prop · G003151 · 1976-12-31 00:00:00 — Omfullföljd av talan mot hyresnämnds beslut i ärende enligt 12 kap. jordabalkeneller i ärende angående bostadsrätt, tvångsför-vjUning eller bostadssaneringeller i ärende enligt lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. finnsbestämmelser i 12 kap. 70 § jordabalken, 76 § bostadsrättslagen (1971:479), 17§ lagen (1970:246) om tvångsförvaltning av bostadsfastighet, 21 §bostadssaneringslagen (1973:531) samt 25 § lagen om förvärv av hyresfastighet m.m. Omfullföljd av talan mot hyres nämnds beslut i ärende enligt 12 kap. jordabalken eller i ärende angående bostadsrätt, bostadssane ring eUer särskild förvaltning eller i ärende enligt lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfasfighet m.m. finns bestämmelser i 12 kap. 70 § jordabalken, 76 § bostadsrättslagen (1971:479), 21 § bostadssanerings lagen (1973:531), 34 § bostadsför valtningslagen ( ) samt 25 § lagen om förvärv av hyresfas tighet m.m. Mot beslut av hyresnämnd får talan föras särskilt, omnämnden 1. avvisat ansökansom avses i 8, 11, 14-16, 16 a eller 16 c §, 2. avskrivitärende enligt 8-10, 16,16 a eller 16 c §, dock ej när ärendet kan åtempptagas, 3. förordnatangående ersättning för någons medverkan i ärendet, 4. utdömt viteeller annan påföljd för underiåtenhet att iakttaga föreläggande eller ådömtstraff för förseelse i förfarandet. » Senaste lydelse 1975:1133. 1976/77:151 131 Särskildtalan föres genom besvär hos bostadsdomstolen från den dagbeslutet meddelades. Besvärshandlingen skall inges till domstolen. 27 § Beslämmelsernai 5 kap. om offentlighet och ordning vid domstol ägermotsvarande tillämpning vid nämnd. Expert som avses i 5 § andra stycket dennalag fär närvara vid hyresnämndens överiäggning lill beslut. Utövervad som följer av 5 kap. Utöver vad som följer av 5 kap. I § rällegångsbalken kan hyres- I § kan hyres nämnd förordna att sammanträde nämnd förordna att sammanträde för handläggning av ärende enligl 1, för handläggning av ärende enligl 1, 9 eller 17 § lagen (1975:1132) om 9 eller 17 § lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfaslighel m.m. förvärv av hyresfastighet m. m. e/- skall hållas inom stängda dörrar, ler enligt 11 § andra stycket eller om del behövs av hänsyn till privat- 12, 13 eller 16 § bostadsförvalt- livels helgd eller enskilds behöriga ningslagen ( ) skallhållas inom slängda dörrar, om det be- hövsav hänsyn lill privatlivels helgd eller enskilds behöriga ekonomiska intresse. 32§ Föres ej talan mot nämnds beslut Föres ej talan mot nämnds beslut enligt 9 kap. 14 § eller 12 kap. enligt 9 kap. 14 § eller 12 kap. 24 a § jordabalken eller 13 a § den- 24 a § jordabalken, 13 a § denna na lag, får beslutet verkställas så- lag eller 13 eller 15 § eller 25 § som lagakraftägande dom. lagen( ), får beslutet verk- ställassåsom lagakraftägande dom. Dennalag träder i kraft . Äldrebestämmelser gäller fortfarande i fråga om mål eller ärende som är anhängigtvid hyresnämnd vid ikraftträdandet. Lagom ändring i lagen (1937:249) om inskränkningar i rätten att utbekommaallmänna handlingar Härigenomföreskrives att 26 a § lagen (1937:249) om inskränkningar i rätten attutbekomma allmänna handlingar' skall ha nedan angivna lydelse. 26a § Handhng som angår förvärvstiU- Handling som angår förvärvstillståndeller tillstånd till förköp enligt stånd eller tillstånd till förköp enligtlagen (1975:1132) om förvärv av lagen (1975:1132) om förvärv av *Senaste lydelse 1975:1133. ' Lagen omtryckt 1976:611. och som lämnar upplysning om enskilds förhållanden får icke utansamtycke av den vars förhållanden avses i handlingar lämnas ul lidigare än ijugoår från handlingens datum, om ulläm-nande kan leda till skada för den berörde. eUer särskild förvaUning enligl bostadsförvalt ningslagen ( ) och som lämnar upplysning om enskilds för hållanden får icke utan samtycke av den vars förhållanden avses i handlingen lämnas ut tidigare än från handlingens datum, om utlämnande kan leda till skada för den berörde. Förstaslyckel gäller