prop · G00380 · 1976-12-31 00:00:00 — Det har enligt riksantikvarieämbetethittills inte varit möjligt att i materialet från olika undersökningarurskilja vad som är samiskt och vad som hör till en fångstkultur uppburen avandra folkgrupper. Nordiska tnuseet framhåller att modern arkeologisk forskningvill hävda att den samiska kulturen endast är möjlig att leda bakåt i tidennågra . Prop.1976/77: 80 40 dömninghar sameutredningen i alltför hög grad tolkat tidiga fynd och lämningar somvarande samiska. för samhällsforskning anser attutredningen i skildringen av samemas historia går förbi de förmajoritetsbefolkningen graverande inslagen av kulturellt förtryck, försvagningoch inskränkning av samiska rättigheter, berövande av försörjningsmöjligheterm. SSR kritiserar utredningen för att inte till alladelar ha behandlat samernas historiska bakgrund utifrån. samernas utgångspunkt.Utredningen skildrar t. ex. inte samernas allsidiga hävd till samebyns kollektivtägda land i detalj. Enligt SSR måste också olika tiders idéströmningaruppmärksammas, som t. ex. "suveränitetstidens" tradhioner från1680-talet och , samt inträngandet av liberalismen år 1809och den aktivt samefientliga darwinismen . Detta är nya idéer som varför sig medfört ny lagstiftning eller bildat utgångspunkt för kronotolkning avstor betydelse för samerna. Den avvittring som ägde rum på 18401850-talenmåste tolkas efter då gällande författningar och uppfattningar. Vid dessaavvittringsförrättningar förde samerna själva talan för sina fastigheter.Kronan önskade ej behålla någon mark eller rättighet. Detta fårstor betydelse för frågan om fiskesamerna och om stödjande medlemmar. SSR anseratt i bl. a. dessa avseenden uppvisar betänkandet brister. Historiken har vidare enligt SSR inte förts framtill nutid. Som exempel härpå vill SSR särskilt framhålla den svenskaassimilationspolitiken, effekterna av exploaterandet av Sameätnam samttvångsförflyttningen av samer jämte andra olägenheter och senareårs renbeteskonventioner. SSR utvecklar i sitt yttrande samernas syn på detliisto-riska förloppet. SSR understryker vikten av att den vetenskapliga forskningenunder i samefrågan och samernas historia inte får förbigås,förtigas eller förnekas. Genom forskningen har enhgt SSR många väsentligabidrag lämnats för att klarlägga samefrågan och samernas juridiska rätt. Nordiskt samiskt institut framhåller bl. a. attinstitutet håller på att utarbeta en samisk historiebok, som är avsedd attanvändas i undervisnings- och folkbildningssyfte. I sameutredningenshistoriska redovisning saknas enligt Nordiskt samiskt institut tillräckligredovisning av vilken betydelse, vilka följder och svårigheter samhällets stödtill befolkningen och kulturen kring rennäringen har haft för samefolket i desshelhet och hur tidigare åtgärder till stöd för samernas rätt, näringar ochkultur har mist sin betydelse genom samhällsutvecklingen. Endast ett fåtal remissinstanser, däriblandämnesföreträdaren för internationell rätt vid i ,statens råd för samhällsforskning, SSR och Nordiskt samiskt institut harkommenterat avsnittet om folkrättsligt skydd av minoritetsgrupper. Ämnesföreträdarenför internationell rätt vid i Stock- Prop.1976/77: 80 41 holm framhåller, att en slutlig bedömning av huruvidaåtgärder vidtagna i enlighet med betänkandets förslag eller eventuellaunderlåtenheter i sådant hänseende motsvarar folkrättens ochrättighetskonventionernas krav knappast kan ske, med mindre frågeställningarnaeller åtgärderna i fråga mera konkretiserats. församhällsforskning påpekar att utredningen inte diskuterar det folkrättsligaskyddet för ursprungliga minoriteters äganderätt till mark och egendom. SSR anser att sameutredningensgenomgång av internationella organs arbete och konventioner visar attkonventionerna kan tolkas och till-lämpas pä ett sätt som även tar sikte på attskydda minoritetsgruppers fri- och rättigheter. Vid en konferens 1975, där samerna var representerade, och genom bildandet avett världsråd för infödda folk () har urbefolkningar(infödda folk, ursprunghga minoriteter) aktualiserat sin folk rättsligasituation. Nordiskt samiskt institut understryker särskilt betydelsen av arbete med en fullständig och omfattande översikt angåendearten och omfattningen av diskrimineringen av infödda befolkningsgrupper, samtnationella och internationella åtgärder som är nödvändiga för att elimineradylik diskriminering. Nordiskamuseet, SÖ, länsskolnämnden i län, i , statensråd för samhällsforskning, lantbruksnämnden i , iJämtlands län, , , och kommuner, SSR, Lapplandsgruppen,Nordiskt samiskt institut och allmänna biblioleksförening behandlar sameutredningensbefolkningsstudier över de renskötande och icke-renskötande samerna. SSR påpekar att samerna vid ettflertal tillfällen önskat och begärt att en folkräkning avsamerna skulle utföras. Föreliggande befolkningsstudie redovisar enligt SSR:smening i och för sig intressanta uppgifter. Det kan emellertid ifrågasättas omden valda metodiken medför att de framräknade sifferuppgifterna m. m. ärrelevanta. Enligt SSR har det i studien framtagna materialet baserats påkällor, vilka inte med fullständig säkerhet ger ett rättvisande resultat och påså sätt kan den totala framräknade samebefolkningen rätteligen vara större änden som redovisas i studien. för samhällsforskning finner också attbefolkningsstudien är av klart intresse. Det kan dock på goda grunder görasgällande att samer är en större grupp än den redovisade. Denna grupp omfattart. ex. även från rennäringen utflyttade samer medättlingar. Statistiska centralbyrånkonstaterar att en-beskrivning av samernas demografiska förhållanden har gjortsi tre av varandra fristående undersökningar avseende åren 1958, 1965 och 1973.Den bristande kontinuiteten mellan undersökningarna har bl. a. medfört attsamebefolkningen 1976/77:80 - 42 studeratsutifrån olika definitioner för avgränsning av denna befolkningsgrupp. Det ärdärför önskvärt att jämförbärhetsaspekten ägnas ökad uppmärksamhet videventuellt fortsatta undersökningar av detta slag. Några instanser, däribland , SÖ,länsskolnämnden i län, kommun. Lapplandsgruppen och , ställer sig i varierande grad tveksamma till användningen avrenlängden som grund för beräkningen av den samiska befolkningsgruppen. i län anser attredovisningen av samebefolkningens fördelning på olika kommuner är av storbetydelse för planering av speciella åtgärder för samerna. menar att folkbiblioteken i kommuner med många samer nu fårbättre underlag för bl. a. inköp av litteratur på "invandrar- ochminoritetsspråk". Biblioteken i övriga kommuner får även en påminnelse omhur samerna är spridda över landet och påverkas att skaffa niera material omsamisk kultur och samernas förhållanden. För att göra utredningens befolkningsstudieanvändbar i ett vidare samiskt sammanhang måste den, enligt , kompletteras med uppgifter om bl. a. yrkesverksamhet, näringsgrenoch bostadsförhållanden. En sådan undersökning måste dessutom baseras påsamernas egen definition av tillhörigheten till den samiska befolkningsgruppen.Befolkningsstudien visar att de flesta samer i bor i sameområdet ochatt många kommuner har ett relativt stort inslag av samisk befolkning. Dettamåste, enligt institutets mening, beaktas vid överväganden från statens sidatill stöd för samernas språk och kultur. Några remissinstanser, däribland ,, , länsskolnämnden i län,socialantropologiska institutionen vid i , humanistiskafakulteten vid i , statens råd för samhällsforskning, lantbruksstyrelsen,och kommimer, i , SSR, Same-Ätnam,Lapplandsgruppen, Nordiskt samiskt institut och har synpunkter på sameutredningens intervjuundersökningrörande de icke-renskötande samernas problem. Frågan om samernas samhörighetskänsla har kommenteratsav några instanser, däribland socialantropologiska institutionen viduniversitetet i , lantbruksstyrelsen, Same-Ätnam och . Lantbruksstyrelsen framhåller att, oavsett om samerna ärmedlemmar i sameby eller saknar renskötselrätt, torde det hos flertalet samerfinnas en