prop · G003149 · 1976-12-31 00:00:00 — Enligt första stycket andra punkten kanföreskrifter meddelas om obligatorisk förprövning av tekniska anordningar avolika slag. Som förutsättning för godkännande kan enligt andra stycket förstameningen fastställas villkor. Härvid avses villkor som skall prövas vidofficiell kontroll. I anslutning till godkännande kan enligt andra stycketandra meningen fastställas krav på monterings- eller bruksanvisning sora skallraedfölja anordningen vid avläranandet. Vid raeddelande av föreskrift ellergodkännande enligt näranda punkt kan enligt tredje stycket anges villkor förbrukandet. Viss motsvarighet finns i 45 § tredje stycket arbetarskyddslagen.Allmän motivering till förevarande bestämmelse har lämnats i avsnitt 20.5.3 och20.5.4 (förhandskontroll m. m. av tekniska anordningar). Uttrycket tekniskanordning har komraenterats i avsnitt 20.3.3 och vid 3 kap. 8 § lagförslaget. GodkännandeföreskrUt enligt första stycket andrapunkten kan innebära förbud mot såväl överlåtelse och upplåtelse somanvändning av teknisk anordning som inte är godkänd. Med användning ellerbrukande avses i arbetsmUjölagen varje slag av hantering i arbetslivet, såledesäven transport och förvaring. I vad föreskriften riktas mot överlåtelse ochupplåtelse inbegrips varje överlåtelse eller upplåtelse av teknisk anordningsom kan användas yrkesmässigt, se kommentaren vid 1 kap. 1 § lagförslaget. Vadgäller brukaransvaret avses yrkesmässig användning eller användning avkategorier sora anges i 1 kap. 2 § lagförslaget. kan avse enbartöverlåtare eller enbart brukare eller endast viss gmpp, t. ex. arbetsgivare, avdessa kategorier. Viktigt är att av föreskriften tydligt framgår raot vilkagmpper den riktar sig. om godkännande enligt första stycketandra punkten kan utformas antingen som typgodkännandekrav eller sora krav pågodkännande vid individuell kontroll innan anordning avlämnas eUer tas i bmk.Särskilt föreskrift om typgodkännande torde ofta få kompletteras med föreskriftom raärkning som visar att anordningen har utförts i enlighet med uppställdakrav. om märkning kan meddelas med stöd av 3 kap. 13 § förstastycket lagförslaget. I fråga ora personlig skyddsutmstning och olUsaslags redskap, såsom lyftredskap, är det stundom tveksamt om de föreskriftersom arbetar- 1976/77:149 400 skyddsstyrelsenhittills har meddelat innefattar krav på typgodkännande. Med nuvarandekonstruktion av ansvarsregleraa i arbetarskyddslagen ocharbetarskyddskungörelsen medför detta ingen större olägenhet. I de fall då ifortsättningen krav på typgodkännande avses är det emellertid angeläget attföreskrifter utformas som klart uttrycker detta krav. om obligatoriskt typgodkännande bör somframhållits i den allmänna motiveringen ange gmndläggande krav på egenskapereller funktion som är av betydelse från skyddssynpunkt. Mera detaljeraderegler om diraensioner eller andra egenskaper, som kan fordras i fråga om vissanordning för att den skall uppfylla dessa krav, bör undvikas i föreskrift omtypgodkännande. Föreskriften kan annars få en hämmande effekt på den tekniskautvecklmgen, hindra förbättringar och begränsa en önskvärd konkurrens. Vidaremåste uppraärksammas att stela typgodkännandeföreskrUter kan medförasvårigheter i den internationella handeln och kan framstå som tekniska eller s.k. icke tariffära handelshinder. Däremot bör tiU typgodkännandeföreskrift kunnaknytas provningsbestämmelser som ställer