prop · G00359 · 1976-12-31 00:00:00 — H75 avgav i samband med förslaget lill högskolelag även ett förslag tillförteckning över allmänna utbildningslinjer och påbyggnadslinjer. Del fortsattaberedningsarbetet har visat att främst tidpunkten för införandet av vissa avdessa linjer av olika skäl kan ifrågasättas. Det gäller bl. a. de linjer sommotsvarar den nuvarande sjöbefälsutbildningen och vissa linjer inom sektorn förulbildning för kultur- och informationsyrken, A andra sidan föreligger detenligt min mening även skäl för vissa kompletteringar av den föreslagnaförteckningen. Inomsektorn för utbildning för administrativa, ekonomiska och sociala yrken anserjag att den från flera håll föreslagna samhällsvelar-linjen bör föras upp somaUmän linje redan från , H 75 har här förordat att linjen i förstahand bör prövas som lokal linje. Enligt min bedömning föreligger dock inga skälatt behandla detta förslag annorlunda än den som studieorganisatoriskkonstruktion snarlika kul-tarkommunikationslinjen, vilken av H 75 har föreslagitssom allmän linje. bör den filosofisk-samhällsvetenskapliga linjenkunna utgå som aUmän linje. Den har rönt låg efterfrågan och kommer dessutomatt lill vissa delar få en bättre ersättning i samhällsvetarlinjen. 1976/77: 59 147 Fråganom fritidsledarlinjens och ungdomsledarlinjens framlida inplacering iyrkesutbildningssektor kan komma att påverkas av de förslagfolkhögskoleulredningen i enlighet med sina direktiv kommer att framlägga isitt slutbetänkande , Universitets-och högskoleämbetet (UHÄ) har hemställt om förlängning avvissa utbildningslinjer inom sektorn för administrativ, ekonomisk och socialyrkesutbildning. Förslaget ansluter till nu gällande bestämmelser förmotsvarande utbildningar. Jag har erfarit att önskemål om förlängning av linjereller om all en variant av linje skall kunna överstiga det för linjenfastställda poängtalet kommer alt framställas även inom andra sektorer. Jagavser att återkomma till regeringen i denna fråga när jag kan överblickabegärda förändringar och deras budgetmässiga konsekvenser. Jaganser vidare att förteckningen bör kompletteras i vad avser sektorn förutbildning för undervisningsyrken, EnUgt vad som kommer att framstå i detföljande vid statsrådet anmälan av anslaget Ulbildning förundervisningsyrken bör en särskUd folkhögskollärarlinje inrättas. Utbildningenssärart motiverar en sådan åtgärd. Likaså bör, enligt vad jag under hand harerfarit från statsrådet , hemspråkslärarutbildningen inrättas som enallmän utbildningslinje. Delta ställningstagande är dock preliminärt i avvaktanpå beslut med anledning av den kommande propositionen om utbildningav förskollärare och fritidspedagoger, I denna proposition kommer förslag omutbildning av hemspråkslärare att underställas , Beträffandebetygen i högskoleutbildningen innebar riksdagsbeslutet att en störreenhetlighet i betygssätlningen skulle eftersträvas. Betygsskalan underkänd,godkänd, väl godkänd skulle utgöra en riktpunkt för betygsättningen i avvaktanpå en mera genomgripande översyn av betygssystemet i högskolan. Möjlighetertill variation skulle emellertid finnas. Del skulle således vara möjUgt att vidvissa utbildningslinjer och kurser avstå från att använda betygsgraden väl godkänd.Vidare framhölls atl man vid de utbildningar inom det konstnärliga området däri dag inga betyg förekommer även skulle kunna avstå från att gebetyg. Inomutbildningsdepartementet har därefter gjorts en kartläggning av de nuvarandebetygssystemen i högskoleutbildning och hur dessa betyg används (Betyg -76,DsU 1976: 4), Med denna som grund genomfördes en serieöverläggningar med företrädare för olika utbildningar, både lärare ochstuderande, samt för berörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer,Ulöver detta har en livlig debatt om betygen i högskoleutbildning pågått. Genomuppvaktningar, demonstrationer och på andra sätt har man ställt kravet attutbildningsresul- 1976/77: 59 148 talenvid skilda utbildningslinjer eller grupper av linjer skall bedömas