prop · G00331 · 1976-12-31 00:00:00 — Förbättringar kräver emellertid ofta betydande ingrepp i äldrebebyggelse och åtgärderna blir därmed i åtskilliga fall mycketkostnadskrävande. De tekniska lösningarna är i vissa fall komplicerade och ibetydande utsträckning oprövade. Med hänsyn lill det angelägna syftet borde nyakraven dock enligt delegationens uppfattning i princip kunna ställas även vidombyggnad. Hänsyn till rådande praktiska begränsningar då del gäller alttillgodose kravnivån nödvändiggör dock jämkningar. Bestämmelsen förutser ocksådetta, eftersom avsikten är alt "skäliga anspråk" på godtagbarsophantering skall gälla som nomi för den praktiska tillämpningen. Även HSBvill understryka au höga kostnader och byggnadstekniska hinder i många fall innebäratt nybyggnadskraven inte alltid kan tillämpas. jusiiglieisägare/örhundbelönar också vikten av att höga kostnader, byggnadstekniska hinder,kulturhistoriska eller mil- 1976/77:31 33 jömässiga värden måste kunna utgöra grunder för avstegfrån bestämmelserna i den föreslagna 48 a ij BS. Enligt förbundets meningframgår inte klan av lagtexten atl dessa möjligheter till avsteg bör finnas.Förbundet unser dessutom atl arbetsgruppen synes ge uttryck för en visstveksamhet i denna fråga. Länsslyrelsen I anser att, om förslagelgenomförs, de föreslagna bestämmelserna i 46 S andra stycket 5 och 48 a ij BSbör ha annan lydelse. Länsslyrelsen påpekar alt den senasle ändringen i 46 ijgäller för all bebyggelse således även enfamiljshus. För dessa senare innebärden föreslagna formuleringen "Byggnad skall. . ." ökade krav iförhållande till praxis. Normalt och inte minst för att minska transportvägarnaår soprum placerade utanför bostadsbyggnaden eller i samband med uthus och garage.Nuvarande formulering "Till byggnad skall . . ." bör därför enligt länsslyrelsenbibehållas. Länsslyrelsen framhåller vidare att förslagels formulering dessutomär olämplig med hänsyn lill all enligt renhållningslagen olika arter av avfall förutsällskunna förvaras åtskilda. Ökade krav på separering och återvinning är också atlvänta. Därvid kan gemensamma anläggningar utanför byggnaden komma atlaktualiseras. Kravet på soprum och sopnedkast i vissa fall som finns införti BS bör inle slopas förrän frågan om införande av bindande föreskrifter i SBN1975 har prövats. Därest utredningens önskemål om au krav på "godtagbaravfallshantering" nu skall införas i BS bör detta enligl skesom eu tillägg till gällande lagtext, som i övrigt behålls oförändrad. Länsslyrelsenfinner slutligen alt gällande formulering i 48 a ij BS måste anses tillfyllestför au få godtagbar avfallshantering. Enligl mening måste ivarje fall etl införande av ytterligare krav formuleras på sådanl sätt altavfallshanteringen kan lå ske utanför byggnad på del säll som har påtalats belräffande46 tj. Konimun/örhiindei vill särskilt framhålla alt lagsiillningciiom separering och återvinning av avfall kriiver nya rutiner och anordningar löriiisamling och förvaring av avfallet i fastigheterna. Arbeiarskyddssiyie/sen anför alt arbetsgruppen endust harbehandlat sådant avfall som kommer från hushåll, s. k. fastighetsavfall. 1sammanhanget kan emellertid enligl styrelsen inte bortses från sådanl avfallsom härrör från t. ex. industrin (spån, skrot e. ), sjukhus och laboratorier (s.k. riskavfall) samt kärnkraftverk (radioaktivt avfall). Här är visseriigen arbetarskyddsmyn-digheternasmöjligheler alt ingripa slörre än när del gäller läsiighetsavfall. BS:sgenerella regler för avfallshantering i byggnader bör emellertid la hänsyn lillalla förekommande slag av avfall. 1 enlighet härmed har i förslagel bl. 46 ijandra stycket 5 BS fåll en utformning som är så allmänt hållen atl den syneslämplig även för industriavfall m. ni. Vid uuirbeiandel av till-lumpningsbestämmelsertill BS synes det dock styrelsen erforderligt att överväga behovet av skildabestämmelser för bostäder och för industrier m. m. Arbetarskyddsstyrelsen framhållervidare att det i den föreslagna förfati-ningstexien ställs krav endast påbyggnads anordnande och utrustning. 