prop · G00376 · 1976-12-31 00:00:00 — Den fjärde terminen riskerar med den föreslagnautbildningsgången att bli uttunnad, då man för att finna stoff och problem avlika stor angelägenhetsgrad för de två studerandegrupperna tvingas att behandlaallmänna och generella problem. Då den sammanhållna utbildningen avser attförbereda för verksamheter bland barn och unga med mycket varierande ålder,måste detta i realiteten innebära att de specifika förskollärar- ochfritidspedagogutbildningarna i förhållande till nuvarande utbildningar blirförkortade. SÖ anser i stället att dessa utbildningar bör betraktas som tvåsjälvständiga utbildningar inom högskolan och att en samordning bör ske mellandem och mellan övriga pedagogutbildningar. Några direkta skäl till attförskollärar- och fritidspedagogutbildningarna här skall inta en särställningoch kräva en starkare samverkan sinsemellan finns enligt SÖ:s mening inte. Enligt TCO bör framför allt de sista terminerna iresp. utbildning reserveras för yrkesspecifika frågor. Förskollärar- ochfritidspedagogutbildningarna bör vidare inte samordnas med enbart varandrautan också med klasslärarutbildningen. Genom att vissa delar av dessa utbildningarredan nu bringas att samverka med varandra främjas ett samarbete och enhelhetssyn på barnet både inom och utom skolan. Frågan om en längre gåendesamordning mellan utbildningarna bör dock hänskjutas tilllärarutbildningsutredningen liksom utbildningen av låg- och mellanstadieläraretill förskollärare. anser att förskollärar- ochfritidspedagogutbildningarna till viss del bör samordnas med varandra. Men detär också viktigt att de samordnas med klasslärarutbildningarna.Förskollärarutbildningen bör då i första hand samordnas 1976/77: 76 49 med lågstadielärarutbildningen ochfritidspedagogutbildningen med låg-och mellanstadielärarutbildningen. Utredningen föreslår att steg2-utbildningen omfattar som reguljär studiegång för de studerande somkommer direkt från steg 1-utbildningen eller från utbildningskomplettering vadgäller sökande från annan gymnasielinje. För studerande med lång erfarenhetfrån arbete inom förskole- och fritidsverksamhet eller inom grundskolanföreslås steg 2-utbildningen omfatta 50 hela studieveckor, dvs. Detta innebär en reducering av studietiden för fyraårs arbetslivserfarenhet. Det gäller dels för barnskötare med minst fyra årsyrkesverksamhet, dels för låg- och mellanstadielärare som önskar vidareutbildasig till pedagog i förskole-och fritidsverksamhet. Ett trettiotal remissinstanserlämnar utredningens förslag utan erinran eller tillstyrker det allmänt. Tilldessa hör , , ,folkhögskoleutredningen, barnomsorgsgruppen, lärarutbildningsutredningen.Svenska kommunförbundet, , landstingskommunerna iStockholms, , , , , ochJämtlands län, och , , ochUppsala kommuner, I SR, LO, HCK, och Skola samt . TCO tillstyrker hkaledes förslagetom utbildningstidens längd med undantag för 50 veckors utbildning förklasslärare. UKÄ, lärarutbildningsutredningen.Svenska kommunförbundet, landstingskommunerna i och länsamt TCO tar upp frågan om reducering av studietiden. UKÄ anser attrekryteringsbasen till steg 2 bör göras så vid som möjligt. Därför tillstyrkerUKÄ förslaget att personer med lång yrkeserfarenhet kan vinna tillträde tillsteg 2-utbildningen och ansluter sig till tanken att en förkortning avstudietiden bör göras. tillstyrkerutbildningstidens längd men ifrågasätter om inte vidareutbildningen förklasslärare till förskollärare eller fritidspedagog kan göras avsevärt kortare.Svenska kommunförbundet har inte tagit någon direkt ställning till huruvidaföreslagen förkortning kan anses vara tillräcklig. Förbundet uttalar att enförkortning med endast praktisk erfarenhet avarbete i förskole- och/eller fritidsverksamhet torde vara i knappaste laget.Den fortbildning som det dagliga arbetet ger och som utredningen framhåller somden viktigaste formen för fortbildning synes ha undervärderats i dettasammanhang. Förbundet anser vidare att de som genomgår den nyabarnskötarutbildningen och därigenom präglats av barnstugeutredningens synsättskulle kunna krediteras fler studieveckor än de med äldre barnskötarutbildning.Jönköpings läns landsting framhåller att det är naturligt att vårdUnjens elevertillgodoräknas för teore- 4 1976/77. 