endast medbelygsgraden godkänd icke godkänd. Ett antal skrivelser med begäran omändrade betygsregler har också inkommit till såvälfrån olika grupper av studerande som från andra företrädare för skildautbildningar. Enstaka grupper har därvid framfört uppfattningen all fler än trebetygssteg bör användas vid de ulbildningar som de företräder. Även underremissbehandlingen av H 75 :s förslag har betygsfrågan berörts. Av deremissinstanser som har yttrat sig i denna fråga har flertalet uttalal sig förbetygsskalan godkänd icke godkänd. Blandde skäl som har anförls mot de graderade betygen är det viktigaste alt dessamotverkar elt uppfyllande av utbildningens mål, t, ex, genom att försvåra elleromöjliggöra vissa arbetsformer som grupp- och projektarbeten. Sådanaarbetsformer tillämpas redan i stor utsträckning och utvecklas allt mer och ialll fler utbildningar. Betygen anses också skapa betygshels och en för delpedagogiska arbetet ofta skadlig konkurrens mellan de studerande. Man äremellertid inte omedveten om att en tvågradig betygsskala kräver nya regler förtillträde till viss fortsatt utbildning och atl den i anställningssituationenkan ge utrymme för en mer informell och kanske godtycklig bedömning. Bl,a,de synpunkter som på olika sätt kommit fram som har förflutitsedan riksdagsbeslutet fattades har lett mig till uppfattningen altbetygssättningen i högskolan bör övervägas på nytt och efter delvis nyariktiinjer. Fråganom att använda färre betygssteg än de har angivit som riktpunktmåste enligt min mening bedömas från fall till fall efler de särskUdaförutsättningar som gäller för varje enskild utbildning. Man bör därvidsärskilt ta hänsyn till betygssystemets konsekvenser inom utbildningen och förden pedagogiska utvecklingen. Betygens informationsvärde vid anslällning ochvid antagning till vidareutbildning måste vidare beaktas liksom denbetygspraxis som har utvecklats vid respektive utbildning. Inte minst viktigtär atl ta hänsyn till den inställning lill betygen som har visats av berördaparter bl.a. lärare och studerande samt de fackliga organisationerna ocharbetsgivarorganisationerna. Regeringenhar gett berörda myndigheter i uppdrag att förberedafastställandet av utbildningsplaner för allmänna utbildningslinjer ochpåbyggnadslinjer i högskolan enligt en till uppdraget bifogad förteckning.Detta uppdrag har senare kompletterats med ett uppdrag till () och universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) i samråd att förberedafastställandet av utbUd-ningsplaner för vissa utbildningslinjer inomvårdområdet. Regeringenhar vidare, , utfärdat en förordning med provisoriskaföreskrifter om allmänna utbildningslinjer och 1976/77: 59 149 påbyggnadslinjerinom grundläggande högskoleutbildning. Enligt denna förordning har UHÄ,styrelsen för jordbrukets högskolor och statens veterinärmedicinska anstaltsamt SÖ och UHÄ i samråd att fastställa utbildningsplaner för allmännautbildningslinjer och påbyggnadslinjer inom vederbörande myndighelsverksamhetsområde. Enligt beslut har regeringen föreskrivitatl vederbörande myndigheter i samband med fastställandet av utbildningsplanerockså skall ange vilket betygssystem som skall tillämpas vid varje Unje. Myndigheternaskall vid behandlingen av betygsfrågorna följa riktlinjer av den innebörd somjag har redovisat i det föregående, Inga avvikelser från den tregradigabetygsskalan skall dock göras beträffande utbildningar, vilkasbetygsförhållanden f, n, utreds i särskild ordning. Sålunda har 1974 årslärarutbildningsutredning i uppdrag att med förtur behandla betygsättningeninom samtliga lärarutbildningar utom förskollärär- ochfritidspedagogulbildningarna, Betygsätlningen inom de sistnämnda utbildningarnakommer att behandlas i samband med de förslag om reformerad förskollärär- ochfritidspedagogutbildning som statsrådet senare kommer atl föreslåregeringen alt lägga fram för vid 1976/. Ettantal skrivelser till regeringen i betygsfrågan har i samband med det nämndauppdraget överlämnats till berörda ämbetsverk. Riksdagenuttalade