prop · G00360 · 1976-12-31 00:00:00 — (c)att kvinnornas arbetsbörda lättas genom att deras arbets- och levnadsvillkorförbättras och genom alt större resurser ställs till förfogande förinvesteringar lill förmån för kvinnor på landsbygden. Ungdomar,äldre och handikappade Vidgenomförandel av basbehovsslralegier bör ingen diskrimi nering äga rum mot ungdomar, äldre eller handikappade, AUa ansträng ningar bör göras för atl bereda de unga produktiv sysselsättning, lika möjligheter och Uka lön för arbele av samma värde, yrkesutbUdning samt arbetsvillkor lämpade efter deras ålder. Exploatering av barnarbete bör förbjudas i överensslämmelse med tillämpliga ILO-normer. Regeringarna bör söka engageraarbetsgivarorganisationer, fackliga organisationer, organisationer av arbetandepå landsbygden och producentorganisationer i förfaranden för beslutsfattandeoch i verkställande av beslut på alla nivåer. Dessa organisationer, vilkarepresenterar befolkningens slora flertal, bör hjälpa lill alt formulerabasbehoven och genomföra de erforderliga strategierna. Arbetsgivar- ochproducentorganisationer, fackliga organisationer och andra organisationer avarbetande, såsom organisationer av arbetande på landsbygden, har enbetydelsefull roll atl spela vid utformningen och genomförandet avframgångsrika utveckluigsstrategier. De bör uppmuntras alt effektivt medverka ibeslutsprocessen. De arbetan-des organisationer har också stor betydelse försträvandena att reformera de existerande internationella ekonomiskastrukturerna, och de har en viktig roll all spela då del gäller att åsladkommaen rättvisare inkomst- och förmögenhetsfördelning. UtbUdning är i och för sig ettgrundläggande behov, och likställdhet i fråga om tillgång till utbUdningstjänster,särskilt på landsbygden, är därför etl viktigt inslag i en basbehovsstralegi.Bristande tillgång till utbildning berövar många människor och särskiltkvinnor möjligheten att till fullo och på ett meningsfuUt sätt delta isamhällets sociala, ekonomiska, kulturella och politiska Uv. System för undervisning ochyrkesutbildning bör anpassas till de nationella utvecklingsbehoven och inteanta en elitistisk karaktär; vuxenundervisning och primär undervisning börprioriteras, särskilt på landsbygden. Högafödelsetal i områden som kämpar med fattigdom är inte orsaken till underutveckling utan ett resultat av denna. De kan emeller tid äventyra tUlgodoseendet av basbehoven. Endast genom att dessa be hov tillgodoses, särskilt med hänsyn till utvecklingen av kvinnomas ställning och status, kan föräldrar få bättre förutsättningar att bestäm ma slorieken av sm famUj på ett sätt som är förenUgt med samhällets målsättningar. Konferensen anser att befolkningspolitiska åtgärder, vil ka är förenliga med den berörda kulturen och de berörda samhällena, bör kraftigt uppmuntras i enlighet med rekommendationerna av 1974 1976/77: 60 39 Den rekommenderar alt information rörandebefolkningsprogram görs tillgänglig för människorna i en form och på elt språksom de kan förstå. 23, Tillgodoseendet av basbehoven ären nationell strävan, men dess framgång är framför allt beroende av stärkandeav världsfreden, nedrustning och upprättandet av en ny ekonomiskvärldsordning. stöder tiU fullo deansträngningar som görs av , i synnerhet den vid densjunde extra generalförsamlingen antagna resolutionen, och av vederbörandeorgan inom FN-syslemet för atl införa internationella reformer inom handeln ochpå finansområdet till förmån för utvecklingsländerna och sålunda bidra lillskapandet av en ny ekonomisk världsordning. Konferensen inser att en basbehovsstralegiendast är den första fasen i en process av omfördelning av den globalatillväxten. 