prop · G0031 · 1976-12-31 00:00:00 — I enstaka frågor förordar en delremissinstanser andra lösningar än de som har föreslagits i promemoriorna.Detta gäller främst frågor som hänger samman med tjänstemännens ställning inämndorganisationen. Åtskilliga remissinstanser önskar ytteriigare förslag omlättnader i den statliga tillsynen och kontrollen över kommunerna. Framförallt framhålls att skyldigheten att underställa statlig myndighet vissa beslutbör kunna avskaffas i ytterligare ett antal fall, bl. a. i fråga om beslut attta upp lån och att teckna borgen. Förslaget att institutet jordbrukssiämmaskall avvecklas bemöts i huvudsak positivt. En sammanställning av remissyttrandenabör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 5. Föredraganden 4.1 Allmän bakgrund härden offentliga sektornvuxit kraftigt. Inte minst kommunens verksamhet har ökat i omfattning. Åtskilligauppgifter som är av betydelse för atl skapa ett välordnat samhälle därmedborgarnas behov av trygghet och service tillgodoses handhas avkommunala och landslingskommunala organ. Kommunindelningsreformerna har variten förutsättning för denna utveckling. Genom tillkomsten av bärkraftiga kommunerhar dessa kunnat ta ansvar för betydelsefulla samhällsfunktioner somformer har skapats för ett stärkt medborgarinfiytande. Ansvaret för samhällets utveckling och uppgiftervilar såväl på staten som på kommunerna och landstingskommunerna. Samverkan påskilda områden och i olika former är en nödvändig förutsättning för attgemensamma samhälleliga mål skall kunna uppnås. Eftersom statsmakterna har detöver- Prop.1976/77:1 53 gripandeansvaret, måste de på olika sätt ange ramar för kommunernas ochlandstingskommunernas befogenheter. Den kommunala .självstyrelsens formella ram ges ilagstiftning. I regeringsformen (RF) slås fast att den svenska folkstyrelsenförverkligas bl. a. genom självstyrelse (1 kap. 1 S)- Det anges (1kap. 6 S) att det i riket finns primärkommuner och landstingskommuner, attbeslutanderätten utövas av valda församlingar och att kommunerna har rätt attta ut skatt för skötseln av sina uppgifter. Vidare föreskrivs i RF (8 kap. 5 S)att grunderna för ändring i rikets indelning i kommuner, för kommunernasorganisation och verksamhetsformer och för den kommunala beskattningen bestämsi lag samt att i lag också meddelas föreskrifter om kommunernas befogenheter iövrigt och om deras åligganden. I kommunallagen (1953:753, omtryckt 1969:765)(KL), kommunallagen (1957:50) för (omtryckt 1969:766)(KLS)ochlandstingslagen(1954:3I9,omtryckt I972:101)(LL)finns bestämmelser om bl. a.kommunernas och landstingskommunernas kompetens, uppgiftsfördelningen mellanbeslutande samt förvaltande och verkställande organ, de kommunala ochlandstingskommunala organens arbetsformer, den ekonomiska förvaltningen,underställning och besvär. I fråga om befogenheter och åligganden reglerarkommunallagarna endast den s. k. allmänna kompetensen. Uppgifter enligt dennaär i princip frivilliga. Den kompetens som regleras i olikaspecialförfattningar innebär däremot i de fiesta fall att uppgifterna ärobligatoriska. Genom sådan lagstiftning har kommunerna tilldelats betydandeansvar inom plan- och byggnadsväsendet, bostadsförsörjningen, socialvården,undervisningen m. m. och landstingskommunerna inom hälso- ochsjukvårdsområdet. Statens tillsyn och kontroll över kommunernas ochlandstingskommunernas verksamhet utövas i olika former. Det mest vidsträcktatillämpningsområdet har den statskontroll som utlöses på enskilds initiativgenom besvär över ett kommunalt eller landstirigskommunalt beslut. Besvär somanförs med stöd av kommunallagarna, s. k. kommunalbesvär, är den kontrollformsom innebär det minsta ingreppet i den kommunala självstyrelsen. En meringående kontroll kommer till stånd genom s. k. förvaltningsbesvär, som anförsmed stöd av specialförfattningar. Vissa beslut av kommuner och landstingskommunerprövas och fastställs av regeringen eller annan statlig myndighet genomunderställning. Exempel