detaljerade krav. Typgodkännandeverksamhet har två sidor.Verksamheten ger myndigheten i fråga möjlighet att ingripa styrande redan påkonstruktionsstadiet. Genora typgodkännande ges saratidigt tiUverkare,försäljare, arbetsgivare m. fl. säkerhet att vederbörande myndighet anserprodukt uppfylla lagens krav i visst avseende. Det är inte minst den senaresidan av saken som gör uppställande av kvalitetskrav och utarbetande av provningsmetodertill arbetskrävande och ofta komplicerade uppgifter. Typgodkännande harhittills raeddelats av arbelarskyddsstyrelsen utan begränsning i tiden. Dettakan dock inte anses innebära annat än att godkännande gäller till dessstyrelsen på gmnd av nya rön eUer värderingar finner att ändrade krav måsteställas och till följd därav återkallar typgodkännande som har meddelats. Etttypgodkännande bör inte utan översyn få kvarstå . Om föremål visas på mässor, offentligautställningar o. d. trots brister i skyddshänseende, kan avsevärda olägenheteruppkomma. AUmänheten kan därigenom få den uppfattningen att föremålen trotsfelaktigheterna uppfyller gällande fordringar. TUl detta kommer en snedvridningav konkurrenssituationen, eftersom dåligt utmstade anordningar kan framstå sombilligare. Med stöd av 3 kap. 8 § lagförslaget kan arbetarskyddsmyndigheternaingripa i sådana fall. Något generellt krav på godkännande synes å andra sidaninte behöva stäUas förrän anordningen avlämnas för att tas i bruk. TiUförfaranden som innefattas i första stycket andra punkten har därför intehänförts utställning tUl försäljning eller i reklamsyfte. VUlkor som enligt förevarande andra stycke förstameningen anges som förutsättning för godkännande kan avse bl. a.tUlverkningskontroll, tillverkningsmetod, materialbeskaffenhet eller kunnighethos tiUverka- 1976/77:149 401 ren.Prövningen av om sådana vUlkor är uppfyllda får ske i samband med attgodkännande söks. Påföljd för underlåtenhet att uppfylla villkoren kan sålundabli att godkännande vägras. Tillverkningskontroll o. d. bör kunna föreskrivas ianslutnmg tUl krav på godkännande vare sig det gäller typgodkännande ellerindividuell kontroU. Regler om tillverkningskontroll finns redan förstycketUlver-kade anordningar i normer som arbetarskyddsstyrelsen fastställtbeträffande svetsarbete på tryckkärl. Reglema avser såväl kontroll av tillverkarenskompetens som metod- och materialkontroll. Efterföljden av reglema kontrollerasvid besiktning före ibmktagande. De är sålunda riktade mot den som avser attlåta använda anordningen men får naturligtvis direkt betydelse förtillverkaren, som är den som kan se till att föreskriven tillverkningskontrollsker och att intyg om kompetens och kontroll kan företes vid besiktningen.Eftersom den aktuella användningen kan Överblickas först vid ibmktagandet ärförfarandet ofta praktiskt. Den föreslagna bestämmelsen om angivande avsärskUt villkor som fömtsättning för godkännande innefattar möjlighet attinbegripa kontroll av tillverkningshandlingar och tUlverkarens kompetens vid besiktninghos användaren. Fastställande av krav på monterings- ellerbmksanvisning enligt andra stycket andra meningen förutsätts ske först isamband med godkännande. När godkännande föreskrivs som krav för användningav teknisk anordning av visst slag kan enligt tredje stycket första meningensamtidigt anges villkor för brukande. Ofta torde det emellertid ställa.signaturligt att sådant vUlkor anges först vid godkännandeprövningen. Tredje