prop · G00344 · 1976-12-31 00:00:00 — Prop.1976/77:44 24 undersökningibland vara av mindre betydelse än kliniska symtom i form av allmän asteni ochnervösa besvär med skiftande innehåll. Avett synsätt som vidgas till all omfatta även mer svårbedömbara kliniska symtom,följer att utredningen ofla måste göras social-psykiatriskt omfattande.Härigenom ökas kraven på att företedda intyg gmndar sig på noggranna ochrelevanta upplysningar saml lill sin utformning och sitt innehåll ger ennyanserad sammanfai.tning av sjukdomsbilden. Socialslyrelsenfinner från vetenskaplig och erfarenhetssynpunkt atl ett sålunda vidgat synsätti bedömningen av pensionsfrågorna i dylika fall bör tillämpas. Vadobservation och behandling av alkoholmissbmkare beträffar vill styrelsenframhålla alt utvecklingen lill svåra sjukdomstillstånd med arbetsoförmåga isådana fall ofta eller vanligen sker gradvis och pågår under en följd av år. Hämnderiakttages till en början kanske enbart sociala symtom i form av arbetsfrånvaroeller t. ex. kriminalitet. Ett tilllagande missbruk kan därvid maskeras påolika sätt. Missbmkare går ofta sjukskrivna under diagnoser som icke geranvisning om att missbmkel håller på att utveckla sig eller redan föreligger. 1försäkringskassornas erfarenheter av missbmksfall torde sålunda den förstakännedomen ofla beslå av att antalet anteckningar om sjukskrivningar anhopas,varvid ofta banala diagnoser såsom övre luftvägsinfektioner, magbesvär ellerdylikt angives som orsak lill arbetsoförmåga på grund av sjukdom. Vidförfrågningar hos behandlande läkare framkommer ofla inga indikationer påmissbruk, trots alt sådant alltså kan föreligga. Försl efler en lid gersjukdomsdiagnosernas innehåll och sjukskrivningsperiodernas upprepning en antydanom atl angivna diagnoser kanske icke motsvarar de reella förhållandena. Fråganom rehabilitering av dessa fall kommer därför icke på tal förrän frågan omsjukbidrag ställes. Missbmkel kan då vara så avancerat att någon meningsfullbehandling icke går att erbjuda eller accepteras av patienten, vilken då oflahar föriorat socialt fotfäste (och måhända drabbats av svåra irreversiblahjärnskador). Förhållandena på arbetsmarknaden kan bli av stor betydelse förrehabiliteringsmöjligheterna. I avancerade fall kan arbetsvärd mera bliinvalidvård än rehabiliteringsåtgärder. 1 ett utvidgat sjukdomsbegrepp,innehållande bl. a. ovannämnda socialpsykiairiska synpunkter, påverkas de medicinsk-psykiatriskabedömningama även av förhållanden på arbetsmarknaden. Ibehandlingen av missbmkare- närdet gäller såväl alkohol som narkotika - måste iprincip alla bakgmndsfaktorer beaktas. Behandlingen blir härigenom en "flerfrontsbehandling"i vilken emellertid vissa selektiva åtgärder kan givas prioritet. Påarbetsplatser som kräver en mer strikt arbelsmlin, t. ex. i statliga verk, kanett missbmk som delvis kamoufleras av inadekvata sjukdomsdiagnoser, tidigarebli upptäckt och obsei-verat av arbetsgivaren i sådana fall där miss-skötsamheleller oregelbundenhet kan motivera avsked. Inom en sådan ram finns möjlighetenatt tidigt påverka patienten, medan en person i fria arbetsmarknaden lättareomplacerar sig och undandrar sig både selektiva åtgärder och en "flerfrontsbehandling"med tillgängliga medel. Möjlighetenatt uppspåra missbrukare och att genom påverkan med tillgängliga medel försökaförmå dem att avstå från missbmk blir beroende dels av försäkringskassansinsatser och dels av åtgärder från samhällets sida. I en "flerfrontsbehandling"bör åtgärderna samordnas och omfatta samarbete Prop.1976/77:44 25 a. socialvården, arbetsvärden och kriminalvården. Selektiva åtgärder tordedärvid kunna insättas allt efter omständigheterna. Vad"personer med mycket grav sociopati" beträffar vill styrelsen framhållaatt individer med kriminellt eller asocialt beleende icke sällan kan företebetydande psykiska insufficienssymlom, vilka i allmänna försäkringslagensmening emellanåt bör kunna klassificeras såsom sjukdom medförande nedsättningav arbetsförmågan