ej hyresnämnds eller bostadsdomstolens beslut. Dennalag träder i krafl . Lagom ändring i lagen (1974:1082) om bostadsdomstol Härigenomföreskrives att 17 § lagen (1974:1082) om bostadsdomslol skall ha nedan angivnalydelse. Om rättegången gäller itillämpliga delar bestämmelserna i 52 kap. 3, 5-9, 11 och 12 §§rättegångsbalken om besvär i hovrätt samt vad som i samma balk är föreskrivetom tvistemål, allt i den mån ej annat följer av denna lag eller annanförfattning. Uiöver vad som följer av 5 kap. I § rällegångsbalken kan boslads domstolen förordna all sammanträ de för handläggning av ärende en ligt 1,9 eller 17 § lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m. m. eller enligt 11 § andra stycket eller 12, 13 eller 16 § bostadsför\'aU- ningslagen ( ) skall hållas inom slängda dörrar, om del behövs av hänsyn till privatlivets helgd eller enskilds behöriga ekonomiska inlresse. Utövervad som följer av 5 kap. I § kan bosladsdomstolen förordna attsammanträde för handläggning av ärende enligt 1,9 eller 17 § lagen(1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m. m. skall hållas inom stängdadörrar, om del behövs av hänsyn lill privatlivets helgd eller enskildsbehöriga ekonomiska inlresse. Dennalag träder i kraft . 1976/77:151 133 Närvarande:f. d. justitierådet , justitierådet , regeringsrådetReuterswärd, justitierådet . tillhandakommet utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 30mars 1977 har regeringen på hemställan av statsrådet beslutat inhämtalagrådels yttrande över förslag till 1. bostadsförvaltningslag, 2. lag om ändring i bostadssaneringslagen (1973: 531), 3. lag om ändring i lagen (1937:188) om arrendenämnderoch hyresnämnder, 4. lag om ändring i lagen (1937: 249) ominskränkningar i rätten alt utbekomma allmänna handlingar, 5. lagom ändring i lagen (1974:1082) om bostadsdomstol. Förslagen, som finns bilagda detta protokoll, har inför lagrådet föredra gits av hovrättsassessorn . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet: Denföreslagna nya lagen är avsedd att ersätta lag om tvångsförvaltningav bostadsfastighet. Liksom denna skall den föreslagna lagen möjliggöra tvångsmässigaingripanden mot fastighetsägare som missköter sina hyresfastigheter. Däremotmeddelas inte några regler om förvaltning av fastigheter vilkas skötsel ochunderhåll ej eftersatts. Med hänsyn härtill är det föreslagna namnet"bostadsförvaltningslag" enligt lagrådets mening mindre lämpligt,eftersom det ej ger någon antydan om den nyssnämnda begränsningen avämnesområdet utan kan ge anledning till det missförståndet att lagen gerallmänna regler om hur en bostad skall förvaltas. Somen gemensam beteckning pä de båda huvudformerna av ingripanden som skall kunnaske - förvaltningsåläggande och tvångsförvaltning -har i förslaget använts "särskildförvaltning". Denna term har också använts i ett par av de föreslagna följdlagamasåsom betecknande området för den nu ifrågavarande lagen. Lämpligen bör dendärför ingå i lagens benämning. Lagrådet föreslår att lagen får heta "Lagom särskild förvaltning av bostadsfastighet". 1976/77:151 134 1fråga om lagens tillämpning på bostadsrättsföreningar anförs i motiven att -liksom antagits beträffande bostadssaneringslagen - lagen ej skall gälla, dåbostadsrättsföreningen är innehavare av bostadsrätt och i den egenskapen hyr utlägenheten. Däremot blir lagen tillämplig, om föreningen hyr ut minsl en av lägenhelernadireki i slällei för all upplåla den med bosladsräll. Del kan anmärkas all ellytterligare fall, där lagen lorde bli lillämplig, är det alt gjord upplåtelseav bostadsrätt är ogiltig enligl 7 § bosladsrällslagen men den lilllänkle bosladsrällshavarentillträtl lägenheten och hyresavial därför enligl nämnda paragraf fjärde slyckelskall anses ingånget. 