24, Konferensen, som erkänner deprimära målen för nationell utveckling, uppmanar i synnerhet atl genom vederbörande FN-organ fullfölja sina strävanden alt: (a) stabiliserautvecklingsländernas export av primärprodukter och förbättra deras bylesvillkori utrikeshandeln genom alt finansiera etl integrerat råvamprogram; (b) säkerstäUa ökat tillträde förutvecklingsländernas export av industrivaror till de rika ländernas marknadergenom ålgärder för ensidig liberalisering av handeln; (c) öka nettoöverföringen avresurser till utvecklingsländerna, bl. a. genom lindring av deras skuldbörda; (d) vidgadel ömsesidiga ekonomiska samarbelel mellan länder med olika sociala och ekonomiska syslem. 25, Arbetsgivargruppen önskade altdet skulle föras till protokollet atl den ansåg alt avsnittet ominternationellt ekonomiskl samarbete låg utanför lLO:s kompetensområde och intevar lämpat för all kommenteras av arbetsgivarna. Gruppen instämde dock i attILO bör samarbeta med vederbörande FN-organisationer, då så är lämpligl, vidgenomförandel av sin politik i tredje världens länder, 26, Flera västligaindustrialiserade länder önskade att det skulle föras till protokollet, att deansåg avsnittet om internationellt ekonomiskt samarbele (punkterna 23 och 24) Uggautanför kompetensområde. De ansåg alt inom sill kompetensområde börsamarbeta med andra FN-organisationer, då så är lämpligt, vid genomförandet avsin politik i tredje världens länder. 27, ILObör samarbeta med andra FN-organ för alt genomföra öns kade reformer i syfte att ge mening och reellt innehåll åt världssam hällets uttalade åtagande att bislå nationella basbehovsslralegier. Orga nisationen bör i synnerhet arbeta inom ramen av världssysselsältnings- programmet och dess regionala komponenler samt dess erkända hjälp medel, såsom normgivande verksamhet, tekniskt bistånd och program met för branschinriktad verksamhel, 28, ILObör i synnerhet uppmuntra genomförandet av program, som gör del möjligt att skapa sysselsättning snabbt och på kort sikt för att Prop.1976/77: 60 40 påverka fattigdomen och det omfattandeslöseriet med mänskliga resurser. Konferensen rekommenderar att en del av deninternationella fonden för utveckling av jordbruket, vilken uppgår lill , används för alt skapa sysselsättning inom landsbygdssektorn. 29, uppmanas att rekommendera en översyn av FN-organensforskningsprogram, praktiska verksamhel och organisatoriska struktur för altde skall starkare koncentrera sig på de insalser de kan göra förtillgodoseendet av basbehoven, särskiU för de lägsta inkomstgrupperna. () bör uppmanas att granska, övervakaoch rapportera om arbetet inom de olika organen och regionala kommissionernai FN-syslemet, 30, bör, i samarbele både med andraFN-organ och med berörda nationeUa regeringar, överväga möjligheten att inledaelt världsomfattande program till slöd för hushållsundersökningar i syfte atlkartlägga fattigdomens natur, omfattning och orsaker; all hjälpa länderna attupprätta erforderliga organ för statistik och övervakning; och att mätaframåtskridandet mol etl tillgodoseende av de grundläggande behoven. 31, Medlemsstaterna bör i mån av möjUghet föreårtiondets slut till ställa internationella arbetsbyrån följande informationer: (a) en kvantitativ uppskattning avbasbehoven för de lägsta inkomstgrupperna inom deras befolkning, helst baseradpå rön som gjorts av en för ändamålet upprättad treparlisk kommission; (b) en beskrivning av strävanden sompågår eller förbereds i syfte alt genomföra basbehovsslralegin, 32, InternationeUa arbetsbyrån uppmanas att utarbeta enrapport till ell ordinarie arbetskonferenssammanlräde före årtiondets slut och där redovisa följande information: (a) utformning av mer exakta begreppsom anger basbehoven på grundval av svar från olika länder; (b) en översikt över samtligainformationer som mottagits från olika länder och en analys av situationen medavseende på basbehovens nivå och de åtgärder som vidtagits för atl tillgodosedem. 33, uppmanas all ta upp frågan om revision av konvention nr 122 pådagordningen för ett av internationella arbetskonferensens närmastesammanträden. 