prop · G003123 · 1976-12-31 00:00:00 — Även bruket av löpande fordringshandlingar jämsidesmed köpekontrakt medför begränsningar i köparens möjlighet att vid krav päbetalning av den som innehar handlingen framställa invändningar som hänför sigtill rättsförhållandet mellan köparen och säljaren. Enligt 17 § växellagen(1932:130) får den mot vilken talan på grund av växel görs gällande inte motinnehavaren framställa invändningar, som grundas på gäldenärens särskildaförhållande lill utställaren eller till föregående växelinnehavare, om inteinnehavaren vid växelns förvärvande uppsåtiigen handlat till gäldenärensförfång. Motsvarande skydd för växelinnehavare i god tro gäller enligl 19 §andra stycket, när någon innehar växeln med panträtt på grund avpantindossament. De inskränkningar i gäldenärens invändningsrätl som följer av17 och 19 ;:;S växellagen upprätthålls dock inte beträffande s. k,rekta-växlar. Har utställare i växeln insatt orden "icke till order"eller motsvarande uttryck, för växeln enligt 11 § andra stycket inte övertalasi annan form eller med annan verkan än som i allmänhet gäller i fråga omöverlåtelse av fordran. Beträffande löpande skuldebrev ges i 15-18 §Sskuldebrevslagen en utförtig reglering av vilka invändningar som kan görasgällande mot ny borgenär som - efter överlåtelse - i god tro har kommit ibesittning av skuldebrevet. Gäldenären får t, ex, enligl 15 § första stycketinte mol sådan borgenär göra gällande att betingat vederlag inte har kommitgäldenären till godo eller att i övrigt del rättsförhållande som föranlettskuldebrevets utfördande medför rätt lill jäv. Vad nu sagts gäller enligl 10 Sockså om skuldebrevet har pantsalts. Som har berörts i avsnitt 2.1 tar sigtreparlsförhållandel köpare-säljare-kreditgivare även andra rättsliga uttryckpå den moderna kreditmarknaden. Så är fallet l, ex, vid låneköp och de modernaformer av kontokredit där köparen med elt finansieringsförelag träffar avtal omviss kredit. Köparen ingår i sådana fall två formellt åtskilda transaktioner,ett köpeavtal och ett kreditavtal. Eftersom krediten formellt sett grundas påett särskilt avtal mellan köparen och kreditgivaren torde köparen saknamöjlighet alt mot kreditgivarens krav på betalning göra invändningar exempelvisom fel i 1976/77:123 24 Beträffande vissa kreditköp som omfattas avkonsumentköplagen har genom 15 och 16 §§ i den lagen gjorts viktigainbrytningar i de nu angivna principerna, i syfte att skydda konsumenterna. Härbör då först nämnas, alt konsumentköplagen enligt I § är tillämplig närkonsument av näringsidkare köper vara, som är avsedd huvudsakligen för enskiltbruk och som säljs i näringsidkarens yrkesmässiga verksamhet. Lagen är ocksåtillämplig när konsument köper sådan vara av annan än näringsidkare, under förutsättningatl köpet förmedlas av näringsidkare i dennes yrkesmässiga verksamhet och attnäringsidkaren därvid uppträder såsom ombud för säljaren. Genom 15 § konsumentköplagen ogiltigförklaras s. k.cul-off-klausuler vid konsumentköp. Har säljaren lämnat anstånd med eriäggandeav köpeskillingen eller del därav och överlåter eller pantsätter han sinfordran till annan, är köparen enligt 15 § inte bunden av villkor, varigenomhan helt eller delvis har avstått från rätten all framställa invändningar pågrund av köpet mot ny borgenärs krav på betalning. 116 § regleras del fall alt köpeskillingen ellerdel därav betalas med belopp som köparen - i samband med köpet och genomsäljarens förmedling -erhåller som lån av bank eller annan med vilken säljarensamarbetar för förmedling av lån. Härunder faller olika former av låneköp.Enligt 16 § för i sådant fall köparen mol långivarens krav på betalningframställa samma invändningar på grund av köpet som han kan framställa motsäljaren. Trots lånels formellt självständiga natur har köparen såledesmöjlighet all i förhållande till kreditgivaren åberopa bl. a. fel i varaneller dröjsmål med leverans och han kan på grund härav t, ex, innehållaköpeskillingen tills dröjsmålet upphört eller felet avhjälpts. Det bör docksärskilt påpekas atl bestämmelsen i 16 S konsumentköplagen omfattar endastfall då krediten lämnas i samband med köpet. Denna situation föreligger intenär konsumenten på förhand har beviljats ett utrymme för fortlöpande kredit avelt kredii-kortsföretag, 1 propositionen med förslaget till konsumenlköplag(prop. 1973:138 s. 153) framhölls atl frågan om köparens relationer lillkreditkortsförelag borde anstå lill dess resultatet av kreditköpkommitténsarbete förelåg. 