prop · G003149 · 1976-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till risker av nämnda ochliknande slag föreslås ett särskilt bemyndigande för arbetarskyddsstyrelsen. Omarbete medför särskild risk för vissa grupper av arbetstagare, skall arbetarskyddsstyrelsensålunda kunna meddela förbud mot att dessa utför arbetet eller föreskriva attvid arbetet annat särskilt villkor skall gälla. Arbetarskyddslagens bestämmelser om ledighet sexveckor före barnafödande föreslås inordnad i den numera upphävda lagen (1945:844)om förbud mot uppsägning eller avskedande av arbetstagare med anledning aväktenskap eller havandeskap m. m. förordas en rätt för alla kvinnligaarbetstagare till sex veckors ledighet även efter barns födelse. Utredningenföreslår att till lag fogas en ny paragraf med angivet innehåll. Som redan översiktligt har redovisats i avsnitt 3.2är remissinstanserna genomgående positiva till förslagets grundtankar när detgäller reglering av arbetsmiljöns utformning. LO framhåller att vad utredningen anför om hurarbetsmiljön skall vara beskaffad stämmer väl överens med LO:s uppfattning. Somsärskilt positivt noteras utredningens förslag att de olika arbetsmiljöfaktorernaskall sammanvägas och att därvid inte får bortses från psykiska och socialaproblem. På såväl myndigheter som arbetsmarknadens parter läggs enligt LO ettstort ansvar för att konkretisera lagens målsättning när det gällerpsykosociala faktorer i arbetet. Inte minst bör klart framgå att arbetstaktenutgör en central arbetsmiljöfråga. I lagtexten eller i motiven bör sålundakomma till uttryck några centrala krav som måste tillgodoses för attlagförslagets målsättning skall uppfyllas, bl. a. att arbetstakten inte skallvara maskinstyrd eller styrd av löpande band och att ensidigt upprepande avbegränsade arbetsmoment skall undvikas. I anslutning till vad utredningen anför ompsykosociala arbetsmiljöproblem framhåller TCO att det finns anledning fastslåatt förbätt- 1976/77:149 65 ringari arbetsmiljön i sådant avseende inte bara kan åstadkommas genom medverkan ibeslutsprocessen utan även kräver investeringar och högre driftkostnader påsamma sätt som förbättringar i den fysiska arbetsmiljön gör det. Detunderstryks även att uppdelningen i olika typer av miljöfaktorer inte bördrivas för långt, eftersom det är arbetsmiljön som helhet som påverkar deanställda. Förändringar som vidtas har sålunda i allmänhet effekt i bådefysiskt och psykiskt hänseende. TCO anser att de anställda själva är de sombäst kan bedöma vilka förändringar som bör vidtas i arbetsmiljön för att dennaskall bli tillfredsställande. torde därför vara deteffektivaste och snabbaste sättet att åstadkomma bättre arbetsmiljö. Medbestämmandelagenblir med denna syn det viktiga instrument med vars hjälp arbetstagama genomsina organisationer kan få det inflytande över arbetsorganisation ocharbetsinnehåll som är en fömtsättning för en tillfredsställande arbetsmiljö.Enligt TCO är det emellertid angeläget att ytterligare preciseringar sker vadgäller psykosociala förutsättningar för en tillfredsställande arbetsmiljö.Arbetarskyddsstyrelsen bör utfärda föreskrifter med utgångspunkt i föreliggandeforskningsresultat för att ge stöd åt arbetstagarna i samråd och förhandlingarom arbetsförhållandena. Därvid bör kunna ges exempel på kriterier av typ attarbetet bör vara omväxlande, ge goda möjligheter för den enskilde att självbestämma över arbetssätt och arbetstakt, tillåta fri kommunikation med andraunder arbetet, ge möjligheter till samarbete och till deltagande i planeringoch produktionskontroll. /SR anser att den föreslagna lagtexten är vag ifråga om den psykiska arbetsmiljön och att den ger minimalt stöd för ettfackligt agerande då det gäller att förhindra psykiska påfrestningar ochförslitning liksom då det gäller att åstadkomma en positiv och utvecklandearbetsmiljö. Det förutsätts att konkretisering sker bl. a. i arbetarskyddsstyrelsensföreskrifter. Om lagförslaget inte, med avseende på den psykiska miljön, skallbli ett