prop · G00360 · 1976-12-31 00:00:00 — (c) the promotion of a better knowledge of the activities of the as an element for use in economic and social policies and program mes, 7, In order to ensureadequate consideration of the matters referred to in the preceding Paragraphs,consultations should be underlaken at appropriate intervals fixed by agreemenl,but at least once a year, 8, Measures appropriatelo national conditions and practice should be laken to ensure co-ordination betweenthe procedures provided for in this Recommendalion and the activities ofnational bodies dealing with analogous questions, 9, When this is consideredappropriate after consullalion wilh the representative organisations, the competentauthority should issue an annual report on the working of the procedures providedfor in this Recommendalion, randen skall liilämpas för samråd i andra frågor av gemensamlintresse, såsom (a) förberedande, genomförande och utvärderingav aktiviteter på det tekniska samarbetets område, i vilka internationella arbetsorganisationenmedverkar; (b) åtgärder somskall vidtas med anledning av resolutioner och andra beslul som antagils avinternationella arbetskonferensen, regionala konferenser, industrikommittéeroch andra av internationella arbetsorganisationen sammankaUade möten; (c) främjande avökad kunskap om internationella arbetsorganisationens aktiviteter såsom etlelement som kan utnyttjas i ålgärder och program på det ekonomiska och socialaområdet, 7, För atlsäkerställa en tiUfredsställande prövning av de frågor som avses i de föregåendepunkterna bör samråd äga rum med lämpliga tidsmellanrum, fastställda genomöverenskommelse, dock minsl en gång , 8, Åtgärder lämpadeefter varje lands förhållanden och sedvanor bör vidtagas för all säkerställasamordning mellan de förfaranden som avses i denna rekommendation och deaktiviteter som utövas av nationella organ som behandlar liknande frågor. 9, Då så befinnes lämpligt efter samråd med de representativa organisationerna, bör vederbörande myndighet avge en re dogörelse för hur de i denna rekommenda tion avsedda förfarandena har fungerat. 1976/77: 60 29 SedanKungl, Maj:t beslutat inrätta en delegation med uppgift altbehandla ärenden rörande medverkan i det internationellasocialpolitiska samarbetet, utfärdade Kungl, Maj:t nyabestämmelser för delegationen, vUka därefter ändrats genom beslut den 5november och saml . Delegationenhar antagit benämningen . Kungl,Maj:l faslställer med upphävande av tidigare i ämnet meddelade beslut följande bestämmelser för verksamhet. Kommilténskall avge yttranden och upprätta förslag i ärenden rörande förhållandel lillinternationella arbetsorganisationen samt även i övrigt biträda i frågor somrör medverkan i del internationella arbetsmarknads- ochsocialpolitiska samarbetet. Kommitiénskall beslå av högsl nio ledamöter, vilka ulses av Kungl. Av ledamölernaskall tre företräda del statiiga intresset, tre arbelsgivarintresset och tre arbetstagarintresset. Kungl,Maj:t ulser även högst nio personer alt vid förfall för ledamöter i kommitténvara ersättare för dem, Kungl,Maj:l ulser en av de ledamöter, som företräder det statUga intresset, all varaordförande saml en av dessa ledamöter eller en av deras ersättare alt vara viceordförande i kommittén. skall finnas en av chefen för förordnadsekreterare jämte det arbetsbiträde i övrigt som behövs. Kommitténsammanträder på kallelse av ordföranden. När kommitién skall behandla ärende,vari kommittén inte skall ge uttryck ål viss mening, eller annat ärende avmindre betydelse, får ärendet på kommitténs vägnar handläggas av ordförandenensam, Sådanl ärende skall anmälas på nästkommande sammanträde. att tillKungl, Maj:l avge yttrande över rapporter och förslag från internationella arbetsbyrån, atltill arbetsbyråns generaldirektör avge sådana redogörelser, som enligt artikel19 i internationella arbetsorganisationens stadga skall upprättas avmedlemsstat eller som föranleds av medlemskap i internationellaarbetsorganisationens induslrikommittéer, attefter begäran av internationella arbetsbyrån eller annan mellanstatlig organisalionpå Kungl. Maj:ls uppdrag utarbeta redogörelser för svenska arbetsmarknads- ochsocialpolitiska förhållanden eller lämna upplysningar därom, samtatt enligt fastställd ordning översätta och i upplagestorlek som bestäms avchefen för utge års-redogörelse från direktörenför internationella arbetsbyrån, Kommilténäger atl från verk och myndigheter få de upplysningar och utlåtanden, sombehövs för kommitténs verksamhel, samt att i särskilda fall anlita experter. 