1976/77: 76 50 hälsar med tillfredsställelse förslagen omrabatterade ingångar i steg 2 för personer med lång yrkeserfarenhet samt förlåg- och mellanstadielärare. TCO avstyrker helt utredningens förslag om en 50veckors utbildning för låg- och mellanstadielärare till förskollärare. SÖ,facklärarförbundet, SFS samt Kommunistisk ungdom önskar en förlängdförskollärar- och fritidspedagogutbildning. SÖ anser att steg 2-utbildningenbör utformas som en självständig utbildning i förhållande till steg 1. Omförpraktikkravet slopas bör steg 2-utbildningarna göras fem terminer långa utanatt det i realiteten innebär någon förlängning av den totala utbildningstiden.Den undervisningsvolym som utredningen föreslår i sin ramplan bör kunnafördelas på fem terminer och först därigenom kan en sådan process somutredningen ansett önskvärd möjliggöras. SÖ anser vidare att steg2-utbildningen för studerande med lång yrkeserfarenhet efter steg1-utbildningen bör omfatta . SÖ anser det också naturligt att eleversom genomgått en gymnasial utbildning till barnskötare får göra motsvarandetillgodoräkning för sina teoretiska kunskaper i den fortsatta utbildningen tillförskollärare/fritidspedagog. anser som en konsekvens avatt förbundet sagt nej till ett steg 1 att förskollärar- ochfritidspedagogutbildningarna skall omfatta fem terminer. En förlängd utbildningmotiveras också av de förväntade arbetsuppgifterna för förskollärare ochfritidspedagoger med anledning av barnstugeutredningens och SIA:s förslag ochav de kvalitetskrav som enligt facklärarförbundets uppfattning bör ställas påverksamheten inom barnomsorgen. Då barnen är i sin mest formbara ålder måstekraven på personalens utbildning ställas särskilt högt. Dagens lågstadielärarutbildningomfattar fem terminer och mellanstadielärarutbildning sex terminer. Av sammaskäl föreslår facklärarförbundet att de förkortade förskollärar- ochfritidspedagogutbildningarna skall omfatta i stället för avutredningen föreslagna 50. SFS finner utbildningen för kort och anser medtanke på de nackdelar som framförts att steg 1 bör ge allmän kompetens förtillträde till vidare studier och att man i stället skall förlänga steg2-utbildningen med ett bibehållande av förpraktiken som ett moment i början avutbildningen. Kommunistisk ungdom föreslår en förlängning av utbildningen meden termin, så att den omfattar sammanlagt fem terminer. Denna nya termin skallvara inledande del med mycket praktik för att ge de studerande en inblick isamhällets arbete med barn och ungdom. Arbetet under terminen bör ge en bild avvilka yrkesfunktioner som åvilar förskollärare och fritidspedagoger och ävenklasslärare inom låg- och mellanstadiet. avvisar heltutredningens förslag och ifrågasätter om det är motiverat med en skillnad iteoretisk utbildning mellan barnskötare och förskollärare. Dessa hari praktiken ofta samma arbetsuppgifter och gemensamma ansvarsområden iarbetslagsarbetet. 1976/77: 76 51 fall då samarbetssvårigheter finns kan enutbildningsskillnad som grundar sig på enbart meriter bidra till att skapamotsättningar. föreslår i stället en ettårig teoretiskvidareutbildning till förskollärar- eller fritidspedagogkompetens, med två årsyrkesverksamhet i förskole- eller fritidsverksamhet efter genomgången steg1-utbildning. Till denna steg 2-utbildning bör också barnskötare med äldreutbildning och med yrkesverksamhet inom området ha tillträde. Som behörighetskrav för inträde isteg 2-utbildningen föreslår utredningen att sökande skall ha genomgått 40eller 80 veckors barnpedagogutbildningbarnskötarutbildning i det av utredningenföreslagna steg 1. Denna skall uppfylla de bestämmelser om allmän behörighetsom gäller för tillträde till högre studier fr. o. m. . För sökande till steg 2-utbildning,vilka inte