på sådana ärenden utgör finansiella åtaganden,antagande av kommunala stadgor, planläggningsbeslut och beslut om vissaavgifter. Effektivitetskontroll sker med stöd av olikaspecialförfattningar, som ålägger kommunerna och landstingskommunerna att svaraför vissa förvaltningsuppgifter och som föreskriver statlig tillsyn över attuppgifterna fullgörs på ett tillfredsställande sätt. En mycket långtgående styrning är möjlig genom attstaten inom vissa verksamhetsgrenar kan bestämma över resurstilldelningen tillkommuner och landstingskommuner. Exempel på ekonomiska styrmedel ärinvesterings-avgifter och statsbidrag. Prop.1976/77:1 54 Förutsättningarna för att öka kommunernas ochlandstingskommunernas ansvar och handlingsfrihet har under de senastedecennierna i hög grad förbättrats. Genom kommunindelningsreformen och i taktmed verksamhetens utbyggnad har förvaltningsorganisationen tillförtssakkunskap på olika områden. Den service som kommunförbunden lämnar sinamedlemmar har också i betydande utsträckning medverkat till effektivitet ochenhetlighet i den kommunala och landstingskommunala verksamheten. Behovet avstatlig tillsyn och kontroll över kommunernas och landstingskommunernas sättatt fullgöra sina uppgifter har därför minskat. Mot den bakgrunden uttalade jagi statsverksproposition (prop. 1974:1, bil. 16, s. 2) och i 1975 årsbudgetproposition (prop. 1975:1, bil. 16, s. 3) att en översyn skulle göras avstatens tillsyns- och kontrollfunktioner. Syftet med översynen är att mönstra ut sådanadetalj föreskrifter som med hänsyn till de kommunala och landstingskommunalaorganens ställning och resurser är nödvändiga. Flera motiv kananföras för att på detta sätt decentralisera ansvar och befogenheter.Statsförvaltningen kan avlastas arbetsuppgifter och fa bättre tid för planeringoch andra övergripande frågor. Det innebär effektivitetsvinster församhällsförvaltningen som helhet om myndigheter som bereder ärenden ocksåfattar de slutliga besluten. Vidare kan de kommunala organens kännedom omlokala förhållanden bättre utnyttjas. Medborgarna får också större möjlighetertill kontakter med beslutsfattarna vilket kan göra det lättare att lösa mångaproblem. är jag helt medveten om de krav som finns på samordning ochlikformighet i samhällsarbetet. Beslut av statsmakterna för att tillförsäkramedborgarna exempelvis rättssäkerhet, sysselsättning och lika tillgång tillsamhällsservice skall självfallet förverkligas. Det är knappast möjligt atlställa upp någon allmängiltig princip som kan tillämpas vid ställningstagandentill utformningen av statens tillsyns- och kontrollfunktioner. En avvägningmellan delvis motstridiga intressen måste komma till stånd vid varje tillfälle.Ytterst gäller därvid frågan vilka styrinstrument och vilken grad av styrningsom är förenlig med statsmakternas uppfattning om den kommunala självstyrelsensroll i samhället. Förutom de förslag till förändringar som har lagtsfram i samband med reformer på andra områden har det bedrivnautredningsarbetet resulterat i fyra departementspromemorior som berör lagaroch andra författningar avseende och landstingskommunal verksamhet.Promemoriorna har redovisats under den gemensamma beteckningen Minskad statligdetaljreglering av kommunerna. Ett delresultat av översynsarbetet redovisadesiPM KDsKn 1975:1) Avgifter hos byggnadsnämnd. Regeringen har efter bemyndigandeav (prop. 1975:107, CU 1975:29, rskr 1975:220) beslutat att slopakommuns skyldighet att underställa beslut om sådada avgifter (SFS1975:462 och 821). 