med minst 50 96. En del av dessa "socio-patifall"befinner sig rätispsykiatriskt på gränsen lill tillstånd som skulle kunna ansesvara atl jämställa med sinnessjukdom i mening, men har ändockicke kunnat bli klassificerade som sådana. Upprepad kriminalitet kan alltså ioch för sig icke anses motsäga alt sjukdom med nedsättning av arbetsförmåganmed minsl skulle kunna föreligga. Detkan taga innan klara tecken på en betydande sjukdom föreligger.Observationen av fallen under tillräckligt lång lid blir därför viktig ochvissa krav måste ställas på försäkringskassornas bevakning och upp-gifisinsamling.Samarbete med olika vårdorgan kan ge betydande fördelar. Mångaenskilda fall inom del av försäkringsdomstolen nämnda området kommer trotsbetydande utredningsförsök att bli gränsfall. Brister i utredningsmaterialetkan medföra alt viktiga bedömningsgmnder förbises. Olika bedömare kan ha olikauppfattningar i samma mål. Frågan om indikationerna lill sjukbidrag ellerpension skall anses föreligga kan därför bli omtvistad liksom frågan humvidaalla de åtgärder insatts som är möjliga. Utredningenupplyser att försäkringsdomstolen ansåg att de personer som målen gällde intevar berättigade till föriidspension. I några av fallen ansåg domstolen attarbetsförmågan inte var nedsatt med minst hälfien. 1 andra fall ansåg domstolenatt arbetsförmågan var nedsatt med minst hälften men att det inte hade visatsatt nedsättningen skulle bli varaktig eller bestå för avsevärd tid. Utredningenanser att domarna kanske kan tolkas på det sättet alt uttalandena i lagensförarbeten inte medgav att förtidspension kunde utgå i dessa fall. Utredningenupplyser att fiera av de försäkrade var förhållandevis unga och att del kundeanses tveksamt om effektiva rehabiliteringsåtgärder hade hunnit vidtas. Samordningsutredningenlämnar vidare i betänkandet en redogörelse för rehabiliteringsåtgärder som kanstå till buds vid alkoholmissbruk. Den medicinska rehabiliteringen avsernärmast att häva ett sjukdomstillstånd och äger rum på t. ex. sjukhus,fristående polikliniker eller vårdanstalter för alkoholmissbrukare. Vidare gerkommunala nykterhetsnämnder (sociala centralnämnder) stöd vid rehabilitering.En samordnad medicinsk och social rehabilitering förekommer vid desocialmedicinska klinikerna. Fristående organisationer och institutioner .sområdgivningsbyråer för alkoholfrågor och olika länkföreningar gör ocksårehabiliteringsinsatser. Den yrkesinriktade rehabiliteringen avser åtgärder, sommera direkt syftar till att göra del möjligt för den handikappade all få ochbehålla etl lämpligt arbele. Inom denna rehabilitering, arbeisvården, görsförst en utredning av den arbetssökandes hela situation genom medicinskkartläggning, arbctspsykologisk undersökning eller arbetsprövning. Härefterföljer förberedande åtgärder som arbets- 1976/77:44 26 Inom arbetsmarknadsutbildningen anordnas särskilda kurserför alkoholskadade. Dessa kurser drivs i internatform. Efter de förberedandeåtgärderna gäller det slutligen atl anskaffa arbele, antingen på den öppnamarknaden eller i form av skyddat eller halvskyddat arbete. Ulredningenpåpekar att utformningen av rehabiliteringsåtgärderna f. n. utreds i andrasammanhang. Utredningen om den yrkesinriktade rehabiliteringen (A 1974:04)hade till uppgift att bl. a. åstadkomma en samordning av de olikaverksamheterna inom den yrkesinriktade rehabiliteringen. Denna utredning harnumera slutfört sitt arbete genom att avlämna betänkandet Yrkesinriktadrehabilitering (SOU 1976:38). De åtgärder som omfattas av nykterhetsvårdslagenligger inom ramen för socialutredningens (S 1969:29) fortsatta arbete. Vidareskall utarbeta förslag lill en organisatorisk modell församordning av olika rehabiliteringsinsatser. Samordningsutredningenstryker vidare under att det föreligger en skyldighet för försäkrad attunderkasta sig rehabiliteringsåtgärder. Utredningenupplyser att det i hela landet nybeviljades förtidspension i 814 fallmed alkoholism som huvuddiagnos. förekom I 171 