1976/77: 60 30 Kommitténsledamöter och deras ersättare samt experter och sekreterare äger rätl tillersättning i form av dagarvode enligl kommitté-kungörelsen (1946: 394), om ej annalföreskrivs, Koslnadernaför kommitténs verksamhet, inbegripet kostnader för publikationstryck, skallbestridas från det under elfte huvudtiteln uppförda förslagsanslaget InternationeUtsamarbele, 1976/77: 60 31 I, Resolution om upplagande avAngola som medlem i , II, Resolution om medgivande förArabrepubliken all rösta, III, Resolution om medgivande för Tchadatl rösta, IV, Resolution om medgivande förBolivia att rösta, V, Resolution om DominikanskaRepublikens obetalda avgifter, VI, Resolution om fastställande avmedlemsavgifter för nya medlemsstater (, , Papua NyaGuinea, , och ). VII, Resolution om sammansättningenav administrativa domslol. VIII, Resolution om erläggande avextra avgift tiU . IX, Resolution om utseende av enledamot i , X, Resolution om tilläggsbudgetför åren 197677, XI, Resolution om indragning avordinarie befallningar, XII, Resolution omarbetsförhållanden och arbetsmiljö, XIII, Resolution om att pådagordningen för nästa ordinarie konferenssammanträde föra upp etl ämne medbeteckningen "Arbetsmiljö: luftföroreningar, buller ochvibrationer", XIV, Resolution om att pådagordningen för nästa ordinarie konfe-renssammanträde föra upp ett ämne medbeteckningen "Anställningsförhållanden samt arbets- och levnadsvUlkor försjukvårdspersonal". 1976/77: 60 32 Slutdokument(principdeklaration och handlingsprogram) antaget av Denireparliska världskonferensen om sysselsättning, inkomstfördelning och socialtframåtskridande samt internationell arbetsfördelning, vilken hölls i frånden 4 till i enlighet med den resolution som antogs avinternationella arbetskonferensen vid dess 59:e sammanträde (1974), somär medveten om all tidigare utvecklingsstrategier i flertalet utvecklingsländerinte har lett lill undanröjande av fattigdom och arbetslöshet; att dehistoriska utvecklingsprocesserna i dessa länder har gett upphov till en sysselsällningsslruktursom särskilt kännetecknas av en stark koncentration av arbetskraften tilllandsbygden, med höga nivåer av undersysselsättning och arbetslöshet; all undersysselsällningoch fattigdom på landsbygden och inom den oslruklurerade sektorn i urbaniseradeområden saml öppen arbetslöshet, särskilt i urbaniserade områden, har nått ensådan omfattning all det föreligger elt angelägel behov av väsentligaförändringar i utvecklingsstrategierna på såväl nalionell som internationellnivå för all så snabbt som möjligt säkerställa full sysselsättning och entillräcklig inkomst för varje invånare på vår jord; somär medveten om all de industrialiserade länderna inle har förmått upprätthållafull sysselsättning och att ekonomisk lågkonjunktur har lett till utbreddarbetslöshet; somkonstaterar att konferensen är ett viktigt initiativ av internationellaarbetsorganisationen till stöd för de ansträngningar som många avmedlemsstaterna gör för atl åsladkomma en rättvisare ekonomisk världsordningoch atl den slår i samklang med övervägandena vid de viktigastevärldskonferenserna ; somvidare erinrar om besluten vid sjätte och sjunde exlrageneralförsamlingar, särskilt resolution 3202 (S-VI) angående upprättande aven ny ekonomisk världsordning och resolution 3362 (S-VIl) angående utvecklingoch internationellt ekonomiskl samarbele; som konstaterar attundersysselsättning, arbetslöshet, fattigdom, undernäring och analfabetismförorsakas av såväl nationella som internationella faktorer; alt de pånationell nivå förorsakas av strukturella faktorer som har sitt ursprung iunderutveckling och alt de på internalionell nivå till största delen har singrund i den försämrade situationen i utvecklingsländerna, vilken delvis är enföljd av konjunktureUa och strukturella jämviktsrubbningar i världensekonomiska situation; sominser att elt av de primära målen för nationella utvecklingssträvanden och förinternationella ekonomiska relationer bör vara all åsladkomma fullsysselsättning och atl tillgodose de grundläggande behoven hos alla människorpå jorden; somengagerar sig för åstadkommande av en rättvis inkomst- och förmögenhelsfördelninggenom strategier som är ägnade att undanröja fattigdomen och främja full,produktiv sysselsättning