34, Konferensen önskar slutUgen all de ålgärdersom erfordras för alt tiUgodose basbehoven skall bli ett väsentUgt inslag i FN:sstrategi för del andra utvecklingsårliondet och bilda kärnan i strategin fördel Iredje utvecklingsårtiondet. Allmänna mål för nationella och internationella åtgärder 35, Nationella och internationella åtgärder på dettaområde bör ha ett trefaldigt syfte: (i) att i ursprungslandet åstadkomma mera lockan de alternativ till emigration; (ii) alt skydda de migrerande och deras fa miljer mot de svårigheter och obehag som ibland åtföljer migration; (iii) alt sörja för att varken migrationen eller dess alternativ bUr tUl för fång för befolkningen i övrigt eller till skada för den ekonomiska och sociala utvecklingen vare sig i ursprungslandet eller i anställningslandet. Åtgärder i syfte alt undvika behovet för arbetstagare attemigrera Utvecklingsstrategin iursprungsländerna bör i synnerhet innefalla en sysselsättningspolitik som ärägnad atl ge arbetstagarna produktiv sysselsättning och tUlfredsställandearbets- och levnadsviUkor. Denna strategibör genomföras inom ramen för multilateralt och bilateralt samarbele som möjligl alt med sådana medel som intensifiering av lämpUga kapitalrörelseroch överföring av tekniskt kunnande främja en för alla parter fördelaktiginternationell arbetsfördelning, något som kräver anpassningsåtgärder i anstäUningsländerna. Åtgärder mot missbruk i samband med migration och förfrämjande av likställdhet i fråga om möjligheter och behandling Regeringar, arbetsgivare och arbetstagare i anstäUningsländerna bör tillse all alla migrerande skyddas mot exploatering och i praktiken åtnjuter likställdhet i fråga om möjligheter och behandhng. Dessa prin ciper och medlen atl genomföra dem anges i detalj i interna normer, i synnerhet konvention (nr 143) om migre rande arbetstagare (tilläggsbestämmelser) och kompletterande rekommendation (nr 151) om migrerande arbetstagare. En särskUd an strängning bör göras all ratificera och tiUämpa konventionen och till- lämpa rekommendationens föreskrifter, särskilt i fråga om (a) kampen mol missbruk i samband med migration,i synnerhet genom påföljder i enlighet med konventionens artikel 6; (b) främjande av likställdhet i frågaom möjligheler och behandling då del gäller sysselsättning och yrkesutövning,social trygghet, fackliga och kulturella rättigheter och individuella ochkollektiva friheter och särskilt uppmuntrande av de migrerande arbetstagarnasoch deras familjers ansträngningar alt bevara sin nationella och etniskaidentitet ävensom sina kultureUa band med sitt ursprungsland, inberäknat möjlighetenför barn atl erhålla undervisning i sitt modersmål; (c) utformning och genomförande av ensocialpolitik som lägger vikt vid: i) återförening av familjer; ii) skyddande av de migrerande arbetstagarnas hälsa; iii) skapande av lämpliga sociala serviceanordningar; (d) minimigarantier belräffande sysselsättning och vislelse, I syfte att motverka diskriminering och illegalhandel med ar belskrafl bör regeringar, arbetsgivare och arbetstagare förstärka sina ålgärder för all säkerställa tillämpningen av nationell lagstiftning och kollektivavtal och möjligt införa lämpliga straffrättsliga påfölj der för alla som organiserar cUer medvetet drar nytta av illegala för flyttningar av arbetskraft. MuUUaterala och bilaterala överenskommelser MuUUaterala och bilaterala överenskommelser börkomma till stånd i syfte att reglera arbetstagares migration och problem som berör migrerande arbetstagare och deras familjer. Sådana överenskommelser bör stå i överensstämmelse med de principer som fastslagits i normer. I mån av möjlighet bör representativa arbetsgivar- och arbetsta garorganisationer medverka vid deras utformning och genomförande, Sådana överenskommelser bör baseras påursprungsländernas och anslällningsländernas ekonomiska och sociala behov; de bör ta hänsyn 1976/77: 60 42 intebara till behov och resurser av arbetskraft på kort sikl, ulan också till migrationenssociala och ekonomiska konsekvenser på lång sikt, såväl för de migrerande somför de berörda samhällena, 42, Etl av de viktigaste målen förömsesidigt godtagna åtgärder inom ramen för dessa överenskommelser bör vara attutjämna variationer i