2,9 och 13 §§ Enligl2 § i remissförslaget skall beslut om särskild förvallning kunna fallas, omfastigheten ej förvaltas på etl godtagbart sätt. Om förvaltningsåläggande inlekan anses lillräckligt skall hyresnämnden förordna all fastighelen skallställas under förvallning av särskild förvaltare, tvångsförvaltning. Det kundekanske väntas, all då i 9 § ändamålet med tvångsförvallningen anges,anknytning skulle ske till denna i 2 § angivna förutsättning för ingripande.Förvaltaren borde m.a. o. förvalta fastigheten så att fastigheten bragles upp lilloch hölls i elt godtagbart skick. I 9§ föreskrives i fråga om dels att förvaltare skall svara fören lillfredsslällande skötsel av fastigheten, dels att de olägenheter somföranlett ingripandel skall undanröjas. Härutöver skall fastigheten ävengenomgå sådan förbättring och modernisering som "är förenlig med enändamålsenlig fastighetsförvaltning". Härav synes framgå att ambitionernaför förvaltningen skall ställas högre än alt endasi hålla fasligheten igodtagbart skick. Hur högt man skall sträva kan däremot knappast anses angivetpå ell nöjaktigt sätt. Vad som är "ändamålsenlig fastighetsförvaltning"kan i ett fall, där olika nivåer för förbättrings- och modemiseringsarbelen ioch för sig är tänkbara, knappast bedömas utan en viss precisering avändamålet. Bestämmelsen kommenteras visserligen i någon mån i motiven men ävendär är det fråga om mycket allmänna ordalag. Detkan anmärkas att viss oklarhet rörande det ändamål eller den nivå som skallgälla för tvångsförvaltningen skapas även av vissa andra uttalanden. Sålundasägs i motiven till 18 §, att fråga om förlängning av tiden för förvaltningenskall bedömas med utgångspunkt i de i 2 § - alltså ej 9 § -angivna rekvisiten.I 16 § anges fastighetsägarens upplysningsskyldighet avse upplysningar sombehövs för "tillfredsställande" förvaltning. Hänvisas kan också till12 och 18 §§. Bestämmelseni 9 § anknyter i sin avfattning till gällande lag. Remissförslagetintroducerar emellertid en radikal nyhet i förhållande till vad nu gäller.Förslaget utgår från att enligt tvångsförvaltningslagen förvaltarenshandlingsmöjlighet begränsas av att endast fastighetens avkastning och 1976/77:151 135 vad som kan erhållas genom belåning av fasligheten slår lillförvaltarens förfogande för åtgärdermed denna. 1 förslaget upptas däremot möjlighet att ålägga fastighetsägaren personligen all ulgemedel; han svarar sålunda i princip med hela sin förmögenhet för vad som befinnesbehöva användas på fasligheten, 13 §. Del "tak" som anses föreligga enliglnu gällande lag har m.a.o. tagits bort. synes nödvändiggöra all "ambilionsnivån"för förvahningen ägnas en siörre uppmärksamhel än som förefaller ske i remissförslagel.I varje fall bör så ske såviii avser möjlighelen all göra faslighelsägarenpersonligen ansvarig. Särskill gäller della i fråga om sådan "förbättringoch modernisering" som skall kunna företas enligl 9 §. Föreskriften all förvaharenskall vara verksam för all skälig avkaslning erhålles innefallar uppenbarligeninle någon lillräcklig regulator. Delsamma gäller hänvisningen i moli-ven lillsådan förräniningskalkyl som anges i 5 § bosladssaneringslagen. Olvivelakligl möler svårighder all. om man inte tillämpar "godtagbar-helsnivän".finna en formel för beskrivning av ändamålet med förvaltningen som tillgodoserhyresgäslernas berättigade anspråk och som ändå beaktar den hänsyn som ävenmed avseende på faslighelsägare av nu ifrågavarande slag måsle las lill dennespersonliga förhållanden. En möjlighet, som innebär anknytning lill gällandelag. vore då all i fråga cm samtliga åtgärder som avses i 9 §, sålunda ävenförbättring och modernisering som är förenlig med ändamålsenlig förvallning, faslighelensavkaslning och vad som kunde erhållas genom belåning av denna alllid finge tasi anspråk. För att över huvud bringa fastigheten i ett godtagbart skick, dvs.föra den ovan gränsen för ingripande enligl 2 §, men inle för andra åtgärderskulle fastighetsägarens personliga förmögenhet kunna las i anspråk; ettvidsträcktare ianspåktagande borde kanske dock få ske, om särskilda skäl voreför handen. Anses emellertid en uppdelning av antytt slag ej lämplig,bör åtminstone förutsätlningarna för alt ålägga faslighelsägarenbetalningsskyldighet enligl 13 § avfattas så att ett hänsynstagande lillfastighetsägarens personliga förhållanden möjliggörs. 