prop · G00380 · 1976-12-31 00:00:00 — Även dessa samers förhållandenbör enligt utredningen bli föremål för sådan omsorg att förutsättningarna förfisket (arrenden, upplåtelser etc.) inte försämras. 3.5 Samisk kulturell verksamhet har avstått från att försökadefiniera begreppet samisk kultur. Utredningens samlade förslag skall ses somförslag till åtgärder för samernas kultur i vidaste mening. I detta avsnittbehandlas samiska kulturyttringar i mer traditionell bemärkelse. Utredningenkonstaterar inledningsvis att målen för den statliga kulturpolitiken ocksågäller insatser för minoriteter. En utgångspunkt för sameutredningensöverväganden i fråga om samhällets stöd till samernas kultur har vidare varitatt det är en uppgift för samerna själva att utforma sin kulturella verksamhet.Bevarande och utveckling av den samiska kulturen måste ske på samernas egnavillkor. redovisar översiktligt vissamöjligheter till stöd för samekulturen genom de allmänna anslagen för kulturändamål,t. ex. konstnärsstipendier, bidrag för experiment och utvecklingsarbete blandamatörer, bidrag till fria teater-, dans- och musikgrapper samt bidrag tillkulturprogram inom föreningslivet. Särskilda insatser har också gjorts för attstärka det samiska kulturarbetet, bl. a. genom inrättandet av sameradion, samtgenom särskilda bidrag till och tidskriften . Samnordiska åtgärder har även kommit de svenskasamerna till godo, bl. a. genom inrättandet av Nordiskt samiskt institut ochbidrag från . De medel ur samefonden som kunnat disponerasför samernas organisationer, i första haiid SSR, och för samisk kultur harockså haft stor betydelse för samemas arbetsmöjligheter på det kulturellaområdet. De allmänna stödformerna och bidragssyste- Prop.1976/77: 80 22 menpå kulturområdet innebär enligt sameutredningen ett stöd även för samisktkulturarbete. De statliga bidragen är som regel utformade så att de inte blirstyrande för verksamheten och kan utnyttjas till aktiviteter som utformas helti enlighet med samiska värderingar. Det behövs emellertid klarare principernär det gäller finansieringen av den kulturella verksamheten. Utredningen anseratt det är en viktig grundprincip att statliga bidragsformer utformas så attde även tillgodoser minoriteternas behov. Det är också önskvärt att ökadeansträngningar görs för att samerna i större utsträckning skall få del av deanslagsmedel som tillförts kulturområdet . Det bör vara en viktig uppgift för bl. a. SSR,Same-Ätnam och Nordiskt samiskt institut att skaffa sig överblick överbidragsmöjligheter och stödformer och informera de samiska organisationerna ochkulturarbetarna om dessa. Det får också förutsättas att statliga myndigheter,kultur- och utbildningsinstitutioner, folkbildningsorganisationer och andraorgan, som fördelar samhällets kulturstöd, tar hänsyn till samernas behov isitt löpande arbete. Det samiska kulturarbetet kan först genom en sådanömsesidig bevakning tillförsäkras resurser för eget kulturarbete inom områdensom teater, litteratur, musik, konst- och utställningsverksamhet, folkbildningetc. Det bör även kunna utgå stöd i särskilda former ide fall där allmänna bidragssystem och stödformer inte kan tillämpas. Samernassärställning som ursprunghg befolkning och etnisk minoritet ställer krav påsamhällsinsatser som möjliggör för samerna att stärka och bevara sin samiskagrupptillhörighet. För ett breddat samiskt organisations- och kulturhv, inteminst till förmån för de icke-renskötande samerna, krävs särskilda resurser. Utredningen föreslår ett särskilt anslag. Bidragtill samisk kultur, som skall tillföras samefonden. Bidraget är avsett som ettallmänt stöd åt samernas kultur och de samiska organisationerna, ett kulturstödi vidaste mening (jfr 3.7, 3.8 och 3.9). Samhället bör aktivt stödja samernas strävanden attbevara och utveckla samiska språket som en grund för samhörighet. Språkkriterietfår emellertid inte drivas för långt då det gäller att avgränsa den etniskasamegrappen. Eftersom det är faktorer utanför samernas egen