prop · G0031 · 1976-12-31 00:00:00 — 1113 §arbetsmarknadskungörelsen (1966:368) föreskrivs att arbetslöshetsnämnd, omregeringen inte föreskriver annat, skall finnas i kommun som anordnarberedskapsarbete med statsbidrag. Varken i lagen eller i kungörelserna gesnågon möjlighet för kommunen att uppdra åt annan nämnd än kommunstyrelsen altvara arbetslöshetsnämnd. Detta förhållande har diskuterats i kapitel 5, därdet konstateras att några bärande skäl att föreskriva attarbetslöshetsnämndsuppgifterna skall fullgöras av endera kommunstyrelsen ellersärskild arbetslöshetsnämnd inte föreligger. Kommun bör ges samma möjligheterpå detta område som den har beträffande andra fakultativa specialregleradenämnder. gäller vidare attden kan vara gemensam för flera kommuner. Behov av en sådan regel, som endasttorde kunna avse särskild nämnd, föreligger knappast längre, sedan kommunindelningsreformenhar genomförts. Eftersom en ordning med en för flera kommuner gemensam nämndskapar en mängd oklarheter beträffande nämndens ställning och vilka regler somskall gälla, förefaller det lämpligast alt slopa möjligheten att inrättainterkommunala arbetslöshetsnämnder. 1 den utsträckning del finns behov av ettså nära samarbete, bör andra former för interkommunal samverkan kunna användas. Närmare beslämmelser om särskild arbetslöshetsnämndfinns i kungörelsen. skall bestå av ordförande samt minst fyra ochhögst tio andra ledamöter. Suppleanter skall finnas för ordföranden och minsthalva antalet ledamöter. Kommunfullmäktige utser lid.Beträffande valet gäller de vanliga reglerna om rätt atl påkalla proportionelltval och om ordningen för suppleanternas inträde. En ändring av innebörd atlEKLs motsvarande regler beträffande kommunstyrelsen blir tillämpliga innebäralt förutom ordförande även vice ordförande skall utses, att maximeringen avantalet ledamöter faller bort, liksom den särskilda regeln om antaletsuppleanter, vilket allt förefaller att vara lämpligt. Prop.1976/77:1 263 , vilkel torde stämma överens med vad som redan tillämpas. Särskilda valbarhelsregler gäller förarbetslöshelsnämnd. I särskild arbetslöshelsnämnd får ledamot, suppleant ellertjänsteman hos eller länsarbetsnämnden inte varaledamot. I arbetslöshelsnämnd får inte heller tjänsteman hos kommunen varaledamot, om han på grund av sin tjänst är redovisningsskyldig inför nämnden.Lagligheten i denna senare regel, som alltså gäller inle enbart beträffandesärskild nämnd, kan ifrågasättas, om den vid val lill ledamot av kommunstyrelsensom är arbetslöshelsnämnd utesluter tjänsteman hos kommunen som enligt KL ärvalbar lill kommunstyrelse. Med hänsyn till den begränsning av valbarhelshindrensom föreslås av kommunallagsutredningen och, belräffande de specialregleradenämnderna, i PM II bör valbarhelshindret för vissa tjänstemän hoskommunen slopas. Vad beträffar valbarhetshindret för ledamot,suppleant eller tjänsteman hos eller länsarbetsnämndenkan en annan bedömning vara motiverad. Liknande valbarhetshinder förbefattningshavare hos statlig tillsynsmyndighet finns bl. a. i KL (7 S), därlandshövding, länsöverdirektör och avdelningschef vid länsstyrelse undantasfrän valbarhet lill kommunfullmäktige och pä grund av 32 S också tillkommunstyrelsen och flertalet nämnder. föreslår ingenändring i detta avseende. De skäl som åberopas för valbarhetshindret fördenna personkrets är myndighetens uppgifter som besvärsinstans ochtillsynsmyndighet. kan enligl kommunallagsutredningensbedömning inte ersätta valbarhelshindret. Beträffande andra specialreglerade nämnder änarbetslöshetsnämnd saknas andra valbarheishinder för tjänstemän m. fl. hosstatliga myndigheter än de som följer av KL (i lagen, 1962:381), om allmänförsäkring finns däremot molsvarande regler belräffande val till styrelse hosförsäkringskassa, försäkringsnämnd m. m., varvid befattningshavare hosriksförsäkringsverket undantas från valbarhet). Del förefaller rikligast altsöka paralleller bland de specialreglerade nämnder som i likhet medarbelslöshetsnämnden har