prop · G003103 · 1976-12-31 00:00:00 — n. inom enproposition om lagstiftning om handlingssekretess och tystnadsplikt ioffentlig verksamhet. 1 väntan på resultatet av della arbete bör den kommittésom jag nu föreslår tills vidare inte närmare syssla med hithörandelagstiftningsfrågor. Del kan emellertid senare visa sig lämpligt att ålkommittén uppdra all göra en fördjupad undersökning i visst hänseende, t. ex.angående sekretessen mellan myndigheter. Till undvikande av missförstånd villjag tillägga all kommittén naturligtvis i full utsträckning skall kunnaöverväga frågor om samköming mellan olika ADB-register och sådana andraspörsmål om ulväxling av dala som hänger samman med all viss informationsteknikkommer lill användning. Vad härefter gäller utredningsarbetets allmännainriktning inom den i del föregående uppdragna ramen bör målet vara del dubblaall å ena sidan ytteriigare stärka skyddet för den personliga integriteten ochall å den andra nyansera regleringen så att denna inte onödigtvis leder lillhinder eller olägenheter i allmän eller enskild verksamhet. Dalalagen bygger på en ordning med krav påtillstånd för ADB-förda personregister. Kommittén kan ha anledning atl övervägaom inte tillstånds-kravet i något hänseende kan modifieras. I princip bör delemellertid stå kvar också för framliden. Som har nämnts tidigare ärförutsättningarna för att tillstånd skall meddelas f n. ganska obestämt angivnai datalagen. Med tanke på all lagstiftningen avsåg ell helt nytt rättsområdestod någon annan lösning än den valda knappast lill buds vid dalalagenstillkomst. När nu snarl ell par års erfarenhet Iföreligger av vilka problem somaktualiseras vid tillståndsprövningen bör enligt min mening allvarligt prövasom inte de grunder efler vilka denna skall ske kan anges med större utförligheti dalalagen. DelIIJu:5 Skr1976/77:103 18 häri vissa hänseenden om avvägningar som rätteligen bör ankomma på denlagstiftande församlingen och inte på rätlslillämpande myndigheter. Jag skall idel följande peka på ell par frågor som kan förtjäna all uppmärksammas ilagstiftningen. Datalagen förutsätter all viss myckel känsligpersoninformalion får registreras om ell starkt samhälleligt eller annatallmänt intresse påkallar del. 1 övrigt ges Ingen ledning i datalagen om vilkenbetydelse som skall tillmätas behovet av ell register vid tillståndsprövningen.En viktig uppgifl för kommittén bör vara atl söka närmare ange hur behovet avell ifrågasatt register skall påverka prövningen och på vilken nivå dennabedömning skall göras. Frågan vilken belydelse som skall tillmätasintresset av ett ell visst register kommer lill stånd kan aktualiseras bl. a.för register inom den vetenskapliga forskningen, särskild samhällsforskningen.Inte sällan kan del bli nödvändigt alt göra en avvägning mellan å ena sidan delvärdefulla underlag för forskning och reformarbete som studier med inslag avpersondata kan ge och å andra sidan inlegritelskraven. Från forskarhåll haruttalats farhågor för all den nuvarande ordningen skulle kunna hotaforskningens frihet och oberoende. Kommittén bör överväga vad som kan göras föratl man skall kunna försäkra sig om all sådana konsekvenser inte uppslår.Utgångspunkten bör dock självfallet vara atl forskningen såväl som annanverksamhet i samhället skall bedrivas under lillböriig respekt förenskildadprivatsfär. 1 sammanhanget vill jag nämna all kommittén kan ha anledning beaktabehovet av särskilda regler för forskning och statistikproduktion också i frågaom tillslåndsproceduren och i andra liknande hänseenden. En under senare lid särskilt diskuterad frågagäller tillåtligheten av register som upptar stora delar av befolkningen inomhela landet eller inom visst område. Behovet av reglering torde i första handgälla de enskilda ocb kommunala sektorerna, eflersom inrättandet av statligabefolkningsregister i fiertalet fall förutsätter direkt eller indirektställningstagande från statsmakternas sida. Den nu berörda frågan faller underkommitténs uppdrag. Jag vill emellertid