stycketandra meningen ger möjlighet härtUl. VUlkor av den första typen kommer närmasti fråga vid föreskrift om typgodkännandekrav. Villkor av den andra typen kanfastställas vid individuell kontroll enligt föreskrift om godkännandekrav somriktar sig mot brukaren. som innehåller villkor för brukande måstevara noga preciserad. Väsentligt är att av föreskriften framgår i vilkenutsträckning den är direkt straffsanktionerad. VUlkor för bmkande kan avse t. ex. maximUast vidanvändning av godkänd kran eller högsta tryck vid användning av godkänttryckkärl. Som har framhållits i avsnitt 20.4.3 bör villkor också kunna gällain-stmktionskrav, kompetenskrav e. d. Bmkande i strid mot fastställda villkorkan i sådana fall sätta fömtsättningama för ett godkännande ur spel. Detta kanför att nämna ytterligare några exempel också vara fallet ora roterandeslipskiva körs med för högt varvtal, om underhållsarbete utförs på maskinersom ej har säkrats mot start på betryggande sätt, ora svetsnmg på tryckkärlunder tryck utförs med godkänd utrustning men i strid mot fastställda vUlkoretc. Även i sådana avseenden kan alltså vUlkor för brakandet behövafastställas. 26 1976/77. 1 saml Nr 149 1976/77:149 402 Förstastycket tredje punkten och tredje stycket andra meningen Här ges bemyndigande att föreskriva krav pågodkännande som fömtsättning för att ämne, som kan föranleda ohälsa eUerolycksfaU, skall få användas. Det skall också kunna föreskrivas särskUt villkorsom skall iakttas vid användnmg av farligt änme. Motsvarighet saknas iarbetarskyddslagen. Bestämmelsema har behandlats i avsnitt 20.5.4(för-handskontroU av farUga ämnen). Det hänvisas också tiU specialmotiveringentUl 3 kap. 9 §. Vidare är en del av de synpunkter som har anförts vidförsta stycket andra punkten tiUämpliga även på förevarande punkt. Dämtöverkan anföras följande. I avsnitt 20.3.3 har begreppet farligt ämnediskuterats. Någon skarp gräns finns inte mellan råvaror för viss tUlverkning(klor, asbest etc.) och produkter som förs ut på marknaden för att användas iarbetslivet (t. ex. olika typer av lim, spackel, färg, kylolja ellerrengörmgsmedel). I det första fallet kan föreskrift utformas som exempelviskrav på godkännande innan ämne av visst slag får användas i en bestämd verksamhet.I det andra faUet åter kan föreskrift avse t. ex krav på godkännande av visstslags produkt, varvid godkännande avser användning generellt och inte endastvisst företag. (Jämför den i det föregående berörda skUlnaden mellangodkännande vid individueU kontroU och typgodkännande av teknisk anordning.) I fråga om farligt ämne gäller enligt förstastycket tredje punkten av förevarande paragraf att vUlkor för bmkande kanföreskrivas separat. SjälvfaUet kan sådant vUIkor anges även i samband med attkrav föreskrivs om godkännande av ämnet som fömtsättning för att det skaU fåanvändas. Enligt tredje stycket andra meningen kan vUlkor för bmkande angesäven vid godkännandeprövningen. Villkor för brukande av farligt ämne kan somhar framhåUits i avsnitt 20.5.4 avse specificerade krav på ventilation,hygieniska anordningar, personUg skyddsutrustning, medverkan av person medsärskUd sakkunskap, visst arbetsförfarande m. m. Föreskrifter enligt 3 kap. 12 § första stycket 1lagförslaget kan utformas som krav på kontroU innan bl. a. arbetsprocess eUerarbetsmetod vari används vissa kemiska produkter tas i bmk. Med stöd av denföreslagna tredje punkten i samma stycke