prop · G00350 · 1976-12-31 00:00:00 — Det är lämpligt atl anknyta beloppsgränsen till del basbelopp som gällervid ingången av beskattningsåret. Den av kommitién föreslagna gränsen på 15basbelopp skulle (basbeloppet = .) innebära ettmaximalt skattefritt belopp på . Denna maximala skaltelindring uppnåsvid ell totalt engångsbelopp på . Det kan vara rimligt att maximalskattelättnad medges vid denna nivå, men ytteriigare skattelättnad synesdäremot inle vara påkallad. Jag tillstyrker alltså kommitténs förslag om enbegränsning av skattelättnaden till 15 basbelopp. Uppbär skatlskyldig fieraengångsbelopp för samma personskada, bör som kommitién har föreslagit deskattefria beloppen sammantagna fl uppgå till högst 15 basbelopp. För varjeutbetalningsår fär bestämmas hur många basbelopp del årets skattefria del avengångsbeloppet uppgår lill. Den skattefria delen skall därvid uttryckas i delbasbelopp som gällde vid ingången av resp. utbetalningsår. När sammanlagt 15basbelopp har uppnåtts, medges inte ytteriigare skaltelindring. Jagdelar vidare kommitténs uppfattning att engångsbelopp som utgår lill följd avpersonskada och avser framlida inkomstföriusi inle bör anses som ackumuleradinkomsi. Detta bör gälla oavsett om en del av engångsbeloppet skall undantasfrån beskattning eller om hela engångsbeloppet -i det fall atl taket på 15basbelopp redan har nåtts - skall t)eskattas. Kommitténsförslag om skaltelindring avser endast engångsbelopp som ersätter framlidainkomstförlust. Några remissinstanser har ansett atl skaltelindringen böromfatta även ersättning för inkomstföriusi i förfluten lid. Som skäl för dennaståndpunkt har anförts att en avsevärd tid kan förflyta innan en personskadahinner regleras. Det engångsbelopp som slutligt bestäms kan då komma attinkludera ersättning för inkomstföriusi under ell eller flera av de närmastföregående åren. Eftersom de rehabiliteringssyn-punkter och andra skäl sommotiverat den förmånliga behandlingen av engångsbelopp avseende framtidainkomstföriusi inte gäller i fråga om ersättning som avser förfluten tid,finner jag inte anledning att frångå kommittéförslaget i denna del. Jag anseralltså alt skattelindringen inle bör omfatta ersättning för inkomstföriusi iförfiuten lid. Reglerna om skatteberäkning för ackumulerad inkomsi bör däremolkunna liilämpas på sådan ersättning, om den belöper på minst två beskattningsåroch övriga fömtsättningar för sådan skatteberäkning är uppfyllda. 1976/77:50 51 Underremissbehandlingen har LO och TCO framfört önskemål om ytterligareskaltelindring för engångsbelopp, som utgår enligl TFY och avser ersättning förinkomstföriusi. Organisationerna har därvid hänvisat till vad de anförde iämnet i en framställning lill i september 1974.Framställningen behandlades i prop. Föredraganden ansåg sig intekunna tillstyrka organisationernas önskemål om skattebefrielse förengångsbelopp enligt TFY, eftersom ett tillgodoseende av deras önskemål skulleinnebära ett principiellt avsteg från beskatiningsgrunderna och dessutomskulle innebära en vinst för arbetsgivarna och medföra all försäkringenförbilligades på övriga skattebetalares bekostnad. Jag är inle beredd alt nu medverka till en särbehandling av dessabelopp. Jag vill i detla sammanhang erinra om att frågan om den skattemässigabehandlingen av TFY f n. övervägs av livförsäkringsskattekommittén. 1ett par remissyttranden har tagits upp frågan om den skattemässiga behandlingenav engångsbelopp, som utgår enligt s. k. skadeståndsförsäkring, dvs. enförsäkring som syftar till att ge den försäkrade ersättning enliglskadeståndsrällsliga normer för personskada som har tillfogats honom. Som jagtidigare har nämnt har engångsbelopp enligt detta slags försäkring i praktikenundantagits från inkomstbeskattning även i de fall då ersättningen har avsettföriust av skattepliktig inkomst. Jag delar uppfattningen att starka skäl talarför att ersättning på gmnd av skadeståndsförsäkring bör behandlas på samma sättsom ersättning som ulgår på grund