sådana fall och år 1973var antalet 1 424. Dessa fall utgjorde därmed en tämligen obetydlig del av dettotala antalet nybeviljade förtidspensioner, som var resp. 4;;418,51843och51 619. Utredningenanser att den som lill följd av alkoholmissbruk fått sin arbetsförmåga nedsattmed minst hälfien, varaktigt eller för avsevärd tid, bör kunna få förtidspensionpå samma sätt som personer med andra sjukdomar. Det är enligt ulredningen ettsamordningsintresse att alkoholmissbruk eller andra särskildasjukdomstillstånd inte föranleder särbehandling vid pensionsprövningen. Den arbetsoförmögneskall inte, i motsats till personer med andra sjukdomar, behöva vända sig tillexempelvis socialvården för att få ekonomisk hjälp. Manbör vidare enligt utredningen när det gäller den närmaste pensionsbedömningeninte tillmäta eventuella följdsjukdomar till alkoholmissbruket någon avgörandebetydelse. Detsamma bör gälla hur den försäkrade fungerar i s. k. avgiftattillstånd. När det gäller den närmare bedömningen i detta avseende ansluter sigulredningen i allt väsentligt till vad ochsocialstyrelsen har anfört i sina förut återgivna yttranden. Utredningenframhåller att det är av stor vikt att verkligt meningsfulla försök görs attrehabilitera den som missbrukar alkohol. Beslul om pension får inte ersättameningsfulla rehabiliteringsåtgärder. Under tid för rehabilitering börpensionen i första hand utgå i form av sjukbidrag. Under lid då någon lämpligsådan åtgärd t. v. inte kan ordnas bör sjukbidrag kunna ulgå likaväl som under tidföt rehabilitering. Detsamma bör gälla i väntan på rehabiliteringsåtgärd. En prövningav om det skall ulgå förtidspension utan lidsbegränsning bör göras först närman i rehabiliieringshänseende. 1976/77:44 27 med hänsyn lagen till samhällets resurser, gjort vad somrimligen kun göras i del enskilda fallet. När del gäller bedömningen i det enskilda fallet i frågaom förtidspension vid alkoholmissbruk finner ulredningen det troligt alt deuttalanden om restriktivitet som finns i lagstifiningens förarbeten har medförtalt man i alll för hög grad fäst avseende vid om det förelegat några påvisbara följdsjukdomartill missbruket. Förekomsten av följdsjukdomar kan visseriigen i någon mån varaen mätare på hur långt missbruket har avancerat men de bör enligt utredningeninte tillmätas avgörande betydelse vid prövningen av arbetsförmågansnedsättning och varaktigheten av denna nedsättning. Även den som inte hardrabbats av sådana följdsjukdomar bör enligt utredningen kunna få pension närhans arbetsförmåga bedöms vara nedsatt med minst hälften varaktigt eller föravsevärd tid. 1 vissa fall kan den som missbrukar alkohol befinnas varai stånd till förvärvsarbete i s. k. avgiftat tillstånd. Utredningen anser dockatt man inle kan bedöma arbetsförmågan på med utgångspunkt ikortare mer eller mindre ivångsmässigaavhållsamheisperioder. Perioder av avhållsamhelbör emellertid i viss mån kunna påverka graderingen av nedsällningen avarbetsförmågan och eventuellt kunna resultera i att partiell pension utgår.Frågan om pension bör enligl utredningen bedömas efler i vilken grad denförsäkrade - med hänsyn till sitt faktiska hälsotillstånd - kan vara i stånd atlförvärvsarbeta på och efter hur han kan utnyttja en eventuell reslarbetsförmåga. För bedömningen i övrigt anser utredningen att ledning kanhämtas från vad och anfört. Så är det t.ex. betydelsefullt att man utreder den sociala förhistorien och atl man undersökervilka rehabilileringsålgärder som har vidtagits eller framstår som påkallade.Om nedsättningen av arbetsförmågan är varaktig kan inte bedömas förränrehabiliteringsförsök har gjorts. Rehabiliteringsfrågan bör enligl ulredningenprövas särskilt ingående när det gäller yngre försäkrade. Vidare bör bedömningeninte grunda sig på enbart en medicinsk-psykiatrisk undersökning och utvärderingutan även på relevanta sociala omständigheter. Det bör således - understrykerutredningen - göras en helhetsbedömning av den försäkrades situation.Principerna för