i anledning av prop, 1975:9 (UbU 1975:17) att den inte hade något atterinra mot att ett system med examenstitlar bevaras för dem som genomgåttutbildningslinjer. förutsatte emeUertid en sådan utveckling avsystemet att titlarna genereUt skulle komma att ge meningsfull information omden genomgångna utbildningens innehåll eller i varje fall huvudsakligainriktning. H 75 har inte närmare berört denna fråga. Jag ansluter mig för egendel till uttalande. Det ligger ett värde i examensbenämningar somger information om utbildningens inriktning, innehåll och omfattning. Det börenhgt min mening ankomma på UHÄ att närmare utveckla möjligheterna att användaexamensbenämningar. Därvid bör prövas om i varje fall för längre utbildningslinjerskall finnas examensbenämningar av den karaktär som har angivit, Jagövergår nu till att i korthet beröra vissa tjänsteorganisatoriska frågor, H 75har till regeringen överlämnat ett förslag till förordning om lärare vidstatliga högskoleenheter. Förslaget innebär i huvudsak en teknisk bearbetningav nu gällande föreskrifter och medför jämförelsevis ringa sakligaförändringar. H 75 påtalade dock i detta sam- 1976/77: 59 150 manhangbehovet av mer långtgående förändringar i tjänsteorganisationen inomhögskolan. H75:s förslag till bestämmelser för tjänster som lärare inom högskolan börenligt min uppfattning i allt väsentligt ligga tUl grund förtjänsteorganisationens utformning. Jag återkommer i annat sammanhang lillregeringen i denna fråga. Högskolereformen aktualiserar emellertid i vissaavseenden behovet av en mer genomgripande och långsiktig förändring avlärartjänsteorganisationen främst vad avser tjänster for den grundläggandeutbildningen. Ett utredningsarbete av den omfattning som sådanaställningstaganden förutsätter har inte kunnat genomföras under denförhållandevis korta tid som H 75 har arbetat. Jag vill här anmäla min avsiktatt föreslå regeringen att bemyndiga mig att tillkalla en särskildutredning för detta ändamål. Till de centrala arbetsuppgifterna för dennautredning kommer att höra en prövning av möjligheterna att i olika avseendenstärka tjänsteorganisationens anknytning till yrkeslivet utanför högskolan,samt frågan om lärartjänster för den kommunala högskoleutbildningen. Densistnämnda frågan har jag tidigare berört i samband med min anmälan av vissafrågor om högskoleutbUdning. H 75har i sitt förslag till förordning om högskoleutbildning förordat enbeslämmelse av innebörden att läsårets längd skall vara såvida interegeringen eller myndighet som regeringen utser föreskriver annat. Läsårelslängd varierar kraftigt mellan de utbildningar som kommer att ingå i den nyahögskolan. För lärarhögskolornas del anges läsårets omfattning ilärarhögskoleförordningen (1968:318), I universitetsförordningen (1964:461)föreskrivs att läsåret normalt skall omfatta , medan motsvaranderegel för t. ex. statens dansskola är . Jagansluter mig till H 75 :s uppfattning om behovet av att i viss utsträckningkunna anpassa läsårets längd till utbildningens art, H 7S:s förslag är enligtmin mening väl avvägt. Jag förordar att läsårets längd fastställs till 40veckor samt att regeringen inhämtar bemyndigande att för vissutbildning få föreskriva att läsåret skall ha annan längd om det behövs avutbildningsorganisatoriska skäl. Högskolelagenoch förordningar som rör den nya högskolan bör träda i kraft den 1 juli 1977.Samtidigt som dessa författningar sätts i kraft upphävs de flesta äldreföreskrifter för den utbildning som kommer att höra till den nya högskolan. Denya föreskrifterna om högskolan föranleder också följdförändringar i skildaförfattningar. Dessa ändringar är dock företrädesvis av redaktionell natur. Isyfte att underlätta genomförandet av en ny högskoleorganisation kommer jagsenare denna dag att föreslå att regeringen utfärdar före- 1976/77: 59 151 skrifterom interimistiska organ för högskolan. Dessa interimistiska organ skallomedelbart börja planera och förbereda frågor om högskolan. Med hänsyn lillden korta lid som