en tillsynsmyndighet på såväl riks- som länsnivå. Enjämförelse med skolstyrelse ligger då nära till hands. För dess verksamhel ärlänsskolnämnden regional tillsynsmyndighet och över dess beslut enliglskollagen och skolförordningen (1971:235) kan besvär anföras hoslänsskolnämnden och . Dessa förhållanden har inte ansettsmotivera valbarhetshinder för ledamöter eller tjänstemän hos vare sigskolöverstyrelsen eller länsskolnämnden. Mot bakgrund härav och med hänvisningtill intresset av atl inte utan tungt vägande skäl begränsa möjligheterna attta del i det politiska livet föreslås att valbarhetshindret förbefattningshavare hos och länsarbetsnämnd utgår. I 8 S kungörelsen ges ellerlänsarbetsnämnden en rätt att granska nämndens räkenskaper, protokoll och andrahandlingar Prop.1976/77:1 264 liksomen rätt alt påkalla sammanträde med nämnden. Företrädare för dessa myndigheterflr också närvara vid sammanträde med nämnden och delta i överiäggningarna. Frågan om utomståendes närvarorätt vid sammanträdemed nämnd och rätt alt delta i överiäggningarna har utföriigtbehandlats i PM II. Genomgående föreslås regler om utomståendesnärvaro- och yttranderält utgå. Den regel som kommunallagsuiredningenföreslårom rätt för styrelsen atl med enkel majoritet besluta atl kallasakkunniga föreslås i stället gälla också de specialreglerade nämnderna. Någraskäl atl bedöma frågan på annat sätt vad gäller arbelslöshetsnämndernaförefaller inte att finnas. Regeln om ellerlänsarbetsnämndens rätt alt påkalla sammanträde med arbetslöshelsnämnd saknarmotsvarighet beträffande alla andra nämnder. En liknande bestämmelse finnsdäremot i 13 S KL, där ges rätt alt förordna om sammanträde medkommunfullmäktige, och i 19 S landstingslagen (1954:319), omtryckt 1972:101),där regeringen ges samma möjlighet beträffande landsting. Kommunallagsutredningenbedömer behovet av dessa regler som ringa och menar att man i de situationerdär de verkligen skulle fylla ett praktiskt behov har anledning att räkna medatl fullmäktiges ordförande ser lill atl sammanträde hålls. Samma bedömning börkunna anläggas beträffande arbetslöshelsnämnd. Skyldigheten atl bereda arbetsmarknadsstyrelseneller länsarbetsnämnden tillfälle att granska arbetslöshetsnämndensräkenskaper, protokoll och andra handlingar torde numera sakna motsvarighetbeträffande alla andra nämnder. Generellt gäller att statsmakterna litar påden kontroll kommunerna utövar av sina nämnders verksamhet, bl. a. genom denkommunala revisionen. Något behov av en statlig kontroll därutöver finns inle.Regeln bör därför utgå. Vad slutligen gäller föreskriften i 9 S attarbetslöshetsnämnd lill eller länsarbetsnämnden skalllämna de handlingar och uppgifter om verksamheten som dessa myndigheter begärså torde sådant uppgiftslämnande i rimlig utsträckning ligga i verksamhetensnatur. Någon särskild bestämmelse härom torde inte behövas beträffandearbetslöshetsnämnd lika litet som beträffande exempelvis skolstyrelse.Föreskriften i 2 § kungörelsen om att arbetslöshetsnämnd bl. a. skall samarbetamed myndigheter och enskilda, vars verksamhel rör sysselsättningsfrågor tordevara tillfyllest. De gjorda bedömningarna ger vid handen alt behovetav författningsreglering inskränker sig till en föreskrift om inrättande avsärskild arbetslöshetsnämnd, närmast motsvarande 1 S lagen omarbetslöshetsnämnd, föreskrifter om nämnds uppgifter, motsvarande 1-3 SSkungörelsen, samt bestämmelser om organisation och arbetsformer. De sistnämndabör utformas efter mönster av den genomgående tillämpade hänvisningen till EKLoch ersätter därvid 4-9 SS kungörelsen. Genomalt bestämmelsen i lagen om att regeringen kan föreskriva att Prop.1976/77:1 265 arbetslöshetsnämndskall finnas ersätts av en bestämmelse om alt arbetslöshetsnämnd skall finnasi varje kommun, blir bestämmelsen i 113S arbetsmarknadskungörelsen onödig. Grunderna för bl. a. kommunernas organisation ochverksamhetsformer skall enligt 8 kap. 5 S regeringsformen bestämmas i lag. Tilldessa grunder anses höra bl. a. bestämmelser om nämnderna. Med hänsyn härtillbör de bestämmelser i kungörelsen som inte kan tas bort inordnas i lagen ochkungörelsen upphävas. 