för att tillgodose de grundläggande behoven; Prop.1976/77: 60 33 (a) alt arbetslöshet, undersysselsällningoch förekomsten av sociala randgrupper är en universell angelägenhet, som förnärvarande berör minsl en tredjedel av mänskligheten, och som kränkermänniskovärdet och hindrar utövandet av rätten till arbete; (b) att de två senasleårtiondenas erfarenhet har visat att i många länder en snabb tillväxt avbruttonationalprodukten inle automatiskt har minskat fattigdom och ojämUkhetoch inte heller har åstadkommit tillräcklig produktiv sysselsättning inomgodtagbara tidsperioder; (c) denotillfredsställande internationeUa ekonomiska situationen och diskussionerna avproblem rörande arbetslöshet och därmed sammanhängande frågor vid IV; (d) att existensen av en ostrukturerad sektor iurbaniserade områden, vilken har vuxit oproportionerligt i utvecklingsländerna under de senas le årtiondena, och den kroniska brislen på arbetstillfällen på landsbyg den utövar etl tryck på arbetsmarknaden och hindrar den sekloriella och regionala integrationen av nationella utvecklingsfrämjande ålgärder; (e) atl del är nödvändigt alt den nuvarande intemationeUaarbets fördelningen, där utvecklingsländerna i huvudsak exporterar råvaror, halvfabrikat och starkt arbetsintensiva helfabrikat saml importerar starkt kapitalinlensiva industriprodukter, förändras på så sätt atl alla länder får möjlighet alt ägna sig ål andra typer av produktion i enlighet med deras nationella prioriteringar; som erinrar om den allmänna deklarationen om de mänskligarättigheterna, vilken antogs av generalförsamling ,särskilt artikel 23; som anser all endast produktivt arbete och inkomslgivandesysselsättning, utan diskriminering, gör det möjligl för människan att nå fullutveckling socialt och som individ, och som framhåller atl säkerställdmöjlighet lill arbete är en grundläggande mänsklig rättighet och frihet; som anser all ökning av den produktiva sysselsättningen ärell av de effektivaste medlen att säkerställa en skälig och rättvis inkomstfördelningoch atl höja levnadsstandarden för befolkningens flertal; som är övertygad om att etablering och modernisering avsmå och medelstora företag såväl på landsbygden som i urbaniserade områden kommeralt öka sysselsätlningsvolymen och därigenom spela en betydande roll i en basbehovsstralegioch att den privata sektorn har en viktig roll att spela i utvecklingen och iskapandet av sysselsättning; som anser att en integrerad utveckling i ulveckUngsländernakan åstadkommas endast i den mån man i lika hög grad beaktar utvecklingenssociala, ekonomiska och politiska aspekter; som hävdar all undersysselsällningens, arbetslöshetens ochfattigdomens problem bör angripas genom direkta, väl samordnade ålgärder påbåde nalionell och internationell nivå; som inser att i flertalet utvecklingsländer regeringen ärden främsta drivkraften för utveckling och sysselsättning och del lämpligasteinstrumentet för att åstadkomma en skälig och rättvis inkomstfördelning undereffektiv medverkan av fackliga organisationer, organisationer av arbetande pålandsbygden och arbetsgivarföreningar; som inser att internationella relationer bör grundas påsamverkan, inbördes beroende, nalionell suveränitet, folkenssjälvbestämmanderätt och icke-inblandning i ländernas inre angelägenheter; som framhåUer betydelsen av regional och subregionalsamverkan 1 saml Nr 60 1976/77: 60 34 sometl viktigt instrument för alt vidga marknaderna, för alt underlättaanvändandet av moderna teknologier, effektiv industrialisering och bättreintegration i världsekonomin samt alt ge slörre vikt ål utvecklingsländernas slällningi internationella relationer i syfte atl påskynda deras utveckUng; somkonstaterar utvecklingsländernas och vissa utvecklade länders fastabeslutsamhet att genomföra den nya ekonomiska världsordningen på grundval av deprinciper som innefattas i stadgan om staternas ekonomiska rättigheter ochskyldigheter; somkonstaterar alt en granskning och värdering av strategin för det andrautvecklingsårtiondet (generalförsamlings resolution 3517)pågår och att förberedelser för det tredje utvecklings-årtiondet har inletts; somär övertygad om alt strategin för del andra ulvecklingsårliondel behöverkompletteras med ett handlingsprogram tUl ledning för internationella ochnationella utvecklingssträvanden som syftar till att tillgodose hela folkelsgrundläggande behov och särskilt de elementära behoven