tillskyndan somorsakat det samiska språkets tillbakaträngande, skulle det vara orätt att läggaspråkkriteriet till grund för ett underkännande av grupptanken. Ett ökat stödåt de samiska strävandena i språkfrågan leder sannolikt till att språket kaninta en mera framskjuten ställning som kulturellt sammanbindande faktor inomsamegruppen. Utredningen anser att de samiska önskemål och kravi fråga om insatser för det samiska språket som framförts i olika sammanhangkari tillgodoses inom de institutioner som bl. a. sameutredningen varit med omatt utveckla. Utredningen förutsätter att dessa institutioner, däribland densamiska institutionen vid i , Samernas Prop.1976/77: 80 23 folkhögskola.Nordiskt samiskt institut och den samiska språknämnden, bevakarfinansieringsfrågorna och i sina anslagsframställningar tar upp medel för ettsamiskt utvecklingsarbete på språkområdet. I utredningens betänkande redogör ledamoten för den samiska litteraturen, dvs. litteraturen av samer och om samer(SOU 1975: 100, bilaga 5). Sameradion har utvecklats till en samiska befolkningen. Denna utveckling har skett trotsotillräcklig personal för den egna programproduktionen, kort sändningstid ochbrister i den tekniska utrustningen. Samesändningarna betraktas nu som ennödvändig del av samernas kulturliv. Utredningen anser att inrättandet av lokalradion iflera avseenden kan innebära att förutsättningarna för sameradions verksamhetförändras. Utvecklingen av lokalradion får emellertid inte på någon punktinnebära att den samiska programverksamheten försvåras. Det är ett berättigat krav att sameradion förstärksoch utvecklas inom ramen för riksradions och den nya lokalradions samlade sändningar.Sameutredningen, som inte haft till uppgift att föreslå hur sameradion skallvara organiserad efter det att lokalradion startat sin verksamhet, anser detvara en fråga för och Lokalradio att i samråd medsameradions befattningshavare och de samiska organisationerna närmare övervägahur den samiska program-verksamheten skall vara organiserad. Frågan om samesändningarnas geografiska räckvidd ärutomordentligt viktig för det samiska kulturarbetet och nuvarande avlyssningsmöjlighetermåste bestå efter tillkomsten av lokalradion. Det är också viktigt attsändningarna regelbundet kan bli tillgängliga i de mellansvenska områden somhar ett betydande antal samer, i första hand och . SverigesRadio och Lokalradio bör överväga hur sådana sändningar skall kunnakomma till stånd. Inrättandet av ett samnordiskt produktionscentrumför sameprogram har även betydelse för utvecklingen av sameradion. Ett centrumav detta slag ersätter inte produktionsverksamheten vid den nationella sameradioni , och , utan är ett nödvändigt komplement till denationella insatserna. De samlade resurserna kan, genom en samnordiskprogramproduktion, utnyttjas rationellt. Utredningen tillstyrker att ettsamnordiskt produktionscentrum upprättas i huvudsak enligt radioföretagensförslag. Utredningen förutsätter därvid att frågor rörande lokalisering, språkoch sändningstider m. m. löses i nära samråd med de samiska organisationerna. Den traditionella samekulturen förändras snabbt ochdet är en viktig och brådskande forskningsuppgift att studera dessa förändringar.Ett betydelsefullt samarbete har inletts mellan berörda länsmuseer, Nordiskamuseet och . Utredningen anser att det bör vara ennaturlig uppgift för länsmuseerna att ägna sig åt de 1976/77: 80 24 Det ökade statliga stödet till kulturminnesvård ochmuseiverksamhet, och inte minst det nya statsbidraget till länsmuseerna, börgöra det möjligt för bl. a. museerna att möta behovet av dokumentation ochforskning kring den traditionella samekulturen. Dialekt- och ortnamnsarkiven iUppsala och bör erhålla tillräckliga resurser för att registrera ochbearbeta sitt omfattande material och göra det tillgängligt för allmänheten. De kunskaper om samekulturen som erhålls genominsamling, dokumentation och forskning måste göras tillgängliga genom en aktivinformations- och utställningsverksamhet. Utredningen framhåller atf enförutsättning för att kunskaperna om den traditionella samekulturen skall kunnabidra till att belysa samernas situation är att kulturminnesvårdensorgan, museerna och arkiven m. fl. i sin verksamhet samarbetar med samerna ochderas organisationer. 