erinra om vad jag har uttalat i annatsammanhang, nämligen all det kan visa sig lämpligt att, i syfte atl begränsaantalet personregister av lotalkaraklär, göra en provisorisk ändring idalalagen i samband med beslut om ell centralt statligt personregister föradressaklualisering, personnum-mersätining och urvalsdragning. Förslag om ellsådant register kan väntas bli förelagt . Frågan omen provisorisk ändring i datalagen kommer alt övervägas inomjustitiedepartementet. Utöver vad jag har angett i det föregående börkommittén givelvis överväga de spörsmål som konslitulionsutskottet i sitt avriksdagen godkända belänkande särskilt har nämnt, nämligen frågoromsekretessregler för dalorlagrade personregister av olika slag, om behandlingenav långlids-förvarade personregister hos och andraregisterförare, om informationen till intervjuade vid intervjuundersökningar,om användningen av mjukdala, om rätten för registrerade all erhållaregisterutdrag, om försäljningen av datoriagrade personuppgifter förkommersiellt bruk och om handläggningen i fråga om personregister som inrättasgenom beslut av eller regeringen. Ytterligare ell spörsmål som börkomma under kommitténs bedömning gäller lämpligheten av en medborgarkontrollöver statliga datasystem i form av särskilda ansvarsnämnder. harbegärt all frågan härom skall utredas (SkU 1975:32, rskr 230). Tillden gjorda uppräkningen vill jag göra endast följande kommentarer. 19 Kommittéer: Del II Ju:5 Attfrågan om utformningen av den allmänna sekretesslagstiftningen faller vid sidanav kommitténs uppdrag har jag redan nämnt. Belräffande daiorlagradpersoninformalion som är hänföriig lill statistikproduktion har statistiskacentralbyrån i samarbete med datainspektionen och övervägt frågorom gallringsbestämmelser, förstöring, avidentifiering och kryptering. Kommitténbör i sill arbete beakta resultatet av denna utredning, som väntas föreliggainom kort. Vad slutligen angår den ordning som skall gälla för beslul omstatliga personregister vill jag erinra om del i och för sig självklara kravetatl beslutsordningen måste stå i överensstämmelse med de grundläggandeprinciperna för befogenhetsfördelningen mellan olika statsorgan sådana deframgår av regeringsformen. Uppräkningen i det föregående av frågor som börkomma under kommittén prövning är som nämnts inte uttömmande. Också andraförslag som gäller skyddet för den personliga integriteten i samband medregistreringen av persondala bör övervägas under utredningsarbetet, i den måninte annat följer av de förbehåll som jag har gjort. Ulnylljandelav datorer inom administration och näringsliv aren internationell företeelse.En följd härav är all information förs över från ell land lill elt annat förADB-behandling. Sådan överföring underiättas genom användning avtelekommunikationer. Datafiödet över gränserna kommer atl öka i takt med denpågående datoriseringen, den tekniska utvecklingen och de allt livligareinternationella förbindelserna inom skilda områden. Denna internationelladatatrafik ger upphov till åtskilliga problem. I detta sammanhang är del främsttvå företeelser som är av intresse. A ena sidan är del angelägel all förebyggas. k. dalafiykt, dvs. överfiyltning av databehandling till annat land i syfteall undgå hemlandels strängare lagstiftning, i första hand då den som avser atlbereda skydd för den personliga integriteten. A andra sidan är det önskvärt attrutinmässig och från integritelssynpunkl ofariig datatransmission övergränserna inte hindras eller försvåras. Risken härför blir större, om staternainför datalagstiftning med inbördes skiftande innehåll. Denu berörda problemen kräver för sin lösning internalionelll samarbete. Ellsådant har redan inletts inom och . för lagstiftningsfrågor har beslutat tillsätta enarbetsgrupp med uppgifl all studera frågorna och kartlägga behovet av ennordisk konvention pä dataområdet. nordiskt samarbete torde ha särskildautsikter atl bli fruktbart. a. är del länkbart all en viss samordning av denordiska ländernas dalalagstiftning kan