prop · G00360 · 1976-12-31 00:00:00 — De ansåg att företag i aUmänhet, inberäknat multinationeUa företag, liksom även regeringar och fackliga organisationer, har ett ansvar för att åstadkomma en bättre balans i fördelningen av världens produkter och ktmskaper. De multinationeUa företagen har i samverkan med hemländemas och värdländemas regeringar och fackliga organisationer en viktig roll att spela vid främjandet av socialt framåtskridande. De multinationella fö retagen kan inte ensamma lösa sysselsättningsproblemet och tiUgodose världens gmndläggande behov, men de har ett bidrag att ge på dessa områden; regeringama har emellertid det primära ansvaret för denna uppgift. ArbetsgivarrepresentanternaframhöU att diskussionen av proble met borde koncentreras tiU frågan om vilka slag av sysselsättningsmöj ligheter de multinationeUa företagen kan skapa. 5 1976/77.1 saml Nr 60 1976/77: 60 54 serarsig för att utveckla nya aklivileler av betydelse för sysselsättningen,exempelvis inom jordbruket. Även om de multinationella företagens direktaskapande av sysselsättning är begränsat, är de indirekta verkningarna betydandeoch kan stimulera ulvecklingen av ekonomin och del tekniska kunnandet. Arbetsgivarrepresentanternaansåg att det ankommer på varje regering alt avgöra vilka slag av industriella aktiviteter och teknologier som är bäst lämpade atl tillgodose utvecklingsbehoven i dess land. Nya aktiviteter av multinationella företag i utvecklingsländer bör passa in i de nationella planerna. Jordbruket bör i första hand uppmärksammas i utvecklingsländerna, och de multinationella förelagen kan hjälpa tUl atl utveckla industrier som förser jordbmket med produktionsmedel och som bearbetar jordbrukets produkter. 101, Arbetsgivarrepresentanternaframhöll alt de multinationella företagen är ell betydelsefullt instrument föröverföring av avancerad teknologi, alt valet av teknologi ofta dikteras avregeringarna och att regeringarna i utvecklingsländerna vanligen önskar införade mest avancerade typerna av teknologi, 102, Arbetsgivarrepresentanternauttryckte den uppfattningen atl de multinationella förelagen har gynnsammaverkningar på löner och arbetsvillkor. Det ankommer på värdländernasregeringar att bestämma de sociala förpliktelser som de multinationellaföretagen skall uppfyUa. De multinationella företagen brUkar vanligenrespektera arbetstagarnas rättigheter, liksom de respekterararbetsmarknadsnormer och arbetsvillkor, I aUmänhet gäller att de multinationellaföretagen är ansvarsmedvetna, all de utbildar inhemsk personal, att de hargoda relationer till de anslällda, alt de har lika bra eller bättre löneskalorän de nationella förelagen och alt de i sin verksamhet respekterar nationellaföreskrifter. De multinationella förtagen är berättigade till elt skäligtvederlag för sina ansträngningar. Arbetsgivarrepresentanternaframhöll att de multinationella fö retagen har frihet alt inte investera och att utländska investerare har be hov av ett stabilt investeringsklimat. Stränga regler är godtagbara så länge de inte ändras godtyckligt, HärtiU kommer.att de multinationella företagen vänder sig mot beslämmelser som inte gäller också för in hemska förelag. Arbetsgivarrepresentanterna krävde lika behandling i sociala angelägenheter, 104, Efteratt ha tagit del av de fem rapporter som utarbetats av in ternationella arbetsbyrån på begäran av det trepartiska mötet för för håUandet mellan de mullinaliohella förelagen och socialpoUtiken, vilket hölls i den 26 oktober4 , och av de enhälliga besluten vid det Ireparliska rådgivande mötet för förhållandet mellan de multinationella företagen och socialpolitiken, vilket hölls , uttryckte arbetsgivarrepresentanterna den uppfattnmgen alt det inte var världssysselsättningskonferensens