1 de övriga tre departementspromemoriorna, PM 11 (Ds Kn1975:3) , un- Prop.1976/77:1 55 m., PM III (Ds Kn 1975:6) Övriga specialreglerade nämnder m. m. och PM IV (DsKn 1975:7) Landstingskommunernas specialreglerade nämnder, behandlas bl. a. dekommunala och landstingskommunala nämndernas organisation och arbetsformersamt underställning hos statlig myndighet av vissa beslut. Jag anser att detär angeläget att specialförfattningarnas regler om nämndernas organisation ocharbetsformer tas upp nu så att enhetlighet kan nås med förslaget till nykommunallag (prop. 1975/76:187). I de fall då den kommunala verksamhetens innehålloch omfattning på ett visst område har reglerats närmare talar starka skäl föratt frågan om statlig tillsyn och kontroll normalt bör bedömas i samband medatt sakområdet utreds. I utredningsdirektiven för vissa nu arbetandekommittéer anges, att denna fråga skall prövas och att inriktningen är attbegränsningar i den statliga tillsynen bör föreslås. Utredningsuppdrag meddenna inriktning har bl. a. utredningen (U 1972:06) om skolan, staten ochkommunerna, häl-sovårdsstadgeutredningen (S 1974:08) och utredningen (S1975:04) om ny lagstiftning för hälso- och sjukvården. Vidare ingår i denkommunalekonomiska utredningens (Fi 1971:08) uppdrag att behandla frågan omövergång till mera generella former för statsbidragsgivningen. Jag har för avsikt atl senare föreslå regeringenatt uppdra åt övriga berörda kommittéer att överväga frågan om hur man skallkunna minska statlig tillsyn över och detaljkontroll av kommunerna ochlandstingskommunerna inom resp. utredningsområde. Ett motsvarande uppdrag böräven lämnas till de centrala statliga myndigheterna att pröva gällandeföreskrifter, råd och anvisningar från samma utgångspunkt. I de promemorior som har upprättats inomkommundepartementet har en fullständig genomgång gjorts av bestämmelserna om dekommunala och landstingskommunala specialreglerade nämnderna. Översynen avserorganisationen av ett 30-tal specialreglerade verksamheter inom kommuner,landstingskommuner och kommunalförbund. De förslag som läggs fram kännetecknasav en strävan mot större enhetlighet och enkelhet i nämndorganisationen eftermönster av förslaget till ny kommunallag med ett minimum av särregler ochdetaljföreskrifter. Förslagen bygger på principen att kommunernas ochlandstingskommunernas handlingsfrihet skall ökas och att deras möjligheter attanpassa verksamhetsformerna efter lokala förhållanden skall förbättras. Dennagrundtanke har tillstyrkts eller lämnats utan erinran av samtligaremissinstanser. I vissa avseenden har den uppfattningen förts fram attförslagen från pågående utredningar bör avvaktas. I likhet med fiertaletremissinstanser anser jag dock att övervägande skäl talar för alt man sökerlösa frågorna om de specialreglerade nämndernas organisation och arbetsformer iett sammanhang och med utgångspunkt i bestämmeLserna om styrelsen i förslagettill ny kommunallag (3 kap.). Dessa frågor bör i första hand bedömas frånallmänna kommunalrättsliga utgångspunkter och med beaktande av vad denkommunala självstyrelsen och demokratin fordrar. Delta är inte i första hand enuppgift för de ut- Prop.1976/77:1 56 redningarsom arbetar med olika specialreglerade kommunala verksamheter. Därför anser jaginte att jag föregriper utredningarnas arbete, när jag gör bedömningen attförslagen i promemoriorna kan ligga till grund för lagstiftning nu.Beträffande flera andra frågor, som det i och för sig skulle ha funnitsanledning att ta upp i ett översynsarbete av detta slag, gör jag däremot, somjag skall återkomma till, den bedömningen all de inte bör las upp friståendefrån verksamhetsområdet i övrigt. Möjligheterna att minska den statligadetaljregleringen får i dessa fall prövas i resp. utredning och underberedningen i regeringens kansli. Bestämmelser om kommunernas ochlandstingskommunernas specialreglerade nämnder finns i de olikaspecialförfattningarna. Dessa innehåller dels särskilda bestämmelser omnämnderna och dels i allmänhet en hänvisning till vissa bestämmelser i , KLSresp. Specialförfattningarnas särskilda nämndbestämmelser kan avse frågorsom saknar motsvarande reglering i kommunallagarna beträffande kommunstyrelsenresp. I andra fall finns liknande bestämmelser ikommunallagarna, men för den specialreglerade nämnden ges då ispecialförfaiiningarna en avvikande regel. Även om det finns ett gemensamt,grundläggande mönster för samtliga kommunala och