slag i luften är det enligt /SR viktigt att arbetarskyddsstyrelsensföreskrifter utarbetas skyndsamt och i nära samarbete med arbetstagarnasorganisationer. Vissa svårigheter förväntas uppkomma vid utformningen av enlagstiftning som på ett mer konkret sätt behandlar de psykosociala aspekternaav arbetsmiljön och vissa delar kanske över huvud taget inte lämpar sig förreglering i författning. Det anses dock finnas flera viktiga frågor inom dettafält som är väl lämpade för lagstiftning, t. ex. frågan om grundläggandeutbildning, innefattande arbetsmiljö- och företagshälsovårdsfrågor samtarbetspsykologi och arbetssociologi, för blivande arbetsledare på olika nivåer. Lagförslaget ställer enligt SAF stora och delvisonyanserade krav på arbetsmiljön. Enligt SAF:s mening är det nödvändigt att tahänsyn till att nu befintliga anläggningar inom industrin, som ofta är mycket 5 1976/77. Prop.1976/77:149 66 kapitalkrävande,kommer att vara i användning . Genom punktinsatser kan problem iäldre anläggningar till viss del elimineras, men ofta saknas tekniskt ellerekonomiskt möjliga lösningar. Inte ens i samband med nyinvesteringar finnsalltid känd teknik för elimina-tionsåtgärder. Vidare får vid tillfälligaarbeten inte helt utan hänsyn till ekonomiska konsekvenser kunna påfordrasskyddsanordningar för att undanröja en olägenhet som ej irmebär någon fara. Fömtomlöntagarorganisationerna behandlar en rad remissinstanser frågan om möjlighetenatt konkretisera kraven på arbetsmiljön i psykiskt och socialt avseende. Utövervad som har redovisats i avsnitt 3.2 kan följande ytterligare nämnas. Svårigheternaatt ge de psykosociala förhållandena en precisare innebörd framgår enligtLandstingsförbundet klart av utredningens förslag och resonemang. Förbundetansluter sig därför till utredningens mening att hela komplexet av depsykosociala aspekterna på arbetsmiljön får ett naturligt forum i departssammansatta organ som skapas på arbetsplatserna. Enligt luftfartsverketmåste emellertid formuleringen av och tankarna bakom lagförslagets gmndläggandebestämmelser innebära att arbetsmiljölagen i detta avseende blir en avhörnpelarna i framtida personalpolitik. konstaterar att utredningennär det gäller den psykosociala miljön i huvudsak har överlämnat den fortsattautvecklingen till samverkansgrupper, företagshälsovård och konunande systemför medbestämmande i arbetslivet. I sitt omfattande arbete med handikappadesofta mycket stora problem har nämnden funnit att grunden till att en anställdbetraktas som partiellt arbetsför inte sällan är att söka i psykosociala faktoreri arbetsmiljön. En lagstiftning anses härvid underlätta möjligheten tillöverenskommelser. Enligt nämndens mening hade det varit naturligt om derapporter i psykosociala frågor som finns med i utredningens materialresulterat i bl. a. krav på utbildning i psykosociala frågor. Statenshandikappråd framhåller att den föreslagna lagen ger möjlighet att meddelatillämpningsföreskrifter för den psykosociala arbetsmiljön. Rådet anser attdetta är mycket positivt men saknar en mer ingående diskussion om vilka slagsföreskrifter det kan komma att röra sig om. Sådana föreskrifter anses kunnaavse exempelvis krav på utbildning av arbetsledare i arbetspsykologi ocharbetssociologi samt förbud mot ackordslön i vissa yrken. De psykosociala faktorernas betydelse iarbetsmiljön har fått en otillräcklig behandling i betänkandet, anser fleraremissinstanser inom högskoleområdet. Den hittillsvarande forskningen är enligtUKÄ så pass omfattande och entydig angående dessa faktorers generella betydelseför arbetsmiljön att UKÄ föreslår att de psykosociala momentens betydelsemarkeras genom att en precisering görs i en särskild 1976/77: 149 67 Även understryker vikten av att psykiskaoch sociala faktorer tas med i bedömningen av arbetets utformning. Den enskildebör ha rätt att ställa krav på arbetsuppgifter som utnyttjar bådeintellektuella, sociala och resurser. finner emellertidatt de bredare krav på arbetsmiljön som formuleras i utredningens