kan å andra sidan med godkännande avviss kemisk produkt förknippas vUlkor om viss arbetsprocess eller arbetsmetod.Vilken typ av förfarande som bör väljas är avhängigt av ora tyngdpunkten liggeri prövningen av arbetsprocessen eUer arbets-raetoden eUer i prövningen av denkemiska produkten. Det kan också bero på hur prövningen bör utföras. Med stödav första punkten kan den centrala myndigheten meddela föreskrifter somgaranterar officiell kontroU innan arbetsprocess eller arbetsmetod av visstslag tas i bruk. Enligt tredje punkten kan föreskrivas om prövnmg av kemiskaprodukter och därvid ställas villkor om förfarandet vid användiUngen. 1976/77:149 403 stycketandra meningen innefattar möjlighet att ställa viUkor vid prövning av såvälarbetsprocesser och arbetsmetoder som kemiska produkter. Enligt denna bestämmelse kan bl. a. föreskrivas attteknisk anordning av visst slag vid användningen skall kontroUeras, provas eUerfortlöpande tUlses. Bestämmelsen har vissa motsvarigheter i 33, 35, 36 och 39§§ arbetarskyddskungörelsen som ger arbetarskyddsstyrelsen befogenhet attmeddela föreskrifter om besUctning och provning av tryckkärl, lyftanordningar,transportanordningar och lyftredskap. Nämnda paragrafer har dock vad gällerförsta besiktning motsvarighet i 3 kap. 12 §första stycket 2 lagförslaget. Förevarande bestämmelse innebär också att 24 §arbetarskyddskungörelsen utvidgas så att arbetshygieniska undersökningar kanföreskrivas i visst slag av verksamhet även vad avser andra arbetsmUjöfaktorerän luftförhållanden. Motivering finns i avsnitt 20.5.4 (förhandskontroUm. m. av tekniska anordnmgar och kontroll av arbetshygieniska förhållanden). Enligt 3 kap. 17 § andra stycket lagförslaget kanregeringen uppdra åt arbetarskyddsstyrelsen att föreskriva att uppgift skalllämnas om resultatet av kontroU eller undersökning som avses i förevarandeparagraf. Paragrafen innehåUer i förhåUande tUl den föregåendeytterligare bemyndigande att meddela direkt straffsanktionerade föreskrifter ifråga om tekniska anordnmgar och farliga ämnen. Straffbestämmelserna finns i 8kap. 2 § andra stycket 2 lagförslaget. I arbetsmUjöförordningen torde fåuppdras ät arbetarskyddsstyrelsen att meddela avsedda föreskrifter. Allmänmotivering har lämnats i avsnitt 20.5.3 och 20.5.4. Begreppen teknisk anordningoch farligt ämne har diskuterats i avsnitt 20.3.3. Första stycket första punkten av förevarandeparagraf gäUer bemyndigande att meddela märknmgsföreskrifter beträffandetekniska anordningar. Viss motsvarighet finns i 45 § andra stycketarbetarskydds-lagen. AvsUrten är att arbetarskyddsstyrelsen skall kunna meddelasådana föreskrifter såväl raed sora utan samband med föreskrift som innehållergodkännandekrav enligt 3 kap. 12 § första stycket 2 lagförslaget.Märkningsföreskrift kan avse raärkningsplikt vid både avlämnande och bmkande. I förevarande första stycke andra punkten föreslåsbemyndigande att meddela föreskrifter i fråga om märkning av farUgt änme. EnskUlnad gentemot första stycket första punkten är att förevarande punkt integäller överlåtare utan endast brukare. Motsvarighet saknas iarbetarskyddslagen. 