av ansvarsförsäkring. Jag föreslår atl enuttrycklig bestämmelse om delta införs i 19! Jagvill i detta sammanhang understryka att de förslag som jag här har lagt framinle innebär någon ändring i nuvarande regler om skallefrihet för ersättningenligl kungörelsen om särskilt olycksfallsskydd för värnpliktiga m. fi. Inteheller föreslår jag någon inskränkning i skattefriheten för engångsbelopp somutgår enligt kapilalförsäkring eller enligl sådan sjuk- ellerolycksfallsförsäkring som inle har tagits i samband med tjänst. Vissa frågorrörande den skattemässiga behandlingen av dessa försäkringsformer behandlas rn. Dethittills anförda avser endast direktutbetalat engångsbelopp. Vad beträffarfrågan om den skattemässiga behandlingen av engångsbelopp som träder i ställetför livränta råder det ett nära samband mellan denna fråga och debeskattningsregler som gäller för livräntor. Jag avser därför alt ta upp fråganom beskattning av utbytt livränta försl sedan jag har diskuterat hur reglernaför beskattning av personskadelivränlor bör utformas. Livräntasom utgår vid sjukdom eller olycksfall på grund av sådan försäkring, som intehar tagits i samband med tjänsl och inte heller utgör trafik- eller annanansvarsförsäkring eller obligatorisk försäkring enligt YFL, 1976/77:50 52 ärenligl 32 i; 2 mom. KL skattepliktig endasl lill viss del. Den skattepliktigadelen varierar mellan och , beroende på livränletagarens ålder underbeskattningsåret. Till denna grupp av livräntor hör främst livräntor på grundav vissa sjuk- och olycksfallsförsäkringar och livränta som utgår på grund avfrivillig yrkesskadeförsäkring. Enligt samma reducerande skala beskattas ävenvissa äldre livräntor, nämligen dels livränta som enligl lag eller särskildförfattning ulgår vid sjukdom eller olycksfall i arbele eller undermilitärtjänstgöring, under fömtsällning atl ersättningsfrågan har regleratsenligt förfatlningsbestämmelser som gällde före , delslivränta på grund av trafik- eller annan ansvarsförsäkring, när försäkringsfallelinträffat före den . Övrigalivräntor är i regel skattepliktiga i sin helhet. Som skattepliktig intäkt avijänsl räknas nämligen enligl 32 5; 1 mom. KL livränta som har utgått på grundav sjuk-, olycksfalls- eller skadeförsäkring eller annoriedes än på grund avförsäkring och som inte omfattas av bestämmelserna i 32 »; 2 mom. KL. Till deoinskränkt skattepliktiga livräntorna hör bl.a. skadeslåndslivräntor samtlivränta som ulgår på grund av s. k. skadeslåndsförsäkring. Hit hör vidarelivränta på gmnd av trafikförsäkring eller annan ansvarsförsäkring, om skadefalletinträffat efler utgången av , samt livränta på grund av TFY ochobligatorisk yrkesskadeförsäkring enligt YFL. Dessa livräntor är skattepliktigai sin helhet även om de helt eller delvis avser ersättning för ideell skadaeller för vårdkostnader o. d. Livförsäkringsskallekommiilénanser atl nuvarande regler föroeskattning av livränta inte är ändamålsenligtutformade. 1 betänkandet föreslås därför viss ändring av bestämmelserna i 32 S1 mom. KL. Förslaget innebär i huvudsak följande. Livränta som utgår vidpersonskada och avser ersättning för föriorad inkomst av skattepliktig naturskall liksom beskattas i sin helhel. Övriga personskadelivräntor, dvs.livräntor som avser atl täcka ideell skada, vårdkostnader o. d., föreslåsdäremot bli helt skattefria. Enligt del förfaltningsförslag som kommittén harlagl fram fordras för skattefrihet atl livräntan enligt dom, uppgift frånförsvarets skaderegleringsnämnd eller försäkringsanslalt eller intyg frånTrafikförsäkringsanstalternas nämnd eller inte innefattar ersättning för föriorad inkomst avskattepliktig natur. Kommitténs förslag fömtsätter alt de livräntor som ifortsättningen fastställs i förekommande fall delas upp i en skattepliktig ochen inte skattepliktig del. Kommittén föreslåratt motsvarande uppdelning skallfå ske av redan utgående livräntor. Såviti gäller försäkringslivränior bör detenligt kommiltén ankomma på försäkringsgivarna atl självmant