prop · G003123 · 1976-12-31 00:00:00 — Med en sådan lösning skulle deolika förhållandena inom skilda branscher och skillnaderna mellan olika typerav krediler lättare kunna beaktas. Efterlevnaden av sådana beslämmelser skulleenligt hovrätten också kunna kontrolleras på ell betydligt enklare och mindrekostnadskrävande sätt, Enligl konsumenlverkel bör beslämmelserna i förslagels 3och 28 88 lämpligen upptas i marknadsföringslagen. (majorilelen)och TCO ifrågasätter om inle samtliga de föreslagna bestämmelsernaom informationsplikt bör föras in såsom specialbestämmelser imarknadsföringslagen. En ledamot av hemförsäljningskommittén (professornUlfBernitz) framhåller i särskilt yttrande att det med hänsyn lill atlmarknadsföringslagen upptar en generalklausul om informationsskyldighet kanifrågasättas, om särskilda lagregler rörande marknadsföring avkrediterbjudanden över huvud är erforderiiga. Berniiz påpekar emellertid atlmarknadsföringslagens särskilda straffbestämmelser, riktade mol vissaförfaranden som entydigt framstår som olämpliga, ger marknadsföringslagen ökadstadga och konkretion. Del vore enligl Berniiz' mening lämpligt all på grundvalav den föreslagna konsumentkreditlagens 3 8 utforma en särskild,straffsanklionerad bestämmelse i marknadsföringslagen om underiåten informalionvid marknadsföring av krediterbjudanden till konsument. Även professorn ifrågasätter i sitt av åberopadeyttrande om de föreslagna stadgandena om marknadsföring i 3 och 24 88 behövsmed hänsyn till det allmänna stadgandet om information i 3 8marknadsföringslagen. I praktiken kommer vid tillämpningen av denna lagförhandlingar atl föras mellan näringslivet och KO om lämplig uiformning avinformation till konsumenter och KO har enligt lagen rättsmedel lill sittförfogande om någon uppgörelse ej kan nås. Enligt Vahlén kan man därför slopamarknadsföringsbestämmelserna i en kommande konsumentkreditlag och vid tillämpningenav den nya marknadsföringslagen beakta de synpunkter som kommit fram ikommittébetänkandet. Denna uppfattning delas av ,, , . , , en ledamot av hemförsäljningskommittén (direktören ) och . anser att man härigenomskulle kunna vinna betydande fördelar. De enligt bankföreningens meningkomplicerade och stelbenta reglerna i kommitténs förslag skulle kunna undvarasoch en smidig tillämpning skulle främjas genom alt näringsidkarnas helainformationsplikt kunde hanleras inom ramen för ell enhetligt marknadsrätlsliglregelsystem. KOdäremot framhåller all de föreslagna reglerna om upplysningsskyldighet påkredilmarknaden innefattar en specialreglering som är mer detaljerad änmarknadsföringslagens allmänt formulerade beslämmelser. Kreditmarknaden ärockså ett område som är ganska klart avgränsat från andra områden. Med hänsyntill atl reglerna om upplysningsskyldighelen i samband med konsumentkreditermåste vara ganska detaljerade och i viss mån principielll avvikande frånmarknadsföringslagens, bör enligt KO:s mening en specialreglering - på sättutredningen föreslagit - ske i konsumentkreditlagen, KO framhåller atl ensådan lösning givetvis inte hindrar all in- Prop.1976/77:123 247 gripandenkan ske också enligt marknadsföringslagen vid otillböriig marknadsföring avkrediter. Flera remissinstanser berör frågan om denföreslagna konsumenikre-dillagsliftningens inordnande i eller samordning medkonsumentköplagen och avbelalningsköplagen. Dessa remissinslanser förordaremellertid i allmänhel en mindre omfattande eller mindre långtgående regleringav konsumenikredilerna. väcker frågan om inlekonsumenlkre-ditlagstiflningen med undantag av beslämmelserna i förslagets 3och 28 88 kan inarbetas i konsumentköplagen. När det gäller de föreslagnabeslämmelserna om kontantinsats och längsta kredittid vid krediiköp - vilka avstyrksav - framhåller verket att motsvarande reglering f n, endastfinns belräffande försäljning av bilar på avbetalning, där regleringentillkommit främst av konjunkturpolitiska skäl. anser att enreglering som utgör etl konjunkturpolitiskl instrument