uppgift att diskutera utform ningen av principer för multinationella företags verksamhet. En frivil lig uppförandekod skulle kunna vara tUl nytta. Arbetsgivarrepresentanternaansåg att internationella arbetsby råns undersökning rörande internationella pruiciper och riktlinjer är en klar och uttömmande översikt över möjUghetema inom område. Byråns undersökningar har visat att de multinationeUa företagen i all mänhet uppträder på ett ansvarsmedvetet sätt. Dessa undersökningar har inte kunnat påvisa existensen av problem av det slag som arbets- 1976/77: 60 55 Av undersökningarna har det framgått atl de multinationellaförelagen är en kraft för ekonomisk utveckling, I själva verket är de det mesteffektiva medel som man funnit atl reducera lidsålgången för alt utbUdade specialister som erfordras för alt organisera resurserna och för atluppbåda finansiella medel. Del måsle tillses all eventueUt vidtagna åtgärder inlefår ogynnsamma konsekvenser för framliden. Arbetsgivarrepresentanterna vardärför inle övertygade om behovet av internationella ålgärder med avseende påmultinationella företag på det sociala området, I synnerhet ansåg de att varjeförsök att få till stånd en ILO-konvenlion inom detta område riskerar alt skapaen omöjlig situation på grund av den varierande omfattningen av ratifikationeller godtagande i olika länder en risk som nämnts i arbetsbyrånsundersökning. Härtill kommer frågan om diskriminerande behandling. Det storaflertalet existerande konventioner är generellt tillämpliga, och undantagenfrån denna regel är så föga omfattande, all det inte finns någon analogi mellandem och den mångfald av olika förelag och näringsgrenar, som omfattas avtermen "multinationell", med deras skiftande grader av utländskt ochnationellt ägande. En konvention som är tillämplig beträffande alla anställdainom varje företag, som till någon del är i utländsk ägo, skulle inordna dessa anslälldaunder specieUa bestämmelser, som skulle kunna bli gynnsammare än de som gällerför huvuddelen av landets ekonomi och få ogynnsamma verkningar på de normalarelationerna mellan arbetsgivare och arbetstagare. Med tanke på olikheterna ifråga om struktur och beteende i relationerna mellan arbetsmarknadens parter iolika länder ansåg arbetsgivarrepresentanterna att sådana frågor i första handbör avgöras av vederbörande lands regering och genom landets vanligalagstiftning och praxis, 106,En annan metod som föreslagils var förberedandet av en treparliskprincipdeklaration, som i sinom lid skulle kunna införlivas med utförligare riktiinjerantagna av FN, Arbetsbyråns undersökning hade framhålUt, atl den vägledning,som givUs i konferensresolutioner och i uttalanden av induslrikommittéer ochandra rådgivande möten, lydde på atl etl sådant förfarande vore möjligt. Arbetsgivarrepresentanternavar inte principieUt emot antagandel av riktiinjer, något som framgår av deredan år 1972 av InternationeUa Handelskammaren publicerade riktlinjerna ochav deras organisations aktiva medverkan i arbete på en kod. Arbetsgivarrepresentanternavar dock övertygade om all en sådan deklaration inte skulle vara lill nytta ochall den skulle kunna bli lill skada om riktlinjerna inte uppfyllde följandevillkor: (a) att de garanterar atl demultinationella förelagens verksamhet kan fortgå effektivt till fördel församhället i dess helhel; (b) alt de inle är obUgatoriskaulan ömsesidigt överenskomna genom en trepartisk principdeklaration omansvarsmedvetet beleende för multinationella företag, regeringar och fackliga organisationer; (c) alt de beträffande socialaangelägenheter garanterar alt alla parter respekterar värdlandets lagstiftning; (d) attde erkänner principen om lika behandling för ullandsägda och nationella företag i frågor som rör relationerna mellan arbetsgivare