnasiala nivån blir då naturlig, därskarpa gränser av administrativ och pedagogisk art i görligaste mån reduceras.En närmare samverkan måste dock bygga på hänsynslagande lill både ungdomarnasoch de äldres situation och respektive ulbildningsforms egenart och uppgifter.En sådan samverkan bör ha som utgångspunkt all den kan resultera i ell bättreutnyttjande av resurser som personal, lokaler och utrustning. Den fåremellertid inte leda lill sådana förändringar som medför kostnadsökningar, t.ex. genom förändrade delningslal. Även om man kan finna en lång rad likheter mellankommunal vuxenutbildning, arbetsmarknadsutbildning och gymnasieskola finnsockså skillnader. Med den inriktning av gymnasieskolans fortsatta utvecklingsom jag har angivit i del föregående bör del vara möjligt alt minska dessa.Utbildningsorganisationen för vuxenutbildning och arbetsmarknadsutbildningkännetecknas av betydande flexibilitet jämfört med gymnasieskolan. Också inomgymnasieskolan bör eftersträvas en ökad flexibilitet i organisationen, även omman där inte bör gå lika långt som inom de båda övriga utbildningsformerna. Föratl snabbi kunna möta uppkommande behov, t. ex. vid konjunkturnedgångar,arbetar arbetsmarknadsutbildningen med kontinuerlig intagning och rörlighet ifråga om dimensioneringen. Detta kan i vissa fall försvåra en samverkan medkommunal vuxenutbildning och framför allt med gymnasieskolan, som har fastainlagningsperioder. Kommittén bör överväga ell system med konlinueriigintagning i vuxenutbildning och gymnasieskolan. Kommittén bör härvidväga för- och nackdelar framför allt med hänsyn till möjligheten att i lidfastställa utbildningsorganisationen bl. a. vad gäller personalbehovet. Ävenandra konsekvenser för personalen av en konlinueriig intagning bör analyserasav kommittén. Det finns även andra för utbildningarna specifikainslag som bör analyseras innan ställning kan las lill en närmare samverkanmellan de olika ulbildningsformerna. En skillnad gäller möjlighet till siudierpå hel- resp. dellid. Möjlighet atl välja den studieform som är meständamålsenlig med hänsyn lill individens situation utgör ofta en förutsättningför framgångsrika siudier. Kommittén bör därför närmare överväga de för- ochnackdelar som är förknippade med hel- resp. deltidssludier och föreslålösningar. I arbetslivet verkar alla yrkesverksammatillsammans oberoende av ålder. All låta olika åldersgrupper studeratillsammans på gymnasial nivå skulle därför innebära att skolan i ett avseendenärmade sig förhållandena i arbetslivet. En samverkan mellan generationer börfrämjas så all konstlade gränser mellan olika åldersgrupper inte onödigtvisuppslår. Olika åldersgrupper finns redan i många gymnasieskolor, framför allti specialkurser, och i arbetsmarknadsutbildning. Effekterna av att blandaungdomar och äldre i Delll U:ll Skr1976/77:103 132 utbildningkan vara olika beroende på ämnen, studiemotivation m. m. Viss forskning finns redanom de melodiskt-pedagogiska problemen. Kommittén bör ytteriigare belysaeffekterna av atl ungdomar och äldre undervisas i samma grupp. I vuxenutbildning ocharbetsmarknadsutbildning är utbildning på grundskolenivå ofta integrerad medutbildning på det gymnasiala stadiet. Kommittén bör därför också belysa om ökadsamverkan kan ske mellan dessa delar av vuxenutbildning ocharbetsmarknadsutbildning och hur de kan passas in i en organisation som innebärökad samverkan mellan arbetsmarknadsutbildning, vuxenutbildning ochgymnasieskolan. Eftersom utredningsarbetet kan komma atl beröra arbetet inomutredningen (U 1975:19) om vissa folkbildningsfrågor bör kommittén samråda meddenna utredning. 