inledanderesonemang inte följs upp i författningsförslagen. Statistiska centralbyrånanser att den breddade målsättningen i fråga om arbetsmiljön inte itillräcklig utsträckning gjorts påtaglig i lagförslaget. iSkaraborgs län konstaterar att man i ett inledningsskede måste räkna medbetydande insatser för att åstadkomma ökad insikt om de psykosociala problemeni arbetslivet. För att inom rimlig tid kuima komma igång med att utvecklametoder och åtgärder inom detta svårbearbetade område krävs bättre stöd ochriktlinjer för vidareutveckling än vad utredningen har lämnat. Enligt statensvägverk är kunskapsunderlaget för den breda målsättning lagförslaget geruttryck för begränsat. Det anses därför angeläget att föreskrifterutfärdas redan i samband med lagens ikraftträdande. Det är enligt vägverketolyckligt om den fastställda lagen väcker förväntningar som inte kan infrias pågmnd av bristande underlag för åtgärder. Även kriminalvårdsstyrelsenframhåller att arbetarskyddsstyrelsen i sina anvisningar bör närmare preciserakraven på en god psykisk arbetsmiljö för att underlätta arbetet förmyndigheter, skyddsombud, skyddskommittéer och fackliga organisationer i derasgemensamma strävan att åstadkomma en förbättrad sådan arbetsmiljö.Socialstyrelsen tar i sitt remissyttrande upp till särskild behandling de delarav arbetslivet där produktionen är serviceinriktad, t. ex. hela vårdsektorn ochut b il dn in gs o m r åd et. Utredningen har enligt styrelsen inte gett en såingående problembeskrivning eller lagt sådana förslag att man fullt ut kanbedöma vilka verkningar lagstiftningen kan komma att få inom dessaexpanderande delar av arbetslivet. Det anses särskilt betydelsefullt att manuppmärksammar de sociala och psykologiska faktorerna vid arbetsplatser därarbetet är inriktat på omsorg och vård av andra människor såsom t. ex. vidförskolor, ungdomsvårdsskolor, sjukhus och inom åldringsvården. Arbetet bör härför att ge tillfredsställelse vara organiserat enligt samma mönster som manvill överföra. Personalen måste således ges möjlighet att själv påverka ochvara med om att utforma den miljö i vilken den verkar. Dendemokratiseringsprocess som pågår i arbetslivet och som kommer till uttryck iförslaget till arbetsmiljölag har enligt styrelsen också ett värde som medel ibehandlingen av klieinten. Vårdarbetet bör syfta inte bara till att befria frånmateriella umbäranden och fysiskt eller psykiskt lidande utan även till attfrämja vårdtagarens personlighetsutveckling och självförverkligande.Utredningens förslag synes väl ägnat att bidra till förverkligandet av ettsådant vårdmål. 1976/77:149 68 anför vidare följande. Arbetsmiljönför vårdpersonalen präglas inte sällan av psykiska påfrestningar i relationernatill vårdlagarna eller deras anhöriga. När fråga är om institutioner för vårdav personer som intagits med tvångsåtgärder har den utveckling som skett undersenare år i mycket kännetecknats av krav från personalhåll på ökad personligsäkerhet. Insatser i anledning härav har på kort sikt lett till en säkrarearbetsmiljö. Sett på har de tyvärr bidragit till att skapa ettpsykologiskt hårdare vårdklimat. vill understryka att man intefår bortse från behoven av att även kortsiktigt förbättra arbetsmiljön.Långsiktigt menar dock styrelsen att en lindring i de påfrestningar som liggeri personalens relationer till de intagna och därigenom en förbättring avarbetsmiljön kan ske genom ett vidgat medinflytande för såväl personal somklienter. Statskontoret instämmer i de synpunkter somutredningen anför angående användningen av ADB i arbetslivet. Enhgt statskontoretsmening är en aktiv medverkan från de anställda en förutsättning för attinsatser för administrativ utveckling skall ge de positiva rationaliseringseffektersom eftersträvas. Löneformenoch arbetsmiljön tas upp i ett särskilt avsnitt i LO:s remissvar. LO ser sommycket positivt att löneformens betydelse från olycksfallssynpunkt haruppmärksammats av utredningen. Nästan samdiga deltagare i LO:sarbetsplatsremiss har