tillhandahållalivränietagarna underiag för uppdelningen i fråga om livräntor som ulgår medminst . När det gäller livräntor på lägre belopp fömtsätts attsådant underiag tillhandahålls på begäran av livräntetagaren. Kommittéförslagetberör inte sådana livräntor som beskattas till reducerat belopp, dvs. livräntorsom avses i 32 S 2 mom. KL. Prop.1976/77:50 53 Vadbeträffar utbytta livräntor innebär kommitténs förslag att engångsbelopp, somträder i stället för oinskränkt skattepliktig personskadelivränta, skallbehandlas enligt den skattelindringsmetod som kommiltén föreslagit förengångsbelopp, dvs. 40 96 av engångsbeloppet skall få avräknas som skattefridel. Engångsbelopp som ersätter annan i sin helhet skattepliktig livränta - t.ex. köpeskilling som utgår i form av livränta - skall liksom beskallasfullt ul. Utbyts livränta som hell eller delvis är skattefri mot engångsbeloppskall däremot detta belopp vara skattefritt. Flertaletremissinstanser delar uppfattningen att nuvarande regler för beskattning avlivräntor ej är ändamålsenligt utformade och har tillstyrkt kommitténs förslageller lämnal det utan erinran. 1 ett yttrande har dock anförts att förslagetger anledning lill betänkligheter från skatterättslig synpunkt och atl en merallsidig och ingående utredning är påkallad innan man lar ställning lill fråganom beskattning av personskadelivräntor. Några remissinstanser kritiserarkommitténs förslag att skattefrihet för personskadelivränta skall inträda närdet av dom eller uppgift från vissa angivna institutioner framgåratt livräntaninte innefattar ersättning för föriorad inkomst av skattepliktig natur. Deframhålleratt taxeringsmyndigheter och skattedomstolar bör vara oförhindradeatt i det enskilda fallet pröva humvida livränta helt eller delvis ärskattepliktig, även om dom eller annan uppgift föreligger. I andraremissyttranden har framhållits att kommitténs förslag om uppdelning av redanutgående livräntor i en skattefri och en skattepliktig del kommer att medföraell omfattande arbete för försäkringsbolagen. Del föreslås därför atluppdelningen, åtminstone belräffande memarten av dessa äldre livräntor, bör fåske enligt schablon. Föregen del får jag anföra följande. Nuvarande beskattningsregler innebär attpersonskadelivränlor i regel beskattas fullt ul även om de helt eller delvisavser ersättning för ideell skada, vårdkostnader o. d. har det oftaförekommit atl livränta utgår för sådana skadeföljder. Sålunda var det iskadeståndspraxis tidigare inte ovanligt att invalidiietsersätlning i form avlivränta inrymde ersättning både för inkomstföriusi och för andra skadeföljder.Sådan livränta användes då även i situationer där egentlig ekonomisk föriustvar svår att påvisa eller där del var motiverat med en säkerhetsmarginal förden framtida ulvecklingen. Livräntan fick i dessa fall till övervägande delenkaraktär av ersättning för ideell skada. Också gottgörelse för kostnader avolika slag inräknades i själva invaliditels-ersällningen.Beträffande livräntor enligl YFL, mililärersältningslagen och vissa motsvarandeförfallningar gäller att dessa beräknas på gmndval av den skadades åriigaarbetsförtjänst och i princip utgör ersättning för inkomstföriusi. Vidinvaliditetsbedömningen har emellertid i tillämpningen slörre avseende kommit attfästas vid den rent fysiska defekten än vid dess konsekvenser för den skadadesförvärvsförmåga. De allra flesta livräntorna grundas på låg invaliditet ochför den övervägande delen skadade har livräntorna i praktiken kommit att blimera en ersättning för lyte och 5 1976/77. 