uppfyller de särskilda behörighetskraven föreslår utredningen attdessa särskilda krav tillgodoses genom möjlighet att genomgå steg1-utbildningen . Utredningen understryker vikten avatt rekrytering från andra linjer, främst från social-samhällsvetenskaplig ochhumanistisk linje, inte onödigtvis försvåras som utredningen betonaratt sökande från dessa linjer behöver en erfarenhetsbakgrund för studierna isteg 2 ifråga om steg 1-utbildningens mål, arbetssätt och ämnesblock både iteori och praktik. Av remissinstanserna tillstyrkerett tjugotal allmänt eller lämnar förslagen utan erinran. Ett tiotalaccepterar delar av förslagen eller tillstyrker huvudparten med vissa understrykningareller punktvis kritik. Ett litet antal är helt negativa till förslagen. Till dem som allmänt tillstyrkereller inte kommenterar behörighetskraven hör RRV, , statenshandikappråd, , folkhögskoleutredningen, betygsutredningen,barnomsorgsgruppen. , landstingskommunerna i , ,, , , och , och , och kommuner, LO samt HCK. Helt positiv till utredningensförslag ställer sig LO. Organisationen uttalar att de särskildabehörighetskraven till förskollärar- och fritidspedagogutbildningarna förelever från andra linjer i gymnasieskolan än barnskötarlinjen bör kunnatillgodoses inom vissa delar av 40-veckorsutbildningen. LO understryker ocksåatt villkoren för särskild behörighet till 50-veckorsutbildningen i steg 2 börutformas så att vuxna med äldre grundläggande barnskötarutbildning ochyrkeserfarenhet som barnskötare prioriteras. , statskontoret, UKÄ, AMS,lärarutbildningsutredning- Prop.1976/77: 76 52 , kommun, TCO, /och Skola accepterar delar av förslagen med vissaunderstrykningar eller punktvis kritik. Socialstyrelsenanser det vara angeläget att utbildningarna inom barnomsorgen inordnas i denreguljära utbildningsorganisationen och att för utbildningsverksamheten antagnaprinciper bl. a. för antagning av elever till utbildning samt för utvärderingoch bedömning av de studerandes prestationer tillämpas även förifrågavarande utbildningar. Styrelsen påpekar att utredningens förslag tillsärskild behörighet för tillträde till förskollärar- ochfritidspedagogutbildning innebär en förhållandevis omfattandekompletteringsutbildning för dem som genomgått annan utbildningslinje änbarnskötarutbildningen i gymnasieskolan. Denna fråga bör uppmärksammas i detfortsatta utredningsarbetet om särskilda behörighetskrav och därvid lösas iprincip i enlighet med andra studiegångar. Statskontoret finner det betänkligt att förslagettill särskild behörighet bl. a. innebär krav på en förhållandevis omfattandekompletteringsutbildning för dem som har annan behörighetsgivande utbildningfrån gymnasieskolan, inte minst med hänsyn till de återverkningar pålinjevalen vid övergång från grundskola till gymnasieskola som härigenom kanuppkomma. Statskontoret förordar bl. a. av detta skäl att samordningsmöjligheternamed andra barnpedagogiska utbildningar, främst klasslärarutbildningarna,prövas mer ingående än som skett, inte minst vad gäller de särskildaförkunskapskraven. Hithörande frågor bör lämpligen överlämnas till lärarutbildningsutredningenför en samlad bedömning av all lärarutbildning inriktad på verksamhet blandbarn. UKÄ anser att rekryteringsbasen till steg 2 bör göras så vid som möjligt.Utbildningen i steg 2 bör även vara öppen för dem som har annan teoretiskutbildning än den som ges i steg 1. AMS bedömer att inträdesvillkoren för80-veckorsutbildningen medför en skärpning av inträdeskraven jämfört med nurådande förhållanden, framför allt för sökande från andra linjer igymnasieskolan. Förslaget motverkar därmed den breddning av rekryteringen somutredningen i övrigt är förspråkare för. Lärarutbildningsutredningenframhåller att det särskilda behörighetskravet om genomgångenbarnskötarutbildning kan få vissa negativa konsekvenser som enrekrytering av barnskötare till förskollärar- och fritidspedagogutbildninggivetvis är utomordentligt viktig. Det är generellt angeläget, såväl för destuderandes yrkesvalsmöjUgheter som för att skapa en bred rekrytering tillolika yrkesområden, att så många gymnasielinjer som möjligt ger behörighet tilldirektutbildning på högskolenivå. anser vidare attbarnstugeutredningens förslag försvårar den samordning av olika pedagogiskayrkesutbildningar på högskolenivå som lärarutbildningsutredningen eftersträvar. 