migrationsrörelser, återflyttningar ochvalutaöverföringar och så långt det är möjligt göra dem förutsebara,regelmässiga och säkra, så alt genomförandet av program på lång sikt förekonomisk och social utveckling underlättas, 43, Under hänsynstagande tiU deekonomiska och sociala förhåUandena i berörda länder och regioner och deberörda migrationsrörelsernas särdrag bör dessa överenskommelser, då så ärlämpligt: (a) underlätta samordningen avsysselsättningspolitiska ålgärder, särskilt inom ramen för strävanden lillekonomisk och social integration på regional basis; (b) reglera rekryteringen av migrerandearbetstagare ulan diskriminering och i enlighet med deras fria val underöverinseende av de berörda ländemas arbetsförmedlingsorgan; (c) sörja för periodiskt utbyte avinformation mellan de berörda länderna beträffande de yrkeskategorier och det anlalarbetstagare som skulle kunna erbjudas anställningskontrakt och som skulle varaberedda att emigrera eller återvända till sitt ursprungsland; för detla ändamålbör informationscentraler för kvalificerad arbetskraft eUer databankerupprättas, som kan ge tillförlitlig information om utbudet av och efterfråganpå kvalificerad, högt kvalificerad och teknisk arbetskraft; (d) förslärkasamarbeiet mellan arbetsförmedlingsorgan och andra organ som har befallning med migration och migrerande arbetstagare i de berörda länderna; (e) geprioritet åt rekrytering av arbetstagare som är undersyssel satta eller arbetslösa; (f) föreskrivaatt ursprungsländerna bör vidta lämpliga åtgärder i syfte alt undvika utflyttning av kvalificerade arbetstagare, däri inbe gripet anpassning av undervisnings- och utbildningssystem efter natio nella behov och medel alt erbjuda högt kvalificerad personal villkor, som gör det möjligt för den atl stanna kvar och tjäna det egna landets intressen; (g) föreskrivaalt anstäUningsländerna bör avstå från att rekrytera kvalificerade och högt kvalificerade arbetstagare när det föreligger känd eller potentiell brist på sådana arbetstagare i ursprungslandet; (h)föreskriva atl anstäUningsländerna kan vidta kompletterande ålgärder för althjälpa utvecklingsländerna att nedbringa sina förluster av kvalificeradarbetskraft, exempelvis genom atl öka ulbildningsmöj-Ugheterna för sina egnamedborgare inom de områden där det råder knapphet på kvalificerade krafter ochgenom att upphäva sådana delar av sin immigrationslagstiftning som uppmuntrarinvandring av högt kvalificerade immigranter; (i)sörja for metoder atl begränsa de förluster i ursprungsländerna, särskiltutvecklingsländer, som kan bli en följd av att kvalificerad personal, somdessa länder har gett undervisning och utbUdning, lämnar länderna ifråga; (j)skapa anordningar för ulbildning, där sådana inte redan existerar, som gör det möjUgtatl Prop.1976/77: 60 43 i)på lämpligl sätt förbereda, informera och utbilda dem som önskar emigrera; ii)erbjuda yrkesutbildning och avancemang för migrerande arbetstagare ianställningslandet; iii)tillhandahålla utbUdning av arbetstagare, som önskar återvända till sinaursprungsländer, under hänsynstagande lill dessa arbetstagares anlag ochbehoven i deras länder; (k)genomföra erforderliga åtgärder för att underlätta migrerande arbetstagares friviUigaåtervändande till sina urspmngsländer och deras förnyade bosättning; (1)sörja för sociala trygghetsförmåner för familjer, som har stannat kvar i ursprungslandet,och för lämpliga medel att säkerstäUa att migrerande arbetstagare somåtervänder tiU sina hemländer kommer i åtnjutande av kontinuitet i fråga omsociala trygghetsförmåner; (m)överväga behovet av all finansiera de ovan nämnda åtgärderna med lämpligamedel. 