landslingskommunala nämnder,är mängden avvikande bestämmelser betydande. Jag anser atl goda skäl talar föratt ytterligare anpassa specialförfailningarnas nämndbestämmelser till den nyakommunallagens bestämmelser om styrelsen. Som jag aviserade i kommunallagspropositionen (s.567) anser jag att liden nu är mogen atl avveckla institutet jordbruksstämma.Jag avser att ta upp också denna fråga i detta sammanhang (avsnitt 4.6). Jag har i detta ärende samrålt med cheferna förjustitie-, försvars-, social-, kommunikations-, finans-, utbildnings-,jordbruks-, handels-, arbetsmarknads- och bostadsdepartenienten saml medstatsrådet . Frågan om i vilken utsträckning de specialregleradenämndernas organisation och arbetsformer kan regleras genom en hänvisning tillden nya kommunallagens bestämmelser om styrelsen fordrar en rad ställningstagandentill behovet av olika särregler. Jag avser att ta upp detta punkt för punkt, ihuvudsak i samma ordning som de olika frågorna behandlas i förslaget till nykommunallag, för atl sedan återkomma till spörsmålet om en enhetlig hänvisningtill den nya kommunallagen. Mina förslag berör ett stort antal nämnder ochinnebär ändringar i åtskilliga specialförfaltningar. För att ge överblick överde olika konsekvenserna skall jag sedan sammanfatta mina förslag nämnd förnämnd (avsnitt 4.3). Prop.1976/77:1 57 4.2.1Fakultativa eller obligatoriska nämnder De viktigaste kommunala specialreglerade nämndernaär obligatoriska i den meningen att särskild nämnd måste inrättas. Kommunen ärskyldig att inrätta byggnadsnämnd, skolstyrelse, social centralnämnd (ellersocialnämnd, och nyklerhetsnämnd) samt hälsovårdsniimnd. , uttagningsnämnd och i vissa fall handels- och sjöfartsnämnd ärobligatoriska nämnder. Övriga kommunala specialreglerade nämnder ärfakultativa i den meningen atl särskild nämnd inte behöver inrättas. Eftersomden uppgift som regleras i en specialförfatining i allmänhet är obligatorisk,innebär detta att kommunen kan välja mellan atl inrätta en särskild nämnd föruppgiften och atl uppdra åt annan nämnd alt ha hand om uppgiften. I fiera fallanges att kommunstyrelsen (i något fall socialnämnden) skall utgöra nämnd förden aktuella uppgiften, om den inte har anförlroils annan nämnd och särskildnämnd inte har inrättats. är detta det endaalternativet till att inrätta särskild nämnd. De landstingskommunala specialreglerade nämndernaär i huvudsak fakultativa. Undanlaget är folkhögskolestyrelse. Specialförfattningarna har något olika bestämmelser om inrättande av nämnder.Genomgående anges att särskild nämnd kan inrättas för var och en av despecialreglerade verksamheterna. Härutöver gäller all förvaltningsutskoileteller avdelning därav kan utgöra sjukvårdsstyrelse, all sjukvårdsstyrelse kanutgöra landvårds-nämnd och direktion för sjukhus, atl utbildningsnämnd ellerstyrelse för annan vårdyrkesulbildning kan utgöra styrelse försjuksköterskeskola samt atl omsorgsstyrelse, utbildningsnämnd,semesierhemsnämnd och regionplanenämnd kan utgöras av annan nämnd ilandstingskommunen. I PM III och IV föreslåsatt uttagningsnämnd och handels- och sjöfarts-nämnd görs fakultativa och attockså annan nämnd än kommunstyrelse skall kunna vara arbeislöshetsnännd. Debegränsningar som finns i landstingens möjligheter att forma sinnämndorganisation slopas med ett undantag. bör kunnavara direktion, om särskild sådan inte inrättas. Delta motiveras med hänvisningtill de komplikationer som i annat fall skulle kunna uppstå med tanke på attdirektion är i viss mening underordnad sjukvårdsstyrelsen. 1 promemoriorna föreslås en enhetlig utformning avbestämmelserna om inrättande av de specialreglerade nämnder som inte måste varasärskilda nämnder. Innebörden av de bestämmelser som föreslås för dessa nämnderär att det i varje kommun och landstingskommun skall finnas en uppgiften och att kommunen resp. landstingskommunen fårtillsätta särskild sådan nämnd eller uppdra åt annan nämnd att ha hand om uppgiften.1 PM III föreslås en kompletterande regel med den innebörden attkommunstyrelsen eller viss annan nämnd skall ha hand om uppgiften, omkommunfullmäktige inte har beslutat annoriunda. 