1976/77:31 34 beskaffenheten hos andra delar av en fastighet kan dock habetydelse för sophämtningen. Viktigt är sålunda att del utanförbyggnaden-mellan denna och gata eller väg - finns lämplig transportväg för bortforslingav avfall. Förslagel till förfaliningstexi bör därför ses över så alt även kravhärom kan ställas. 1 förslaget till 46 ij andra stycket 5 BS har använts ordet"avfallsprodukter". Delta ord kan enligt styrelsen misstolkas så atldet endast avser avfall som kan betecknas som producerat, t. ex. inomindustrin, medan däremol sådant avfall som latrin e. d. faller utanför. Det bördärför övervägas om inte ordet "avfall" kan användas. SPRI förordar alt del i den föreslagna 46 § andra slyckel5 föreskrivs all avfallsprodukter skall kunna omhändertas och bortforslas från verksamheli byggnaden och inte, såsom framgår av förslaget, från byggnaden enbart. 3 Tillämpning på befintlig bebyggelse 1 fråga om arbetsgruppens förslag atl besiänimelserna omavfallshantering skall kunna tillämpas med avseende på befintliga byggnader ärremissutfallet splittrat. Flera av de remissinstanser som i princip är positiva harerinringar på olika punkter. Kritiken nioi förslaget i förevårande del grundarsig i huvudsak på den bedömningen au förslagel kan medföra så omfattandeföljder av främst ekonomisk natur att det bör övervägas ytterligare antingengenom särskild utredning eller i samband med pågående översyn av byggnadslagstiftningen.En del remissinstanser anser atl i första hand annan lagstiftning änbyggnadslagstiftningen bör användas för atl åstadkomma förbättringar i sophämlningspersonalensarbetsmiljö. Arbeiarskyddssivrelsenhör till de remissinstanser som lillstyrker förslaget. Enligt styrelsens uppfattningtorde missförhållanden för sophämtningspersonalen finnas i många koniniuner ilandet. Styrelsen framhåller alt styrelsens och yrkesinspektionens möjligheteralt med stöd av nuvarande arbetarskyddslagstiftning ingripa nioi de.ssamissförhållanden är begränsade. När fastighetsägaren inie är iirbeisgiv;ireeller ensamföretagare kan i praktiken ingripande ske endast genom att etlförbud mot sophämtning riktas mol renhållningsloretaget. Ett sådant förbud kan endaslmera sällan vänias leda lill att erforderliga förbättringar av själva fastighetenkonmier till stånd. har i betänkandet (SOU 1972:86)"Bättre arbetsmiljö" uttalal att regleringen av sådana frågor, somnu har berörts, i princip hör till byggnadslagstiftningen. Styrelsen delar dennauppfattning och har i olika sammanhang givit uttryck härför. Det nu framlagdaförslaget måste . därför hälsas med lillfredssiällelse. Det lorde enliglstyrelsens mening komma att ge myndigheterna betydligt större möjligheter iin hittillsalt komma till rätta med nu rådiinde niis-sforhålliiiidcn i renhållningsarbetarnasarbets- Kominuiilörhundei anser att samhällel bör ges niöjlighet allkräva sådana 1976/77:31 35 iindringar vid ombyggnad och i befintliga byggnaderatt eiitilirrcdssiiillande hantering av avfallet kan ordnas. Arbetsmiljön för sophännniiigspersoiialenlorde inte komnia att förbättras inom rimlig tid, om inte de (Öreslagiui bestämmelsernatillämpas med verkan också på befintliga byggnader. Förbundet vill understrykabehovet av att bestämmelseriia förenas med undantagsregler i vissa fall. Så t.ex. kan särskilt höga kostnader, byggnads- eller planlösningsiekniska hinder samlkulturhistoriska eller miljömässiga värden föranleda atl kraven pä förbättringarinte kan uppfyllas heit. Liksom arbetsgruppen vill dock styrelsen betona attdetta inle lar tolkas så att man regelmässigt skall tillämpa mildarebedömningar i fråga om befintlig bebyggelse eller vid ombyggnad än man gör vidnybebyggelse. Socialsiyreken instämmer i arbetsgruppens mening att sophännningsmil-jönmåsle förbättras inom rimlig tid, varför styrelsen inte kan acceptera enförbättring som enban sker i takl med att byggnadsbeståndet