måsle ha en flexibeluiformning för atl kunna anpassas lill det aktuella konjunk-turiägei och därförinte skall placeras i en lag med huvudsakligen konsumentskyddande syfte,Jöreningsbankers Jörbund förordar en uppdelning avkonsumenlkreditregleringen på konsumentköplagen och avbelalningsköplagen.Datainspektionen framhåller att de föreslagna bestämmelserna om kreditköpavses gälla för vanliga konsumentköp från näringsidkare medanavbetalningsköpslagen kvarstår i princip oförändrad och blir tillämplig endasli vissa andra situationer, såsom vid vissa krediiköp av näringsidkare. Fleraskäl talar enligl dalainspektionens mening för alt dessa regelsystem i slällelsammanförs till en lag. Därigenom skulle underiättas lillämpningen av ochtillsynen över lagens efterievnad samt informationen om lagen tillsäljare/kreditgivare och lill konsumenterna. En sådan lösning hindrar enligldatainspektionen inte en särreglering av konsumtionskrediter. Dalainspektionenhänvisar i della sammanhang lill den lagtekniska lösningen i kreditupplysningslagen.Föreningen anser atl en uppdelning av avbelalningsköpen påtvå lagar är ägnad att vålla oenhetlig rättstillämpning och tveksamhet t. ex,när det gäller frågan vem som skall anses vara konsument och sålunda åtnjutaskydd av konsumentkredillagen. Föreningen befarar också atl reglerna kan blisvåröverskådliga för allmänheten. Föreningen föreslår alt man under detfortsatta lagstiftningsarbetet undersöker möjligheterna atl inarbeta de nyareglerna i gällande avbetalningsköplag. Även RSV anser atl uppdelningen avavbelalningsköpen på ivå lagar kan vålla problem, nämligen vid den rättsligaprövningen av kreditavtalet i handräckningsärenden. Fråga kan uppkomma om etlavtal skall hänföras till konsumentkredillagen eller lill avbelalningsköplagen,om kronofogdemyndighet skall pröva denna fråga ex officio eller först efterinvändning samt om hur kronofogdemyndighel skall förfara om klarhet inle kanvinnas. RSV erinrar om all handräckning bygger på ett skriftligt, förenklatpro-cessuellt förfarande hos kronofogdemyndighel, som saknar möjlighet allnärmare granska partsrelalionerna. Enligl RSV:s uppfattning bör kronofogdemyndighelvid tveksamhet ha möjlighet all avvisa ansökan om åleriag-ning. RSV finner detangelägel att dessa frågor klariäggs genom motiv-uttalanden i en kommandeproposition. hovräil ifrågasätter om reglerna i II och 12 88avbelalningsköplagen, vilka väsentligen barett socialt syfte, bör kvarståoförändrade om kommitténs förslag genomförs. Enligl hovrätten synes i vart fallutrymme saknas för tillämpning av II 8 andra styckel avbelalningsköplagenpå köp av vara som inle är avsedd för enskilt bruk. Prop.1976/77:123 248 Beträffandekonsumentköp har bestämmelsen enligt hovrätten inle heller någon självständigbelydelse vid sidan av regeln i 19 8 andra styckel konsumentkreditlagen,Leasinguiredningen påpekar att vägtrafiklagstiftningen föreskriver särskillägaransvar för bl. a. den som innehar elt fordon "på grund avavbelalningsköp", Ulredningen framhåller alt dessa lagrum givetvis börgälla även vid kÖp med förbehåll om återtaganderätt enligt den föreslagnakonsumentkredillagen. Det slora flertalet remissinstanser lämnar utanerinran de i 1 8 förslaget till kon.sumenlkredillag upptagna beslämmelserna omlagens tillämpningsområde- Kronofogdemyndigheternai och Marieslads disiriki anser dock atl den föreslagna lagen böromfatta alla avbelalningsköp och inle bara sådana där konsument är köpare ochnäringsidkare är säljare. De båda kronofogdemyndigheterna framhåller all ävenandra kredittagare än konsumenler är i behov av skydd i krediisitualionenochalt skyddsbehovet gör sig gällande även om kredilgivaren inte är näringsidkare.Med en sådan mer enhetlig reglering vinns enligt de bådakronofogdemyndigheterna också att man undviker problem med gränsdragningenmellan avbelalningsköplagen och den föreslagna konsumentkredillagen.Köplagsuiredningen framhåller all den allmänna formuleringen av 1 8 förslagettill konsumentkredillag, enligl