3.6 Sameslöjd och samekonsthantverk Sameslöjden och samekonsthantverket är en viktigdel av den samiska kulturen. Ett stort antal samer ägnar sig åt framställningav slöjdalster av olika slag. Slöjdarna framstår som företrädare för detspeciellt samiska genom att i formgivningen ta sina förebilder från den gamlasamiska bruks- och nyttoslöjden. För många samer har slöjden blivit enhuvudsysselsättning som ger acceptabel utkomst för utövarna, medan andra samerhar slöjden och konsthantverket som bisysselsättning vid sidan av annatförvärvsarbete. Detta har medfört att försörjningsmöjligheterna förbättrats förmånga familjer. Slöjden och konsthantverket framstår härigenom som mycketbetydelsefulla komplement till övriga samiska näringsgrenar. anser att det är viktigt att skapaytterligare utkomstmöjligheter för ett antal samer inom kärnområdet. Förutsättningarfinns för en omfattande utbyggnad av sameslöjden och samekonsthantverket, ilikhet med vad som uttalats av kommerskollegiets utredning rörande sameslöjdensekonomiska roll i och av slöjdarna själva och deras organisationer. Deinsatser som därvid behöver göras gäller bl. 1. anskaffning av råmaterial,verktyg och annan utrustning, 2. framställning av halvfabrikat, 3. uppsamlingoch utläggning av beställningar, 4. rådgivning, produktutveckling, design ochkvalitetsbedömning och 5. marknadsföring. Dessa olika uppgifter bör kunnahandhas av en ekonomisk organisation bildad av samerna själva och med de bådasamiska huvudorganisationerna SSR och Same-Ätnam som huvudmän. Utredningen anser det nödvändigt med ettsamhällsstöd för att den planerade verksamheten skall kunna komma till ståndoch utvecklas enligt uppgjorda riktlinjer. 1976/77: 80 25 ketbör engagera sig aktivt i strävandena att lösa sameslöjdens problem.Sameutredningen föreslår att.det uppdras åt industriverket och AMS att snarastöverlägga med de samiska huvudorganisationerna i syfte att ge stöd föruppbyggnaden av ett samiskt s 1 ö j d f ö r e t a g. Kommerskollegietsutredning och SSR:s och Same-Ätnams framställning till sameutredningen börtjäna som utgångspunkt och underlag för överläggningarna. De medel som de bådaämbetsverken redan disponerar för nämnda ändamål bör tas i anspråk i förstahand. Om detta inte är möjligt bör speciella anslag utverkas. Utredningen föreslår vidare att den samiskaslöjdorganisationen, som bl. a. skall anskaffa och tillhandahålla råmaterial,bör ta sig an frågan om anskaffande av slöjd virke. Organisationen bör genomförhandlingar med domänverket och andra markägare se till att virke förträslöjd finns att tillgå. Slöjdvirke bör kunna tillhandahållas avgiftsfritt påstatens mark. Det är utomordentligt viktigt att, för de sameslöjdare som stårutanför samebyama och som för sin yrkesverksamhet är beroende av slöjdvirke,frågan om tillhandahållande av slöjdvirke löses enligt utredningens förslag.Det får inte finnas risk för att sämre förhållanden uppstår för sameslöjdarnajämfört med tidigare tolkning av gällande bestämmelser eller tillämpad praxis. Same-Ätnams konsulentorganisation omfattar f. n.två tjänster, som bekostas av statens industriverk resp. Längmanskaföre-tagarfonden. förutsätter att det inte kan bli tal om attförsämra möjligheterna till rådgivning och utbildning inom slöjdområdet, utanräknar tvärtom med en positiv utveckling i detta avseende. De förändringar som inträffat rörande samernasförhållanden har kommit att dela samerna i renskötande ochicke-renskötande samer. Från samiskt håll framhålls att det är lagstiftningenkring rennäringen som orsakat denna delning. När det gällt att ge stöd åt densamiska minoriteten har de renskötande samernas intressen, önskemål och kravfått stå i centrum. Den växande grupp samer som lämnat