bedömningen i fråga om förtidspension vid alkoholmissbruk skallsåledes vara desamma som vid andra sjukdomar. Utredningen stryker kraftigt under vikten både för den sommissbrukar alkohol och för samhällel alt verkligt meningsfullarehabiliteringsförsök görs. Rehabiliieringsförsöken bör företas så tidigt sommöjligt och anpassas efter den försäkrades individuella behov. Därvid bör ävenerfarenheterna hos t. ex. socialvården utnyttjas. Pensionering vid alkoholmissbruk får enligt utredningeninte ersätta meningsfulla rebabiliteringsålgärder. Mot alt i missbruksfallenmedge förtidspension har enligt utredningen ibland invänts all trycket påsociala och 1976/77:44 28 andramyndigheter att engagera sig i rehabiliteringsfrågan upphör sedan pension harbeviljats. Del har isålunda framhållits att den personliga kontakten medtjänstemännen hos socialbyråerna kan minska om utgående socialhjälp utbyts molförtidspension och alkoholmissbrukaren inte längre behöver besöka byrån för attfå slöd till sitt uppehälle. Ulredningen konstaterar emellertid altsocialvården har all vidta hjälpåtgärder när någon missbrukar alkohol. Ensådan åtgärd kan vara att hålla fortlöpande kontakt med denne och ge råd och slödi olika situationer t. ex. vid anskaffande av bostad. Ulredningen påpekar ocksåatt det från rehabiliieringssynpunkl kan ligga elt särskilt värde i att enalkoholmissbrukare far ett säkert och stadigt återkommande stöd frånförsäkringskassan i form av föriidspension. Ett dylikt stöd, som minskar oronför uppehället, bör enligt ulredningen kunna stimulera till rehabilitering. Undertid då någon lämplig rehabiliteringsåtgärd t. v. inte kan ordnas bör enligtutredningens mening pension - företrädesvis i form av sjukbidrag - kunna utgålikaväl som under tid för rehabilitering. Detsamma bör gälla i väntan pårehabiliteringsåtgärd. Eventuellt bristande rehabiliteringsresurser skall inteförsämra den försäkrades möjligheter att la pension till sin försörjning närförutsättningarna i övrigt för pension föreligger. Om företagna rehabiliteringsåtgärderskulle misslyckas eller om det visar sig atl några sådana inle kan ordnas bördel enligt utredningen prövas om sjukbidraget skall avlösas av enförtidspension. Denna prövning bör göras först när man har gjort vad somrimligen kan göras i det enskilda fallet i rehabiliteringshänseende.Utredningen betonar viklen av en kraftig utbyggnad av rehabiiiteringsmöj-ligheterna. Utredningenanser att det inle finns anledning att gå in i en prövningav bestämmelserna om utbetalning av pension till annan än den försäkrade. Enöversyn av dessa beslämmelser blir nämligen aktuell i samband med de lagförslagrörande socialvården som socialutredningen kommer att lägga fram.Riksförsäkringsverket bör dock enligt utredningen följa erfarenheterna av enändrad praxis i fråga om förtidspension vid alkoholmissbruk och därvid också beaklade nu berörda utbelalningsfrågorna. Utredningenfinner det inte möjligt att göra en uppskattning av hur antalet fall avförtidspension nu och kan påverkas av ändrad praxis i fråga ompension på grund av alkoholmissbruk. Enförändrad bedömning i liär berörda fall synes emellertid enligt utredningenknappast kunna leda till något större utslag på antalet beviljade förtidspensioner,efiersom förändringen endast avser de fall där arbetsförmågan är allvariigtnedsatt. Del kan snarare anses vara en fråga om en förskjutning av den tidpunktvid vilken förtidspension beviljas i det enskilda fallet. Mol denna bakgrund ärdet enligl utredningen troligt att den ökning av antalet förtidspensioner i härberörda fall, som en ändrad bedömning inledningsvis kommerait medföra, på någotlängre sikt jämnas ul. Prop.1976/77:44 29 betydelseför frekvensen av förtidspensionsärendena är enligt ulredningens uppfattningåtgärder på del alkoholfiolitiska området och i synnerhet effektivare insatserför rehabilitering av alkoholmissbmkare. Utredningenframhåller att förtidspensionen i många fall kommer all er-sälta andra bidrag.Den som är