ansett att det skall kunna förbjudas att utförariskfyllda arbeten på ackord. Löneformen är visserligen i första hand enavtalsfråga. Denna huvudprincip torde enligt LO dock inte i nämnvärd gradåsidosättas genom att arbetarskyddsstyrelsen får utvidgad befogenhet att medutgångspunkt i förslag från de fackliga organisationerna förbjuda ackordssystemsom uppenbart kan öka riskerna i speciellt riskfyllda arbeten. anser LO böra vara förbundna med direkta straffbestämmelser. SAFnämner i denna fråga att arbetarskyddsstyrelsen redan nu har möjlighet att ivissa fall ingripa mot ackordsarbete. Föreningen vill dock understryka attlöneformen är en fråga som primärt avgörs av arbetsmarknadens parter. Samtidigtpåpekas att man tar in i löneberäkningar att skyddsföreskrifterskall följas. Principen gäller enligt SAF oavsett vilken löneform man har. Ävenestetiska aspekter måste beaktas vid utformningen av arbetsmiljön och enstimulerande miljögestaltning bör eftersträvas. Detta framhålls av TCO, statenskulturråd. för de fria konsterna och som samtidigtanser att utredningen försummat att behandla arbetsmiljöns kulturella aspekter.Det påpekas att i den nya statliga kulturpolitiken har fastslagitsarbetsmiljöns betydelse för samhällelig och kulturell aktivitet. Vidare anfördessa remissinstanser att det är lämpligt att i den estetiskaarbetsmiljöutformningen engagera konstnärer som har speciella kunskaper ochintresse för arbetslivsproblem. 1976/77: 149 69 De av utredningen föreslagna lagbestämmelserna omarbetsmiljöns beskaffenhet godtas allmänt liksom utredningens bakomligganderesonemang. Erinringar framförs dock av vissa remissinstanser. Vidare görsvissa uttalanden i anslutning till de särskilda bestämmelsema. SJ anför följande. Lagförslagets bestämmelser omarbetsmiljöns beskaffenhet utgör den legislativa ramen i materiellt hänseendeför yrkesinspektionens och arbetarskyddsstyrelsens befogenhet att meddelastraffsanktionerade beslut rörande arbetsmiljöns beskaffenhet. Det anses mot dennabakgrund anmärkningsvärt att lagens krav på arbetsmiljön genomgående gjortshögst oprecisa. delar denna uppfattning. iKalmar län anser att bestämmelserna om arbetsmiljöns beskaffenhet bör omarbetasså att kraven erhåller en mera konkret utformning. TCOföreslår att i lagtexten anges att utgångspunkten skall vara att arbetet ordnasså att arbetstagare själv kan påverka sin arbetssituation. I anslutning tilllagförslagets bestämmelse om arbetslokaler anför statens planverk attutredningen inte har beaktat den princip som har slagits fast av statsmakterna,nämligen att bestämmelser som berör byggandet och för vilka specialmyndighetersvarar lämpligen utfärdas av planverket och tas in i tillämpningsbestämmelsernatill byggnadsstadgan. En kanalisering av bestämmelsema beträffande en byggnadsegenskaper till svensk byggnorm är enligt planverket nödvändig, eftersom ensamordning måste ske med andra samhälleliga krav på byggnader, t. ex. rörandeenergihushållning och tillgänglighet för rörelsehindrade. På så sätt skapasockså fömtsättningar för att projektorer, byggare och övriga berörda lätt fårkännedom om uppställda krav och kan beakta dem vid projekteringen ochutförandet av arbetslokaler. Också för byggnadsnämnderna blir det därigenomlättare att vid byggnadslovsprövningen bevaka att bestämmelserna med avseendepå arbetsmiljön följs. För vissa speciella arbetslokaler eller anordningar ibyggnad kan det dock vara praktiskt att som även behandla byggfrågor iarbetarskyddsstyrelsens anvisningar med hänvisningar till dessa i planverketspublikationer. Detta gäller enligt planverket särskilt i sådana fall därproduktionsanordningarna är av en dominerande betydelse. Med hänvisning tilldet anförda föreslår planverket att efter mönster i livsmedelslagstiftningen i arbetsmiljöförordningen hänvisas till byggnadsstadgans bestämmelser omkonstruktion och utformning av arbetslokal eller byggnad som inrymmerarbetslokal samt om byggnadslov. Frågor om säkerhet och skydd förarbetstagarna vid produktion av