inte bara anknytningentill rennäringen utan också det samiska kärnområdet har inte på samma sättvarit föremål för åtgärder som kunnat medverka till att bevara deras samiskaidentitet och stärka samhörigheten med den renskötande gruppen. Utredningen anser att det måste ankomma på samernasjälva att ta erforderliga initiativ och aktivt verka för en lämplig lösning avorganisationsfrågan. () bör ha stora förutsättningaratt bredda sin verksamhet på ett sådant sätt att riksförbundet kan bli encentralorganisation för hela den samiska folkgruppen. Om samerna väljer attbredda verksamheten, krävs Prop.1976/77: 80 26 enförstärkning av SSR:s resurser, bl. a. i form av anslag till verksamheten istort och för särskilda uppgifter till gagn för de icke-renskötande samerna. När det gäller statligt, ekonomiskt stöd till detsamiska organisationsarbetet förefaller det mest lämpligt att inrikta stödetpå en riksorganisation, SSR, under förutsättning att det påbörjade samarbetetmellan SSR och Same-Ätnam, förening för samisk kultur, utvecklas mot enytterligare samordning av resurserna. Detta skulle möjliggöra för SSR att ihögre grad ta sig an de icke-renskötande samernas önskemål och problem. De lokala sameföreningarnas arbete är såbetydelsefullt att en del av ett organisationsstöd bör kunna utgå också tilldem. Genom ett lokalt organisations- och verksamhetsstöd kan samerna på ortenaktiveras till egen kulturell verksamhet, vidareutbildning och annan verksamhetoch stödet kan över huvud taget bidra till en förstärkt gruppgemenskap blandberörda samer. SSR får sitt huvudsakliga ekonomiska stöd genomanslag ur samefonden. Detta anslag belastar den årliga ramen för stöd åtsamisk kultur och samiska organisationer. Med hänsyn till att SSR:s verksamheti så hög grad är inriktad på de renskötande samernas intressen har någonerinran inte gjorts mot att allt större belopp ur samefonden tagits i anspråkför verksamheten. anser att om en utvidgad verksamhettill förmån för de icke-renskötande samerna skall kunna komma till stånd, kankostnaderna för detta inte täckas av fondmedel. För ett genomförande avförslaget om förstärkning av SSR:s, Same-Ätnams och sameföreningarnasekonomiska resurser behövs ett tillskott av statsmedel. Utredningen har somett alternativ diskuterat om inte statsbidrag bör utgå för SSR:s totalaverksamhet, således inte bara för de ökade kostnaderna för de icke-renskötandesamerna. föreslår att som stöd för desamiska organisationernas verksamhet bör utgå ett statsbidrag på 350 000 kr.per år. Beloppet bör (inom ramen för det nya anslaget Bidrag till samiskkultur) utbetalas till samefonden, varigenom samerna själva får ett avgörandeinflytande i fråga om användningen av medlen (jfr 3.5 och 3.9). Samefondenskulturdelegation bör besluta om den närmare fördelningen avorganisationsbidraget. anser för sin del att en del avstatsbidraget bör utgå till SSR, om dess verksamhet breddas till att ävenomfatta de samer som står utanför samebyarna och sameföreningarna, ochverksamheten därutöver samordnas med Same-Ätnam. Alternativt bör bidraget kunnautgå till SSR och Same-Ätnam gemensamt, eller till var och en av dessaorganisationer. En del av bidraget bör fördelas mellan lokala sameorganisationer,oberoende av om organisationen är medlem i en gemen- Prop.1976/77: 80 27 samriksorganisation eller inte. Återstående medel bör kunna utnyttjas för projekteller annan verksamhet som riksorganisation och/eller lokal förening ellerorganisation önskar genomföra. Saminuorra, fåri dag bidrag från både samefonden och de allmänna anslagen tillungdomsorganisationerna. Utredningen förutsätter att det nya statsbidraget förde samiska organisationernas verksamhet skall komma även Saminuorra till godo.Därutöver framhåller utredningen särskilt de bidragsmöjligheter som Saminuorrahar fått i och med att förbundet erhåller statsbidrag till sin centralaverksamhet, dvs. möjligheter till bidrag för lokal verksamhet och tillförsöksverksamhet och utvecklingsarbete. Tidningen har en viktig