1976/77:50 54 menän en kompensation för inkomstbortfall. Jagvill emellertid framhålla all förhållandena blir väsentiigt annoriunda iframliden på grund av de nya regler om bestämmande av skadestånd vidpersonskada som har trätt i kraft och den nya lag omarbelsskadeförsäkring som träder i kraft . Enligl förarbetenatill de nya skadeståndsreglerna skall ersättning för ideell skada ochvårdkostnader m. m. fastställas särskilt för sig och normalt ulgå somengångsbelopp. När det gäller mer omfattande framtida kostnader vid störreskador kan det dock enligt uttalanden i förarbetena ofta vara lämpligt attersätiningen ulgår som livränta, evenluelll vid sidan av förekommande livräntaför inkomstförlust. Vidare gäller enligt den nya lagen om arbelsskadeförsäkringatl livräntor skall utgöra renodlade ersättningar för inkomstföriusi. Sådanalivräntor kommer inte heller att kunna bytas ut mot engångsbelopp. Jag vill idelta sammanhang också påpeka atl livräntor som avser ersättning för förioratunderhåll inte innefattar ersättning för ideell skada eller vårdkostnader o. d. Mankan alltså konstatera all arbetsskadelivräntor som fastställs i framtidenkommer att utgå endast för att täcka inkomstbortfall samt all skadeståndsersättningför andra skadeföljder än inkomstföriusi normalt kommer atl fastställas somlivränta endast när del är fråga om mer omfattande kostnader vid störreskador. Skadeståndslivräntor som har fastställts före samtyrkesskadelivräntor som ulgår på grund av skada som inträffar före den 1 juli1977 kan däremot ofla innefatta ersättning för ideell skada, vårdkostnader o.d. 1 de fall då en livränta avser sådana skadeföljder kan nuvarandebeskattningsregler få mindre önskvärda konsekvenser. Som jag fömt harframhållit innebär dessa regler att en personskadelivränta i allmänhet ärskattepliktig lill hela beloppet, även om den innefattar gollgörelse för ideellskada eller för vårdkostnader av olika slag. Det är utbetalningarnasperiodicitet som har ansetts motivera skatteplikt trots alt livräntaninte täcker föriust av skattepliktig inkomst. Förden skadelidande kanemellertid en beskattning i vissa fall få till resultat att ersätiningen inleräcker lill för de kostnader för vilka den är avsedd. Det nuvarande systemetleder vidare lill olika behandling av engångsbelopp som utgår för sammaändamål. En direklutbetalad engångsersättning för ideell skada ellervårdkostnader o. d. är i regel skattefri, medan etl engångsbelopp som träder istället för en skattepliktig livränta och utgår för samma ändamål ärskattepliktig. Medtanke på de fall som jag nu har berört är en ändring av nuvarandebeskattningsregler påkallad. 1 likhel med kommittén anser jag att sådanapersonskadelivränlor som omfattas av 32 i; 1 mom. KL i fortsättningen börbeskattas endast till den del de utgör ersättning för förlorad inkomst avskattepliktig natur, vartill räknas även skattepliktig ersättning för förioratunderhåll. Livränta som avser ideell skada eller vårdkostnader o. d. bör såledesundantas från beskattning. Om i det enskilda fallet ersättning för bådeinkomstföriusi och andra skadeföljder utgår i form av livränta, måsle en Prop.1976/77:50 55 uppdelningske på de olika ändamål för vilka livräntan utgår. Avgörande för dennauppdelning bör vara de förhållanden som rådde vid skaderegle-ringstilirället.Om förhållandena sedermera ändras, bör delta - som framhållits av kommitténoch av vissa remissinstanser - i princip inte leda till ändrad skattemässigbedömning av den livränta som har fastställts vid skaderegleringen eller denuppdelning på två eller flera livräntor som kan ha skett vid delta tillfälle. När det gällerskadeslåndslivräntor som fastställs efter skall som redannämnts ersätiningen enligt förarbetena till de ändringar av skadeståndslagensom trädde i kraft så långt möjligt fördelas på de olikaskadeföljder som ersätiningen är avsedd all täcka. Vid fastställande avlivräntan har alltså i allmänhet en sådan fördelning redan skett. Det böremellertid beaktas att det kan ligga både i den skadelidandes och iuibelalarens intresse att vid skaderegleringen lägga största möjliga delen aven livränta på ändamål som medför skattefrihet. För att lillgodose del fiskalaintresset har livförsäkringsskattekommittén föreslagit atl rätten tillskattefrihet skall göras beroende av all del i uppgift från försvarets skaderegleringsnämndeller försäkringsanstalt eller i intyg från eller anges alt den livräntaför