1976/77:1 58 motsvarigltei till denna kompletterande regel föreslåsdäremot inte för de landstingskommunala verksamheterna. I PM 111 framhålls att en enhetligutformning av bestämmelserna om inrättande av nämnder gör det lättare attinrätta gemensamma nämnder för flera av de uppgifter som oftast ankommerpå kommunstyrelsen och som var för sig inte motiverar en särskild nämnd. Remissinstanserna tillstyrker näranog genomgående förslagen. anser alt även valnämnd bör görasfakultativ, även om särskild valnämnd torde behövas i en kommun avStockholmsstoriek. pekar på att kommunstyrelsen får hand omverksamheten för åtta av de nämnder som behandlas i PM III. Kommunen anser bör överväga att lägga uppgifterna direkt på andra organ för att omgångenöver ett delegationsförfarande skall kunna undvikas. Flera remissinstansersätter i fråga det framtida behovet av uttagningsnämnd och framhåller atlhästar numera inte tas ut för försvarsmaktens behov. går längreoch sätter i fråga också behovet av kristidsnämnd, familjebidragsnämnd,hemvärnsnämnd, handels- och sjöfarisnämnd saml slakthusslyrelse. Fleraremissinstanser uppehåller sig vid de förbättrade förutsättningarna attsammanföra fiera i och för sig begränsade specialreglerade verksamheter till ensärskild gemensam nämnd. Överbefälhavaren önskar uttryckligt förfaltningsstödför inrättande av en särskild totalförsvarsnämnd som skulle ersätta i förstahand civilförsvars-, beredskaps-, kristids- och hemvärnsnämnderna. Fleraremissinstanser, däribland folkhögskoleutredningen (U 1972:08). anser allfolkhögskolestyrelserna även i fortsättningen bör vara obligatoriska somsärskilda nämnder eller att resultatet av utredningens arbete bör avvaktas,innan någon ändring görs på denna punkt. För egen del anser jag attförslagen i promemoriorna är väl avvägda. Jag är inte beredd att i dettasammanhang föreslå att några specialreglerade nämnder slopas. Min grundläggandeinställning är all det är av värde atl förtroendevalda ansvarar för de olikaspecialreglerade kommunala verksamheterna. Den väg man bör välja tor att ökakommunernas möjligheter att forma nämndorganisaiionen efter lokala behov ärenligt min mening att göra det frivilligt att inrätta särskilda nämnder och attöppna möjligheter att relativt fritt fördela förvaltningsuppgifterna mellannämnderna. Särskilt behovet av uttagningsnämndhar satts i fråga av fiera remissinstanser. Frågan har berörts av 1967 årsrekvisitions- och förfogandeul-redning. vars betänkande (SOU 1975:65)Förfogandelagstiftningen har re-missbehandlats och f n. bereds inom regeringenskansli. I avvaktan på resultatet av den fortsatta beredningen av ärendet börenligt min mening göras den ändringen att det inte längre blir obligatorisktaii inrätta särskild uttagningsnämnd. Chefen för försvarsdepanementet avser atli annat sammanhang föreslå regeringen alt uttagningskungörelsen (1963:110)ändras på detta sätt. Vad gäller frågan om skall vara obligatorisk eller Prop.1976/77:1 59 intehar jag inledningsvis (avsnitt 4.1) uttalat alt bestämmelserna om samtliganämnders organisation och arbetsformer bör lösas i ett sammanhang och från gemensammautgångspunkter. Denna bedömning gäller i princip också landstingskommunalfolkhögskolestyrelse. Hithörande frågor har emellertid övervägts avIblkhögskoleutredningen, vars huvudbetänkande (SOU 1976:16) Folkhögskolan f.n. remissbehandlas. För att inte föregripa remissbehandlingen och den fortsattaberedningen av utredningens förslag, har jag funnit det lämpligt att i dettasammanhang inte föreslå några ändringar i folkhögskoleförordningen (1958:478). En remissinstans har föreslagit alt också valnämndskall bli fakultativ. Jag kan inte finna att det föreligger något behov av attöppna möjlighet atl överiåta valnämnds uppgifter på kommunstyrelsen eller annannämnd och är således inte beredd atl biträda