återstår till då högskolan skall införas,måste förberedelser kunna vidtas redan innan fatlat beslut ianledning av vad jag förordar. Alla ålgärder måsle givetvis vidtas medreservation för beslut. Deinterimistiska organen bör få i uppdrag att fullgöra alla de uppgifter sombehövs för att högskolans verksamhet skall kunna börja den 1 juh 1977. Jagkommer alt föreslå att de nuvarande regionala organisationskommittéerna skallfullgöra regionstyrelseuppgifter t. o. m, , I varoch en av kommittéerna ingår en studeranderepresentant. Som har framgåttav det föregående har jag i fråga om sammansättningen av regionslyrelsen efterden föreslagit att antalet företrädare för de studerande skall ökafrån en till två. Med hänsyn lill att den interimistiska skall vidtaviktiga förberedelseåtgärder avseende bl. a. hela den grundläggande högskoleutbildningeninom regionen anser jag i likhet med H 75 atfstarka skäl talar för att antaletföreträdare för de studerande även för liden t, o, m, är två.Jag kommer därför att föreslå regeringen att bemyndiga mig att tillkallaytterligare en företrädare för de studerande för var och en avhögskoleregionerna. Jagkommer vidare att föreslå att en interimstyrelse inrättas för var och en av dei det föregående föreslagna högskoleenheterna. Jag anser del vara principielltriktigt och praktiskt ändamålsenligt att interimsty-relsen till sinsammansättning motsvarar den blivande permanenta styrelsen. Genom att de nyaprinciperna för avvägningen av olika intressens inflytande ihögskoleenheternas ledning därigenom kommer att gälla genast efterriksdagsbeslutet garanteras en önskvärd kontinuitet mellan förberedelseskedetoch tiden efter det att den nya organisationen har trätt i kraft. För ettförtroendefullt samarbete och för en smidig anpassning av olika delar av denblivande högskolan till en ny organisation är det också av vikt att i dettaplaneringsstadium företrädare för skilda läroanstalter och verksamheter fårmöjlighet att medverka. Jag kommer därför att föreslå att interimstyrelsensnärmare sammansättning efter samråd med berörda läroanstalter och delar avläroanstalter faststäUs av vederbörande interimistiska regionstyrelse. Vadgäller andra interimistiska organ som inrättas under interim-styrelsen bör dessaenligt min mening till sin sammansättning motsvara organen i dess permanentaform. Jag avser att överlåta åt regionkommittéerna, eller efter derasbemyndigande interimstyrelserna, att fatta beslut om inrättande av berördainterimistiska organ. Jag kommer även att föreslå en ordning för nomineringunder av rektor vid blivande högskoleenhet. 1976/77: 59 152 Medhänvisning tUl vad jag nu har anfört hemställer jag delsatt regeringen föreslår att 1.antaga de inom upprättade förslagen tiU a) högskolelag, b) lag om obligatoriskastuderandesammanslutningar, c) lag om elektorsförsamling vidhögskoleenhet, d) lagom ändring i universitetsförordningen (1964: 461), e) lagom ändring i förordningen (1964:538) om socialhögskolorna, f) lagom ändring i förordningen (1965:494) med stadga för jordbru kets högskolor, g) lag om ändring i förordningen (1967:236) om journalisthög skoloma, h)lag om ändring i förordningen (1967:273) om gymnastik- och i)lag om ändring i förordningen (1968:318) om lärarhögskolorna, i)lag om ändring i förordningen (1972:308) om bibUotekshögskolan, 2. godkänna den indelning ihögskoleenheter som jag har förordat, 3. godkänna de riktUnjer förkommunal högskoleutbildning som jag har redovisat, 4. bemyndigaregeringen att göra ändringar av statsbidragsreglerna för högskoleutbildning enligt vad jag har förordat, 5. bemyndigaregeringen att föra rektors bottentjänst över stat, delsatt regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag i övrigt haranfört. 