vilken skattefrihet yrkas inle innefattar ersättning för föriorad inkomstav skattepliktig natur. Några remissinstanser har anmärkt att förteckningeninte är fullständig. Även bortsett härifrån kan lämpligheten av den föreslagnaregeln ifrågasättas från olika synpunkter. Framför allt saknas enligl minmening anledning att se frågan på annat sätt än i de fall då skadestånd förskattefria ändamål har fastställts i form av ett engångsbelopp. Liksom i defallen får bevisprövningen ske enligt de regler som normalt tillämpas itaxeringsprocessen. Detta är så mycket mera motiverat som livräntor i allmänhetbestäms under medverkan av något av de organ som har nämnts. 1 dessa fallkan det fömtsättas alt ersättning för skattefria poster inte fastställs medstörre belopp än som motsvarar just de skadeföljder som ersättningen är avseddatt täcka. Som jag har framhållit kommer förslaget om uppdelning intealls att beröra livräntor som utgår på grund av arbetsskada om skadefalletinträffar efter , eftersom dessa livräntor är renodladeersättningar för inkomstbortfall. Närdet däremol gäller skadeståndslivräntor som har fastställts före den 1 januari1976 och yrkesskadelivräntor som ulgår på gmnd av skada före ärsituationen en annan. Som jag förut har sagt inrymmer dessa livräntor ibetydligt slörre ulslräckning ersättning även för andra skadeföljder änföriust av skattepliktig inkomsi. Vidare lorde man belräffande skadestånd oftaha underiåtit atl göra någon fördelning av ersättningen på olikaskadeståndsposter när livräntorna bestämdes. Det blir därför i dessa fall oftanödvändigt alt i efterhand göra en bedömning av om livräntan eller viss deldärav belöper på ändamål som medför skattefrihet. Som framhållits av någraremissinstanser kan del emellertid antas att en sådan efter- Prop.1976/77:50 56 handsprövningkommer att medföra ett avsevärt arbete. Med hänsyn till det sätt på vilkelyrkesskadelivränlor beräknas torde del i praktiken inte vara möjligl att iefterhand uppdela dessa i en skattefri och skattepliktig del. Även beträffandeandra äldre livräntor torde det i många fall vara förenat med stora svårigheteratt göra en sådan uppdelning. Kommiltén har uppskattat antalet redan utgåendelivräntor på grund av trafik- eller annan ansvarsförsäkring lill omkring 10000, varav ca 600 har antagits överstiga . Enligl vad som haruppgivils vid remissbehandlingen lorde emellertid antalet livräntor av detlaslag som överstiger . vara betydligt högre än kommitién räknat med. Delhar vidare upplysts alt RFV administrerade omkring 40000egenlivräntor enligt YFL och anslutande förfatlningar. Redan del betydandeantalet utgående livräntor visar omfattningen av de praktiska problem somskulle uppkomma om man i efterhand försöker att göra den förutsatta utredningenoch uppdelningen. Minaslutsatser av det anförda är att man behöver någon form av schablon föruppdelningen av redan utgående eller fastställda livräntor Några olika förslagtill sådana schabloner har framförts under remissbehandlingen. För egen delföreslår jag - i huvudsaklig överensslämmelse med vad som har förordals i ett avremissyttrandena - att 50 96 av den del av en äldre livränta, som underutbetalningsårel inle överstiger basbeloppet vid årets ingång, skall undantasfrån beskattning såsom avseende ändamål som berättigar till skallefrihet. och livräntan uppgår till della eller högre beloppfär således enligt schablonregeln . undantas från beskattning. Någonutredning om vilka skadeföljder livräntan ersätter blir alltså inle aktuell idessa fall. Mittförslap, belräffande oersonskadelivräntorna kan sammanfallas enligl följande.En sådan livränta skall i princip beskattas endast i den mån den avserersättning för inkomstförlust eller föriust av underhåll. Livränta som täckerideell skada eller vårdkostnader o. d. skall således undantas från beskattning.Har livränta fastställts före de nya skadeståndsreglernas ikraftträdande den Ijanuari 1976 skall dock som skattefri del undantas av det underbeskattningsåret