1 samband härmed bör man kunna slopa kungörelsensföreskrifter om all nämnden skall tillse atl hjälpverksamheten begränsas lillvad som påkallas av verkligt behov och särskilt iakttaga alt verksamheten intekommer arbetsovilliga eller andra obehöriga lill godo. Förfatlningsförslag ienlighet därmed har upprättats. Förslag lill lag om ändring i lagen om arbetslöshelsnämndredovisas i bilaga 10. Förslag lill förordning om upphävande avkungörelsen med närmare föreskrifter om arbetslöshelsnämnd och dess verksamhelredovisas i bilaga 11. Förslag till förordning om upphävande av 113 Sarbetsmarknadskungörelsen redovisas i bilaga 12. I 1 S mäklareordningen (1893:51 s. 1) anges attmäklare flr antagas i städerna för atl biträda allmänheten vid köp ochförsäljning av varor, fartyg eller andelar däri, växlar och andra värdepappersamt vid uppgörande av avtal om försträckning, hyra, arrende och försäkring ochav andra likartade avtal. Där förordnad stadsmäklare finns skall fullmäktigetillsätta en särskild nämnd, handels- och sjöfarisnämnd, för behandling av defrågor som anges i mäklareordningen, däribland antagande av stadsmäklare, somsedan förordnas av . Där mäklare saknas flr handels- ochsjöfartsnämnd utses om fråga uppslår om antagande av mäklare. Flertalet av de uppgifter som enligl denna ochandra författningar ankom på stadsmäklare eller på handels- och sjöfartsnämndfullgörs numera av andra organ. gäller dock bl. a. all försäljningav värdepapper, som enligl föreskrift i författning skall försäljas på auktion,skall förrättas av stadsmäklare, där sådan finns. iStockholm och har vidare atl till resp. hovrätt avge yttrande omlämplighet och skicklighet hos sökande vid tillsättning av befattning somdispaschör eller dispaschörsassistenl. finns (endast i )har handels- och sjöfartsnämnden vidare enligt mäklareordningen att antagafondmäklare. Enligl 56 S lagen (1919:240) om fondkommissionsrörelse ochfond-börsverksamhel skall dock de åligganden belräffande försäljning påoffentlig auktion av fondpapper som tillkommer sådan mäklare ombesörjas avperson som förordnas av fondbörsens styrelse. Prop.1976/77:1 266 Behovet av stadsmäklare och därmed av handels- ochsjöfarisnämnd har starkt ifrågasatts. handels- ochsjöfartsnämnd, som då inte har antagit någon sladsmäklare sedan är 1933,begärde hos regeringen en utredning om sladsmäklareförfatiningarna.Dom-stolskommiltén uttalade i sitt betänkande (SOU 1963:56) Rådhusrätternasförstatligande atl behov inte längre torde föreligga av särskilt utsedda stadsmäklareoch att nya förordnanden sannolikt inle skulle komma atl utfärdas. ansåg i sitt belänkande X (SOU1967:58) Enhetlig kommuntyp, städernas auklionsmonopol m. m. altinstitutionerna sladsmäklare och handels- och sjöfarisnämnd hade överievt sigsjälva. Mäklareordningen och övriga författningar med regier knutna tillkommuntypen stad borde upphävas eller ändras. Atl behålla bestämmelsernaövergångsvis torde enligt kommittén inte vara någol kommunalt önskemål.Stadsmäklaren och handels- och sjöfartsnämnden i med sinatraditionella uppgifter borde dock behållas tills vidare. Kommitténs förslagledde i denna del inte till lagstiftning. fanns enligtkommunalrättskommittén i ett 30-tal städer. Enligl nu tillgängliga uppgifterlever institutionen kvar i ett tiotal kommuner, däribland , Göteborgoch . Antalet stadsmäklare redovisas till tre i propositionen (1969:63)med förslag om införande av enhetlig kommunbeteckning, m. m. Det torde i detta sammanhang inle komma i fråga attavveckla kommunernas möjlighet alt inrätta handels- och sjöfartsnämnd. Härförtalar inle minst det förhållandet atl kommunerna ät dessa nämnder har uppdragituppgifter inom ramen för sin allmänna kompetens, såsom att följa de frågor somrör handel och sjöfart i kommunen. Däremot förefaller det vara lämpligt alländra mäklareordningen så, all inrättande av särskild handels- och