1 17 8 meddelas elt slraffsanktionerat förbud försäljaren atl, om han lämnar anstånd med eriäggande av köpeskillingen eller deldärav, motta av köparen ingången växelförbindelse beträffande sin fordran.Säljaren får inte heller till bevis för sin fordran motta av köparen utfärdatskuldebrev eller annan av denne ingången skuldförbindelse vars överlåtandeeller pantsättning inskränker köparens rätt alt framställa invändningar pågrund av köpet, om ny borgenär i god tro förvärvar fordringshandlingen. 1 detta sammanhang skall även redovisas huvuddragenav konsument-köplagens regler beträffande köparens befogenheter gentemotsäljaren. Härvid bör anmärkas att lagen inte innehåller någon fullständigreglering 1976/77:123 25 avköparens ställning ulan anger vissa grundläggande befogenheter, elt minimiskyddsom köparen under alla förhållanden skall ha vid köp av varor för enskilt bruk.I övrigt gäller köplag eller bestämmelser i köpeavtal, underförutsättning alt köparen därigenom tillerkänns längre gående befogenheter änenligl konsumentköplagen. 1 3 § regleras köparens minimibefogenheler för detfall att säljaren inte avlämnar varan i rätt lid. Om dröjsmålet inte beror avköparen eller av händelse för vilken köparen slår faran, för denne på grund avdröjsmålet häva köpet, om inte säljaren efter uppmaning avlämnar varan inomskälig tid. Detta gäller dock inte om dröjsmålet är av ringa betydelse förköparen, I vissa fall har köparen på grund av dröjsmålet rätt att häva köpetutan alt han först lämnar sådan uppmaning, nämligen om det av annan anledningmåste ha stått klart för säljaren att dröjsmålet inte är av ringa betydelse förköparen. Säljaren har emellertid möjlighet alt i vissa fall genom avtalsvillkorinskränka köparens rätt all häva köpet. Detta gäller vid köp av vara som hartillverkals särskilt efter köparens anvisningar eller önskemål eller somsäljaren eljest måste antas sakna möjlighet all på rimliga villkor avyttra tillannan än köparen. Elt sådant avtalsvillkor kan dock inte åberopas om det äruppenbart all dröjsmålet medför alt köparens syfte med avtalet väsentligenförfelas. Till de nu angivna reglerna kommer ytteriigare en som avser delfallet atl säljaren dröjer med att avlämna en vara som skall betalas vid ellerefter den lid som har bestämls för avlämnandet. Köparen för då innehållaköpeskillingen lill dess all varan hålls honom lill hända. 4 och 5 §§ konsumentköplagen reglerar köparensbefogenheter när varan är behäftad med fel. Huruvida fel i varan föreliggerbedöms dels enligt vanliga köprältsliga regler, dels enligt bestämmelserna i7-10 S?! konsumentköplagen, som anger vissa särskilda fall när varan skallanses vara behäftad med fel. Bestämmelsema i 4 § konsumentköplagen reglerar detfall att varan är behäftad med fel som säljaren exempelvis genom enreparalionsgaranti har åtagit sig att avhjälpa. Sker inte detta inom skälig lidefter del att köparen har framställt anspråk på grund av felet eller avlämnasinte inom skälig tid därefter felfri vara i den felaktigas ställe, får köparengöra avdrag på köpeskillingen, kräva skälig ersättning för avhjälpande av feleteller, om felet inte är av ringa betydelse för honom, häva köpet, Närdet gällerköparens rätt alt häva köpet kan säljaren dock i vissa fall åberopaavtalsvillkor som inskränker hävningsrällen, nämligen om betydande skada skulleåsamkas säljaren genom all köpet hävs och han erbjuder köparen skäligersättning för felet. Inskränkning i köparens rätt alt häva köpet är emellertidinte ens i sådant fall giltig, om det är uppenbart att varan inte kan användasför sitt ändamål. Om felet avser vara som skall betalas vid eller efter den lidsom har bestämls för avlämnandet, får köparen även innehålla köpeskillingentill dess felet har avhjälpts eller felfri vara hålls honom lill hända. 