1 allt fall av motiven lilldetta stadgande tycks framgå att någol sådant hänsynstagande över huvud ejskall få ske i själva ärendet om belalningsåläggande. Det kan emellertidpåpekas atl vad här i motiven lill 13 § sägs knappast står i godöverensstämmelse med vissa andra uttalanden, som tvärtom tycks ange attfastighetsägarens personliga förhållanden skall beaklas. Sålunda framgår avmotiven lill 21 § andra slyckel all vid bedömande av frågan om ulbdalning lillfastighetsägaren av behållna medel som ej behöver avsättas för förvaltningenfastighetsägarens behov av medel lill sin försörjning skall beaklas. En sakför sig är atl della ej framgår av lagtexten, etl förhållande varfill lagrådetåterkommer. Molivut-lalandet synes förulsälla, all vid bedömningen av vad sombehövs för förvahningen, sålunda bl.a. ambitionsnivån för denna, hänsyn skalltas lill fastighetsägarens personliga förhållanden. 1976/77:151 136 Vadnu anförts leder till all, om andra vägar för precisering av förvaltningensändamål ej anses lämpliga, i allt fall bestämmelsen i 13 § av remissförslagelbör avfattas så atl därav klart framgår all vid bedömandet av frågan om belalningsåläggandehänsyn kan och skall las till fastighetsägarens personliga förhållanden. Dettakan ske genom atl i 13 § efter orden "får hyresnämnden" inskjutsorden "i den mån del finnes skäligl med hänsyn till fastighetsägarensförhållanden och övriga omständigheter. 1 remissprotokoUetanförs all vad som kännetecknar en bristfällig fastighetsförvaltning fårbedömas mot bakgrund av fastighetsägarens skyldigheter enligt olika regler iannan lagstiftning och enligt avtal. Härvid hänvisas bl. a. till bestämmelsemai 9-19 §§ hyreslagen om lägenhets skick. Det uttalas att dessa bestämmelserinnebär alt faslighelsägaren är skyldig alt se till alt uthyrdabostadslägenheter befinner sig i brukbart skick och all löpande underhålladem. Denämnda bestämmelsema i hyreslagen är enligt 1 § Qärde slyckel i samma lag iprincip tvingande. I vad de hänför sig lill vad som i förevarande sammanhangär av särskilt intresse, nämligen fastighetsägarens skyldigheter med avseende ålägenhets skick, är de dock i viss utsträckning dispositiva. Enligt 9 § gälleratt hyresvärden på tillträdesdagen skall tillhandahålla lägenheten i sådantskick all den enligt den allmänna uppfattningen i orten är fullt brukbar fördet avsedda ändamålet men bestämmelsen kan frångås genom avtal. I 15 §föreskrivs att hyresvärden skall hålla lägenheten i sådantskick som anges i 9 § men även denna bestämmelse kan frångås genom avtal;beträffande andra fastigheter än enfamiljshus är regeln dock i fråga ombostadslägenheter tvingande när det gäller sedvanliga reparationer. Deanförda bestämmelsema innebär att avtal varigenom hyresgäst förklarat sig åtnöjasmed att lägenheten är under normal standard i viss utsträckning kan varabindande (jfr , Allmänna hyreslagen, 1969, s. 75 och 111 samt , Dennya hyresrätten, 1976, s. 181). Förhållandet kan självfallet vara av betydelsevid bedömningen humvida det i visst fall föreligger fömtsättningar föringripande enligt den föreslagna lagen. Imotiveringen till paragrafen anges i fråga om fömtsättningarna för ingripande,att det inte krävs att bristema i fastighetens förvaltning kan tillskrivasfastighetsägaren som försummelse utan att det räcker med att man objektivt kanslå fast att förvaltningen inte fungerar tillfredsställande från hyresgästemassynpunkt. Dettauttalande synes inte stå väl i överensstämmelse med den föreslagna lagtexten i2 §, där ett av fallen då särskild förvaltning skall kunna beslutas är attfastighetsägaren "försummar" vården av fastigheten. Det citeradeordet torde innebära att den brist det är fråga om kan subjektivt läggasfastighetsägaren till last. Prop.1976/77:151 137 Delnämnda i lagtexten angivna rekvisitet liksom del därnäst upptagna - attfastighetsägaren underlåter att vidtaga angelägna åtgärder för att bevarasundhet, ordning och skick