sjöfartsnämndgörs frivilligt, med möjlighet för kommunen atl uppdra handhavandet av deuppgifter som ankommer på sådan nämnd ål annan nämnd. Som vanligt börockså anges vilken nämnd som har atl handlägga dessa frågor, om fullmäktigeinte har fattat särskilt beslul härom. Kommunstyrelsen förefaller mest lämpadhärför. Utvecklingen flr sedan visa om handels- och sjöfartsnämnden, somkommunalrättskommittén ansåg, har överlevt sig själv. Bestämmelserna i mäklareordningen om handels- ochsjöfartsnämnd bör ändras så atl de avser särskild sådan nämnd. Härvid börreglerna anpassas lill EKL:s motsvarande regler om kommunstyrelsen i enlighetmed den genomgående tillämpade modellen härför. Denna ändring innebär i huvudsakalt antalet ledamöter skall vara minst fem i stället för mellan sju och tolv,alt mandattiden skall vara i stället för högst och att nämndensomröstningsregler anpassas till vad som gäller för andra nämnder. Vidare slopasskyldigheten atl underställa instruktion för nämnden. Ienlighet med vad som har framförts i kapitel 4 bör jävsbestämmelserna Prop.1976/77:1 267 i4 och 5 S§ göras tillämpliga i samtliga ärenden hos särskild handels- ochsjöfartsnämnd. I PM II behandlas frågor omunderställning hos statlig myndighet av kommunala beslut. I linje med de därförda resonemangen kan vissa ytteriigare ändringar i mäklareordningenövervägas, exempelvis ändring av bestämmelsen att mäklare som har antagits avhandels- och sjöfartsnämnd skall förordnas av . Med hänvisninglill alt dessa regler numera har ringa eller ingen tillämpning föreslås häringa sådana ändringar. Det kan f ö. sältas i fråga om det i del anfördaexemplet verkligen är fråga om underställning i vanlig mening, eftersomlänsstyrelsen enligl 4 § sista stycket "har alt för den antagneförordnande utfärda." Författningsförslagenligl del anförda har utarbetats. Förslagetredovisas i bilaga 13. Kommun kan inrätla offentligt slakthus, vilkel i såfall skall förvaltas av en särskild styrelse. Offentligt slakthus ochslakthusstyrelse finns endasl i några enstaka kommuner i landet. Bestämmelser om offentligt slakthus och omslakthusslyrelse finns i 11 § lagen (1959:99) om köttbesiktning. gäller genomhänvisning till 45 § KL bestämmelserna om med den begränsningen att i slakthusstyrelses protokoll endastbehöver anges närvarande ledamöter och beslutet i varje ärende. Härutövergäller vad kommunfullmäktige föreskriver (11 § 2 mom.) Till sammanträde med slakthusslyrelse skallvederbörande stads- eller länsveterinär och främste veterinären vid slakthusetkallas. De har rätt att delta i överiäggningarna men ej i besluten och alt fåsin mening antecknad till protokollet (II S 3 mom.) Regler om utomståendes närvarorätt och falskareservationsrätt har utföriigt behandlats i PM II. Därföreslås sådana regler utgå ur bl. a. hälsovårdsstadgan, vars reglerförefaller ha utgjort mönster för köttbesiktnings-lagens molsvarande regler.Den regel som kommunallagsutredningen har föresiagii om rätt för styrelsen atlmed enkel majoritet besluta kalla sakkunnig till sammanträde bedöms i PM II varalämplig också beträffande de specialreglerade nämnderna. Denna bedömningomfattar också slakthusslyrelse, varför 11 § 3 mom. föreslås utgå. Bestämmelsen atl de paragrafer som anges i 45 S KLskall tillämpas pä slakthusstyrelse skulle motsvaras av en hänvisning till 43 Stredje stycket EKL. De kommunstyrelseregler som där görs tillämpliga på däravsedda nämnder överensstämmer med några undantag med den hänvisning till EKLsom genomgående har tillämpats i denna promemoria. Undantagen avser 33 S förstastycket (minst fem ledamöter), 35 S första stycket (treårig Prop.1976/77:1 268 mandattid),36 S (val av presidium) och 39 S andra stycket (jäv). Bortsett från alt EKL:sjävsbeslämmelse under alla förhållanden bör behållas belräffandeslakihusslyrelse förefaller dessa skillnader vara av uieslulande formellnalur. En lillämpning av hänvisningen till EKL torde inte medföra någraförändringar i sak ulan endast en anpassning av lagstiftningen lill faktiskaförhållanden. Intresset av en enhetlig reglering av nämndorganisationen lalarunder sådana förhållanden för en sådan ändring i kötlbe-siktningslagen. Vad slutligen gäller skyldigheten att inrättasärskild styrelse där offentligt slakthus finns, bör i lagen införas enmöjlighet för kommun atl uppdra förvaltningen åt annan nämnd.Författningsförslag enligt vad som har anförts har upprättals. Förslagetredovisas i bilaga 14. 