komma till stånd. Enligt min mening bördessa och andra internationella överiäggningar från svensk sida bedrivas i närakontakt med den kommitté som skall se över dalalagstiftningen. Del torde ocksåfä bli en uppgifl för kommittén all lägga fram förslag lill de lagbestämmelsersom föranleds av internationella överenskommelser eller som annars påkallas avhänsyn lill den internationella datatrafiken. Jagskall härefter med några ord beröra den utredningsuppgift som gälleroffenliighelsprincipen, nämligen frågan om förbättrad tillgång till myndigheternasADB-maierial. Målsättningenför utredningens arbete med denna fråga har jag angett i del föregående: allsåvitt möjligt göra den information som hos det allmänna är lagrad påADB-medier mera lättillgänglig för allmänheten så all den i ökad omfattning kankomma samhällsdebatt och forskning till del. I första hand bör kommitténkartlägga vilka medel som slår till buds för atl öka tillgången lill dedatoriagrade informationen. Åtgärder av flera olika slag torde här komma ifråga. Delll Ju:5 Skr1976/77:103 20 Åtskilliga svårigheter och komplikationer äremellertid förenade med en mera aktiv informationsförmedling. De måste givetvisuppmärksammas under utredningsarbetet. En självklar utgångspunkt är sålunda atlde krav som kan ställas på myndigheterna inte får leda lill alt deras egnaarbetsuppgifter blir eftersatta. Kostnadsfrågorna måste också beaktas. Det ärrimligt atl tjänster inte skall tillhandahållas utan kostnadstäckning frånbeställaren. Vidare måste tillses all en ökad öppenhet inte får lill följd atlskyddet för den individanknytna personinformationen försvagas. Kommittén tordeockså behöva överväga vilka begränsningar som i sammanhanget behövs för allhindra ell oönskat utnyttjande av det allmännas ADB-malerial för rent kommersiellasyften. Del är tydligt atl en vidgad reell offentlighetkring ADB-informalionen kräver insatser och avvägningar på lång sikt. Man fårdärför inte låsa fast de nya åtgärderna i stela rättsliga former. En del avåtgärderna är f ö. av del slaget all de över huvud taget inte lämpar sig förlagstiftning. En annan sak är all fördelar möjligen skulle kunna uppnås genomen lagieknisk särreglering av ADB-medierna i TF, där de både f n. och enligtprop. 1975/76:160 är samordnade med konventionella handlingar. Förslag i dennariktning har förts fram av datainspektionen. Kommittén bör vara oförhindrad attpröva frågan om särskilda grundlagsbestämmelser för ADB-upplagningarna. Enligtmin mening bör man dock gå ifrån nuvarande systematik endast om en annan lagieknisklösning framstår som klart överiägsen. 6.Expertorgan för bokrörings- och redovisningsfrågor Chefenför , statsrådel , anför. har antagit en nybokföringslag som skall träda ikraftdenl (prop. 1975:104, LU1975/76:15, rskr 1975/76:205). I samband därmed godkände det ibudgetpropositionen (prop. 1975/ 76:100 bilaga 4 avsnitt G 7) framlagdaförslaget alt inrätta en bokföringsnämnd från den . Riksdagenbemyndigade regeringen all vid nämnden inrätta en ordinarie tjänstsom chef för nämndens kansli med beteckningen r saml anvisade tillbokföringsnämnden för /77 ett förslagsanslag av . skall bestå av ordförande och nioledamöler. Samtliga förordnas av regeringen, ledamöterna efter förslag av bl.a. organisationer som berörs av den nya lagstiftningen. 1 budgetpropositionen konstaterades atl delankommer på regeringen alt meddela närmare föreskrifter om nämndens verksamhet.En del synpunkter på nämndens arbetsuppgifter lämnades emellertid.Arbetsuppgifterna kan sammanfallas i följande punkter. -efler samråd med branschorganisationer ochmyndigheter tillhandahålla anvisningar för bokföringsskyldighetens fullgörandei rörelser av olika slag och storlek, - följa utvecklingen av redovisningspraxis ochverka för utvecklingen av god redovisningssed, bl. a. genom alt preciserainnebörden av della begrepp i olika sammanhang. 