1976/77:149 404 Första stycket tredje punkten avser bemyndigandeatt meddela föreskrifter om förande av förteckning över vissa slag av tekniskaanordningar eller farliga ämnen. Motsvarighet saknas i arbetarskyddslagen. Enligtparagrafens andra stycke skall direkt straffsanktionerade föreskrifter kunnameddelas även i fråga om installation av teknisk anordning. Ej heller härfinns någon motsvarighet i arbetarskyddslagen. Förutom till motiveringen iavsnitt 20.5.3 (förhandskontroll ra. m. av teknisk anordning) hänvisas tillkommentaren vid 3 kap. 10 § lagförslaget. Paragrafen innehåller bemyndigande att förbjudaanvändningen av visst slag av arbetsprocess, arbetsraetod, teknisk anordningeller farligt ämne. Delegation tUl arbetarskyddsstyrelsen torde få ske iarbetsmUjöförordningen. Anslutande straffbestämmelse finns i 8 kap. 2 § förstastycket lagförslaget. Motsvarighet saknas i arbetarskyddslagen. Motiveringfinns i avsnitt 20.5.1 och 20.5.4. Här föreslås berayndigande att föreskriva oraläkarundersökning av arbetstagare. Straffbestämmelse som ansluter tUl sådanföreskrift finns i 8 kap. 2 § andra stycket 2 lagförslaget. Delegation tillarbetarskyddsstyrelsen torde få ske i arbetsraUjöförordnmgen. Viss motsvarighetfinns i 16 § arbetarskyddslagen, med stöd varav har utfärdats kungörelsen omförbud att använda arbetstagare tUl målningsarbete med blyfärg och kungörelsenom läkarundersökning och läkarbesiktning tUl förebyggande av vissayrkessjukdoraar. Motivering har lämnats i avsnitt 20.5.6. Paragrafen avser bemyndigande att meddelasärbestäraraelser för grupper av arbetstagare med hänsyn tUl särskUda risker.Anslutande straffbestämraelse finns i 8 kap. 2 § andra stycket 2 lagförslaget.I ar-betsrailjöförordningen torde få uppdras ät arbetarskyddsstyrelsen attmeddela föreskrifter som avses i förevarande paragraf. Med stöd avbemyndigandet kan vid behov meddelas bl. a. motsvarande föreskrUter som enligt38 § arbetarskyddslagen. Motivering finns i 20.3.5 och 20.5.6. I paragrafens första stycke föreslås bemyndigandeatt meddela föreskrifter om förande av register vid läkamndersÖkning.Straffbestämmelse finns i 8 kap. 2 § andra stycket 2 lagförslaget. DelegationtUl arbetarskyddsstyrelsen torde få ske i arbetsmUjöförordningen, Allmänmotivering fmns i avsnkt 20.5.6. Prop.1976/77:149 405 Med stöd av bemyndigandet i första stycket kanmeddelas föreskrifter av bl. a. sararaa slag sora avses i 5 § första stycketkungörelsen om läkarundersökning och läkarbesiktning tUl förebyggande av vissayrkessjukdomar. 5 och 6 §§ nämnda kungörelse innehåUer även vissa anvisningar iförhållande tiU läkare som utför undersökning enligt kungörelsen.Arbetarskyddsstyrelsen kan i samråd med ge anvisningar avmotsvarande slag i samband med att arbetarskyddsstyrelsen utfärdarföreskrifter med stöd av förevarande paragraf. Paragrafens andra stycke gäller bemyndigande att, iförhåUande tiU den som har skyddsansvar enligt 3 kap 2 eller 5 § lagförslaget,meddela föreskrifter om anmälan eUer uppgiftsskyldighet tUl tUlsynsmyndighetoch om förvaring av handlingar som har betydelse från skyddssynpunkt.Anslutande straffbestämraelse finns i 8 kap. 2 § andra stycket 2 lagförslaget. Med stöd av berayndigandet i andra stycket avförevarande paragraf kan bl. a. uppdras åt arbetarskyddsstyrelsen attföreskriva att den som använder eller avser att använda teknisk anordning eUerfarligt ämne av visst slag skall tiU tiUsynsmyndighet göra anmälan om detta ochanvändningssättet. Motsvarighet saknas i gällande arbetarskyddslagstiftning.En bestäraraelse av detta innehåll har diskuterats i avsnitt 20,5,4 (anmälan omplanerad åtgärd). Vidare kan enligt detta berayndigande uppdras åtarbetarskyddsstyrelsen att föreskriva att uppgift om resultat