stark önskan att få förbli just samer och att samerna skall bestå sometnisk grupp inom det svenska samhället. Denna önskan bör enligtlantbruksstyrelsen Tespekteras. Same-Ätnam anser att med vetskap om deutflyttade samernas tydliga samhörighetskänsla Prop.1976/77: 80 43 medövriga samer, företrädesvis med samer i de traditionellasamiska-bosättningsområdena, och med vetskap om de utflyttade samernas starkakänslomässiga anknytning till sina samebyar hemtrakter borde en förändring av den samiskabefolkningsstrukturen vara möjlig att genomföra samepolitiskt ochrikspolitiskt. SSR finner att det material som framkommit genomintervjuundersökningen kan vara av utomordentligt stort värde. På somligapunkter överensstämmer resultaten med vad som från samisk sida tidigareframhållits i dessa frågor, framför allt vad gäller samhörighetskänslan. Detkan emellertid ifrågasättas om det framtagna materialet är av sådan omfattningoch inriktning att det ger svar på de särskilda problem, som samerna möter idet svenska samhället. Enligt har sameutredningenbeskrivit de icke-renskötande samerna som en diffus enhet, trots att olikaundergrupper har heh olika förutsättningar och möjligheter att bära vidaresamisk kultur. har t. ex. inte beskrivit sådana grupper ikärnområdena som genom sitt nuvarande näringsfång anknyter till mycket ålderdomligasamiska näringstraditioner. Dessa samer, vare sig de en gång varit renskötareeller inte, anknyter med sitt näringsliv och nuvarande bosättning ilågfjällsområdet till en urspranglig samisk kultur. Det lilla urvalet i undersökningen på drygt 200personer och begränsningen i frågeställningarna gör enligt att samernas åsikter och synpunkter kanaliserade genom derasorganisationer utgör ett mycket starkare uttryck för samernassamhörighetskänsla och inställning i språk- och kulturfrågor. 4.3 Fortsatt utveckling av stödet till samekulturen 4.3.1Samema som ursprunglig befolkning och etnisk minoritet i grundsyn när det gäller samernasom ursprunglig befolkning i och etnisk minoritet inom den samladebefolkningen delas av ett stort antal remissinstanser, däriblandlänsskolnämnderna i , , och ,förskoleseminariet i , i , länsstyrelserna iUppsala och , och kommuner, SSR,/SR och Vuxenskolan. Målet för den svenska invandrar- ochminoritetspolitiken är jämlikhet med majoritetsbefolkningen, framhållerstatens invandrarverk. Häri ligger att de språkliga minoriteterna skall hatillgång till information, utbildning och kultur som motsvarar det utbud somkommer majoritetsbefolkningen till del. De bör också ha möjlighet att inomramen för en intressegemenskap som omfattar hela det svenska samhället upprätthållaoch skapa respekt för egen språklig och kulturell identitet. Prop.1976/77: 80 44 Ävensamerna som etnisk grupp måste enligt invandrarverket omfattas av dessaallmänna mål. Förutom de svårigheter i fråga om att bevara språk och kultur somsamerna delar med andra minoriteter tillkommer emellertid att deras kultur ärstarkt geografiskt koncentrerad och att de saknar andra minoritetersmöjligheter till kulturella förbindelser med ett ursprungligt hemland. Dessutomär den samiska kulturen starkt knuten till en försörjningskälla, nämligenrenskötseln med binäringar. Lä;is-skolnämnden i understryker attde för invandrarpolitiken uppställda målen, nämligen jämUkhet, valfrihet ochsamverkan, i lika hög grad gäller för en etnisk minoritet som den samiska, ävenom denna genom sin ursprunghghet intar en klar särställning. Samerna måste, framhåller SSR och Saminuorra, fåleva kvar i sitt område, få bibehålla och utveckla sina värderingar, sinkultur, sitt näringsliv och sitt livsmönster och få dem accepterade sombetydelsefulla och värda att utveckla. SSR och Saminuorra betonar att samernaav de dominerande samhällena måste erkännas som en urbefolkning i sitt egetbosättningsområde. Samerna måste få möjlighet och resurser att utveckla egnademokratiska organ, som representerar samernas vilja och poUtik och som kanförvalta de resurser samerna har till