1976/77: 76 53 kommunförbundet anser att det särskilda behörighetskravetstår helt i motsättning till vad som i övrigt kommit att präglahögskoleutbildningen, nämligen det allt öppnare tillträdet till olikautbildningslinjer efter vissa års yrkesarbete. En så stark koppling somutredningen förordar mellan utbildningsstegen 1 och 2 skulle bl. a. motverkanuvarande strävan att få manliga studerande att välja förskolläraryrket.Yrkesvalet måste göras redan i årskurs 9, då sannolikt ett fåtal pojkar harmodet eller ens önskan att välja barnskötarutbildning. Många kan däremot antasvälja barnpeda-gogiskt arbete vid något högre ålder. Alltför stora krav påkompletterande utbildning för tillträde till steg 2 kan bli ett avgörandehinder för dem att då välja yrke efter intresse och fallenhet. TCO anförlikartade synpunkter. anser liksom kommun att dessafrågor måste utredas ytterligare. /SR ser det som en allvarligbrist i utredningens arbete att den inte alls gått in på vad en kompletteringför sökande som inte genomgått steg 1-utbildning bör innehålla och hur denskall anordnas. och Skola uttalar att det finns anledningatt tro att förskollärar-och fritidspedagogutbildning även kommeratt tilldra sig ett betydande intresse bland ungdomarna. Det ar därvid viktigtatt tillse att olika grundutbildningar inom samma sektor ger kompetens för tillträdetill dessa utbildningar. 1 annat fall kan för samhället viktigagrundutbildningar komma i betydande rekryteringssvårigheter. SÖ, familfestödsutredningen,läns landstingskommun, facklärarförbundet, SFS, samt Kommunistisk ungdom avvisar helt utredningen förslag. SÖanser utifrån sitt ställ-ningstangande att steg 2-utbildningen bör utformassom en självständig utbildning i förhållande till steg 1 att steg 1 inteskall vara obligatoriskt för tillträde till steg 2. Familjestödsutredningenanser att genomgången ettårig steg 1 -utbildning efter två-årig gymnasieskolaskall utgöra särskilt behörighetskrav tillsammans med yrkesverksamhet iförskole- eller fritidsverksamhet för tillträde till en ettårig teoretiskvidareutbildning för förskollärare eller fritidspedagog. länslandstingskommun avvisar liksom SÖ att steg 1 skall vara särskiltbehörighetskrav för inträde i steg 2. anser utifrånsitt avståndstagande från att barnskötare skall tjänstgöra i förskole- ochfritidsverksamhet att en gymnasial "normalväg" till flera läraryrkenbör tillskapas och att inträde till förskollärar- ochfritidspedagogutbildningen för andra sökande än dem som kommer från dennanormalväg måste underlättas. Därvid anser facklärarförbundet om att särskilt behörighetsvillkor för dessasökande skulle vara 40-veckorsutbildningen i steg I måste avvisas såsom alltförtidskrävande. Att fastställa villkoren för den särskilda behörigheten i form aven ettårig studiekurs strider dessutom mot intentionerna i riksdagsbeslut år1975 om behörighetsvillkor för Prop.1976/77: 76 54 Till den avkortade förskollärar- ochfritidspedagogutbildningen som enligt facklärarförbundet skall omfatta 60veckor anser förbundet att följande kategorier uppfyller villkoren för allmänoch särskild behörighet. Den som genomgått barnskötamtbildning och undersammanlagt efter denna utbildning tjänstgjort i förskola ellerfritidshem. Till förskollärarutbildning den som genomgått lågstadielärarutbildningoch därefter tjänstgjort som lågstadielärare och tillfritidspedagogutbildning den som genomgått låg- eller mellanstadielärarutbildningoch därefter tjänstgjort som låg- eller mellanstadielärare. SFS anser det ytterst beklagligtatt utredningen inte tagit ställning till hur kompletteringen för att erhålladen föreslagna särskilda behörigheten skall utformas. SFS avvisar