och arbetstagare samt socialpolitiken; (e) allde inte tvingar multinationella förelag all iaktta ILO-normer, som inle har ratificerats eller accepterats av värdlandet, eller inför elt 1976/77: 60 56 normsystemsom gör existerande och ILO-rekommen-dationer tillämpligaenbart för multinationella företag; (f) attde är tiUräckligt flexibla för att medge tillämpning på mycket olika nationella situationer och nationeUa målsättningar och med avseen de på mycket olika typer av företag och branscher; (g) altde äger faktisk tillämplighet belräffande såväl offentligt eller halvoffenlligt ägda företag som privatägda företag. Enrestriktiv lagstiftning skulle endast verka hämmande på skapandet avsysselsättning i utvecklingsländer genom multinationeUa företag. De multinationellaföretagen är redan underkastade ett flertal regleringar, och regeringarna harsjälva tillräckUga befogenheter, vilkas användande skulle kunna omintetgöra ettförelags förväntningar på skälig avkastning, 107, Arbetsgivarrepresentanternaframhöll att det trepartiska rådgivande mötet, i anslutning tUl det i punkt106 berörda förslaget, hade rekommenderat alt en liten treparlssammansatt gmppskulle upprättas för alt utarbeta ett utkast till en frivilUgprincipdeklaration avsedd för multinationella företag, regeringar och fackligaorganisationer. Med hänsyn härtill ansåg arbetsgivarrepresentanterna det inlelämpligt att föra upp frågan om de multinationella företagen ochsocialpolitiken på dagordningen för internationella arbetskonferensen . 108, Efter två veckors diskussionnödgades arbetsgivarrepresentanterna motvilligt acceptera att det inte förelågnågon samstämmighet inom arbetsgruppen, eftersom uppfattningarna hosregerings-, arbetslagar- och arbetsgivarrepresentanterna var oförenliga. 109, Arbetsgivarrepresentanternafrån de europeiska socialistiska länderna stödde helt uppfattningen hosregeringsrepresentanterna från dessa länder i fråga om de multinationellaföretagens roll vid skapandet av sysselsättning i utvecklingsländerna. 110, Arbetstagarrepresentantemagav uttryck åt de fackUga organi sationernas och arbetstagarnas bekymmer och oro i fråga om verkning arna av de multinationella företagens verksamhet på sysselsättningen och mera allmänt på utvecklingen. De förklarade att de frågor som uppta gits under punkt 4 i kapitel 11 av generaldirektörens rapport uite var uttömmande och därför inte borde begränsa diskussionen. Följaktligen borde diskussionen innefatta andra frågor som var lika betydelsefulla, Arbetstagarrepresentantema framhävde också att diskussionen inte bor de begränsas genom besluten vid det Ireparliska rådgivande mötet, som hölls , Under dessa förhållanden krävde de tre intemationeUa fackliga sammanslutningarna alt vissa åtgärder skulle vidtas på interna tionell och nationell nivå för att stärka kontrollen över de multinatio nella företagen. Denna kontroll borde utövas av de länder där dessa är verksamma. De områden, mom vilka nationella och internationeUa åt gärder borde vidtas, var närmare bestämt följande: i)i aUa de länder där multmationeUa företag är verksamma bör de existerande ILO-konventionernatillämpas, i synnerhet konventionerna nr 87 om föreningsfrihet och skydd förorganisationsrätten, nr 98 om organisationsrätten och den kollektivaförhandlingsrätten, nr 100 om lika lön, nr 122 om sysselsättning, nr 135 omarbetstagarnas representanter, nr 140 om betald studieledighet och nr 143 om migre- 1976/77: 60 57 Därutöver bör hänvisningar tUl innefattaarbetsvillkoren för multinationella förelag i länder som ännu inte harratificerat dessa ILO-normer och i de länder där de gång på gång överträds; ii)sysselsättande av inhemska arbetstagare och icke-diskrimmermg bör garanteras. Icke-diskruninerandearbetsvillkor bör