alkoholmissbrukare har inte heller lämnats utan stöd frånsamhället även om han inte har beviljats förtidspension. Förtidspensionenkommer alltså att ersätta nu utgående sjukpenning eller socialhjälp. Ulredningenröailsätter att en ändrad praxis i fråga om bedömningen av förutsättningarnaför förtidspension vid alkoholmissbruk inte kan leda lill nämnvärdakostnadsökningar för samhällel. Utredningenföreslåratl de ändrade riktlinjerna för bedömningen av frågan om förtidspensioni här aktuella fall kommer till uttryck genom ell tillägg lill 7 kap. 3 i; AFLav innebörd att pensionsbedömningen skall göras med bortseende från orsaken tillnedsättningen av arbetsförmågan. Därmed markeras enligt utredningen atl alla förtidspensionsärendenskall behandlas på samma sätt oavsett arten av den sjukdom eller dennedsättning av annan art av prestationsförmågan som har orsakat nedsällningenav arbeisförmå-gan. Delavgörande för bedömningen skall således alltid vara hur arbetsförmåganpåverkas i del enskilda fallet och inte vad det är för sjukdom som denförsäkrade liderav. Närdet väl konstaterats att det föreligger en sjukdom ellerannan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan som avses i7 kap. 1 ij, t.ex. alkoholmissbruk, skall bedömningen endast gälla i vilkenutsträckning nedsättningen hindrar den försäkrade atl bereda sig inkomst genomsådant arbete, som motsvarar hans krafter och färdigheter och som rimligen kanbegäras av honom med hänsyn till hans utbildning och tidigare verksamhet samlålder, bosättningsförhållanden och därmed jämföriiga omständigheter Utredningenföreslår att lagändringen träder i kraft . 4Remissyttranden över samordningsutredningens förslag Utredningensförslag att samma principer som gäller för personer med andra sjukdomar börtillämpas i fråga om förtidspension till den som missbrukar alkohol vinnerallmän anslutning hos remissinsianserna. , LO och SAFunderstryker vikten av att någon särbedömning inte sker då det gäller attbedöma en alkoholmissbrukares arbetsförmåga. , sompåpekar att förslaget helt stämmer överens med verkets tidigare framfördauppfattning, hälsar förslaget med tillfredsställelse och lillstyrker att detgenomförs. Liknande synpunkler anförs av Försäkringskasseförbundel. TCO, somtillstyrker förslagel, anser det riktigt att alkoholmissbruk jämställs medandra sjukdomar när det gäller räll lill för- 1976/77:44 30 tidspension.SACO/SR och tillstyrker förslaget till alla delar. ,siatens personalpensionsverk och SPP har inte något att erinra mol utredningensförslag. delar utredningens uppfattning att del är angeläget alt ocksåde alkoholskadade tillförsäkras en gmndläggande ekonomisk trygghet men anser atlvägande skäl talar mol all koppla denna till förekomsten av etl visst psyko-sociallsymptom. Ökade pensionsmöjligheter kan enligl förbundets uppfattning inteheller innebära förenklad handläggning och samordning av insalser på lokalnivå. Förbundet anser all frågan om ekonomisk trygghet måsle knytas an till deövriga rehabiliteringsinsatser som görs. Av detta skäl anser förbundet alt fråganom förtidspension vid alkoholmissbruk bör vila lill dess socialutredningen harlagt fram förslag om ny sociallagstiftning. Fråganom rehabilitering tas upp av flertalet remissinstanser. ,, försäkringsdomstolen, LO, och Försäkringskasseförbundelframhåller det angelägna i att rehabilileringsverksamhelen byggs ut ocheffektiviseras för att om möjligl förebygga förtidspensionering.Socialstyrelsen, , , , , /SRoch KPA understryker vad utredningen framhållit om att pensionering inte fårersätta rehabilileringsålgärder. /SR påpekar alt rehabiliteringen avalkoholmissbrukare ofla skiljer sig från rehabilitering av andra sjuka. Rehabiliteringslidenblir nämligen ofta myckel långvarig, varför sjukbidrag kan behöva utgå underåtskillig lid. Sjukbidrag bör enligt organisationens uppfattning kunnaförklaras vilande under de perioder patienten förmår fungera i arbele. Socialstyrelsenberör i sitt remissyttrande olika synsätt på alkoholmissbruk