förnyas ellersaneras. Tilliimpningen måste enligt styrelsen avse befintliga byggnader, dockmed den inskränkningen alt kravet då inle ställs högre än vad som gäller vidombyggnad. Föreningen anser attifrågavarande krav kan vålla genomförandeproblem för en del kommuner framförallt vad gäller äldre, ofta kulturhistoriskt värdefull, bebyggelse ikommunernas centrala delar. Föreningen fömtsätter därför all 48 b § kommer autolkas på ett likartal säll som föreningen förutsatt för 48 a ij. Samtliga kravsom ställs pä en byggnad bör sammanjämkas och man bör med hänsyn till förutsättningarnaförsöka åsladkomraa en så god arbetsmiljö för sophämtningspersonalen sommöjligt i det enskilda fallet. anser alt det i lagtexten direki börutsägas att byggnaden skall uppfylla anspråk på godtagbar avfallshantering iden utsträckning detla är skäligt med hänsyn till kostnadema för åtgärdernasgenomförande och omständigheterna i övrigi. HSB och kanimanäitcn I framförsamma uppfattning. För genomförandet av den föreslagna ändringen bör enligtplanverket anges den tidsgräns inom vilken ombyggnadsarbetet bör genomföras.Det synes motiverat att förutsätta atl ändringarna skall vara genomförda efter det att lagen har trätt i kraft. Enligt bör detövervägas atl bestämma en viss tidsrymd inom vilken ombyggnadsålgärderna skallvara genomförda. För atl den byggande skall kunna tillämpa de ändradebestämmelserna fordras enligt planverket en revitlering och komplettering avdet nuvarande kapitlet om soputrymmen i SBN. När det gäller anordnande avlämpliga soprum m. m. i befintlig bebyggelse kan det emcllenid vara vanskligtatt utfärda generella bestämmelser. Det lorde därför vara niöjligt att endast ibegränsad omfattning ge föreskrifter. an.ser atl verket i stället böri första hand med ledning av de erfarenheter som finns hos bl. a. AIR-gruppenoch fastighetsförvaltande företag ge vägledande exempel. 1976/77:31 36 Komnninjörbiiiidei franihåiler atl resurser iiiåsio avsäiuislör all kartlägga de tekniska och ekonomiska problem som uppstår i samband medändringar i befintlig bebyggelse saml för au uuirbeui riktlinjer och utvecklatekniska lösningar för sophaniering inom befintlig bebyggelse. Vidare bör e.Nempelpå lämpliga lösningar utarbetas lill ledning lor bl. a. byggnadsnämnderna. Omfattningen av de tekniska förbättringar som erfordras, kosinadskon-sekvensernam. m. framgår enligt RRV inte av förslagel. 1 detla hänvisas lill enundersökning från enligl vilken förhållandena i arbetsmiljön harföranlett anmärkningar mot av alla soprum i kommunen. Enligt RRVhade del varit en fördel om arbetsgruppen ytterligare hade bearbetat detlamaterial och t. ex. för ell urval fastigheter studerat möjliga byggnadsiekniskafiirbältringar och kostnader för alternativa ambitionsnivåer. En sådan studieär enligt RRV nödvändig som underlag för att utfärda erforderliga föreskriftersamt råd och anvisningar enligt 76 tj BS. bör därför ges lid all medbeaktande av kungörelsen (1970:641) om begränsning i myndigheters rätt altutfärda föreskrifter, anvisningar och råd ularbela sådana normer m. m. Förslagel om atl bestämmelserna rörande sophaniering skallkunna göras tillämpliga även på befintlig bebyggelse innebär enligt Hvresgäsiernasriks-jörbund ell betydande rättsligt ingrepp. Förbundet är införstått medbehovet av alt i delta fall la ell sådant steg men vill framhålla betydelsen avalt föreliggande förslag måste betraktas som ell undantagsfall utan prejudicerandeverkan. Bland de remissinstanser som är positiva lill förslagelanser länsslyrelsen i , kommunförbundet och att ekonomisklslöd till fastighetsägarna bör ulgå för atl stimulera till sådana ombyggnads-ochändringsarbeten som medför förbättrad arbetsmiljö vid avfallshanteringen. På molsvarande sätt som gäller för skyddsanordningar påtak föreslår planverket all det retroaktiva kravet anges i 82 ij BS i ställetför i 48 ij BS. Flera remissinstanser är t veksamma till förslaget omretroaktiv lillämpning av BS såvitt avser