vilken lagen skall gälla kredit som är avseddhuvudsakligen för enskilt bruk och som lämnas till konsument av näringsidkare idennes yrkesmässiga verksamhet, ger upphov till viss osäkerhet om lagensräckvidd särskill som det måste vara svårt att avgöra om ett lån eller enlöpande kredit är avsedd för enskilt bruk. nämner somexempel fall där en arbetsgivare lämnar sina arbetstagare lån för förvärv avegna hem. Det kan enligt utredningen också vara ovisst för vilkel ändamål encheckräkningskredit lämnas. Köplagsuiredningen framhåller vidare attförslagets innebörd belräffande lån såtillvida synes något oviss, som deföreslagna reglerna om tillsyn (26-29 88) enligt sin ordalydelse skall gällaäven för lån, medan i motiven tillsynsreglerna inte nämns bland dem som ärtillämpliga på lån. Enligt köplagsutredningen synes del sakligt sell tveksamtom banker och försäkringsbolag, vilka är underkastade annan tillsyn, bör varaunderkastade tillsyn av särskild myndighet i vad avser lån som de lämnar lillkonsumenter. De speciella reglerna om lån (24 och 25 88) är också fögabetydande. anser därför tillräckligl skäl saknas alt låtaden föreslagna lagen bli tillämplig på fristående lån, särskill som det tordevara lätt att genomföra del väsentliga av förslagets intentioner genom dentillsyn som banker och försäkringsbolag redan är underkastade. Även framhåller all lillämpningsområdel för den föreslagna konsumentkreditlagensynes oklart. Eftersom den föreslagna lagen avses omfatta varje kredit somhuvudsakligen syftar till privat konsumtion, vare sig della syfte skall uppnåsgenom köp av varor, tjänster eller på annal sätt med användande av kredit ärdet enligt förbundets mening lätt atl föreställa sig svårbedömda gränsfall,särskill i fråga om kredit vid husbyggnad och dylikl. Professorn i sill av åberopade yttrande liknandesynpunkter. Vahlén anser det vara olydligl vad som menas 1976/77:123 249 medkredit som är avsedd huvudsakligen för enskilt bruk. Enligt Vahlén måste isista hand krediliagarens för kredilgivaren utåt synbara syften bli avgörande.Förslaget skall emellertid, framhåller Vahlén, inte innebära alt kreditsökandenär skyldig all lämna en redogörelse för sina syften. Vahlén anmärker attförslaget inle gör någon skillnad mellan investeringar och köp av egentligaförbrukningsartiklar. - När del gäller konsumentkreditlagens tillämpningsområdemenar vidare, i anslutning lill 4 8 i förslaget till konsumentkredillag,alt det inle längre finns anledning att söka föra in vissa hyresavtal underbestämmelserna om krediiköp eftersom kommittén även har framlagt elt förslagtill lag med särskilda bestämmelser om uthyrning av vara som i olika avseendeninnehåller strängare regler för näringsidkaren än konsumentkreditlagen. EnligtVahlén är del då i stället av större iniresse alt draga en klar gräns mellanköp och hyra, bl. a. genom all la ställning lill problemet med hyresavlal somhar oplionsklausul. Vahlén framhåller alt konsumenien enligl den föreslagnaulhyrningslagen, då hyresförhållandet varat än , skallha rätt alt förvärva varan. Varje hyresavtal som varar längre än sex månadermåste därför enligt Vahléns mening betecknas som ell avtal som medför envillkortig äganderätt för konsumenten. Enligt Vahlén kommer ifrågavarandebestämmelser i uthyrningslagen säkerligen all intas i de skriftliga hyresavtalsom upprättas efter lagarnas evenluella ikraftträdande och således bliavialsinnehåll. Den praktiska konsekvensen härav synes vara att elt hyresavtalsom varat än bör betraktas såsom etl kreditköp. Delsynes nämligen, framhåller Vahlén, svårt all i praktiken balansera skillnadenmellan så olika regelsystem på skilda varianter av villkoriig äganderätt, denena beroende av alt konsumenien fullgör sina avbetalningar och den andra av altkonsumenten förklarar sig än avtalsslutet vilja bliägare lill godset. Kommerskollegiiiin biträder kommitténs förslag altde nu gällande konjunkturpolitiskl motiverade avbetalningsreglerna inombilbranschen bör kvarstå oförändrade. Också