uppgift när detgäller att dels stärka sammanhållningen inom hela den samiska gruppen, delssprida information i samhället om samernas förhållanden och problem. Det ärdärför nödvändigt att öka spridningen av tidningen (nu 1 800 ex./må-nad).Ekonomiska resurser har saknats för att man skall kunna åstadkomma enstörre spridning och en ökning av upplagan. konstaterar att statsbidragettidigare täckte en väsentlig del av tidningens kostnader, somutgiftema hölls nere genom frivilliga åtaganden från medarbetarnas sida. Kravetpå ekonomiskt stöd till tidningen har emellertid, genom heltidsanställning avredaktör, byte av tryckeri, allmänna prisstegringar m. m. ökat väsentligtunder senare år. Hela kostnadsökningen har därvid fått täckas genom ökadebidrag ur samefonden. Samefondens kulturdelegation har, för att säkra bidragensexistens under den nya uppbyggnadsperioden, prioriterat sina bidrag tillSamefolket i avvaktan på sameutredningens förslag. Samefonden kan enligt utredningen inte belastas medså höga anspråk på bidrag som följer av en till utredningen inlämnadfemårsplan. För att tillgodose dessa anspråk måste därför antingen detsärskilda statsbidraget höjas väsentligt eller också måste statliga medeltillföras samefonden för att täcka större delen av uppkomna driftunderskott.Sameutredningen anser för sin del att samefonden alltjämt bör fungera somhuvudsakligt finansieringsorgan för tidningen, men för detta måste statligamedel avsedda särskilt för tidningen tillföras fonden. En mindre del averforderliga medel bör emellertid även i fortsättningen kunna tas av defondmedel som anvisas till stöd för samekulturen. Utredningenföreslår att nuvarande statsbidrag på . ökas med ytteriigare 135 000kr. fr. o. m. /78. Ett bidrag på . bör således, inomramen för det nya anslaget Bidrag till samisk kultur (jfr 3.5), ställas tillsamefondens disposition för finansiering Prop.1976/77: 80 28 Av beloppet litgör . en överföring från anslagetTidskriftsstöd. beslut att omvandla statens lappfond tillsamefonden (prop. 1971: 51, JoU 1971: 37, rskr 1971: 216) innebär att manbehållit systemet med en särskild fond, vars medel skall användas till gagnför samerna. Samerna har fått ett ökat inflytande i fråga om dispositionen avfondmedlen, bl. a. till främjande av den samiska kulturen och de samiskaorganisationerna. uttalade att, med hänsyn till fondens markantabuffertuppgift, fondens odisponerade kapitalbelopp inte fick gå ned tillalltför lågt belopp. fann det emellertid inte då nödvändigt att tillförasamefonden något tillskott av budgetmedel (prop. 1971: 51 s. 150, JoU 1971: 37s. Utredningen anser att samerna och deras organ måstefå ett avgörande inflytande på hur man skall disponera de medel som enligtutredningens förslag skall användas till stöd för samerna. En möjlighet är attinrätta ett permanent samiskt kulturorgan för att fördela de nya statsbidragen. Samerna har emellertid redan nu ett avgörandeinflytande i samefondens kulturdelegation, där två av tre ledamöter ärsamerepresentanter. De medel, som enligt utredningens förslag (se 3.5, 3.7 och3.8) skall användas till främjande av den samiska kulturen och de samiska organisationerna,bör därför utgå över samefonden. Det innebär att samefondens kulturdelegationfår besluta om den närmare fördelningen av dessa medel. Samefonden och dess medel har i alltväsentligt använts för att tillgodose de renskötande samernas behov. Medlenbestår till viss del av ersättning för intrång i renskötseln och olika slag avupplåtelseavgifter. Genom samefonden får man bl. a. till stånd viss önskvärdutjämning av de olika samebyarnas ekonomiska resurser. De medel som utgåtttill vissa allmänna sameändamål, t. ex. till tidningen , har dockindirekt kommit även de icke-renskötande samerna till del. Utredningens förslag tar emellertid främst sikte påatt tillgodose de icke-renskötande samernas behov. Mot bakgrund härav måstesamefonden nu förstärkas med ett årligt statsbidrag som stöd till den samiskakulturen och de samiska organisationerna. Utredningen föreslår att det nya anslaget Bidragtill samisk kultur förs upp under huvudtitel fr. o.m. Anslaget, som bör utgå med , bör ställas tillsamefondens disposition som ett allmänt stöd till samernas kultur och de samiskaorganisationernas verksamhet. Det bör ankomma på samefondens kulturdelegationatt besluta om medelsfördelningen. Vid medelsberäkningen har sameutredningenbl. a. räknat med . 