kravel på tillfredsställandeavfallshantering. SPRI menar all de undantag som har skett frånprincipen alt nya krav inie skall ges tillbakaverkande kraft är relalivientydiga och av sådan an alt tillämpningen hos byggnadsnämnderna torde kunnabli relalivi likartad. En retroaktiv tillämpning av den nu aktuellabestämmelsen i BS skulle i hög grad bli baserad på byggnadsnämndernasskälighetsbedömning. Hela frågan om underhållsbestämmelser för byggnader, somhar uppförts med lägre egenskapskrav än nu gällande, kommer att bli föremålför behandling i samband med översynen av byggnadslagstiftningen. SPRI förordardärför att förslaget om tillbakaverkande tillämpning inte medtas i nuföreslagen ändring av BS. Där uppenbara missförhållanden råder lorde enligt SPRIi avvaktan på denna översyn bestämmelserna i hälsovårds- ocharbetarskyddslagstiftningen kunna användas för att åstadkomma erforderligaförbättringar. kaminariäiienI anser alt en lagändring med så omfattande följder i första handsynes böra lösas i samband med pågående översyn av byggnadslagstiftningen.Kammarrätten anser sig emellertid sakna möjlighet all bedöma om den tidsutdräktsom härigenom skulle bli följden är oacceptabel, oaktat under"väntetiden" ålgärder mot missförhållanden i viss utsträckning kanvidtas enligl redan gällande bestämmelser, bl. a. i hälsovårdsstadgan. LänsslyrelsenI erinrar om atl byggnadslagstiftningen principielltgrundar sig på att nya egenskapskrav hos byggnader inte skall ges tillbakaverkandeeffekt. Undanlag har bara gjorts där säkerhets-intresset har varil specielltstarkt. Som exempel nämns kravet på skyddsanordningar på tak. Det kan ifrågasättasom miljökrav vid avfallshantering är jämställt härmed. 1 äldre bebyggelse måslede olika krav som kan ställas på bebyggelsen jämkas samman för alt man skall fåen så god helhetsbedömning som möjligl med hänsyn lill kostnader, byggnadsiekniskahinder, kulturhistoriska eller miljömässiga värden. Retroaktiva regler bör utformasså att en avvägning i dessa hänseenden kan göras. Dessuiom bör enligt länsslyrelsenbestämmelserna ges en utformning som medger all avfallshanteringen kan skeutanför byggnaden. Statensinsiiiuijörbvggnads/orskniiiganseratt de av arbetsgruppen lämnade exemplen på bestämmelser i som gälleräven för befintlig bebyggelse knappast är jämförbara med de beslämmelser somarbetsgruppen föreslår, eftersoni försiniimnda bestämmelser avser åtgärder sominnebär måttliga eller inga ingrepp i befintliga byggnader. De av arbetsgruppenföreslagna juridiska instmmenten syftar emellertid lill ingrepp av en annanstorleksordning. Konsekvenserna av della bör enligl inslilulet analyserasinnan lag stiftas. Bostadssiyrelsenframhåller att BS utgör grund för de byggnadstekniska krav som gäller som förutsätiningför byggnadslov. Atl med ulgångspunkl i BS i efterhand ställa nya tekniska kravpå uppförda byggnader eller i ell redan beviljai byggnadslov är knappast rimligt.Med det av arbetsgruppen förordade förhållandet niellan BS och SBN (allmännakrav i BS. tekniska preciseringar i SBN) skulle t. o. m. successiva ombyggnaderi samma fastighet kunna bli erforderiiga allteftersom de byggnadstekniskadetaljkraven i SBN utvecklas. Styrelsen anser alt de angelägna förbättringarav arbetsmiljön som det nu är fråga om bör grundas på annan lagstiftning. Malmökommun ifrågasätter om den av utredningen föreslagna lösningen med reglering i BSmed retroaktiv verkan är den bästa vägen för att klara problemen. Åtskilligt talarför att man i slällel bör inllira bestämmelser i arbetarskyddslagsliftningen.Sådana bestämmelser skulle kunna ge yrkesinspektionen möjlighet att åläggafastighetsägare atl vidta ålgärder för all undanröja risker för olycksfall ochall göra erforderliga förbättringar i övrigt i arbetsmiljön. Det i utredningenredovisade förslaget bör enligt kommunens mening inte nu göras till lag. 1 ställetbör ytterligare överväganden göras under fortsatt utredning. Härvid bör närmareundersökas möjligheterna till 