leasingutredningen förklarar sigutgå från att detta åtminstone t. v, blir fallet. Enligt bilkreditnämnden tordedet i de föreslagna övergång-sbestämmelserna angivna undantaget för bilhandelngälla inte endast bilaffärer som omfattas av förordningen (1959:575) med föreskrifterom vissa betalningsvillkor vid yrkesmässig försäljning av bilar utan ävenaffärer som berörs av avbetalningsöverenskommelsen rörande bilar. Delta börenligl bilkreditnämndens mening klargöras i elt molivullalande eftersom 1959års förordning inte i några materiella hänseenden gäller MRF:s medlemmar ochandra bilhandelsföretag som har anslutit sig till avbetalningsöverenskommelsen,påpekar att del därvid bör beaktas all bilförsäljning tillanställda och vissa andra bilafförer, t, ex. köp av invalidbilar, fallerutanför avbelalningsöverenskommelsen och f n. inle berörs av några särskildaregler om kontantinsats och kredittid. Även om de särskilda reglerna förbilhandeln alltså lämnas åt sidan finns del enligl bilkreditnämndens meninganledning att uppmärksamma några rättslillämp-ningsproblem som hänger sammanmed de olika regelsystemen på della område, I den prakiiska tillämpningen harsålunda visat sig att vissa slag av kringgåenden av reglerna om kontantinsatsoch kredittid fångas upp vid den rättsliga prövningen inom bilkreditnämnden,medan svårigheter har uppkommit all beivra motsvarande förfaranden inom delområde som handläggs av åklagare och domstolar med stöd av förordning.Att 1976/77:123 250 bilkreditnämndenhar kunnat gå längre när det gäller att fölla lill ansvar för vissakringgåenden av beslämmelserna hänger enligl nämnden samman med de anvisningarrörande avbeialningsöverenskommelsens tillämpning som MRF har utfärdat efterhörande av kommerskollegium och med del förhållandel all MRF-handlarna ocksåhar åtagit sig att i sin försäljningsverksamhet inle vidta åtgärd som stridermot syftet i överenskommelsen eller som är avsedd att möjliggöra etl kringgåendeav densamma. Då nu lagstiftningsåtgärder övervägs bör enligt bilkreditnämndensmening dessa för branschen besvärande olikheter i den rättsliga behandlingenrättas lill, även om bilhandelns särskilda villkor får slå kvar i övrigt.Bilkreditnämnden anser det viktigt att sådana uttalanden i förarbetena somöverensstämmer med bilkreditnämndens praxis får slå igenom också på del områdesom regleras av förordning, även om förordningen i övrigt lämnas oförändrad.Härigenom skulle de berörda olikheterna mellan de båda regelsystemen påbilköpsområdel i stort sett försvinna. Enligt bilkreditnämndens mening gällerbehovet av en samordning av nu antytt slag inle bara de situationer somkommittén har berört utan också en rad lillämpningsfrågor. anser all s. k. notariatlån pade skäl experten har anförti sitt särskilda yttrande bör undantas från den föreslagna lagenstillämpningsområde. kan enligl bankföreningen enkelt åstadkommas genometl tillägg till 1 8 andra slyckel i förslaget till konsumenlkreditlag avinnebörd att lagen ej gäller sådana "förmedlingskrediler" somförmedlas av bankinslitut som står under bankinspektionens tillsyn. 1anslutning härtill förordar bankföreningen också att krediter avsedda altsäkerställas genom panträtt i fast egendom eller lomlrält undanlas från lagenstillämpningsområde. Sådana krediler är enligt bankföreningen praktiskt tagetaldrig ell allerantiv lill en finansiering genom elt kreditköp, och atl tyngahandläggningen av ärenden rörande fasligheiskredit med redovisning av"den effektiva räntan" torde, enligt bankföreningens uppfattning,inte tillgodose något praktiskt behov hos konsumenlerna. Även professornLennart Vahlén framhåller i sill av åberopadeyttrande alt den föreslagna konsumentkredillagen synes få etl alltförvidsträckt tillämpningsområde om den skall omfatta även lån mol panträtt ifast egendom. Kommiiténs förslag att kredilgivare skall varaskyldig alt vid marknadsföring av krediler och i samband med avtal omkreditköp eller lån lämna uppgift om bl. a. kreditkoslnad siöds i princip ellerlämnas i princip ulan erinran av praktiskt laget samtliga remissinslanser. 