inom fasligheten - har hämtats från I § i 1970 årslag, varvid dock rekvisiten gjorts mindre stränga genom atl vissa förstärkandeord ("väsentligen", "uppenbart") uteslutits. Det synesklart alt enligt lag en viss hänsyn kan tas lill subjektivaomständigheter, då det gäller att avgöra om eftersatt underhåll eller andrabrister skall medföra ingripande av hyresnämnden. I den lill grund förlagstiftningen liggande departementspromemorian yttras bl.a. (se prop.1970:133 s. 26), att otillräckliga ekonomiska resurser inte bör få åberopas somett skäl mot tvångsförvaltning och all hyresgästernas motstånd mottvångsförvaltning inte bör fä hindra en sådan men atl det dock i undantagsfallgivetvis kan föreligga godtagbara subjektiva ursäkter för brister iunderhållet. Som exempel härpå anförs alt brisler i en lägenhet kan varaorsakade av hyresgästen eller ha varit obekanta och omöjliga att upptäcka förfastighetsägaren. Del lillägges att emellertid försiktighet bör iakttagas närdet gäller att göra undantag. Dessa uttalanden har, såvitt framgår avpropositionen, inte blivit motsagda under lagstiftningsärendets fortsattabehandling. Enligllagrådels mening måsle avfattningen av lagtexten i nu angivna delar anses tydapå att försummelse, även i subjektivt avseende, åsyftas. Någon inverkan påtolkningen torde del inte ha att i lagrummet såsom ett nytt rekvisit nutillagts att det på annat sätt framgår att fastighetsägaren icke förvaltarfastigheten på ett för de boende godtagbart sätt. Lagrådetanser att även i sakligt hänseende övervägande skäl talar för att principiellahinder inte bör föreligga mot att subjektiva faktorer beaktas. Något motiv fören ändring härvidlag har heller ej anförts i remissprotokollet. Med deallmänna krav på godtagbar bostadsstandard som uppställes synes detemellertid ligga i sakens natur att, om underhåll eller skötsel eftersatts isådan grad att objektivt sett ett ingripande vore berättigat, utrymme ytterstsällan kan finnas för att av subjektiva skäl låta fastighetsägaren sHppaföljderna i form av ingripande från hyresnämnden. Omlikväl den förut angivna i motiven till 2 § uttalade meningen vidhål-les, syneslagtexten böra jämkas, åtminstone så att ordet "försummar" utbytesmot "eftersätter" eller liknande uttryck och att den fömt nämnda lokutionenatt fastighetsägaren icke förvaltar fastigheten på ett godtagbart sätt ersattesmed "att fastigheten icke förvaltas etc". Idenna paragraf anges - efter den allmänna beskrivningen i 9 § - mer i detaljförvaltarens uppgifter och vad som är undandraget hans befogenhetsområde. Reglematorde också utgöra stöd för förvaltarens behörighet att med förpliktande verkanför fastighetsägaren ingå avtal och företa andra rättshandlingar Ofr prop.1970:133 s. 104). Någon klar gränsdragning mellan förvaltarens befogenheter ochhans behörighet att med bindande 10 1976177. Prop.1976/77:151 138 verkan företräda fastighetsägaren gentemot tredje man skeremellertid inle; detsamma gäller lag (jfr anf. s. 32 O- Fråganär av intresse då del gäller alt avgöra vilken betydelse som, för den händelseförvalla-ren skulle överskrida sina befogenheler, skall tillmätas iredje mansgoda tro. Klart är väl att om förvaharen skulle företa rällshandlingsom enligl vad som direkt framgår av lagtexten är undandragen honom, Iredje manej bör kunna åberopa god tro. Det gäller 1. ex. överiålelse av fastigheteneller ingående av borgensförbindelse. Mer iveksaml är hur lägel blir, omförvaltaren utövar sin befogenhet enligl andra stycket sista meningen att ingåkre-ditavial men della avial slår i missförhållande lill de ekonomiska förutsäuningarnaför förvaltningen. Om tredje man i god tro skulle felbedöma kreditenstillåtlighet, synes han böra ha rätt all göra avlalel gällande. Delta bliralltså bindande för fastighetsägaren (jfr prop. 1975:103 s. 384). En sak försig är att fastighetsägaren kan tänkas få etl skadeståndsanspråk molförvaltaren på gmnd av vad som förekommil. Det är ej ovanligt all författningar innehållerbestämmelser om all myndighet kan