sitt förfogande. Samerna måste vidareenligt SSR och Saminuorra få en sådan rätt till sitt land, sameområdet, som gersamerna trygghet och garanti att leva kvar i sitt bosättningsområde.Utformandet av näringslivet och samhällslivet i sameområdet måste främst tasikte på att bevara och låta samerna själva utveckla sin kultur och sittlevnadssätt samt utnyttja och ta del av områdets naturresurser för sinexistens. Samerna måste först och främst få ekonomisk trygghet, mentillräckliga ekonomiska och samhälleliga åtgärder når föga resultat om samernainte finner en kulturell trygghet. SSR och Saminuorra understrykeratt samebyn är den mest samiska av alla organisationer och institutioner ochatt samebyn måste bli basen för samernas framtida kultur-, samhälls- ochnäringsliv. Same-Ätnam anför att samerna som folk ochkulturbärare har drabbats hårt av den västerländska utvecklingen. Samerna harbyggt upp sitt samhälle i samklang med naturen och endast varsamt nyttjatnaturtillgångarna. Samerna och samernas levnadsideologi har systematisktundanträngts av storsamhället och dess företrädare. Trängre betesmarker ochskövlade fiskevatten har tvingat merparten av det samiska folket att söka sinbärgning utanför de traditionella samiska näringarna. I den fortsattabehandlingen av samefrågorna är det, betonar Same-Ätnam, ytterst viktigt attsamerna trots sin geografiska spridning inom och inom behandlassom en folkgrupp. Speciellt viktigt är att samer med bosättning i utkanterna avde samiska kärnområdena på allvar uppmärksammas och att deras framtidaexistens på allt sätt befrämjas. 1976/77: 80 45 Nordiskt samiskt institut slår fastatt den samiska befolkningen i , och är urbefolkning isitt område och utgör nationella etniska grapper med egen kulturbakgrund, egetspråk och ett traditionellt näringsunderlag. Det samiska folket har en starkvilja att fortsätta att bygga och bo i sitt bosättningsområde och föra sinakulturtraditioner vidare. har befolkningen enligt institutet ettrimligt krav på att få ta del i den sociala och ekonomiska utveckling som pågåri de tre länderna, anpassad till samiska förhållanden. Även Klys betonar attsamerna i egenskap av ursprungsbefolkning i norra har ensärställning bland svenska minoriteter. Det svenska samhället har enligt i Norrbottenslän intentioner att särskilt beakta minoritetskulturernas behov på samma sättsom man stödjer resurssvaga grupper. I ett län som kan emellertidmotsatsförhållanden uppstå mellan omtanken om majoriteten av länsinvånarnasbehov av t. ex. arbetstillfällen eller rekreationsmöjligheter och vissa avsamernas rättigheter och krav. Inte minst är det enligt lätt attdetta blir resultatet i de situationer där samerna anses ha utomordentligtexklusiva rättigheter i fjällområdet. Enligt kommun bör man inte eftersträva att i detsvenska samhället urskilja en särskild samisk befolkningsgrupp, annat än i denutsträckning som följer av rennäringslagens speciella regler för den renskötandebefolkningen. kommun är för sin del oroad över vissa tendenser attför samernas räkning kräva en sorts ensamrätt inte enbart till renbeteslandenutan även till praktiskt taget all avkastning från naturtillgångar inom dessaområden. 4.3.2 Samordning och planering av ett utbyggt samhällsstöd Förslaget om en central arbetsgruppför samefrågor tillstyrks av bl. a. studiemedelsnämnden i ,lantbruksnämnden i , i ,och kommuner, SSR, Saminuorra, Same-Ätnam, ,Storumangruppen, Vuxenskolan, landsantikvarierna i och Västerbottenslän, samt Föreningen . i Umeåfinner det angeläget att arbetsgruppen bildas för att samordnasamhällsinsatserna för samerna. En arbetsgrupp på denna centrala nivå, medövergripande planeringsansvar över departements- och verksgränser, kan enligtnämnden lösa många av morgondagens svåra samordningsproblem. Lantbruksnämndeni anser det nödvändigt med ett organ som har överblick överbåde rennäringsfrågor och samefrågor av kulturell art. Det är enligt länsskolnämndeni av största vikt att det fortsatta stödarbetet genomförs