1flera remissyttranden framhålls att detta förslag är av särskild betydelse förall förbättra konsumentens ställning inle bara genom att bättrebeslutsunderiag ges utan också genom all konkurrensen mellan olika kreditformeroch kreditgivare främjas. Såsom framgår av ett föregående avsnitt (1.2)ifrågasätter vissa remissinstanser om inte informalionspliklen bör reglerasinom ramen för marknadsföringslagen. Flera remissinstanser betonar vikten av attupplysningsplikten ges en sådan utformning att den information som skalllämnas blir lättillgänglig för konsumenterna samt praktiskl hanieriig förkreditgivarna. 1976/77:123 251 nariktning framförs bl. a. av datainspektionen. handelskammare,köplagsuiredningen, LO, SHIO, MRF, ,Husmodersförbundei Hem och Samhä//e. a. handelskammare och MRFframhåller att det får förutsättas atl schablonregler och s. k. lathundar fårkomma till användning i den praktiska tillämpningen. MRF framhåller ocksåvikten av all myndigheterna och handeln gemensamt utarbetartillämpningsanvisningar. Även enligl lorde del varanödvändigt att tillsynsmyndighetens föreskrifter om redovisning av deneffekliva räntan meddelas i tabellform så atl de kan tillämpas vid butiks-eller bankdisken utan särskilda räkneoperationer i varje enskilt ärende. Ianslutning härtill framhåller bankföreningen viklen av all tillsynsmyndighetenges tillräckliga resurser för alt kunna utforma praktiskt användbaraföreskrifter. Hemförsäljningskommiiién (majorilelen) är positivtill den föreslagna upplysningsplikten men anser atl det kan finnas skäl altinte ha alltför stora förväntningar på effekterna av de föreslagnabestämmelserna. Förutsättningen för atl informationen skall få någon effekt idet enskilda fallet är nämligen alt konsumenten har tillgång till alternativafinansieringsformer. För den svage konsumenien, som inle är"bankmässig", blir informationen om den höga kostnaden föravbelalningsköp närmast en ytteriigare sten på bördan. Hemförsäljningskommitténpåpekar att det av belänkandet framgår atl konsumenterna i påverkatsmyckel litet i sill beteende av den där föreskrivna informationen om denrelativa kostnaden för krediten. och Svenska reklambyråförbundei anser del oklart vad sommenas med marknadsföring där kredil erbjudes. Tolkningen av innehållet i 3 8förslaget till konsumentkreditlag kan därför komma atl variera mellan olikakreditgivare och lillämpningen av beslämmelserna i paragrafen kan komma allvålla besvärligehler. och förbundet blir för en reklamköparetolkningen av särskild betydelse när utrymmet för informalion är begränsat på gmndav mediets karaktär. Delta gäller exempelvis vid s. k. slagordsreklam,informalion på dekaler, miniaffischer etc. Föreningen och förbundet anserdärför att lagtexten bör innehålla klarare definitioner av begreppetmarknadsföring med krediterbiu-dande. Föreningen och förbundet understrykervidare nödvändigheten av att tillämpningsföreskrifter i fråga omupplysningsplikten tar hänsyn till atl informationsmängden måste anpassas lillmediets förutsältningar och att begränsningar av informationen därför i vissafall av praktiska skäl är nödvändiga. Även ulgår ifrån atttillsynsmyndigheten får befogenhet alt i individuella fall ge dispens frånskyldigheten att i annonsering och skyltning ange den effektiva ränlan. Bolagetarbetar av tradition med igenkänningssymboler i säljföretagens annonser och påderas dörrar, fönster och kassaplatser (dekaler). Dessa K-märken fyllervisseriigen syftet att erinra kunden om möjligheten att köpa med hjälp avKöpkort, men de är enligt bolagets mening inte egentliga erbjudanden om kreditulan snarare en be-lalningsanvisning av samma typ som "Betala gärna medcheck". Bolaget framhåller all varken K-märkena i säljförelagsannonsereller dekalerna har sådan storlek och utformning atl de på elt för konsumentenmeningsfullt sätt kan förses med uppgift om den effektiva räntan samt atl detf, ö, i prakliken skulle vara ogörligt att byta fönster- och kassadckaler eftervarje ränteändring. 