förslaget omsärskild behörighet och kräver i stället en förlängd avvisar utredningens förslag om krav på genomgångensteg 1-utbildning och anser att samma behörighetsregler skall gälla som förannan högskoleutbildning. Dessutom anser förbundet att krav på minst ett årsyrkeserfarenhet skall gälla för all högskoleutbildning. De allmänna behörighetskraven på högskoleutbildning börenligt Kommunistisk ungdom uppställas för inträde i förskollärar- och fritidspedagogutbildning. Genom att utredningen tagit ställning för en organisktsammanhängande stegvis utbildning, där det första steget skall ge både allmänoch särskild behörighet för det föreslagna steg 2 anser utredningen att krav påförpraktik för tilUräde till steg 2-utbildningen automatiskt faller. Denföreslår således att förpraktikkravet helt slopas. Endast ett tiotal remissinstanser tar upp frågan omförpraktiken. Till dessa hör SÖ, , och Malmökommuner. , /SR, SFS samt . Av dessa ställer sigfacklärarförbundet, /SR samt SFS positiva till att bibehålla förpraktiken.Facklärarförbundet anser att förpraktiken ger värdefulla utgångspunkter förförskollärar- och fritidspedagogutbildningen genom att samtliga studerande fårerfarenhet av barn i institutioner och av institutionsmiljö. Sådanaerfarenheter underlättar en aktiv inlärning och ger förutsättningar för enkritisk hållning till stoffet. föreslår därför att det avvissa grupper sökande till steg 2-utbildningen skall krävas en förpraktikenligt den modell som en av SÖ tillsatt arbetsgrupp presenterade år 1974.Modellen innebär att de sökande fullgör sin förpraktik efter att de harantagits till utbildningen. En sådan förpraktik borde enhgt facklärarförbundetsuppfattning kunna inordnas i det studiesociala systemet. I SR uttalar attkravet på förpraktik för inträde i steg 2 kan slopas endast om praktiken i stegI fungerar så som tänkts. 1976/77: 76 55 SFS önskar att förpraktikenbehålls, inte som ett särskilt behörighetskrav utan som ett moment i början avutbildningen, där den studerande antas preliminärt och efter fullföljd praktikpåbörjar de egentliga studierna. Studerande på förskollärar- ochfritidspedagogutbildningarna har enligt SFS krävt en förlängdutbildning och ett bibehållande av förpraktiken. Positiva till att avskaffaförpraktiken är SÖ, , och kommunersamt ungdomsför-bimd. SÖ anser att kraven på förpraktik bör slopas och att denerfarenhet som en förpraktik avser att ge bör tillföras de studerande inomutbildningen. Om förpraktikkravet slopas bör steg 2-utbildningen göras femterminer lång utan att det i realiteten innebär någon förlängning av den totalautbildningstiden. Denna femte termin skulle då kunna läggas som en förstatermin och utformas så att den tillgodoser individuella behov av förberedandepraktik och teori. SÖ pekar här på de direktiv som lärarutbildningsutredningenerhållit vad gäller att utreda förutsättningen för att inleda studierna föralla lärarkategorier med en gemensam introduktionskurs. uttalar sin tillfredsställelse med utredningens förslag attslopa förpraktiken och understryker särskilt att förbundet anser detutomordentligt angeläget att detta förslag förverkligas alldeles oavsett hurifrågavarande utbildningar slutligen kommer att utformas. Slopandet av det generellakravet på förpraktik får också anses vara helt i linje med de allmännabehörighetskraven för tillträde till all högskoleutbildning. Vad gällerdirektiven till lärarutbildningsutredningen att utreda frågan omarbetslivserfarenhet och hur denna bör utformas framhåller kommunförbundet attdet inte torde kunna acceptera ett nytt direkt krav på förpraktik om än medannat namn för inträde till förskollärar- och fritidspedagogutbildningarna.Inte minst med tanke på den praktik som är integrerad i steg 1-utbildningensynes särskild arbetslivserfarenhet från det egna yrkesområdet före inträde isteg 2 överflödigt. Principen om öppna utbildningsvägar måste väga tyngre än eni och för sig värdefull yrkeserfarenhet som ligger mellan två utbildningsnivåer.I stället bör man söka