1976/77: 59 153 Journalistutbildningmed staten som huvudman har pågått , då joumalistinstituten iStockholm och inrättades (prop. 1962: 59, SU 1962: 96, rskr 1962:227), Utbildningen var först ettårig och hade i viss mån karaktär avförsöksverksamhet. ombildades instituten till nuvarandejournalisthögskolor med tvåårig sammanhållen yrkesutbildning som omfattar enettårig grundkurs följd av en termins studiepraktik och en terminsfördjupningsstudier, (Jfr prop. 1967: 43, SU 1967: 86, rskr 1967: 199), Grundkursenomfattar ämnena dagspressjournalislik, grafisk teknik, källkritik medstatistik, massmediekunskap, nationalekonomi, populär-pressjournalistik, radio-och TV-journalistik, rättskunskap med pressetik, sociologi och psykologi,språkvård och stilistik, statskunskap med intemationell politik samt övningstidningar. Fördjupningsstudiernakan bedrivas antingen på en presslinje eller på en informationslinje. Vid dessalinjer finns ämnena grafisk teknik, informationsteknik, konsumtionskunskap medmiljökunskap, massmediekunskap, nationalekonomi, redigering med grafiskformgivning, reportage, samhällsvetenskap, sociologi och psykologi, språkvårdoch stilistik, undersökningsmetodik samt övningstidningar. Högskolans styrelseupprättar plan över studiegången. Timplan faststäUs av regeringen. 1967: 43 framhöll föredraganden att den journalistiska yrkesträningenbör ge de studerande vana att systematiskt söka efter källor, att kritiskt ochmetodiskt granska tillgängligt material samt att korrekt vad gäller såvälinnehåll som språklig utformning presentera information. Strävandena efterintegration mellan teoretisk utbildning och praktisk tillämpning bör därförprägla såväl studiegången i dess helhet som utbildningens uppläggning i deenskilda ämnena. Vidvardera högskolan finns 120 nybörjarplatser. Som allmänna villkor förtillträde gäller att den sökande skall ha genomgått fackskola, gymnasium ellermotsvarande utbildning eller ha betyg från sådan utbildning i ämnena svenska,engelska, samhällskunskap och historia. Även den som saknar nu nämnda utbildningär behörig att antas som studerande om han på grund av utbildning, praktiskerfarenhet eller annan omständighet kan antas vara i stånd att tillgodogöra sigundervisningen. Urvalet bland behöriga sökande sker genom särskUda prov i tvåsteg där det första steget består av psykologiska test, nutidsoriente-ringsprovoch arbetsprov och det andra omfattar två arbetsprov och intervjuer. Densenare delen av prövningen avser endast de 240 bästa i urvalssteg ett. Prop.1976/77: 59 154 I mån av plats får yrkesverksamma journalister antas somspecialelever för fortbildning vid presslinjen eller informationslinjen. Varje högskola leds av en styrelse. Den har vid sin sidalärarråd och utbildningsnämnd. Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) är numeracentral myndighet för de båda journalisthögskolorna. Vid högskolorna finnsanställda bl. a. universitetslektorer i teoretiska ämnen och lektorer ipraktiska ämnen, Den med stöd av Kungl, Maj:ts bemyndigande den 25 maj 1973tiU-kaUade sakkunnige för översyn av utbildningen vid journalisthögskolornahar avgivit sina förslag i betänkandet (SOU 1975: 25) A jour. Utredningen framhåller inledningsvis att uppgiften harvarit alt ta ställning till ett antal frågor omkringjournalisthögskoleutbildningen som har aktualiserats , men attdet inte har varit fråga om förändringar från grunden av utbildningen. För attfå en uppfattning om utvecklingen och läget på området har utredningen gått ulmed enkäter till tidigare elever, olika tidningsföretag, journalistklubbarsamt och på annat sätt haft kontakter med olika intressenter.Syftet med undersökningarna har varit att granska den nuvarande utbildningen irelation till de uppställda målen. Därvid har man undersökt dels avnämamasinställning till ulbildningsresultaten dels i vad mån utbildningen upplevs somändamålsenlig bland dem som genomgått den och är verksamma som journalister. Utredningen finner det vanskligt att uttala sig om måletför utbildningen har uppnåtts eller inte, eftersom målet för utbildningen ärså allmänt formulerat. Av enkätsvaren och kompletterande undersökningar drarman dock vissa slutsatser. I fråga om vissa färdighetsmoment skulle tydligenföretagsledningarna önska något mer av de utbildade. Kunskapsnivån