1976/77:123 252 Daiainspekiionen framhåller atl del är väsentligtall konsumenten får saklig och riklig informalion innan ell köpslutes. Beträffande informationsplikten enligl 9 8 i den föreslagnakonsumentkreditlagen kan det emellerlid enligl datainspektionens meningifrågasättas om inte uppgifternas mängd motverkar det vällovliga syftet. För enköpare är det egentliga in-formalionsbehovel all få den ekonomiska innebördenav kredilavlalet klargjord för sig. Den föreslagna informationsskyldigheteninnebär bl, a, att en trefaldig information skall lämnas om kostnaderna förkrediten. Datainspektionen anser det kunna övervägas om inle erforderliginformalion kan lämnas på elt för köparen lältillgängligare sätt. Liknandesynpunkter anförs av köplagsuiredningen, , , . , konfckiionsindu-siriföreningen samt en ledamot avhemförsäljningskommittén (direktören ), vilka också ifrågasätterom syftet alt köparen skall kunna basera sitt beslut på en jämförelse mellanolika kreditmöjligheter tillräckligt tillgodoses om upplysningsplikten kanfullgöras först i avtalsögonblickel genom uppgifter i kontraktet. KO anser det vara av största belydelse alt regelnom upplysningsplikt inför avtalsslutet får genomslagskraft. För att uppnå dettabör enligl KO påföljden för brott mol regeln skärpas. KO ansluter sig lillförslaget all vid kontoköp upplysning enligt 9 8 om den effekliva räntan skalllämnas inte vid inköpstillfället ulan när kredilöverenskommelsen träffas. Denav utredningen föreslagna upplysningsplikten bör enligt KO:s mening dockutökas, KO framhåller alt kontohavaren när kredilöverenskommelsen träffas -oavsett vilken informalion som då lämnas lill honom - inte klart kan inse vilkaamorteringar och kostnader som ett ianspråktagande av krediten kommer attmedföra. Krediikostnaden kan då inte anges, eftersom den är beroende avframtida händelser, dvs, av i vad mån kontohavaren lar krediten i anspråk ellerej. KO anser del kunna förmodas all kontohavaren, inte minst sedan han redantagit i anspråk viss kredit, har svårt att inför en ny debitering av kontotavgöra vilken effekt denna kommer all få i fråga om ytterligare koslnader. Dellämpligaste skulle därför vara om kontohavaren inför varje ny debitering hadekännedom om de koslnader som hade samband med den kredit som redan tagits ianspråk, KO framhåller atl del visseriigen inte torde vara möjligt attåstadkomma detta med nuvarande system för debitering och redovisning avkonton, men all det dock finns vissa möjligheter att ge kontohavaren överblicköver sin kosinads-slällning, 1 föreskrivs i den federala s, k. "Truthin Lending Ad" alt vissa uppgifter om krediikostnaden skall anges i detmånatliga saidobeskedet. Enligt KO bör delta kunna lillämpas också här. KOanser det därför böra föreskrivas atl uppgift skall lämnas om den effektivaräntan på ianspråktagen kredit då saidobesked utfördas eller skriftligt kravframställs på grund av gjord debitering av kontot, Köplagsuiredningen påpekar att ell skäl till atlkreditköpkommillén vill låla all kredilgivning för konsumtionsändamål omfattasav den föreslagna konsumentkreditlagen är att del enligt kommitténs meningfordras enhetlighet i begrepp och normer för alt konsumenterna skall kunnaöverblicka olika alternativ på kredilmarknaden, Köplagsuiredningen anser detdock kunna ifrågasättas om den enhetlighet som kommittén föreslår är ägnad attöka överskådligheten. Den leder bl, a. lill en högt driven abstraktion ibegreppsbildningen, något som inle bara för allmänheten ulan även för fackmänkan bereda svårigheter när man skall bilda sig en uppfattning om vad som avsesoch jämföra fördelar och olägenheter av olika kreditformer Köplagsutredningenframhåller bl. a. atl begreppet krediiköp täcker transaktioner som sinsemellanskiljer sig avsevärt. De fakta som en konsument kan behöva känna vid dessaolika köp varierar enligt köplagsutredningen starkt, och krediikostnadenuttryckt som effektiv ränta är blott ell av dem.