21 Kommittéer: Delll Ju:6 - medverka i utarbetandet av anvisningar fördaiorbaserad redovisning, - utarbeta rekommendationer beträffande företagensoffentliga redovisning, - följa tillämpningen av utfärdade rekommendationer, - samarbeta med organisationer på redovisningens ochnäringslivels områden saml stödja deras insatser på redovisningsområdet, - medverka lill åtgärder i fråga om information ochutbildning på bokförings- och redovisningsområdet, -uppmärksamma behoven av provningar av och normerför tekniska hjälpmedel på bokföringsområdel, och -äveni övrigt fullgöra uppgifter på redovisningens område. skall utgöra en friståendemyndighet. För alt nämndens verksamhet skall bli meningsfull ochresullatgivande krävs ell kvalificerat förberedelsearbete. faller påföredraganden i nämnden,chefen för nämndens kansli. Förutom all kanslichefen leder kansliels arbete ochsvarar för all nämndens beslul verkställs måste han sålunda bl. - kartlägga de bokförings- och redovisningsproblemsom möter i förelag med olika storiek och verksamhet, - utarbeta förslag lill anvisningar för olikarörelser hur bokföringsskyldig heten skall fullgöras (här ingår bl. a. kortfattad beskrivning över vad bokföringsskyldigheten innefattar, hur verifikaiionshanleringen ordnas, hur bokföringssystem läggs upp och hur bokslulshandlingar upprättas), - vid fullgörande av nämnda uppgifter särskilt beaktade krav som måste uppställas vid daiorbaserad redovisning, - söka kontakt med och fortlöpande samräda med olikabranschorganisationer inom näringslivet, - hålla sig åjour med utvecklingen av godredovisningssed, - utarbeta förslag lill redovisningsnormer i vissa ejlagreglerade frågor, - företa de utredningar i övrigt inomredovisningsområdet som kan finnas påkallade. Som har framhållits i budgetpropositionen är delnödvändigt att förberedelser på del praktiska planet vidtas på ell tidigtstadium, om den nya lagstiftningen skall få full genomslagskraft redan frånbörjan. Del finns behov av information i synnerhet för nytillkommandebokföringsskyldiga. I propositionen om bokföringslag förutsätts också allbranschanpassade anvisningar och hjälpmedel för bokföringen finns tillgängligaför småföretagarna när bokföringslagen träder i kraft. För all så snabbt sommöjligt få igång arbetet med information, anvisningar och föreskrifter är deldärför lämpligt atl de arbetsuppgifter nämnden skall få fullgörs före den Ijuli 1976 av en särskild kommitté. Jag förordar därför atl sakkunniga nutillkallas för atl fullgöra dessa arbetsuppgifter. Kommitténs sammansättning bör vara densamma somnämndens. Till sekreterare åt kommittén bör om möjligt utses den som kanförväntas bli chef för nämndens kansli. Kommitténs arbete bör främst inriktas på frågor somsammanhänger med näringsidkarnas anpassning lill den nya bokföringslagen. 1samråd med branschorganisationer och myndigheter bör sålunda bl. a. underlagför kursverksamhet las fram samt beskrivning av förenklade bokföringsrulineroch blanketter för företag med olika storlek och verksamhet utarbetas. De sakkunniga bör vidare närmare utredabokföringsnämndens arbetsformer saml i övrigt la upp frågor som berör nämndensverksamhet. Delll Ju:7 Skr1976/77:103 22 Chefenför jusliliedepanemenlel, statsrådet , anför. Bestämmelserna om förmögenhelsbroll fick sittnuvarande innehåll i huvusak genom partiella straffrättsreform av 1864års strafflag. Denna reform byggde på ell förslag (SOU 1940:20) som hadeutarbetats av straffrältskommillén under 1930-lalel. Bestämmelserna omförmögenhets-brotten fördes sedan i stort sett oförändrade över frånslraffiagen lill (BrB) och återfinns nu i dess 8 kap. (stöld, rånoch andra lillgreppsbroll), 9 kap. (bedrägeri och annan oredlighet), 10 kap.(förskingring och annan trolöshet), 11 kap. (gäldenärsbroti), samt 12 kap.(skadegörelsebrotl). Förmögenhelsbrollen intar en central plats istraffrättssystemet och dominerar bland brollsbalksbrolten. Av de ca 39 000personer som dömdes lill påföljd för broilsbalksbroll (utom fylleri ochförargelseväckande beteende) var det i ca 27 000 fall fråga omförmögenhelsbroll. Av de för brottsbalksbrolt dömda personerna erhöll5 752 frihetsberövande påföljd (fängelse, ungdomsfängelse eller internering). 