1976/77:123 26 Ärdet uppenbart att felet endast är av ringa betydelse för köparen får han dockinte innehålla mer än vad som kan antas motsvara dubbla kostnaden för felelsavhjälpande. Köparens befogenheter enligt de nu angivna reglernagäller även om åtagandel all avhjälpa felet har gjorts för säljarens räkningav varans tillverkare eller annan. Bestämmelserna i 5 S gäller när varan är behäftadmed fel men detta inte skall avhjälpas pä grund av sådant åtagande som avses i4 §. Köparen för då göra avdrag på köpeskillingen eller, om felet inte är avringa betydelse för honom, häva köpet. Säljaren har dock samma möjligheter somenligl 4 § alt åberopa avtalsvillkor som inskränker köparens rätt att hävaköpet. Om köparen har framställt anspråk på grund av felet får han inte göragällande sina nu nämnda befogenheter, om säljaren erbjuder sig atl avhjälpafelet eller alt avlämna felfri vara i den felaktigas ställe och detta skergenast och utan kostnad eller väsentlig olägenhet för köparen. Denne har sammarätt att innehålla köpeskillingen som enligt 4ij. Till köparens nu berörda befogenheter vid dröjsmåloch fel i varan kommer enligt 6 ! ; konsumentköplagen viss rätt lill ersättningför utgift som köparen har ådragit sig till följd av säljarens kontraktsbrott. Innebörden av all elt köp hävs är alt parternasprestationer i princip skall återgå. Regler härom finns i 57 och 58 §§ i 1905års köplag. Vardera parten är skyldig atl ålerbära vad han mottagit. ; köplagen råder elt avhängighetsförhållande mellan ålergångsprestationerna.Hävs köpet har säljaren inte rätt att återfö godset, om han inte återbär vadhan uppburit av köpeskillingen, A andra sidan är säljaren enligt huvudregelninte skyldig all betala tillbaka vad han uppburit, om han inte återför godsetväsentligen oförändrat och oförminskat. Om köparen är berättigad tillersättning av säljaren, har han viss rätt att hålla godset inne till säkerhetför ersättningsanspråket. 11 § konsumentköplagen innehåller bestämmelser omvad köparen har all iaktta om han vill göra gällande befogenheter på grund avfel i varan. Han skall underrätta säljaren om felet inom skälig tid efter detatt han har märkt eller bort märka felet, dock inte senare än från dethan mottog varan. Om annan än säljaren för dennes räkning har åtagit sig attavhjälpa fel i varan får underrättelsen i stället lämnas lill den som har gjortåtagandet. Försummar köparen att lämna underrättelse enligt dessa bestämmelserförlorar han sin rätt, 2.2.3Lagen (1971:238) om hemförsäljning m. m. Hemförsäljningslagen är främst inriktad på kreditköpmen omfattar även vissa avtal om fortlöpande tjänster, s. k, abonnemangsavtal.Syftet med lagen är att skydda konsumenten mot påtryckning och överrumpling vidbl.a. 1976/77:123 27 hemförsäljning.Skyddet består däri att konsumenten inom , den s. k, ångerveckan, kanångra sig och skriftligen meddela säljaren alt han frånträder avtalet. Enligl 1 i? är lagen tillämplig vid yrkesmässigförsäljning av lös egendom, som är avsedd huvudsakligen för enskilt bruk, underförutsättning att köparen avger anbud eller svar på anbud vid sammanträffandemed säljaren eller ombud för denne i köparens bostad eller eljest på annanplats än säljarens eller ombudets fasta försäljningsställe, Lagen gäller undermotsvarande förutsättningar även i fråga om näringsidkares åtagande att motvedertag fortlöpande tillhandagå någon med underhåll eller tillsyn av egendom,undervisning eller andra liknande tjänster. Om avtalet sluts och av bådaparter fullgörs vid själva sammanträffandet gäller lagen endast om köparenbetalar köpeskillingen eller del därav med användande av kreditbevis (t. ex.kontokort) eller med belopp som han för låna av säljaren eller av annan genomsäljarens