avgodkännandeprövning eller annan kontroU eUer av undersökning som avses i 3 kap,12 § lagförslaget skall lämnas tiU tiUsynsmyndighet, Vissa motsvarigheterfinns i 24, 33, 35, 36 och 39 §§ arbetarskyddskungörelsen. Det hänvisas tiUmotiveringen i avsnitt 20,4,7 (farliga ämnen) och 20.5,4 (förhandskontroU m,ra, av tekniska anordningar och kontroU av arbetshygieniska förhåUanden), I fråga ora farliga ämnen kan tUläggas följandeangående rapporteringsskyldighet över huvud. Rapportermgsskyldighet enligt 8 §lagen om hälso- och mUjöfarliga varor kan avse varje slag av kemikalie ochfömtsätter inte att änmet klassUiceras som gift eUer vådligt ämne. Beträffandevissa ämnen inom arbetarskyddsstyrelsens intresseområde gäller emellertid attövriga myndigheters ansvarsområden berörs endast i andra hand.Arbetarskyddsstyrelsen bör här lUjsora eljest kunna ta initiativet tUlkartläggningar för arbetslivets behov genora den centralaproduktkontrollmyndigheten eller initiera generella föreskrifter sora raeddelasav denna myndighet och med stöd härav själv utföra kartläggningen. För att fåen effektiv rapportering även i tiUverkarledet torde det sålunda varanödvändigt att författningsverksamheten på ora-rådet utövas av en och sammamyndighet. GäUer det för arbetarskyddsmyndighetema att snabbt få tUlgång tUIönskade uppgifter torde möjligheten att med stöd av 7 kap. 3 § lagförslagetvända sig mot brukarna eller enskilda producenter mestadels vara tUlfyllest.HärtiU kommer 1976/77:149 406 möjlighetenatt meddela genereUa föreskrifter om uppgiftsskyldighet för brukare enligtförevarande bestämmelse. Med stöd av bemyndigandet enligt andra stycket avförevarande paragraf kan också uppdras ät arbetarskyddsstyrelsen att föreskrivaom skyldighet att lämna uppgift om resultat av läkamndersöknmg. ArbetsmUjöutredningenhar ansett att sådant uppdrag innefattas i bemyndigande att föreskriva omläkarundersökning. Utryckligt uppdrag i nämnda avseende torde dock få lämnas iarbetsmUjöförordningen. AvsUcten är att vissa ytterligare bestämmelser skaUkunna tas in i arbetsmUjöförordningen med stöd av bemyndigandet i andra stycketav förevarande paragraf. Det erinras härvid tUl en början om de regler oraobligatorisk granskning från arbetsmUjösynpunkt som vid reform avarbetarskyddslagstiftningen infördes i byggnadsärenden (se avsnitt 20.5.2).Genom dessa regler och kompletterande bestämmelser i arbetarskyddslagen (8 a §första och andra styckena) om anmälan tiU yrkesmspektionen vid ibmktagande avarbetslokal har en arbetsmUjömässig förhandsbedömning säkrats Uiom ett viktigtområde. Denna reglering avses gäUa även sedan arbetsraUjölagen har antagits.Bestämraelsen om utlåtande av yrkesinspektionen i byggnadslovsärende (6 a §arbetarskyddskungörelsen) torde därvid i huvudsak oförändrad kunna föras övertUl arbetsmiljöförordningen. Med stöd av bemyndigandet i förevarande paragrafsandra stycke torde även bestämmelserna i 8 a § första och andra styckenaarbetarskyddslagen få föras över till arbetsmUjöförordningen. Som harframhållits i avsnht 20.5.2 bör anmälningsskyldigheten utvidgas att avse ävenpersonalrum. EnUgt 69 § tredje stycket arbetarskyddskungörelsenskall vissa handlingar som har samband med tUlsyn, kontroU eller provningförvaras tillgängUga på arbetsställe. Vidare finns i den tidigare näranda kungörelsenom läkarundersökning en bestämmelse om förvaring på arbetsställe av journaleUer kortregister som förs vid