1976/77:31 38 enlösning genoni ändring i arbetarskyddslagstiftningen. Byggnadsstyrelsenanser del principiellt felaktigt och förenat med svåröverblickbarakonsekvenser atl genom byggnadslagstiftningen pålbrdra stan-dardhöjandeåtgärder i befintlig bebyggelse, även om så har skett belräffandeskyddsanordningar på tak och utrymmen för barns lek. 1 motsats lill arbetsgmppensbedömning anser styrelsen atl arbetarskyddslagsliftningen är etl lämpligareinstrument för atl åstadkomma ändringar i befintlig bebyggelse. Arbetarskyddslagsliftningenoch hälsovårdslagstiftningen gäller även befintlig bebyggelse och kan tillämpasför au tvinga fram åtgärder. Sophämtning äger rum så ofla och med sådan regelmässighelall lokalerna för denna hantering närmast är atl jämföra med vad som avses i 53tj iredje stycket arbetarskyddslagen. anseratt en justeringav denna paragraf med innebörden atl ifrågavarande lokaler anses upplåtna för sittändamål skulle lillgodose framlida krav. Lagen om vissa gemensamhetsanläggningarlorde dessuiom enligt styrelsens mening i många fall kunna liilämpas för att nåbättre förhållanden. Arbetsgmppen har inle diskuterat om en förbättradavfallshantering kan utgöra vägande argument för tvångs-anslutning avfastigheter till gemensamhetsanläggning. Goda lösningar för såvälsophämtningspersonal som boende kan åstadkommas lill rimliga kostnader om sophanieringenordnas gemensaml för fiera fastigheter. föreslår vidare alt SBN1975 omarbetas för atl bättre motsvara de framförda kraven. Moten retroaktiv tillämpning talar enligt Näringslivets byggnadsdelegallon starkapraktiska skäl, främsi från kostnadssynpunkt. Atl med tämligen omedelbarverkan lillgodose de nya kraven i hela del äldre byggnadsbeståndet orsakarstora kostnader. Någon uppfattning om omfattningen av koslnaderna hararbetsgruppen inte redovisat. En kostnadsredovisning är emellertid hellnödvändig, innan ålgärder av sä drastiskt slag som retroaktiv lagstiftningtillgrips på ifrågavarande oraråde. Enligt delegationens uppfattning talarsannolikheten för alt ombyggnadsarbeten för att lillgodose förevarande kravmedför en allmän höjning av hyresnivån i samtliga fastigheter av berördaårgångar. En trolig konsekvens blir även atl de åtgärder som företas blirdyrare än nödvändigt, om sophanleringsfrågan måsle lösas separat oberoende avandra byggnadsåtgärder. Vid en reguljär ombyggnad eller sanering kanrationellare lösningar väljas, handlingsfriheten blir ofta slörre, byggnadsarbetenakan administreras bättre etc. Sannolikl torde enligl delegationen tekniskt ochekonomiskt rimliga förbättringar kunna näs på ett smidigare säll, om sophämlningslaxanjusteras, så all man vid uttaxering av sophämtningsavgifter premierar ägarna aväldre fastigheter, som är försedda med rationellare sophämtningsanordningar.Delegationen framhåller vidare all en tillämpning av i. ex.arbetarskyddslagstiftningen sakligt sell måste framstå som en bättre väg attlösa hithörande problem. Ingripanden med stöd av denna lagstiftning skernämligen efter en iniresseawägning genom punktinsatser, där bristerna är somstörst. Prop.1976/77:31 39 åstadkomsdäremot en generell kravnivå, oaktat hur förhållandena och problemen gestaltarsig. Även om arbetsmiljön inle är idealisk finns det dock en skiftande skala avsituationer innan direkt klandervärda förhållanden råder, som kräver omedelbarrättelse. Införs bestämmelserna i betyder det att utrymmet för sådanahänsynstaganden blir starkt begränsat. Inte minsl från kostnadssynpunktförefaller således ålgärder enligl t. ex. arbetarskyddslagstiftningen vara attföredra. Skulle denna i något avseende inte fungera tillfredsställande, finns möjlighetalt beakla detla i samband med pågående arbele på en ny arbetsmiljölag. Sverigesjastigheisägarejörbund framhåller all arbetsgmppen inle alls har berörtkostnadsaspekterna. Detta är enligt förbundet en allvariig brist. Ett genomförandeav förslagel beträffande redan uppförda fastigheter kommer i de flesta fall altmedföra så slora kostnader - direkta och indirekta - atl de inte till någon delkan inrymmas inom fastighetens driftbudget. Miljöförbättringen måsle därförgenom ändring av bruksvärdereglerna betalas med ökade hyror om inle statligabidrag införs för denna typ av ombyggnad. 