3214 av dem hade begått förmögenhelsbroll. 10 490 personer dömdes lill villkoriig dom ellerskyddslillsyn. Av dem hade 8 825 begått förmögenhelsbroll. 17 895 personer dömdes lill böter. Av dem hade 11146 begått förmögenhetsbrott. Nämnas bör också all meddelades åtalsunderiåtelseför 14 337 personer som hade förövat brottsbalksbrolt (utom fylleri ochförargelseväckande beleende). I 13 131 fall var del fråga omförmögenhelsbroll. De centrala förmögenhetsbrotten i BrB indelas iregel i tre grader, en för medelsvåra fall (fängelse i högst tvä år), en förgrova fall (fängelse och högst ) saml en för ringafall (böter eller fängelse ). De praktiska konsekvenserna avdenna uppdelning av brotten hänger givetvis samman med hur man ibroltsbeskrivningarna och i rättstillämpningen fördelar brotten mellan de olikagraderna. En undersökning av rättstillämpningen såvitt gäller stöld-,bedrägeri- och förskingrings-brott visar att en betydande andel av brottenbedöms vara så kvalificerade all de hänförs till graden för grova fall ochsålunda bedöms efter den strängaste straffskalan. Detta framgår av följandeuppställning avseende de personer som dömdes till påföljd 1974. Det torde inte råda någon tvekan om attstraffrättskommiltén under sitt arbete med den senaste genomgripande reformenpå förmögenhetsbrottens område utgick från delvis andra förutsättningar, behovoch villkor än dem som råder i dagens samhälle. Den sociala och ekonomiskautvecklingen har medfört ändrade levnadsbetingelser förde flesta människor. Jagbehöver bara peka på den allmänna välståndsutvecklingen, strukturförändringeninom handel och näringsliv, utbyggnaden av försäkringsväsendet och det social- 23 Kommittéer: Del II Ju:7 Man måste vidare beakta atl samhällslivels omdaningpå olika områden har medfört förändringar också beträffande arten ochomfattningen av skilda förmögenhelsbroll. gäller inte bara i fråga omförutsättningarna och motiven för att begå sådana brott ulan även sättet förbrottets förövande. Nya gärningsiyper har skapats i takt med utvecklingen. Delkan som exempel räcka all nämna den nya typ av brott som direkt kan sällas isamband med handelns omstrukturering från mindre butiker lill varuhus och slorasjälvbeljäningsbutiker, den brollsiighet som uppkommit genom spridningen avcheckkonion, kreditkort o. d. saml den brottslighet som förbinds med automat-och datamissbruk. Den sociala och ekonomiska utvecklingen liksom enökad kriminalpolitisk medvetenhet måste också antas ha medfört vissaförändringar i den allmänna synen på förmögenhelsbrollen. När del galleri, ex.stöld slår del dock klart all man lika litet nu som tidigare kan acceptera ettsådant brott, även om stölden förr ofta fick betydligt allvarligareskadeverkningar än och ibland ledde till förödande konsekvenser föroffret. Det är olika skyddsintressen som i dagens samhällebär upp behovet av kriminalisering av stöld och vissa andra förmögenhelsbroll.Den enskilde bör åtnjuta skydd mot sådana angrepp som kan drabba hansintegritet, hem, miljö, arbetsplats osv. Den ekonomiska förlust som följer avett förmögenhelsbroll kan visseriigen i och för sig kompenseras, t. ex.försäkringsvägen, men brottet kan dessutom föra med sig annat obehag ochlidande som inte går att ersätta. Det finns också ell intresse att skyddasamhällets ekonomiska funktioner i stort och framhäva behovet avsamhällssolidarilel hos medborgarna. För all inte systemet skall sällas urspel måste medborgarna kunna lila på varandra. Man kan alltså inte räkna med någon radikalförändring i den allmänna inställningen till kriminaliseringen avförmögenhelsbroll. Alltjämt bör gälla all de grundläggande normema - respektenför annans egendom, skyldigheten atl göra rätt för sig i handel och vandelosv. - skall ha fast förankring i samhället. En markant förändring har däremotskett i den allmänna synen på lagöverträdarna. Kriminologisk ochbeleendevelenskaplig forskning har här lämnat viktigt bakgrundsmaterial. Genomden