1976/77: 80 29 Samefolket(3.8) och . till de samiska organisationerna (3.7). I det föreslagnabeloppet ingår en överföring på . från anslaget Tidskriftsstöd. 3.10 Samiska utbildningsfrågor 3.10.1 En samisk utbildningsväg har sökt anlägga en helhetssyn påde samiska utbildningsfrågorna. Utredningen har kartlagt den nuvarandeomfattningen av samisk utbildning och samiska kulturinslag inom helautbildningssystemet. Samerna i för fram allt starkare önskemålom en utveckling av de samiska inslagen på alla utbildningsnivåer. Samerna villkunna "välja samiskt" alltifrån förskola till vuxenutbildning. Ensamisk utbildningsväg är inte detsamma som ett från det svenska utbildningsväsendeti övrigt helt fristående samiskt utbildningssystem. Den samiska utbildningsvägenkan sägas bestå av samiska inslag inom alla delar av utbildningssamhället. I enlighet med samiska krav och önskemål har redanvissa åtgärder vidtagits som bidragit till att komplettera innehållet i ensamisk utbildningsväg. Efter förslag och under medverkan av sameutredningenhar bl. Samernas folkhögskola fått ett särskilt statsbidrag, en professur isamiska inrättats vid i och Nordiskt samiskt institut byggtsupp. En av målsättningarna i svensk skolpolitik är attden svenska skolan skall vara en skola för alla ungdomar, oberoende av derassociala, ekonomiska, nationella eller religiösa bakgrund. Detta mål leder tillönskemål och krav från bl. a. de språkliga minoriteternas sida om hur skolanskall vara utformad för att tillgodose deras behov. anser att för att kunna taställning till de samiska utbildningsfrågorna bör man bl. a. söka bilda sig ensamlad uppfattning om nuvarande möjligheter att inom det allmänna skolsystemetsram ge undervisning i minoritetens språk och kultur i önskvärd omfattning. Omde samiska inslagen inte kan beredas plats på vissa utbildningsstadier ärsärlösningar befogade. De samiska utbildningsmöjlighetema är enligt utredningeni många fall relativt goda, men på åtskilliga punkter krävs förbättringar ellernya insatser för att man skall kunna tala om en samisk utbildningsväg. Utredningens förslag när det gäller de samiskautbildningsfrågorna har i första hand till syfte att ge underlag för ochmarkera den önskvärda inriktningen av fortsatta åtgärder. En del förslag, bl.a. de som gäller lärarutbildningen, bör emellertid genomföras skyndsamt. Sameutredningenanser att frågor som gäller samernas infly- Prop.1976/77: 80 30 tändeöver sameskolan och den samiska undervisningen i ochgymnasieskolan bör ses i ett sammanhang. Samernas ställning som en liten,inhemsk minoritet motiverar att särskilda hänsyn tas för att säkerställa derasinflytande såväl centralt, som regionalt och lokalt. En starkare ställning förde samiska frågorna inom förutsätter bl. a. ett permanent samrådmellan samernas företrädare och den kommunala skolstyrelsen. Närdet gäller ledningen av sameskolorna bör en ledningsform väljas som ger samernaoch deras organisationer ett reellt inflytande över skolan. Nuvarande s. k.nomadskolfullmäktige medger inte ett önskvärt samiskt inflytande över skolansledning. förslag om en särskild sameskolstyrelseskulle innebära en förbättring i detta avseende. Inspektionenför sameskolan och anknytningen till länsskolnämnden i länförtjänar särskild uppmärksamhet. Det är, som framhållits av , en orimlig uppgift för en person att vara både skolinspektöroch sameskolinspektör och dessutom svara för "annan utbildningsverksamhetoch kulturell verksamhet bland samerna". Den pedagogiska förstärkning somvarit ett av skälen för sameskolans anknytning till länsskolnämnden har näranog uteblivit.