förmedling. Köparen kan enligt 4 § frånlräda sitt anbud ellersill svar genom atl skriftligen meddela delta till säljaren inom ,räknat för sammanträffandet. Om köparen i annat fall än då bådaparter har fullgjort avtalet vid själva sammanträffandet fåll motta godset ellerdel därav, är hans rätt att frånträda anbudet eller svaret dock beroende av atlhan håller godset tillgängligt för säljaren i väsentligen oförändrat ochoförminskat skick. Köparen slår likväl inte faran för alt godset av vådaförstörs, försämras eller minskas eller undergår förändring endast genom sinegen beskaffenhet eller till följd av åtgärd som varit nödvändig förundersökning av godset. Om köparen frånträder sitt anbud eller svar,åligger det enligt 5 S säljaren atl inom den tid som skäligen åtgår för godselsavhämtande återställa vad han kan ha mottagit av vederlaget. Köparen har rättatt hålla godset inne till dess säljaren har fullgjort sinåterbetalningsskyldighet. Har godset inte avhämiats eftersammanträffandel tillfaller det köparen utan vederiag. Återgår avtal omtillhandahållande av tjänst, skall den omständigheten alt säljaren redan harutfört viss del av sitt åtagande inte befria säljaren från skyldigheten attbetala tillbaka vad han har uppburit, 2 5} innehåller bestämmelser som syftar till attförmå säljaren att upplysa köparen om hans rättigheter. Säljaren eller hansombud måste sålunda vid parternas sammanträffande överlämna en särskildhandling till köparen, varigenom denne erinras om sina rättigheter enligllagen. Köparen skall underteckna ett exemplar av handlingen. Har dessabestämmelser i nte iakttagits är köparen över huvud tagel inte bunden av sillanbud eller svar. Vidare skall köparen erhålla en blankett för meddelande tillsäljaren, om köparen vill frånlräda affären, Lagen innehåller vidare i 3 S en bestämmelse omverkan av utfästelse av säljarens ombud om köpevillkor som är gynnsammare förköparen än dem som är upptagna på den ordersedel eller i det kontrakt som haranvänts 1976/77:123 28 Om köparen har avgivit anbud lill ombudet och säljaren meddelarall han antar anbudet, skall säljaren nämligen enligt 3 8 anses ha godtagitdetta sådant det har framförts till ombudet, om inte annat uttryckligen angeseller uppenbart framgår av omständigheterna. Hemförsäljningslagen är enligt 6 S tvingande lillköparens förmån, Lagen är r n. föremål för översyn. 2,2.4Lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område Genomändringar i avtalslagen (SFS 1976:185), vilka trätt i kraft ,har i lagens 36 § inlagils en ny förmögenhetsrätlslig generalklausul som harersatt bl. a, de tidigare generalklausulerna i 8 S avbelalningsköplagen och 8ij skuldebrevslagen. Generalklausulen i 36 ij avtalslagen gerdomstolarna ökade möjligheter att jämka eller åsidosätta oskäliga villkor iavtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område. Avtalsvillkorfår enligt generalklausulen jämkas eller lämnas ulan avseende, om villkoret äroskäligt med hänsyn till avtalels innehåll, omständigheterna vid avtaletstillkomst, senare inträffade förhållanden och omständigheterna i övrigt. Harvillkoret sådan betydelse för avtalet atl del inte skäligen kan krävas atl deltai övrigt skall gälla med oförändrat innehåll, för avtalet jämkas även i annathänseende eller i sin helhet lämnas utan avseende. Vid prövningen skallsärskild hänsyn tas till behovet av skydd för den som i egenskap av konsumenteller eljest intar en underlägsen ställning i avtalsförhållandet. De angivnabestämmelserna äger motsvarande tillämpning i fråga om villkor vid annanrättshandling än avtal. Generalklausulen är i princip tillämplig inom helaförmögenhetsrätten och kan tillämpas bl. a. på avtal eller andrarättshandlingar som gäller krediter av olika slag. I den proposition som liggerlill grund för generalklausulen (prop, 1975/76:81) har framhållits atl även omdel på vissa områden, såsom vid avbelalningsköp, finns särskildalagbestämmelser till skydd för svagare avtalspart kan generalklausulen ändå haen viktig funktion