förelägga fastighetsägare atl vidtaga viss ålgärdeller liknande. Fråga uppkommer hur en sådan beslämmelse skall tillämpas, närfråga är om faslighet som står under tvångsförvaltning. Som exempel på bestämmelse av denna typ kan anges 15 §lagen (1976:666) om påföljder och ingripande vid olovligt byggande("ägaren av den faslighel, byggnad eller anordning, varom fråga är"),18 § lagen (1960:690) om byggnadsminnen ("ägaren av byggnadsminne")och 23 § brandlagen (1974: 80) ("ägaren eller innehavaren"). Närförfattning på delta sätt anger den ansvarige torde, enligt praxis,föreläggande endast kunna riktas mot den angivna personkretsen. Dock anses atl beiräffandeomyndig föreläggandet i stället skall rikias mot förmyndaren. Vid Ivångsförvallning är ägaren fråntagen varje befallningmed faslighelens förvallning. Det är därför ej ändamålsenligl all rikla ellföreläggande mol honom och sådana förelägganden bör ej heller komma i fråga OfrRRK K72: 2: 22, där etl föreläggande som riktats mol ägare av tvångsförvaltadfastighet upphävdes). Frågan om föreläggande kan riktas mol förvaltaren istället för fastighetsägaren har veterligen icke varit föremål för prövning.Praxis allmänna inställning lill dessa frågor visar dock stor obenägenhet alt(bortsett från fall av förmynderskap) som räll adressat för föreläggandegodtaga annan än den som direkt anges i författningen. Den nu föreslagnalagtexten i paragrafens första stycke bör emellertid kunna anses ulgöra lillräckligtstöd för atl förelägganden kan riktas mot förvaltaren. I fråga om fastighetsägarens handlande kan spörsmål om godtro hos tredje man länkas uppkomma. Sålunda anmäler sig frågan om betydelsen 1976/77:151 139 avatl Iredje man saknar kännedom eller misstanke om all faslighelen omhänderhasav en särskild förvaltare. Det förefaller klart, atl man inte enbart på grundav atl förvaltarskapet skall anlecknas i fastighetsboken (26 §) får betraktadet som känt för envar (jfr 18 kap. 8 § jordabalken). Tredje man måste ha rättatt åberopa god tro med påföljd att avtal som fastighetsägaren slutit blirgällande. Av någon egentlig betydelse kan väl emellertid delta bli endasi omfastighetsägaren söker utnyttja fastighelen som kredilunderiag. Från att utlaganya pantbrev i fasligheten är faslighelsägaren tydligen förhindrad på grund avanleckning enligt 26 §. Däremol finns intet som hindrar, all han skulle kunna panlsäitainneliggande pantbrev eller överhypolek på pantbrev som finns hos långivare.Och härvid blir tydligen god tro hos den nya långivaren av betydelse. Eftersomemellertid förvaltaren ju - såvitt möjligt - skall underrätta långivare om förvaltningsbeslutel(20 § Iredje stycket) och kan utverka edilionsföreläggande beiräffandepantbrev som faslighelsägaren innehar (17 §), blir väl i realiteten riskernaför förfaranden av nu berört slag ej så stora. Andra avtal som fastighetsägarenkan länkas ingå måsle väl i och för sig likaså kunna åberopas av tredje man igod tro men ej heller della lorde kunna få någon större praktisk betydelse. Beträffandedenna paragraf får lagrådet till en början erinra om vad som ovan yttratsbeträffande 2, 9 och 13 §§ gemensamt. I 13§ stadgas, att om medel till förvaltningen ej i tillräcklig mån kan erhållasgenom löpande intäkter eller genom lån, hyresnämnden på begäran av förvaltarenfår ålägga fastighetsägaren att ulge medel. Efter ordalagen får belalningsåläggandetillgripas endast om andra möjligheter atl erhålla medel inte står till buds. Imotiven sägs emellertid att någon ullryckligl krav på att övriga möjligheterskall ha uttömts för att det skall komma i fråga att ålägga fastighetsägarenbetalningsskyldighet ej bör uppställas. Motiv och lagtext förefaller alltsåinte alt överensstämma. mening saknas anledning till annan regel än den som lagtextensordalag ger vid handen eller sålunda att belalningsåläggande endast skall varaen subsidiär möjlighet. Vid bedömande av frågan om lånemöjlighet står tillbuds, måste dock naturligtvis hänsyn tas till om de villkor på vilka lån kanerhållas är rimliga.