finna en lämplig väg att räkna en eventuellyrkeserfarenhet till godo också i detta sammanhang. att förpraktik inom ämnesområdet inte skall krävas. Minst ett årsyrkeserfarenhet skall i stället gälla för inträde i all högskoleutbildning. Utredningen föreslår att envidareutbildning för förskollärare, fritidspedagoger och barnavårdslärareorganiseras som ett steg 3 anknutet till övriga högskolestudier. Dennavidareutbildning skall därvid inrikta sig på pedagogik, social administrativutbildning, psykologi samt barn med behov av särskilt stöd. Den pedagogiska ochpsykologiska vi- Prop.1976/77: 76 56 dareutbildningen föreslås i första hand knuten till deutbildningsenheter, där förskollärare och fritidspedagoger utbildas, i form avspeciellt upplagda studiekurser med nära anknytning till forsknings- ochutvecklingsarbete på barnområdet inom de beteendevetenskapliga institutionernai högskolan. Den sociala och administrativa vidareutbildningen föreslås förlagdtill de yrkesutbildningssektorer inom högskolan, där socionomutbildning medadministrativ resp. direkt fältanknuten verksamhet bedrivs samt till denpedagogiska sektorn. Utredningens förslag har mötts av enpositiv remissopinion. Ett trettiotal remissinstanser lämnar det utan erinraneller tillstyrker i allmänna ordalag. SÖ, barnomsorgsgruppen,lärarutblldningsutredningen. , ,, TCO, facklärarförbundet, I SR, SFS samt Kommunistiskungdom kommenterar förslaget mera utförligt, SÖ anser att utredningens förslag tillvidareutbildningsmöjligheter för förskollärare och fritidspedagoger bör ses somen skiss på hur tänkbara vidareutbildningar kan utformas. Dessavidareutbildningskurser bör ske i samverkan mellanförskollärar-/fritidspedagogutbildningarna, de akademiska grundutbildningarnai psykologi, pedagogik och sociologi samt socionomutbildningen. SÖ betonar attfrån förskollärare ofta har framförts önskemål om att deras utbildning bordekunna tillgodoräknas vid universitetsstudier t. ex. i psykologi och pedagogik.Utredningen har inte gjort någon sådan bedömning. Ej heller har utredningenbehandlat i vad mån en genomgången steg 2-utbildning kan tillgodoräknas vid t.ex. klasslärarutbildning. SÖ anser att frågan om en tillgodoräkning mellanolika utbildningsvägar utifrån den av SÖ föreslagna gemensamma första termineni lärarutbildningarna bör utredas. Barnomsorgsgruppen understryker behovet av steg3. Den anser att detta steg bör göras tillgängligt för eller samordnas medannan högskoleutbildning med vidare inriktning och med tillgänglighet också förandra yrkeskategorier som arbetar med barn och familjefrågor. Främst bör dennautbildning vara värdefull för personal som har handledningsfunktioner.Lärarutbildningsutredningen kommenterar särskilt förslagen om pedagogiskvidareutbildning, dvs. utbildning för verksamhet som pedagogik/metodiklärarei steg 1- och steg 2-utbildningarna. Utredningen som har i uppdrag att behandlafrågan om utbildning av lärarutbildare anser att det är angeläget att nålösningar som principiellt är lika inom olika lärarutbildningar.Lärarutbildningsutredningen har inget att invända motbarnstugeutredningens förslag men vill förbehålla sig möjligheten att framdelesutveckla förslag som har principiell räckvidd också för den föreslagna steg3-utbildningen och som kan komma att innebära modifieringar av denna.Landstingsförbundet uttalar att det Prop.1976/77: 76 57 finner uppläggningen av steg 3 ändamålsenlig och att detinte har något att invända mot förslagen i stort. landstingfinner utredningens förslag vara väl grundade. tillstyrkerdet tredje steget i enlighet med utredningens förslag. Dess sociala centralnämnduttalar att det är angeläget att utbildningen inom steg 3 blir en realitet såsnart som möjligt, då behovet av sådan välutbildad personal är stort. TCO uttalaratt organisationen ser det som mycket väsentligt att möjligheterna tillvidareutbildning förbättras för personal inom barnomsorgen. Dessa möjligheterhar inte alls motsvarat varken verksamhetens behov eller personalensönskemål.