kriminalpoliliska debatten i massmedia och inom folkrörelserna m. m. harkunskaperna om lagöverträdarnas problem breddats. Därmed har också skapatsökad förståelse och förutsättningar för en social integration som man nog varganska främmande för då straffrättskommitténs förslag ladesfram och genomfördes. Vad särskilt gäller utvecklingen inomkriminalvården finns skäl erinra om den förstärkning och effektivisering avfrivården som har ägt rum under senare lid. 1 kombination med en fortsattutbyggnad av samhällets övriga hjälpinsatser när del gäller hälsovård, utbildningoch socialt kuralivt stöd m. m. har detta medfört all påföljder som innebärkriminalvård i frihet -främst skyddslillsyn - efler hand har fått en alltstörre betydelse som alternativ lill fängelse eller andra frihetsberövandepåföljder. I della sammanhang bör också nämnas denutvecklingstrend som har inneburit all den brottsförebyggande verksamheten överhuvudtagel har kommit all tillmätas allt större belydelse. Ökad insatser görspå alla hålla i samhället för atl förhindra uppkomsten av brottstillfällen ochmotverka atl människor hamnar i kriminalitet. En fortsatt satsning på ochsamordning av de brottsförebyggande insatserna på olika områden och nivåer börkunna DelllJu:7 Skr 1976/77:103 24 bidralill all bl. a. förmögenhelsbrollen hålls tillbaka. All del kriminaliserade området enligt vad jag nysshar sagt synes böra bestå i huvudsak oförändrat och alt användningen av andrapåföljer än frihetsberövanden har ökat innebär dock inte alt utrymme saknas fören reform av lagstiftningen om förmögenhelsbroll. Reglerna om dessa brott ärsom har nämnts till slora delar ell resultat av straffrällskommiiténsarbete på 1930-lalei. I vikliga delar går bestämmelserna tillbaka på äldrelagstiftning. Del gäller bl. a. principerna för bestämmandet avsiraffvärde-gränserna och kvalifikationerna för slraffbarhetsgraderingen. Destraffrättsliga värderingar som ligger bakom lagstiftningen omförmögenhetsbrotten måste också i flera hänseenden numera anses som föråldradeoch vara mindre väl anpassade till förhållandena i del moderna samhället. En av brottsförebyggande rådet tillsatt arbetsgruppför kriminalpolitiska frågor avgav en rapport (1974:2)Kriminalpoliiiskt utvecklingsarbete. Enligt de riktlinjer som arbetsgruppendärvid drog upp och som rådets styrelse senare anslöt sig lill bör på delkriminalpolitikens område vara en primär uppgift all se över lagstiftningen omförmögenhelsbroll. 1 en avgiven ny rapport (1975:3)Förmögenhelsbrollen - Riktlinjer för en översyn, har arbetsgruppen lagt framnärmare underlag för direktiv till en sådan utredning. har iskrivelse lill regeringen anslutit sig lill de synpunkter som gruppen harframfört angående behovet av och riktlinjerna för en översyn av lagstiftningenom förmögenhelsbroll. har vissa begränsade lagändringar påförmögenhetsbrottens område beslutals eller föreslagils. Sålunda har riksdagenpå grundval av regeringens prop. 1975/76:42 beslutat ändringar i BrB:sbestämmelser om grov stöld, rån m. m. Vidare har regeringen i prop. 1975/76:82lagt fram förslag lill ändringar i BrB:s bestämmelser om gäldenärsbroti. Somjag återkommer lill i del följande utgör ändringarna i fråga om såväl grovstöld och rån som gäldenärsbrotlen ell led i strävandena atl anpassalagstiftningen till de värderingar och behov som gör sig gällande påkriminalpolitikens område i dagens samhälle. Vid en samlad översyn av lagstiftningen omförmögenhelsbroll är del betydelsefullt atl sätta in de straffrättsliga åtgärdernamot dessa brott i ell vidare kriminalpoliiiskt sammanhang och atl jämförastraffvärdet hos dessa brott med del som gäller andra brottskategorier,särskilt de s. k. moderna brotten, t. ex. skatte- och valutabroll, trafikbrott,illegal narkotikahantering, brott mot miljö- och nalurvårdsintressen, bortl motbestämmelser om arbetarskydd och andra bestämmelser på arbetslivets område. Menockså brott av traditionell natur - t. ex. misshandel och andra brott motperson -förtjänar därvid uppmärksamhet.