detta förslag. Invändningen från en remissinstans attkommunstyrelsen, om förslagen genomförs, far ansvar för alltför mångaverksamhetsområden och atl andra former bör väljas för fiera av despecialreglerade uppgifterna fordrar en kommentar. Jag anser nämligen attförslagen i promemoriorna skapar mycket goda möjligheter för varje kommun attvälja den organisationsform som den finner lämpligast. Delta kan ske genom ausärskilda nämnder inrättas eller genom att verksamheterna anförtros andranämnder. Att kommunstyrelsen eller i ett par fall socialnämnden (socialacentralnämnden eller disiriktsnämnd) ges ett sistahandsansvar för denspecialreglerade uppgiften innebär inte att jag anser att det i regel ärlämpligast att uppgiften anförtros åt kommunstyrelsen resp. socialnämnden. Denregel som föreslås i promemoriorna medför emellertid betydande praktiskafördelar i det fall det rör sig om en uppgift som är obligatorisk för kommunen.Det är av värde atl del finns ett ansvarigt organ i varjekommun för exempelvis kommunens uppgifter av försvars- ellerberedskapskaraklär. Del principiella synsätt som jag nu har redovisatär enligt min mening tillämpligt också i fråga om landstingskommunernasobligatoriska uppgifter. Jag förordar att förvaltningsutskottet eller i någrafall sjukvårdsstyrelsen i landstingskommun ges ett motsvarandesistahandsansvar. Jag finner det inte möjligt att i delta sammanhang taställning till den fråga om ytterligare fiexibilitet iförtroendemannaorganisationen som har tagits upp av bl. Inrättande av en särskild tolalförsvarsnämnd förkommunernas uppgifter av försvars- och beredskapskaraktär, vilka f n. ifiertalet kommuner handläggs av kommunstyrelsen, bedöms a v fieraremissinstanser som en värdefull möjlighet. Ett bra sätt att öka antaletförtroendevalda kan enligt min mening vara alt samla fiera i och för sig ganskabegränsade arbetsuppgifter och av dem skapa ett meningsfullt verksamhetsområdeför en eller fiera nämnder. Till bilden hör också atl kommunstyrelsen i dagofta haren ansvarsområde som är större än nödvändigt. Arbetsbelastningen ärstor och sannolikt skulle såväl styrelsens huvudsakliga arbetsuppgiftersomolika specialreglerade upp- 1976/77:1 60 gifter vinna på att ärendegrupperna sprids. En möjlighetkan härvid vara att inrätta en försvars- ochberedskapsfrågor. Andra kombinationer kan också tänkas och förekommer i vissutsträckning redan. De förslag jag här lägger fram underlättar sådana lösningargenom att utformningen av nämndorganisationen i huvudsak överlämnas åt kommunernaoch landstingskommunerna och genom att specialförfattningarnasnämndbesiämmelser förenhetligas och fiertalet särregler mönstras ut. Jag anserdel emellertid inte nödvändigt all i speciallagstiftningen precisera olikaorganisationsmodeller. Med de avvikelser som jag harredovisat i det föregående förordar jag alltid atl promemorieförslaget omenhetliga bestämmelser om inrättande av specialreglerade nämnder genomförs. 4.2.2 Antal ledamöter och suppleanter Kommunstyrelsen skall liksomrörvaltningsuiskottet bestå av minst fem ledamöter. Suppleanter skall väljastill det antal fullmäktige resp. bestämmer, vilket anses innebäraatt minst en suppleant skall utses. För de övriga kommunallagsregleradenämnderna saknas regler om antalet ledamöter och suppleanter. Specialförfaiiningarna innehåller ifiertalet fall samma regler som gäller beträffande kommunstyrelsen ochförvaltningsutskottet. Avvikande föreskrifter om antal ledamöter finns förskolstyrelse (minst sju), social centralnämnd (minst nio), överförmyndarnämnd(minst tre), uttagningsnämnd (tre eller fem), särskild arbetslöshelsnämnd(ordförande samt minst fyra och högst tio ledamöter) handels- och sjöfartsnämnd(minst sju och högst tolv), slakthusstyrelse (inget minimiantal),sjukhusdireklion (minst tre), semesierhemsnämnd (ordförande och fyra andraledamöter) saml styrelse för sjuksköterskeskola (inget minimiantal). Avvikandebestämmelser om antalet suppleanter finns i några författningar.