att fylla som en kompletterande skyddsregel, bl, a. ispeciella situationer som inte har kunnat regleras i den särskilda lagen (prop.s. Generalklausulen, som är av civilrättslig natur,kan ses som ett komplement till den näringsrättsliga lagen (1971:112) omförbud mot oskäliga avtalsvillkor (se avsnitt 2.2.6). Det har också varit eltviktigt syfte med införandet av generalklausulen atl tillse att villkor, somhar träffats av förbud enligl avtalsvillkorslagen, i behövlig utsträckning kanangripas på civUrättslig väg. För att underiätta möjligheterna till en likartadbedömning har förutsättningarna för ingripande angetts på samma sätt igeneralklausulen som i avtalsvillkorslagen. Enligt båda fordras attifrågavarande avtalsvillkor är oskäligt (prop, 1975/76:81 s, 131), 1976/77:123 29 Generalklausulen kan tillämpas på alla slagsvillkor, även sådana som avser vederiaget (priset) för en prestation. I prop.1975/76:81 påpekas att ett område där det finns särskild anledning att övervägajämkning av vederiaget är kreditköpen. Det har emellertid också understrukils,atl hänsyn alltid måste las lill samtliga omständigheter i del enskilda falletoch alt avsikten inte har varit all generalklausulen skall fungera som ettmedel för en allmän priskonlroll (prop. s. 138), En annan typ av avtalsvillkorsom berörts i propositionen är s. k. förfalloklausuler, dvs, villkor sominnebär att etl lån eller annan kredit under vissa förhållanden skall förfallalill betalning före avtalad förfallodag saml avtalsvillkor som gerkreditgivare rätt all säga upp krediten lill betalning . Även sådanaavtalsvillkor kan, om de i ett enskilt fall framstår som oskäliga, jämkas elleråsidosättas med stöd av generalklausulen (prop. Enligl 37 S avtalslagen i dess lydelse efter den 1juli 1976 gäller atl sådana förbehåll är ogiltiga, som innebär att pant ellerannan säkerhet skall vara förverkad, om den förpliktelse för vars fullgörandesäkerheten ställts inte rätteligen fullgörs. 2.2.5Marknadsföringslagen (1975:1418) I marknadsföringslagens 1 § fastslås atl lagen hartill ändamål att främja konsumenternas intressen i samband med näringsidkaresmarknadsföring av varor, tjänster och andra nyttigheter och att motverkamarknadsföring som är otillbörlig mol konsumenter eller näringsidkare.Uttrycket "nyttighet" har i lagen en vidsträckt innebörd ochomfattar bl. a. krediter (prop. 1975/76:34 s. 125 O- Även begreppetmarknadsföring har en vidsträckt innebörd, I begreppet ligger att det skallvara fråga om åtgärder som syftar lill att främja avsättning av varor, tjänstereller andra nyttigheter. Också ett helt passivt saluhållande bör anses utgöramarknadsföring. Begreppet måste vidare anses innefatta inte bara försäljningutan också uthyrning och liknande förfaranden (prop. s. 124), Marknadsföringslagens ändamål tillgodoses i förstahand genom att och konsumentombudsmannen (KO) bevakarmarknaden och vid behov tar upp överiäggningar med berörda näringsidkare isyfte att på frivillig väg få till stånd en marknadsföring som står iöverensstämmelse med konsumenternas intressen. För det fall den verksamhet somsålunda bygger på att frivilliga åtgärder vidtas inte skulle leda till önskatresultat, ger marknadsföringslagen möjligheteratt i vissa fall vidta tvingandeåtgärder mol näringsidkare. Sådana tvångsåtgärder kan åstadkommas med stöd avtre generalklausuler, som har upptagits i 2-4 iJS marknadsföringslagen. Dentvångsvisa tillämpningen av dessa bestämmelser har anförirolts åt . 1976/77:123 30 Generalklausulen i 2 § riktar sig mol otillböriigmarknadsföring. Företar näringsidkare vid marknadsföring av vara, tjänst ellerannan nyttighet reklamåtgärd eller annan handling, som genom all strida molgod affärssed eller på annat sätt är otillböriig mot konsumenter ellernäringsidkare, kan med stöd av 2 § förbjuda näringsidkarenatl fortsätta därmed eller alt företaga annan liknande handling. 