utbetalade beloppet till den del detta inte överstigerbasbeloppet vid årets ingång. Beträffande livräntor enligt YFL eller anslutandeförfattningar skall schablonen tillämpas om skadefallet inträffat före den 1juli 1977. Förslagetberör samtliga sådana personskadelivränlor som omfattas av bestämmelserna i 32i; 1 mom. KL. Med hänsyn lill alt det bland remissinstanserna rått visstveksamhet beträffande tillämpningsområdet för kommittéförslaget vill jagunderstryka alt de nya reglerna avses bli tillämpliga på sådanayrkesskadelivräntor och livräntor enligl mililärersältningslagen som fallerunder 32 1 mom. KL. Förslaget omfattar såväl livsvariga som temporäralivräntor. Prop.1976/77:50 57 Mittförslag omfatiar däremot inle livräntor som avses i 32 i; 2 mom. KL. Dessalivräntor åtnjuter redan enligt nuvarande regler skaltelindring, eftersom debeskattas enligt en reducerande skala. Procenttalet för reduktionen stiger medlivränletagarens ålder. Även om skattelindringen för en ung livräntetagareskulle bli något mindre än enligt de regler som föreslagits för livräntor som avsesi 32 i; 1 mom. KL, kommer den reducerande skalan att över en längre tidsperiodge minsl lika stora skattelättnader som de föreslagna reglerna om uppdelning.Med hänsyn härtill och av de skäl som kommittén i övrigt har anfört saknasanledning att tillåta uppdelning av livräntor som behandlas enligt 32 § 2 mom.KL. Jag vill erinra om att vissa äldre livräntor, nämligen sådana som utgår vidsjukdom eller olycksfall i arbele eller under militärtjänstgöring och harreglerats enligl de författningsbestämmelser som gällde före den 1 januari1955 samt livräntor som utgår på gmnd av trafik- eller annan ansvarsförsäkringnär försäkringsfallet har inträffat före , beskattas enligtden reducerande skalan och därför inte omfattas av förslagel om uppdelning avpersonskadelivränlor. Nären personskadelivränta som avses i 32 S 1 mom. KL byts ut mol engångsbelopp börföljande gälla. Om den utbytta livräntan utgör ersättning för föriorad inkomsiav skattepliktig natur - hämnder inbegripet ersättning för föriorat underhåll -och således enligl de nya reglerna är skattepliktig, bör det engångsbelopp somträder i stället för livräntan behandlas på samma sätt som ett direktutbetalatengångsbelopp församma ändamål. Som skattefri del bör alltså få avräknas 40 96av engångsbeloppet. Utbyts personskadelivränta som enligl förslaget ärskattefri bör även engångsbeloppet vara skattefritt. Vid utbyte av sådan äldrepersonskadelivränta som enligt mitt förslag schablonmässigt skall uppdelas i enskattefri och en skattepliktig del bör den del av engångsbeloppet som motsvararden skattepliktiga delen av livräntan också bli skattepliktig varvid dock denföreslagna 40-procentregeln blir tillämplig. Den del av engångsbeloppet sommotsvarar den schablonmässigt bestämda skattefria delen av livräntan blirdäremot i sin helhet skattefri. Vidare bör liksom skallefrihet fååtnjutas för engångsbelopp som träder i stället för personskadelivränta sombeskallas enligl 32 S 2 mom. KL. Vid utbyte av andra livräntor än personskadelivränlorbör nuvarande regler gälla även i fortsältningen. Är livräntan skattepliktigenligt 32 S 1 mom. KL bör således även engångsbeloppet beskattas i sin helhel. Omskadestånd utgör omkostnad i uibelalarens förvärvskälla, medges avdrag förskadeståndet vid beräkning av inkomsten av förvärvskällan. För periodiskutbetalning av skadestånd som inle utgör omkostnad i förvärvskälla fårulbetalaren allmänt avdrag enligt 46 § 2 mom. KL och punkt 5 1976/77:50 58 avanvisningarna lill denna paragraf För avdragsrätten saknar det f n. betydelseom skadeståndet avser föriorad inkomst av skattepliktig natur eller annanskadeföljd. Somen följd av förslaget om ändrade regler för beskattning av livräntor föreslårlivförsäkringsskattekommittén att allmänt avdrag för periodisk utbetalning,som utgör skadestånd, i fortsättningen skall medges endast i den mån detutbetalade beloppet är skattepliktigt för mottagaren.