inomområdena ekonomi och arbetsmarknad får i enkätsvaren en låg värdering i såvälföretagsledningamas som journalisternas bedömning. Kommunalpolitik tillhör deområden som av förelagsledningar och klubbar får de lägsta värderingarna.Vissa organisationer har påtalat brister hos de utbildade joumalisterna vadgäller kunskapsnivån inom samhällsområden som kommuner, intresseorganisationeroch folkrörelser och därvid fått stöd i enkäten. Den av UKÄ tillsattaintemationaliseringsutredningen har påtalat brister i utbildningen i fråga omkunskaper om internationella förhållanden. Dess syn delas emellertid inte avdem som är verksamma inom massmedierna. Bedömningen av måluppfyllelsen är ganska positiv när del gällerkällor och materialgranskning liksom språkbehandling och redigeringsför-mäga. 1976/77: 59 155 Sammanfattningsviskan sägas att de studerande verkar av enkätsvaren att döma i stort sett varanöjda med journalisthögskoleulbildningen. Däremot har från organisationer,myndigheter och utredningar framförts vissa kritiska synpunkler framför alll ifråga om journalisternas samhäUsorientering. Idebatten om journalistutbildningen har kommit fram åsikter om väsentligaskiUnader i resultat vid de båda journalisthögskolorna. Enligt utredningen hardessa åsikter inte slöd i enkätresultatet. Föralt klargöra hur de som har examinerats från journalisthögskolorna fördelarsig på olika former av journalistisk och annan verksamhet har ulredningen iden tidigare nämnda enkäten låtit dessa ange den aktuella befattningen och dessvaraktighet liksom vilka olika arbeten de haft efter avslutad utbildning.Journalisterna har angett sitt yrke med egna ord varför vissa yrkesbeteckningarkan täcka flera olika slag av verksamhet. Av undersökningen framgårbl, a, alt de slora yrkesgrupperna är reporter och redaktör medan övrigaexaminerade återfinns under ett stort antal yrkesbenämningar. Av reportrarnaarbetade inom dagspress, vid medan övriga återfannsinom fack-, special- och populärpress, nyhetsbyråer och förvaltning. Avredaktörer fanns inom dagspress, inom , inomannan press, inom , inom partier ochorganisationer samt inom informations- och PR-f öretag. av Stockholmshögskolans och av Göleborgshögskolans elever har blivitreportrar. Motsvarande procenttal för redaktör är resp. och förredigerare resp. . Utredningen påvisaruppenbara skillnader mellan journalister som utbildats i Slockholm resp.Göteborg i fråga om val av yrke och typ av företag. De senare ägnar sig istörre utsträckning åt traditionella journalistuppgifter inom dagspressen,medan kollegerna från uppvisar en mer differentierad yrkesbild, Detlaförhållande speglar enligt utredningen skillnader i de lokalaarbetsmarknaderna och bundenheten till en lokal arbetsmarknad i varje fall ibörjan av yrkesverksamheten. Någon större skillnad i yrkesvalet mellan män ochkvinnor tycks inte föreligga. Deskillnader som finns mellan examinerade från de båda högskolorna förstärksenligt utredningen vid valet av arbetsplats. av männen från och14 % av männen från Slockholm arbetar på en regional eller lokal redaktion. Denstörsta andelen av kvinnliga Stockholmsjournalister finns påspecialredaktioner medan den största andelen av kvinnorna frånGöteborgshögskolan finns pä centralredaktioner. 1976/77: 59 156 Vidarevisar undersökningen att framför allt unga journalister byter arbete relativtofta. En betydligt större andel av Göteborgsjournalisterna än avStockholmsjournalistema byter arbete . De kvinnUgaStockholmsjournalisterna är mindre benägna än sina manliga studiekamrater attbyta arbete. Dearbetslösa och de utan fast anställning är i huvudsak i åldersgrupperna . Somnyss har angetts sker urvalet bland behöriga sökande lilljour-nalisthögskolomas ulbildning i två steg. Urvalssteg etlomfattar psykologiska prov, prov i nutidsorientering och arbetsprov. De 240sökande som skall gå vidare till urvalssteg två väljs i första hand efterresultaten av arbetsproven men måsle också ha kommit till ett visst minstasammanlagt värde på de övriga proven.