avett handlingskraftigt ledningsorgan med stort samiskt inflytande. Från samisk utgångspunkt kan det enligt SSR hälsas medtillfreds- 1976/77: 80 46 ställelseatt ett organ tillskapas för att närmare konkretisera statens samepolitik. Närdet gäller de organisatoriska formerna anser SSR att, även om det är angelägetatt samhället formar ett organ med politiskt ansvar och administrativhandlingskraft, det därmed inte är sagt att ett sådant statligt organ samtidigtskall ha representanter från samerna och samernas organisationer. SSR, liksomäven Saminuorra, föreslår atf ledningsorganet å ena sidan och företrädare församerna och samernas organisationer å den andra sidan som likaberättigade"parter" sammanträffar till regelbundna överläggningar i konkretafrågor. SSR rtiåste också få medel för utredningsverksamhet. Med tanke på denstora betydelse denna fråga har borde enligt SSR och Saminuorra statsministerneller utbildningsministern vara ordförande i det föreslagna statliga ledningsorganet. och Storumangruppen anserdet nödvändigt med ett samlande organ som skall planlägga och leda detframtida utvecklingsarbetet. De kräver emellertid att de icke renskötande samernarepresenteras i organet och att dessa representanter väljs av de ickerenskötande samerna själva. Same-Ätnam understryker att samerna och de statligaföreträdarna bör betraktas som likvärdiga parter och att ledningsorganetsöverläggningar bör ske regelbundet. och i förordar närmast eninterdepartemental arbetsgrupp för samordningen av det fortsatta stödet åtrennäringen och åt samernas språk och kultur. kan intebedöma huruvida en samordning av insatserna kräver en sådan interdepartementalgrupp som föreslagits av utredningen. Samefrågan är långt ifrån den enda därmer än ett statsdepartement är inblandat. i och ifrågasätter om inte den föreslagna arbetsgruppen bör ledas från något avde berörda ämbetsverken, varvid lantbruksstyrelsen bör ligga närmast till.Länsstyrelsen finner det vidare lämpligt att den sakkunskap, som finns hosberörda länsstyrelser blir representerad i arbetsgruppen. Saminuorra anser attledningsorganet bör ha som sin första uppgift att göra en samlad bedömning avhela samefrågan, som varit uppsplittrad på olika departement ochmyndigheter. Det bör även enligt Saminuorra vara en uppgift förledningsorganet och de samiska organisationerna att undersöka behovet av ochförutsättningarna för kulturell, social och politisk verksamhet på det samiskalokalplanet. SSR framhåller att arbetsgruppen tillsammans med samernasorganisationer och berörda myndigheter bör utarbeta konkreta förslag i fråga omsysselsättning för samekvinnor inom det. samiska bosättningsområdet ochsamernas deltagande i turistnäringen. Även Jämtland-Härjedalens turistföreninganser att ledningsorganet bör behandla samernas möjligheter att i störreutsträckning delta i turismens utveckling inom samernas kärnområde. Prop.1976/77: 80 47 Några remissinstanser, däriblandRRV, länsarbetsnämnden i , i ,kommun .och FPU, ställer sig tveksamma eller uttalat negativa tillbehovet av en arbetsgrupp på departementsnivå. RRV finner att stödinsatserna är splittrade på flera organisationer och organ och att en samordning ärönskvärd. Detta bör emellertid enligt RRV kunna ske utan att ett särskilt ledningsorganinrättas. kommun anser inte att förslaget om en särskild arbetsgrupp börgenomföras. På en mångfald andra områden i samhället finns det enligt kommunenstörre skäl att vidta sådana åtgärder. i länhävdar att ett stort antal samhälls frågor i och för sig behöver samordnas bättre på central nivå, men att detta då bör organiseras som en övergripande departemental samverkan företrädesvis i frågor av principiell eller annan större betydelse med bi behållande av en meningsfull handläggning av frågorna på k o m m u- nal och regional nivå. tar vidare upp frågan om hur samerna mer aktivt skulle kunna delta i samhällsorganens akti viteter på och regional nivå. I har kommu ner, landsting och länsstyrelse kunnat etablera