och anför bl. Enliglsocialstyrelsens uppfattning är det olyckligt atl man kommil atl betraktaalkoholmissbruk som en sjukdom eller etl sjukdomstillstånd. Ett sådantbetraktelsesätt kan nämligen lätt leda till passivisering, dvs. alkoholmissbrukarenförväntar sig att bli botad av en utomstående sakkunnig. Med etl psykosocialtbetraktelsesätt måsle alkoholmissbruk numera ses som etl symptom på bristandeanpassning i psykologiskt och socialt hänseende och i rehabiliteringsarbetetkrävs aktiv medverkan av alkoholmissbrukaren. Ifrågavarande symptom kan i sin föriängningleda lill somatiska eller psykiska sjukdomstillstånd, men kan redandessförinnan vara så invalidiserande att arbetsförmågan avsevärt blivilnedsatt. Fråga om nedsättning av arbetsförmågan kan därför inte kopplas lill sjukdomsbegreppel.- Förtidspensionering kan tvekan ha en ogynnsam psykologisk effekt påalkoholmissbrukaren. Ju yngre missbrukaren är desto olyckligare är del om han pensioneras.Enligt mening bör därför i princip yngre alkoholmissbrukareej förtidspensioneras. /SRframhåller vikten av atl i samtliga fall där socialpsykiairiska skäl anges sommotiv för pension yttrande inhämtas också från berörda Prop.1976/77:44 31 socialaoch andra myndigheler. anser an den av ulredningen föreslagna lagändringen och detförordade synsäliei kommer alt beröra också missbrukare av andra preparat änalkohol, dvs. narkotika m. m. Enligt förbundet ger senare forskningsrön intestöd för att principiellt betrakta sådant missbruk som sjukdom, även om det fårmedicinska konsekvenser. Försäkringsdomstolen påpekaratt det av betänkandetinte framgårom utredningens förslag omfattar andra i flera av tidigare nämndauttalanden berörda grupper, nämligen försäkrade med "neuroser utanpåvisbart organiskt underiag" och sådana som betecknas som narkomaner,psykopater, sociopaler m. fl. Domstolen anser emellertid att ulredningensförslag lill lagtext omfattar alla dessa grupper och fömtsätter att etl klartståndpunktstagande sker i detla hänseende. LO ifrågasätter om inte denföreslagna lagtexten har fått en för generell utformning och därmed kan komma atlytteriigare vidga kretsen berättigade till andra grupper än alkoholister. LOförutsätter därför att lagbestämmelsen får en lydelse som motsvarar delavsedda ändamålet, nämligen att samma principer som gäller för personer medandra sjukdomar skall liilämpas i fråga om förtidspension till den sommissbrukar alkohol. Nödvändighetenav del föreslagna tillägget i lagtexten diskuteras av några remissinstanser.Försäkringsdomstolen anser rent principiellt att en ändrad rättstillämpning börkomma till stånd genom en lagändring. Eftersom del här gäller enlagbestämmelse, som med nödvändighet måste vara myckel allmänt avfattad, måstetillämpningen bygga på uttalanden i förarbetena. Domstolen diskuterarutformningen av del föreslagna tillägget till lagtexten och anför att någon invändningsfrilagtext inte torde kunna åstadkommas. Domstolen anser emellertid att denavsedda nya tillämpningen är helt förenlig med ordalagen i nuvarande lagtext,varför den åsyftade ändrade lill-lämpningen kan åstadkommas genom atllagstiftaren deklarerar alt de tidigare uttalandena om restriktivitet resp.försiktighet inte längre skall gälla. En sådan deklaration kan enligt domstolengöras i samband med överarbelning av 16 kap. 12 ij AFL. Fråganom utbetalning av pension till annan än den försäkrade (förordnande enligt 16kap. 12 v- AFL) tas upp av försäkringsdomstolen, /SR, KPA och RSMH.Domstolen anseratt möjligheterna till sådant förordnande bör utnyttjas i falldär det visar sig påkallat. Stadgandet bör emellertid enligt domstolens mening bliföremål för översyn i samband med den nu aktuella reformen, efiersom det i annalfall kan ifrågasättas om lagrummet bereder möjligheler lill ingripande i erforderiigutsträckning. Domstolen avråder från att man i delta hänseende avvaktar eneventuell framlida ändring av lagen (1954:579)om nyklerhetsvård. Åven KPAförordaren översyn av stadgandet.