3 S intagna generalklausulen syftar till att få till stånd tillräckliginformation i samband med marknadsföring. Underiåler näringsidkare vidmarknadsföring av vara, tjänst eller annan nyttighet atl lämna information somhar särskild betydelse från konsumentsynpunkt, kan med stödav 3 S ålägga näringsidkaren att lämna sådan information. Åläggande kanutfärdas så snart det föreligger ett inte helt obetydligt behov av denifrågavarande informationen (prop, s, 126), Åläggande atl lämna information fårinnehålla att informationen skall lämnas genom märkning på vara ellertillhandahållas i annan form på säljställe, t, ex, genom skyltar, faktabladeller liknande. Med säljställe avses såväl fasta butiker och lokaler som meratillfälliga platser där nyttigheter säljs, hyrs ut eller på annat sättmarknadsförs. Vid t. ex, hemfdrsäljning utgör varje presumtiv kunds bostad eltsäljställe (prop. s. 127). Informationsåläggande får också innehålla atlinformationen skall lämnas i annonser eller andra framställningar somnäringsidkaren använder vid marknadsföringen. Vidare får åläggande innehållaall informationen skall i viss form lämnas till konsument som begär del.Härigenom kan uppnås bl. a. att konsument kan få tillgång till åsyftadinformation utan atl behöva besöka säljslället (prop. s, 127), Med stöd av generalklausulen i 4 § kanmarknadsdomstolen förbjuda näringsidkare alt saluhålla eller till uthyrningmot vedertag erbjuda vissa farliga eller uppenbart odugliga varor. Förbud eller åläggande enligt 2-4 §§ kan meddelasäven anställd hos näringsidkare och annan som handlar på näringsidkaresvägnar. Förbud mot handling som innebär otillböriig marknadsföring kan enligt 2S därjämte meddelas var och en som i övrigt väsentligen har bidragit tillhandlingen. Förbud eller åläggande skall enligt 5 § förenas medvite, om ej detta av särskilda skäl är obehövligt. I 10-13 §5 meddelas vissa regler om handläggningenav fråga om förbud eller åläggande enligl 2-4 tjS, Enligl 10 8 (i dess lydelseefter senaste ändring, se SFS 1976:55) tar upp sådan frågaefter ansökan av KO. Om KO emellertid för visst fall beslutar att inte göraansökan, får ansökan göras av sammanslutning av konsumenter, löntagare ellernäringsidkare eller, beträffande förbud mol otillböriig marknadsföring, avnäringsidkare som berörs av handlingen. Genom IH ges KO rätl all, i sista handmed användande av vite, från näringsidkare infordra utredning i ärende omtillämpning av 2-4 SS- I vissa fall lämnar KO ersättning för utredningsmaterial.I 12 S fastslås all beslut i fråga om förbud eller åläggande enligl 2-4§§ inte hindrar alt samma fråga prövas på nytt, om sådan förnyad prövningföranleds av ändrade förhållanden eller annat särskilt skäl. Enligt 13 § kanförbud eller åläggande meddelas interimistiskt, dvs, för liden lill dessslutligt beslut föreligger, om särskilda skäl föranleder det, KO behöver inte alltid vända sig tillmarknadsdomstolen för atl fö lill stånd etl förbud eller åläggande enligt 2-i§S- 1 fall som inte är av slörre vikt får frågan nämligen enligt 14 och 15 §i?prövas av KO själv genom förbudsföreläggande eller informationsföreläggande.Förbudsföreläggande innebär all den som antas ha företagit handling, som avsesi 2 eller 4 S, föreläggs förbud vid vite att fortsätta därmed eller, i fall somavses i 2 S, alt företa annan liknande handling, Informalionsföreläggande skerpå samma sätt men avser föreläggande vid vite att lämna information som anges i3 §. Har föreläggande godkänts gäller del som förbud eller åläggande som harmeddelats av . Om någon har meddelats förbud eller åläggandeenligl 2 ;;>; utövar KO tillsyn över att förbudet eller åläggandet åtlyds.För detta ändamål kan enligt 16 §KO från den som avses med förbudet eller åläggandet, i sista hand med användande av vite, infordra upplysning, handling, varuprov och lik nande. Om förbud eller åläggande som har förenats med viteöverträds, kan vitet utdömas. Detsamma gäller naturiigivis vite som KO harförelagt för att framtvinga utredning eller tillsynsunderiag. Av 17 § förstastycket framgår att fråga om utdömande av vite prövas av allmän domstol påtalan av åklagare.