läkarundersökning. Med stöd av bemyndigandet iandra stycket av förevarande paragraf torde föreskrifter om förvaring avhandlingar, som har betydelse från skyddssynpunkt, få tas in iarbetsmiljöförordningen. I 5 § arbetarskyddskungörelsen finns en bestäraraelseora anmälan av yrkesskada till yrkesinspektionen. Med stöd av det föreslagnabemyndigandet torde en bestäramelse i detta avseende få ingå i arbetsmUjöförordningen. I 52 § arbetarskyddslagen åläggs läkare att göraanmälan hos tiUsyns-organ i situationer då läkaren i sin verksamhet fårkännedom om sjukdora, som kan ha samband med arbete, samt att lämna sådantorgan upplysningar och biträde. Paragrafen fick sin nuvarande lydelse genora1973 Prop.1976/77:149 407 årsändringar av lagen. avsåg anmälningsplikten skyldighet att tUIvederbörande tUlsynsorgan anmäla förhållande som stred mot arbetarskyddslageneUer med stöd av lagen meddelade föreskrifter. Vidare avsågs endast "istatens eUer kommims tjänst anstäUd läkare". EtUigt det kommittéförslag(SOU 1972: 86 s. 313), som låg tiU gmnd ändringar, är det närmastföretagsläkare som berörs av den utvidgade skyldigheten att lämna upplysningaroch biträde. I propositionen med förslag tUl ändringarna (prop. 1973:130 s.207) anfördes att det bör ankomraa på arbetarskyddsstyrelsen att i samråd medsocialstyrelsen meddela närmare anvisningar om former m. m. föranmälningsskyldighetens fuUgörande. Förevarandeparagraf ersätter 52 § arbetarskyddslagen. Den har, i enlighet med vad somförordats i avsnitt 20.5.6, utformats som ett bemyndigande att meddelaföreskrifter om läkares anmälnings-, upplysnings- och biträdesskyldighet iförhåUande tiU tUlsynsmyndighet. I arbetsmUjöförordningen torde få uppdras åtarbetarskyddsstyrelsen att meddela föreskrifter härom. AUteftersomerfarenheter vinns kan härvid närmare föreskrifter meddelas inom den ram somanges i paragrafen. Det erinras om att arbetarskyddsstyrelsen med stöd av 74 §arbetarskyddslagen har meddelat anvisningar tiU ledning vid tUlämpningen av 52§ nämnda lag (arbetarskyddsstyrelsens meddelanden : 15). Enligtöver-gångsbestämmelseraa tiU lagförslaget skaU sådana anvisningar t. v. ägafortsatt giltighet inom sitt tidigare tiUämpningsområde. 52§ arbetarskyddslagen föreskriver skyldighet även för skolstyrelse,hälsovårdsnänmd och byggnadsnämnd att lämna tUlsynsorganen upplysningar ochbiträde. Eftersom myndigheter har en allmän skyldighet att samarbeta med ochbistå varandra, har någon uttrycklig skyldighet för rayndigheteraa i dettaavseende inte föreskrivits i lagförslaget. Någon ändring i sak åsyftas inte. Liksom arbetarskyddslagen innehåUer lagförslagetsärskilda föreskrifter om arbetstidens förläggning. Allmän motivering finns iavsnitt 20.6. De föreslagna bestämmelsema överensstämmer i vissa delar med gällandeföreskrifter. Väsentliga skUjaktigheter fums dock som framgår av det följande. Paragrafenupptar de rastbestämmelser sora har ansetts behövliga. Definitionen på rast iförsta stycket ersätter bestämningen i 17 § andra stycket arbetarskyddslagen.Som kännetecken på rast skall liksom gälla att arbetstagaren inte ärskyldig att stanna kvar på arbetsstället. I själva definitionen har däreraotinte angetts att varaktigheten av rast skall vara bestämd på förhand. EttsärskUt krav på att såväl längden som förläggningen av rast skall anges iförväg har i stället införts. Eftersom det i vissa faU kan vara svårt att angerastförläggnmgen exakt 1976/77:149 408