ett förtroendefullt sam arbete vad gäller översiktlig, fysisk planering, länsplanering, trafikplane ring etc. Samverkan inom ramen för fjäll planering har utvecklat en övergripande grundsyn för resursanvänd ning. I detta arbete har samiska spörsmål kunnat beaktas på så vis att kommunen svarat för inhämtande av de samiska synpunkterna. Läns-, styrelsen förutsätter att planering och genomförande av stödåtgärder vad gäller regionala statliga organ liksom kommunala organs uppgifter med anknytning till samisk kultur kan genomföras på analogt sätt. Hu vudansvaret för den samiska kulturen har samerna, själva, men sam hällets organ utformar i det dagliga arbetet en policy innanför dessa ramar. ' För att garantera en löpandedokumentation av samekulturen och en löpande pedagogisk verksamhet inom sainmasektor föreslår landsantikvarien i att man i varje län bildar . I denna nämnd bör ingå representanter för samernasorganisationer inom länet samt för. länsmuseum, länsslöjdsorga-nisation,lansskolnämnd och lokalradio, eventuellt också länsbildningsförbund,länsbibliotek och länsstyrelse. Som komplement till länsnämndernas verksamhetföreslår landsantikvarien att man kompletterar den av utredningen föreslagnacentrala arbetsgruppen med en särskild samrådsgrupp för den vetenskapliga ochdokumenterande verksamheten samt för slöjdverksamheten. Landsantikvariensförslag får stöd av miiseuni. Med hänsyn till samernassärställning och till att samebefolkningen är starkt koncentrerad tillsameområdet finner SSR det motiverat att 1976/77: 80 48 detskall finnas ett starkt samiskt inslag i sameområdets kommuner och att samernages medinflytande i organ som behandlar frågor av samiskt intresse. Dettamedinflytande kan genomföras genom att man bildar samarbetsgrupper mellankommuner och samernas representanter eller att en samisk observatör finns med ide kommunala organen då frågor som berör samerna behandlas. Genom deltagande ipartipolitiska grupperingar har samernas representanter enligt SSR svårt attfå plats i kommunala organ. Även Saminuorra anser att samerna måste få störremöjlighet att bevaka sina intressen på och regional nivå. Svenskakommunförbimdet framhåller att kommunernas engagemang i samefrågor blir alltstörre. Det är därför naturligt att utbyggnaden av åtgärder sker i samråd medkommunerna. har sett det som en avgörandeförutsättning för strävandena att bevara den samiska kulturen att rennäringenkan fortleva som en samisk näring och att ett rimligt antal samer i framtidenkan få sin utkomst inom rennäringen eller på annat sätt inom det samiskakärnområdet (jfr 4.4). Denna uppfattning delas av flertalet av deremissinstanser som kommenterat frågan, däribland ,i , rektorsämbetet vid i ,lantbruksnämnden i , statens invandrarverk, statensvattenfallsverk. , och kommuner, SSR, Vuxenskolan ochNorrlands naturvärn. Saminuorra förutsätter att sameutredningens mening"ett rimligt antal" kan tolkas så att antalet sysselsatta inomrennäringen och inom andra näringar i de samiska kärnområdena måsteses ur en same-samhällelig socio-eko-nomisk synvinkel. i hävdar attuppfattningen att renskötseln är en förutsättning för den samiska kulturen ären alltför ofullständig utgångspunkt för en analys av samernas situation.Kiruna kommun anser för sin del att rennäringen inte utgör den enda grunden förden samiska kulturen. Om det skall vara möjligt att behålla och utvecklaen levande samisk kultur i vid bemärkelse är det enligt sameutredningennödvändigt att de samiska frågorna blir ett naturligt inslag i den allmänna samhällsplaneringen.Statens planverk anser det vara en angelägen uppgift för samhällsplanerandemyndigheter att fullfölja försöken att finna lämpliga former för en tillämpningav rennäringslagstiftningen inom samhällsplaneringen. Enligt planverkets meningutgör rennäringslagens markreglerande bestämmelser och statsmakternasuttalanden till stöd för renskötselns rättigheter en relativt god grund för enmarkanvändningsplanering som skyddar renskötseUntresset.