44, På begäran bör internationella arbetsbyråntiUhandahålla tekniskt samarbele åt berörda länder och tekniskt stöd åtregionala organisationer för atl göra det möjligl för dessa att förbereda ochgenomföra de ovan nämnda åtgärderna, 45, På begäran av berördaregeringar bör internationella arbetsbyrån studera möjligheten atl på regionaleller subregional nivå upprätta ett system, utformat under medverkan av berördarepresentativa arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer, för att förbättrainformationen om tillgången till arbetstillfällen inom vissa näringsgrenar ochvissa typer av sysselsättning till förmån för dem som önskar emigrera elleråtervända till sitl ursprungsland, 46, Internationella arbetsbyrånbör: (a) företaga undersökningar rörandede ekonomiska och sociala verkningarna av oUka slag av arbetskraflsmigration; (b) ulföra undersökningar ochorganisera sammankomster på regional eller subregional nivå beträffandeproblemen för migrerande arbetstagare som inte har beviljats inresa påreguljärt sätt eller som saknar officiella handlingar. III.Teknologier för skapande av produktiv sysselsättning I utvecklingsländer Teknologin har en betydelsefullroll alt spela i utvecklingsprocessen, Efiersom teknologin hänger samman såvälmed valet av produkter som med de kapitalinvesteringar, den arbetskraft och dekvalifikationer som erfordras för alt producera dem, har den betydelse för denproduktiva sysselsättningens nivå och för inkomstfördelningen, Teknologui är därförelt viktigt element i basbehovsstrategin, vilken måste vara en del av denallmänna strategin för nationell, ekonomisk och social utveckling, Det finns ett angeläget behovav ändamålsenlig och optimal teknologi, det vill säga sådana företagslednings-och produktionsmetoder som är anpassade för utvecklingsländernas resurser ochframtida ut- 1976/77: 60 44 vecklingsmöjligheter.En sådan teknologi bör medverka till atl öka möjligheterna tiU produktivsysselsättning, undanröja fattigdom och åstadkomma en rättvisinkomstfördelning. 49.Ensidig användning av arbetsinlensiv teknik kommer varken att lösautvecklingsländernas problem eller minska deras beroende av deindustrialiserade länderna. Likaså kommer en ensidig användning av kapitalintensivteknik att ställa utvecklingsländerna inför allvarliga problem: finansiellasvårigheter, brisl på företagsledande och arbetsledande personal och dröjsmålmed lösandel av sysselsättningsproblem. Utvecklingsländerna bör följaktligenkomma fram tiU en rimlig balans mellan arbetsinlensiv och kapitalinlensivteknik för att uppnå del grundläggande målet alt maximera tiUväxt ochsysselsättning och tillgodose de grundläggande behoven. En sådan strategi,vilken syftar till jämvikt meUan de olika typerna av teknologier, bör också lahänsyn till önskemålet all införa avancerade tekniska meloder för alt reduceraden existerande teknologiska klyftan mellan olika länder, 50, , utveckling och överföringav teknologi kräver all liUböriig vikt tillmäts uppbyggandet av nationellinfrastruktur för ulvecklingen av mänskliga resurser, särskilt i syfte attfrämja ulbildningen av arbetare, tekniker och chefspersonal i och förutväljande av lämplig teknologi, 51, Vid utväljandet av nyateknologier lämpade för deras behov bör utvecklingsländerna la vederbörlig hänsynlill behovet av att skydda sin ekologiska miljö och sina naturtillgångar. Detföreligger också ett behov av att ägna vederbörlig uppmärksamhet ål de socialaaspekterna, arbetsvillkoren och arbetslagarnas säkerhet då man inför nyateknologier. 52, Valet av lämpliga teknologierär beroende av de förhållanden som råder inom varje land och de utmärkandeegenskaperna hos varje ekonomisk sektor. Valet bör också baseras på eltfullständigt utnyttjande av de nationella resurserna. Varje utvecklingsland harföljaktligen rätt och skyldighet alt välja de teknologier som det bedömer somlämpliga. För att underlätta etl sådant val kan det vara fördelaktigt attupprätta nationella, subregionala och regionala centra för överföring ochutveckling av teknologi och att främja samarbete såväl mellan utvecklingsländernainbördes som mellan dessa och de utvecklade länderna. Internationella arbetsbyrånbör medverka tiU upprättandet av dessa centra i samverkan med andra organ inom FN-systemel. 