7Bestämmelser i specialförfattningarna om kommunalförbuind Uttryckliga bestämmelser om kommunalförbund finns itre specialförfaltningar, nämligen skollagen (SL), lagen (1947:523) omkommunala åtgärder till bostadsförsörjningens främjande m. m. (BFL) ochbyggnadslagen (BL). Dessutom finns en särskild lag (1968:598) angåendehandläggning av frågorom regionplan för kommunerna i , vilkenidel följande någol behandlas i anslutning till molsvarande regler i BL. EKL skall enligl kommunallagsuiredningens förslaginnehålla ett särskilt kapitel om kommunalförbund. Detta påkallar en översyn avspecialförfattningarnas molsvarande regler. kan, om särskilda skäl föreligger,förordna att kommunalförbund skall bildas för förvaltningen av skola eller deldärav (47 S SL). En förutsättning är därvid alt elevomrädet omfattar mera än enkommun. Om kommunerna inte kan enas om förbundsordningen, beslutarlänsstyrelsen efter hörande av länsskolnämnden. SL reglerar i övrigt . Bestämmelsen alt fastställer förbundsordningenöverensstämmer med motsvarande regel i lagen om kommunalförbund (LKF). Kommunallagsutredningenföreslår ingen ändring i detta avseende. Möjligheten att tvångsvis bilda kommunalförbundåterfanns redan i skolstyrelselagen (1956:614) och överfördes med vissaförändringar till SL. Vid SL:s tillkomst (prop. 1956:182) framhölldepartemenischefen bl. a. vikten av au frågan om samverkan påskolväsendets område såvitt möjligt löstes på överenskommelsens väg. Tvångsvisförordnande om skolförbund liksom beslul av länsskolnämnden om andra former avsamverkan mot en eller flera berörda kommuners vilja borde användas endast som Prop.1976/77:1 269 Trots detta kunde inle möjligheten att förordna om skolförbundundvaras. Främsta skälet härför angavs vara behovet av elevun-deriag förenhetsskolans högstadium. 4 000 invånare ansågs som ett minimianlal ochhälften av landets kommuner nådde inte upp lill dennasiffra. SL innebar väsentliga inskränkningar imöjligheterna alt föreskriva olika former av interkommunal samverkan påskolområdet. Vad som återstår är möjligheten för länsskolnämnd alt förordna omskolförbund. Till denna möjlighet har knutits villkoret att elevomrädet skallomfatta mer än en kommun. Vidare kan kommunalförbundet numera omfatta enbart enskola och inte som tidigare endast kommunernas hela skolväsende. Föredragandenframhöll (prop. 1962:133)atl den planerade kommunindelningsreformen kundeförväntas minska behovet av interkommunal samverkan på skolområdet. Möjlighetenatt tvångsvis förordna om kommunalförbund kunde dock inle undvaras, även om denenligt föredraganden skulle tillämpas endast i nödfall. Antalet kommunalförbund har successivt minskat lillföljd av främst den genomförda kommunindelningsreformen och - tidigare -förstatligandet av polisväsendet. Antalet kommunalförbund uppgick den I januari1975 till 20, varav för skola endast ett. Möjligheten att tvångsvis förordna om bildande kan ifrågasättas utifrån de synpunkter som väglederdetta översynsarbete. Bestämmelsen torde ha föriorai del mesta av sinbetydelse i och med att kommunindelningsreformen nu har genomförts, en reformsom i betydande utsträckning log hänsyn till skolans behov. Det är knappastrealistiskt all tro att de statliga skolmyndigheterna eller ytterst regeringenskulle utnyttja SL:s möjlighet atl mot en eller fiera kommuners vilja bilda ettskolförbund. Bestämmelsen om tvångsvis förordnande om kommunalförbund förskola föreslås därför utgå. Det torde ligga i sakens nalur alt länsstyrelsenhör länsskolnämnden innan den fastställer förbundsordning. Någon särskildföreskrift därom