3.4Vissa utbildningsvägar i gymnasieskolan har i skrivelse den 27 oktober1975 avgivit förslag om inrättande av en särskild social service- ochbarnomsorgslinje. Detta förslag hör nära samman med barnslugeulredningens (S1969:31) förslag i betänkandet (SOU 1975:67) Utbildning i samspel, som innebäratl del första steget till utbildning inom barnomsorgsyrken inryms som enseparat linje i gymnasieskolan. En bred remissopinion ställer sig bakombarnslugeulredningens förslag till mål och inriktning, innehåll, ämnesblocksamt arbetssätt för den föreslagna utbildningen för barnomsorgsyrken. Olikasynpunkter framförs emellertid om var det första stegel skall organiseras.Flera remissinstanser pekar också på sambandet med andra utbildningsvägar igymnasieskolan, främst vårdlinjen, konsumtionslinjen och sociala linjen. De båda förslagen bör enligt min mening överiämnastill kommittén för all prövas i samband med översynen av den gymnasialautbildningen. En utgångspunkt för kommitténs arbete inom detta område bör varaalt åstadkomma en breddning av barnslugeulredningens förslag till första steg. Genom ett särskilt beredningsarbete inomutbildningsdepartementet (prop. 1975/76:I00bil. 186,UbU 1975/76:27,rskr1975/76:33l)övervägs frågor om vissa vårdutbildningar som skall ingå i den nyahögskoleorganisationen. Delta sker inom en särskild grupp, kallad V . Ett visst arbete avöversynskaraktär pågår också inom . Inom Landstingsförbundethar ett förberedande arbete med vissa riktlinjer för utveckling av läroplanerför vårdutbildningar i del närmaste slutförts. har i belänkande rörandevårdyrkesutbildning (UbU 1975/76:27, rskr 1975/76:331) understrukit vikten avatl gemensamma grundkurser eller basutbildningar skapas för breda verksamhetsfältoch att man i sammanhanget bör överväga möjligheterna att inordna ungdomsutbildningoch vuxenutbildning i ett gemensamt vårdutbildningssyslem präglat avåterkommande utbildning. De i det föregående skisserade utgångspunkterna förden framtida gymnasiala ulbildningen utgår från en sådan grundsyn. Det krävsett omfattande utredningsarbete för atl kunna tillgodose de nyautbildningsbehov inom de delar av vårdyrkesseklorn som även fortsättningsvisskall finnas kvar inom gymnasieskolan. Utifrån vad jag nu har anfört bör kommittén i ellsammanhang se över vårdlinjen, konsumtionslinjen, sociala linjen och despecialkurser som nära 133 Kommittéer: Delll U:ll anknyterlill dessa linjer samt de förslag som har överiämnals av barnslugeulredningenoch . I arbetet med denna sektor kan också densamhällsvetenskapliga linjen komma atl beröras. Del arbetssätt sombarnslugeulredningen rekommenderar, bl. a. lagarbete, och som remissinstansernaställt sig bakom förutsätter en uppluckring av gymnasieskolans fastaregelsystem. Frågor rörande ramtimplan i ställel för en fast timplan förutbildningen, kompanjonlärarskap m. m. måste då lösas på ell annat sätt än fn., eftersom en utveckling mot lagarbete och problemorienterade studier annarsförsvåras eller omöjliggörs. Jag finner en sådan inriktning ligga i linje medvad jag i del föregående har anfört om principerna för den gymnasialautbildningens utveckling. Fördelningen av gymnasial utbildning på olikasektorer måste bygga på aktuellt prognosmalerial. Det nuvarande materialetvisar brist på personal inom de tekniska yrkena. Tillströmningen lill tekniskoch naturvetenskaplig utbildning i högskolan har också minskal under 1970-talel.Della motiverar särskilda åtgärder för all stimulera tekniska ochnaturvetenskapliga siudier. Kommitténbör ingående analysera orsakerna till det minskade intresset .för tekniska ochnaturvetenskapliga siudier och föreslå lämpliga åtgärder. år1968 framlagda undersökning av gymnasieelevernas inställning till matematik,fysik och kemi pekade på atl elevernas attityder till dessa ämnen hadeutvecklats ogynnsamt. Om detta är giltigt för motsvarande linjer igymnasieskolan, bör innehåll och verksamhetsformer analyseras och förslag lillförbättringar läggas fram. 10 uttalades all även frågor omden kulturella miljön i vid bemärkelse bör uppmärksammas. Inomskolöverstyrelsen pågår utvärdering och översyn av gymnasieskolans utbildningpå del estetiska området. Del är angeläget att kommittén följer detta arbeteoch även uppmärksammar det humanistiska området. Som ett alternativ till utbildning i mer reguljärform kan utbildning i företag vara ell sätt all tillgodose varierande behov. Enkartläggning av företagsul-bildningen görs f n. av utredningen (A 1975:01) omutbildning i företag.