1 anslutning till det avarbetsgruppen anförda exemplet all kravel på en godtagbar transportväg i delenskilda fallet kan medföra att hyresgästerna får avslå från sopnedkastet och istället lämna avfallet i särskilt anordnade utrymmen i anslutning lilltransportvägen vill bostadsdomsiolen peka på att tillgång till eller avsaknadav sopnedkast i allmänhet beaktas vid en bruksvärdeprövning enligl reglerna i12 kap. 48 ij jordabal ken. Fall kan därför tänkas förekomma då förlust avsopnedkast kan medföra atl hyran för berörda lägenheier påverkas i sänkanderiktning. Denna omständighet bör enligt domstolen vägas in bland de ekonomiskaförutsättningarna vid en tillämpad ändring av avfallshanteringen. Även Sverigesjastighetsägarejör-biiiid framför liknande synpunkler. Om för hyresgästernagemensamma utrymmen såsom cykelrum, barnvagnsrum m. m. tas i anspråk försopnedkast o. likn. kan enligl förbundet krav framställas från hyresgästerna påatl hyrorna skall nedsättas. LänsstyrelsenI finner det inle sannolikt au hyresgäster, .som har vant sig viden sådan anordning som sopnedkast, skulle acceptera en förändring lill del sämresom innebär alt de får lämna avfallet i särskilt anordnade utrymmen ianslutning lill transportvägen. Den av arbetsgruppen Uttalade uppfattningen idenna fråga rimmur dessutom enligt illa med de uttalade motiven tillde genomförda ändringarna av 46, 42 a och 48 a ijij BS som syftar ökad handikappanpassning av bostäder. menar att en förulsälining för all konflikter inte skall uppslå ärall man vid genomförande av ålgärder för all förbättra arbetsmiljön inle geravkall på de boendes intressen. Tekniska lösningar lår inte väljas så altservicen försämras. Även anser att tillämpningen av beslämmelsemainle får medföra försämrade möjlig- Prop.1976/77:31 40 heterför de boende atl få avfallet omhändertaget på ett tillfredssiällande sätt. Kommunförbundetpekar pä atl gällande hälsovårds-, arbetarskydds- och renhållningslagsiiftningmera aktivt bör utnyttjas för att komma lill rätta med här aktuellamissförhållanden. Självklart är del inte enbart byggnadslagstiftningen somskall utnyttjas för att förbättra renhållningspersonalens situation. jörbyggnadsforskning framhåller alt förslaget har organisatoriska konsekvensersom inte diskuteras i promemorian. Förslagel innebär alt blir delorgan, som skall handlägga frågor om sop-rumsombyggnad. Byggnadsnämnderna ärredan i dag hårt belastade och nya arbetsuppgifter är föreslagna. Det bördärför undersökas vilka uppgifter som bör slopas eller omformas för all beredaplats för soprumsfrägorna. Annars äventyras genomförandel. Skärpta beslämmelserför nybyggnad medför rimligtvis myckel små förändringar i byggnadsnämndernasresursbehov. Däremot medför kravel pååtgärderi befintliga husen ny typavärenden, sora lorde medföra märkbar belaslningsökning, ora lagstiftningen skallfå någon effekt. Vidare innebär ärenden med föreläggande om åtgärder ibefintliga hus en annan roll för byggnadsnämnderna än . Denna roll kräveretlbetydligt mer aktivt engagemang och vidgad kompetens, speciellt avseende vad soraär ekonoraiskt genomförbart. Institutet anser alt starka skäl talar för att byggnadsnämndernasroll omprövas avseende byggnadslagstiftningens relro-aktivitet och lillämpningpå den befintliga bebyggelsen. Denna slora och väsentliga fråga bör behandlasi etl betydligt vidare sammanhang och inte utgående från en så avgränsad frågasom här har varil fallet. Institutet anseratt frägan om byggnadsnämndernas rollvisavi befintlig bebyggelse bör behandlas i samband med en ny bygglag och isamband med behandlingen av förslagel om elt bostadsverk (SOU I976:26)d. v. s.isammanhangsom möjliggör atl de viktiga principfrågorna lyfts fram.