53, Främjandet av forskning bör gesen grundläggande prioritet i strävanden att öka utvecklingsländernas nationeUateknologiska kapacitet och minska deras beroende av de industrialiseradeländerna. Denna forskning bör främsl bedrivas inom och under ledning avutvecklingsländerna själva eller inom molsvarande regionala eller subregionalaorgan, där sådana existerar, med tekniskt och finansiellt bislånd från internationellaoch andra organ som är engagerade i sådan verksamhet. Denteknologiska forskningen bör dessutom bidra tUl alt tiUgodose de gmndläggandebehoven, 54, Varje utvecklingsland börpåskynda lämpUga tekniska framsteg, särskilt på landsbygden och inom den oslmktureradesektom i urbaniserade områden, i syfte att undanröja undersysselsällning ocharbetslöshet och höja produktiviteten. 55, Utländska förelag bör i överensslämmelsemed utvecklingsländernas nationella lagstiftning eller genom underhandlingarmed dem och 1976/77: 60 45 underhänsynslagande lill de nationella planerna för ekonomisk utveckling: (a) införa teknologier som är både tillväxt- och sysselsättningsskapande,direki eller indirekt; (b) anpassa teknologierna lill värdländernas behov och successivier-sälta importerad teknologi med inhemsk teknologi; (c) bidra lill finansiering av utbUdningen av inföddchefspersonal och teknisk personal för att bättre utnyttja och utvecklateknologin; (d) tillhandahållaresurser och direki tekniskt bistånd för nationell och regional teknologisk forskning; (e) spridateknologisk kunskap och medverka till dess ökning genom atl låta inhemska producenter, och i synnerhet småförelag, framställa delar och material som underleverantörer. 56.Varje utvecklingsland bör påskynda ulformningen och genomförandel av en planför yrkesutbildning på följande nivåer: (a) tekniker på mellannivå ochkvalificerade arbetare som skaU sysselsättas i den produktionsteknik som hörsamman med varor och Ijänster, avsedda atl tiUgodose de grundläggande behoven; (b) högt kvaUficerad personal,tekniker, chefspersonal och kvalificerade arbetare som skall ersätta ullandsslalioneradpersonal som tillämpar avancerad teknologi; (c) högt kvalificerad personal samttekniker som behövs för forskning och utredningsarbete vid nationella ellerregionala institutioner för teknologisk forskning; och (d) högtkvalificerad personal, tekniker och kvalificerade arbetare, som bör tillförsäkras en viss social status och uppmuntran för att ut flöde av utbildad arbetskraft skall förebyggas, alll i syfte alt främja ut nyttjandet av teknologier som utformats för all uppnå materiella och so ciala mål. 57, InternationeUa organ ochbilaterala och multi-bilalerala biståndsprogram bör ägna resurser och tekniskhjälp åt alt komplettera utvecklingsländernas ansträngningar, 58, är fleraorganisationer inom FN-syslemet engagerade i arbele rörande ändamålsenligateknologier för utvecklingsländerna. En bättre samordning av detta arbete skuUesäkerställa alt de potentiella fördelarna tiU fullo kan realiseras, 59, FN-organens gemensamma gruppför informationsutbyte och överföring av teknologi arbetar för upprättandet av ellkommunikationsnät för utbyte av teknologisk informaiion. Vid sitt andra sammanträdei rekommenderade den atl: "Organisationerinom FN-systemel och andra organisationer som har ett väsentligt ansvar inomområdet för teknologisk information och överföring av teknologi bör vidga sinaaktiviteter av ifrågavarande slag som beståndsdelar i det övergripandekommunikationsnätet och i ömsesidig samverkan, där så är lämpUgt, ställa sinaegna informationsbaser och sina möjligheter till informationsbehandling tUlförfogande," Internationellaarbetsbyrån bör förstärka sin verksamhet inom området för insamling ochspridande av information om ändamålsenliga teknologier, särskilt för landsbygdsseklorn,och på della säll ge elt betydelsefullt bidrag liU upprättandet av det härovan berörda kommunikationsnätet för informationsutbyte. 1976/77: 60 46 60, böromorientera och förslärka sin nuvarande verksamhel i syfte att tillhandahållamera omfattande program för utbildnmg av arbelskrafl och utveckling avmänskliga resurser i utvecklingsländerna,