fastställas på demokratisk basis och bör svara mot de högstalönerna, arbetsvillkoren och normerna för hygien och säkerhet i aUa filialeroch enheter av multinationella företag; iii)de multinationeUa företagen bör ge arbetstagarnas representanter allerforderlig information, särskilt beträffande kapitalets uppbyggnad,företagets allmänna organisalion på moderföretagets och dotterföretagens nivå,företagets utveckling med avseende på arbetstagarnas medbestämmande,detaljerade investeringsplaner, löpande och tidigare avtal, arbetsvillkor,löner och personalrekrytering vid varje arbetsställe, data omfinansförvaltning och resultat osv. iv)därutöver rätt för de fackliga organisationerna att genomföra solidaritetsaklionervid varje arbetsställe och på hela det multinationella företagets nivå samt rältför de fackliga organisationerna alt frilt besluta om alla åtgärder som syftartill alt genomföra ekonomiska sanktioner; v)överflyttning av verksamhet som följd av arbelskonflikter bör förbjudas. Ihändelse av en överflyttning av produktion bör arbetstagarna beredas nyaarbetstillfällen med likvärdiga arbetsvillkor, och en kompensationsfond börskapas till slöd för arbetstagare som mister sin anställning; vi)i ett mera allmänt ekonomiskt sammanhang bör vidare de multinationellaföretagens vinster stanna kvar i de länder där dessa företag är verksamma föratt bidra till skapande av produktiv sysselsättning och till en sundaresituation med avseende på betalningsbalansen. Arbetstagarrepresentantemaansåg alt man för att åstadkomma detta borde följa flera vägar mot samma mål påbåde nationell och internationell nivå. A ena sidan vore det önskvärt attstärka de lagstiftande och verkställande befogenheterna för att skapa möjUghetatt förbjuda vissa ekonomiska koncentrationer, att integrera demultinationella företagens verksamhet i den nationella planeringen och attåstadkomma offentUg kontroll över växelkurser, priser, kapitalrörelser,investeringar, beskattning och kreditgivning. A andra sidan bör staternassuveräna rättigheter att nationalisera för att styra sin utveckling och derassuveränitet över naturtUlgångar respekteras. Rätten att nationalisera börgälla i synnerhet då arbetstagarnas eller landets intressen hotas. Slutligen ärdet nödvändigt att en uppförandekod utarbetas på internationeU nivå, vilkenanger de multinationella företagens skyldigheter. Denna kod bör i synnerhetbeakta de principer och åtgärder som förespråkats av arbetstagarrepresentantema.Den bör ha en juridisk och bindande form. Arbetstagarrepresentantemaerkände betydelsen av principen om icke-diskriminering mellan multinationellaföretag och nationeUa företag i industrialiserade länder, men framhöll attsjälva de multmationeUa företagens natur och de problem som hänför sig till demnödvändiggör möjligheten att göra undantag från denna princip. Iutvecklingsländer är det tillåtUgt och i vissa fall till och med nödvändigt attmed hänsyn till dessa länders utveckling vidta åtgärder som är diskriminerande. Alla utländska investeringarbör företas under de allmänna be- 1976/77: 60 58 tingelsersom anges i punkterna 110112 och 114, I detta sammanhang bör demultinationella företagen rätta sig efter följande principer: i)anlitande av inhemska underleverantörer då detla är tekniskt möjligl; ii)en successiv ökning av den inhemska bearbetningen av råvaror; iii)återinveslering i verksamhelslandel av vinstmedel i största möjligaomfattning; iv)utbyte av utiandsslationerad personal och maximalt utnyttjande av inhemskpersonal; v) ulbildningoch befordran av inhemsk produklionspersonal och chefspersonal; vi)samarbete i ulbildningsangelägenheter med de olika inhemska inslilulioner somombesörjer ulbildning, 114, De multinationeUa förelagen böranmodas atl undersöka på vad säll de kan anpassa sina dotterföretags verksamhetlill utvecklingsprogrammen och de ekonomiska målen i de länder där de äretablerade. De multinationella förelagen bör respektera staternas suveränarättigheter och ta hänsyn till lagstiftning och relevant nationell praxis,ävensom till erkända internationella förpliktelser. De bör även erkännaarbetslagarnas rättigheter och bör inle motverka framåtskridandet såvittgäller arbelsmarknadsnormer och arbetsvillkor i värdlandet. 