byggnader bör enligt planverkets uppfattningbehandlas i arbetarskyddsstyrelsens tillämpningsbestämmelser. och Målareförbudetframhåller att arbetsmiljölagens bestämmelser om olika arbetsmiljöfaktorer börgälla inte Prop.1976/77:149 70 baralokaler utan arbetsställen över huvud. Socialstyrelsenframhåller den stora betydelse tobaksrök har som luftförorening i mångasammanhang, inte enbart för rökaren själv utan också för icke-rökare. Det ansesnödvändigt att detta beaktas också i arbetsmiljöarbetet. Möjligakombinationseffekter av tobaksrök och annan luftförorening måste beaktas vidval av hygieniska gränsvärden. Styrelsen anser att denna luftföroreningsfaktorväger så tungt att det är fullt rimligt att i många arbetsmiljöer kräva förbudmot tobaksrökning. Även TCO pekar på de problem i arbetsmiljön som är förenademed tobaksrökning. Eftersom dessa problem rör så gott som alla arbetsplatserbör enligt TCO arbetarskyddsstyrelsen överväga att med utgångspunkt i lagensbestämmelse om tillfredsställande luftförhållanden utförda en föreskrift somgaranterar de anställda rätten till rökfria utrymmen på arbetsplatsen. VISIRoch Hälsofrämjandet menar att utredningen inte nog har tagit fasta på behovetav åtgärder för att minska problemet med tobaksrökning inom arbetslivet.Lagförslagets krav på dllfredsställande arbetshygieniska förhållanden bör gällarökning på samma sätt som andra orsaker till miljöförorening. I den mån heltrökfria arbetsplatser inte skapas bör tobaksrökning inom arbetslivet endastförekomma i särskilda, avgränsade utrymmen. En utveck-hng i den riktningenanses på kunna åstadkommas genom anvisningar frånarbetarskyddsstyrelsen i förening med information och debatt inom arbetslivet. Enligt är det motiverat att iarbetsmiljölagen ta in en uttrycklig bestämmelse av innehåll attarbetsplatserna Skall utformas även utifrån upplevelsemässiga kriterier och atten stimulerande miljögestaltning skall eftersträvas. framhåller idetta sammanhang bl. a. att också ljudförhållandena har kulturaspekter. Påmånga arbetsplatser förekommer numera musik genom högtalare eller genomhörlurar. Om musiken av de anställda upplevs som något störande och påtvingatriskeras med detta att deras musikkontakt försämras även under fritid. anser att det kan diskuteras om intelagförslagets bestämmelse om personlig skyddsutrustning i allt för hög gradinskränker arbetarskyddsstyrelsens möjligheter till avvägningar. Även SAF,SHIO, , , i ochyrkesinspektionen i framhåller att bestämmelsen om personligskyddsutmstning fått en alltför kategorisk utformning vad gäller kravet attanordna arbetet så att sådan utrustning inte behövs. Vidare anser televerketsarbetsmiljönämnd och yrkesinspektionen i att i bestämmelsen böruttryckligen anges att den personliga skyddsutrustningen skall bekostas avarbetsgivaren. I fråga om personalutrymmen hävdarLantarbetareförbundet bestämt att behov av utrymmen för personlig hygien, förvila och Prop.1976/77:149 71 förtäring föreligger även vid alla små arbetsplatser därdet finns anställd personal. Detta bör slås fast i lagstiftningen. En annanoch senare fråga blir enligt förbundet dimensioneringen av utrymmena ochutrustningen med hänsyn till arbetsplatsens storlek och art. Enligt statenskidturråd bör även den estetiska utformningen av personalutrymmen täckas avarbetsmiljölagen. I lagförslaget sägs att fordon för personaltransport skallvara lämpat för ändamålet. ÖB understryker angelägenheten av att lagen ejlägger hinder för exempelvis cykeltolkning och transport på stridsfordon ochlastbilar. En del remissinstanser uppehållersig närmare vid förslagets innebörd när det gäller möjligheterna till arbeteför olika grupper. framhåller att vid planeringen av arbetsmiljönmåste tas hänsyn till de skilda fömtsättningar, bl .a. i form av fysiskahandikapp, som föreligger hos olika människor. finnertillfredsställande att den föreslagna arbetsmiljölagen inom ramen för detrimliga är inriktad på en vidgning av sysselsättnings- ochanpassningsmöjligheterna för dem som söker