behövs knappast. Utredningen (U 1972:06) om skolan, staten ochkommunerna (SSK) torde i och för sig komma att överväga näraliggande frågor,men det här framlagda förslagel torde inle föregripa utredningens arbete. Författningsförslagi enlighet med vad som har anförts har utarbetats. Förslagelredovisas i bilaga 15. Om det behövs för bostadsförsörjningens främjande,skall kommun enligt 4 S BFL anordna avgiftsfri bostadsförmedling. I område somkan anses utgöra en enhet i bostadsförsörjningshänseende skall gemensambostadsförmedling anordnas. Regeringen kan ålägga kommuner atl anordna sådangemensam bostadsförmedling. Om så har skett skall den organiseras somkommunalförbund. Prop.1976/77:1 270 Om kommuner som ingår i kommunalförbund inle kanenas om förbundsordning, om ändring av denna, eller om val av ordförande,avgörs frågan av eller, om kommuner i flera län berörs, avregeringen. Möjligheten att tvinga kommunerna att anordna gemensambostadsförmedling har aldrig behövt utnyttjas. Samma resonemang som beträffande skolförbund kanföras belräffande och möjligheten atttvångsvis inrätta sådant förbund. F. n. finns endast ettbosiadsförmedlingsförbund, nämligen Stor-Slockholms. Behovet av bostadsförmedlingi hittillsvarande form torde ha avtagit. Detsamma torde i än högre grad . Det kan därför sättas i fråga om deredovisade bestämmelserna är nödvändiga. Denna fråga berörs något i proposition (1975:15)med förslag lill ändring i BFL. Propositionen, som har resulterat i betydandeändringar (1975:131) i lagen, har beträffande de här aktuella bestämmelsernasin utgångspunkt i behovet av en anpassning av BFL till regeringsformens reglerom normgivningsmaklen. Föredraganden anförde i propositionen bl. a. att detmot bakgrund av all bestämmelserna har tillämpats endast i fråga om ett fätalkommuner och då endast på framställning av kommun kunde sättas i fråga om maninte skulle kunna överiämna lill kommunerna själva att bedöma i vilka fall detbehövs bostadsförmedling. Med hänsyn lill bostadsförmedlingarnas betydelsefrån bosladsförsörjningssynpunkl fann föredraganden dock atl en möjlighet tillstatligt ingripande borde finnas kvar. Denna möjlighet innebär enligt lagensnuvarande lydelse en rätt för regeringen atl ålägga kommun att fullgöraskyldighet att anordna avgiftsfri bostadsförmedling eller, i område som kananses utgöra en enhet från bosladsförsörjningssynpunkl, att ålägga flerakommuner atl anordna gemensam bostadsförmedling, vilken i så fall skallorganiseras som kommunalförbund. Boende- och bostadsflnansieringsulredningarna har ibelänkandet (SOU 1975:51) Bostadsförsörjning och bostadsbidrag föreslagit en nylag om bostadsförsörjningen, vilken föreslås ersätta nuvarande BFL.Bestämmelserna i 4 S, som främst är av intresse i detta sammanhang, föreslåsoförändrade ingå i den nya lagen. Utredningen tar inte uttryckligen ställningtill behovet av en regel om tvångsvis förordnade kommunalförbund men pekar påmöjligheten att lösa behovet av samverkan på bostadsförsörjningsområdet inomramen för en reformerad byggnadslagstiftning. Frågan om inrättande av gemensam bostadsförmedlingtorde vara aktuell endasl i de tre storstadsområdena. I dessa har kommunindelningsreformeninle haft samma avgörande betydelse för kommunstrukluren som i landet i övrigt.De skäl som har anförts för atl slopa möjligheten all inrätla obligatoriskaskolförbund kan alltså inle anföras beträffande kommunalförbund förbostadsförmedling. Med hänvisning härtill och lill alt frågan prövats så sentsom under vårens föreslås här ingen ändring belräffande möjlighetenför regeringen atl föreskriva gemensam bostadsför- Prop.1976/77:1 271 medlingoch därmed kommunalförbund. De beslämmelser som finns om resp.regeringens infiytande över förbundsordning och val av ordförande iförbundsfullmäktige eller förbundsstyrelse bör betecknas som ett utslag avsådan statlig detaljreglering som kan undvaras. Reglerna i LKF eller 8 kap. EKLbör i sin helhet kunna gälla också . Någonsärskild hänvisning i BFL torde inle behövas.