115, Vad beträffar verksamheti framliden framhävde en majoritet av arbelslagarrepresentanterna behovet avall stärka utvecklingsländernas tekniska förmåga all förhandla medmultinationella förelag. Inom detla område är det önskvärt att internationella arbetsbyrån,så långt dess kompetens sträcker sig, är beredd atl tillhandahålla begärdteknisk hjälp ål regeringar som önskar stärka sin förmåga atl förhandla medmultinationella företag. 116, Elt stort antal av arbetstagarrepresentantemaansåg all del även skulle vara önskvärt atl anmoda internationella arbetsbyrån atlutföra undersökningar angående den politik med avseende på sysselsättnmg, ulbildningoch löner som utvecklingsländerna för i förhållande lill multinationellaförelag. Det skulle också vara önskvärt att intensifiera forskningen belräffandelämplig teknologi samt beträffande arbetsintensiva produkter, vilkasframställning det skulle vara önskvärt alt främja i utvecklingsländerna. Föregen del bör de multinationella förelagen i möjligaste mån ägna sig åt atlintensifiera forskningen belräffande lämplig teknologi saml produkter som ärägnade alt skapa ökad sysselsättning. 117, Arbelslagarrepresentanternaframhävde all bör studera alla sociala aspekter av de multinationeUaföretagens verksamhel, arbele inom dessa områden bör intimt samordnasmed den verksamhet som bedrivs av FN:s kommission för transnationella förelag, 118, Arbetslagarrepresenlanlernaansåg slutiigen alt: i)bör fullfölja sitt pågående arbete beträffande de multinationellaförelagen och socialpoUtiken på basis av de beslul som fattades av det ireparliskarådgivande mötet , men ulan all begränsa sig till dessa beslul; ii)bör inom området för sin kompetens och inom FN medverka till utarbetandetav ell internationellt instrument (uppförandekod) med bindande karaktär sommöjliggör kontroll över multinatio nella företag; iii)bör inom ramen för en reformering av mekanismerna för prövning av klagomålrörande kränkning av den fackliga friheten 1976/77: 60 59 utformaett förfarande, som är lämpligt belräffande multinationella företag; iv)internationella arbetsbyråns styrelse bör vid sitl nästa sammanträde ta underövervägande de ståndpunkter som inlagils av regeringarna,arbetsgivarrepresentanterna och arbetslagarrepresenlanlerna vid världssysselsällningskonferensen; v) internationella arbetsbyrånsstyrelse bör la upp frågan om de multinationella förelagen och socialpolitikenpå dagordningen för internationella arbetskonferensens sammanträde , såall konventioner angående multinationella företag kan antagas inom följandeområden: relationerna meUan arbetsgivare och arbetstagare, utbildning försysselsättning, levnads- och arbetsvillkor. Arbetstagarrepresentantema uttryckte sin djupa olUlfredsstäl-lelse över att del inle var möjligt attkomma fram till några gemensamma ståndpunkter i denna utomordentligt viktigafråga. De önskade i detla sammanhang framhålla all arbetstagarrepresentantemaoch flera regeringsrepresenlanler hade enats i vissa särskilda frågor, Arbetslagarrepresenlanlernauttryckte sitt stöd för 77-gruppens förslag, särskilt de grundläggandeprinciper som anges i punkt 85. De stödde även av-snillen i)vi) i punkt 92,vilka hade föreslagils av regeringsrepresentanlerna från industrialiseradeländer med marknadsekonomi. TRYCKERI 1977 7701 OJ