sig in i arbetslivet och för dem somhar svårigheter att behålla sysselsättningen. Även om ökad uppmärksamhet harägnats de arbetshandikappade har enligt styrelsen åtgärder för anpassning avarbetsmiljön efter deras behov inte vidtagits i önskvärd utsträckning.Det synes därför vara nödvändigt att sådana åtgärder stöds genom lagstiftning.Vidare bör en samverkan med rehabiliteringsorganen, och då främst medinstitutioner för yrkesinriktad rehabilitering, beaktas vid den fortsattautvecklingen av företagshälsovården. anser att förslaget borde ha gett ettbättre stöd för den generella handikappanpa&sningen vid den kommande praktiskatillämpningen av lagen. Det anses nödvändigt att tillämpningsföreskrifterfinns för handikappanpassningen av den fysiska miljön. Föreskriftema måsteinnehålla bestämmelser både för hur, var och när denna anpassning skall ske vadavser lokaler, inredning, maskinell utrustning m. m. I de fali statens planverkhar att utfärda föreskriftema bör detta göras i nära samarbete medarbetarskyddsstyrelsen. understryker att när man,som utredningen förordar, i tillämpningsföreskrifter inför krav på begränsningav den fysiska arbetsbelastningen bör det stå klart att åtgärderna rätt genomfördaockså kan tillgodose behovet av att underlätta arbetsuppgifterna förarbetstagare med handikapp. Förbundet finner det skäligt att i lagen införs enparagraf som anger att arbetsförhållandena skall anpassas tillförutsättningarna hos arbetstagare med särskilda behov i fysiskt ellerpsykiskt avseende. framhåller somväsentligt i detta avseende att tillämpningsföreskrifter meddelas och attresurser byggs upp för det löpande tillsynsarbetet. Prop.1976/77:149 72 De förbud mot kvinnors anlitande till arbete somfinns i nuvarande lagstiftning föreslås i huvudsak försvinna. Socialstyrelsenhar ingen erinran mot detta men betonar angelägenheten av att och barnskyddas genom att gravida och ammande kvinnor inte utsätts för t. ex. kemiskaarbetsmiljöfaktorer som via moderkaka eller bröstmjölk kan överföras till ochskadligt påverka och barn. De föreslagna bestämmelserna synes gemöjlighet till sådana för fostret, barnet och därmed för kommande generationerviktiga skyddsåtgärder. och LO delar också utredningensinställning att särbestämmelser för kvinnor i möjligaste mån skall undvikas iarbetsmiljölagen. Det anses väsentligt att inga onödiga hinder uppställs varesig för mäns eller för kvinnors tillträde till eller ledighet från olika arbeten.Gravida kvinnors behov av särskilda bestämmelser kan enligt LO:s mening lösasgenom utredningens förslag om att arbetarskyddsstyrelsen kan meddela förbud motvisst slag av arbete eller föreskriva särskilda villkor då risk förfosterskador föreligger. har dock ansett att detdispensabla förbudet mot kvinnors anlitande till gruvarbetet under jord börstå kvar. Kemikontoret framhåller att gravida kvinnor i vissa fall torde varaatt anse som en särskilt känslig grupp när det gäller fosterskadande, mutagenaeller cancerogena ämnen. 6 Gränsvärdesfrågor 6.1 Utredningen Med stöd av 74 § andra stycket arbetarskyddslagenhar arbetarskyddsstyrelsen utfärdat anvisningar om hygieniska gränsvärden förolika luftföroreningar på arbetsplatsen. Styrelsen har i en del fall anvisatgränsvärden också i fråga om andra arbetsmiljöfaktorer, såsom buller, ochdärvid i vissa avseenden riktat anvisningarna även gentemot leverantörer avtekniska anordningar. Utredningen konstaterar att frågor om gränsvärdenhar fått hög aktualitet allteftersom insikten ökat om de miljöhot människantidigare varit utsatt för och om de nya risker som utvecklingen fört med sig.Utredningen framhåller att systemet med gränsvärden är värdefullt och efterhand bör utsträckas till allt flera kemiska och fysikaliska faktorer. Grundläggande principer för överväganden angåendegränsvärden slås fast av utredningen. Syftet vid fastställande av gränsvärden iarbetsmiljön måste vara att gränsvärdet skall förebygga att arbetstagarna påarbetsplatsen utsätts för skadlig eller besvärande påverkan.