hos de lägstainkomstgrupperna; somerinrar om all , särskilt genom sitt världssysselsällningspro-gram, har elldirekt ansvar för alt utforma en sådan strategi då del gäller all åstadkommafull produktiv sysselsättning under godtagbara arbetsvillkor och attsäkerställa respekt för föreningsfriheten, organisationsrätten och denkollektiva förhandlingsrätten i enlighet med konventionerna nr 87, 98 och 135; antagerhärmed och anmodar internationella arbetsbyråns styrelse atl genomförahandlingsprogrammet, då så är lämpligt i samverkan med andra internationellaorganisationer. Strategieroch nationella utvecklingsplaner och program bör ut tryckligen såsom ett förstahandsmål innefalla främjande av sysselsätt ning och tiUgodoseende av de grundläggande behoven (basbehoven) hos varje lands befolkning, 2, De basbehov, som avses i dellahandlingsprogram, innefattar två element. För det första innefattar de vissaminimibehov hos en familj med avseende på privat konsumtion: tillfredsställandekost, bostad och kläder ävensom viss hushåUsulruslning och inredning. För detandra avser de vissa gmndläggande tjänster som tillhandahålls av och för samhälleti dess helhet, såsom rent dricksvatten, sanitära anordningar, allmännafärdmedel och anordningar för hälsovård, ulbildning och kultur, 3, En basbehovsorienterad politikförutsätter människornas medverkan vid fattandet av de beslut, som berör dem,genom organisationer som de själva vall. Ialla länder ingår fritt vald sysselsättning i en basbehovsorienterad politik både som ett medel och som ett mål. Sysselsättningen ger upp hov till elt produktionsresultat. Den ger den sysselsatte en inkomst, och den ger individen en känsla av självaktning, av värdighet och av att vara en nyttig samhällsmedlem. 1976/77: 60 35 5, Delär av vikt att inse all begreppet basbehov är elt begrepp som är specifikt för varje land och ell dynamiskt begrepp. Begreppet bas behov bör ses i samband med ett lands hela ekonomiska och sociala utveckling. Det bör under inga förhållanden uppfattas som avseende enbart det minimum som erfordras för livets uppehållande; del bör ses i samband med nationell självständighet, individernas och folkens vär dighet och deras frihet atl geslaUa sht öde utan hinder. Strategieroch program för att skapa full sysselsättning och tillgodose basbehoven iutvecklingsländer 6, I utvecklingsländernaförutsätter etl tillgodoseende av basbehoven dels en snabbare ekonomisktillväxt, dels åtgärder som syftar lill att ändra mönstret för ulvecklingen ochatt bereda de lägsta inkomstgrupperna möjligheter att utnyttja de produktiva resursema.Dessa åtgärder kommer ofla all kräva en omdaning av de sociala stmkturerna,däri inbegripet en inledande omfördelning av tillgångar, särskilt jord, medtillräcklig kompensation inom rimlig tid. Jordreformer bör kompletteras med ålgärderför samhällsutveckling på landsbygden, I vissa länder är emellertid offenlligäganderätt till och kontroll över andra tillgångar ell väsentligt inslag ideras strategi. Det är uppenbart all varje land måsle demokratiskt ochsjälvständigt bestämma sin politik i överensstämmelse med sina behov ochmålsättningar. 7, Varje nalionell sysselsättningscentreradutvecklingsstrategi, som syfiar till att lillgodose basbehoven hos befolkningeni dess helhet, bör dock innefatta följande väsentliga element, i den månländerna anser dem vara önskvärda: (a) En ökning av arbetsvolymen ocharbetsproduktiviteten i syfte alt öka de lägsta inkomstgruppemas inkomster; (b) stärkande av produktions- och distributionssystemenför nödvändiga varor och Ijänster i enlighet med den nya efterfrågeslrukturen; (c) en ökad mobilisering avresurser för investeringar; ålgärder för progressiv inkomst- ochförmögenhetsbeskattning; genomförande av kredilpolitiska ålgärder för attsäkerställa skapande av sysselsättning och ökad produktion av nödvändiga varoroch tjänster; (d) styrningav utnyttjande och bearbetning av naturtillgångar, även som etablering av basindustrier som är ägnade att åstadkomma en själv ständig och harmonisk ekonomisk utveckling; (e) utvecklande av interregionalhandel, särskilt mellan utvecklings länderna, i syfte att främja kollektiv självförsörjning och säkerställa till godoseendet av grundläggande imporlbehov ulan permanent beroende av hjälp utifrån; (f) en planerad ökningav investeringarna i syfte att åstadkomma diversifiering av sysselsättningen, teknologiskt framåtskridande och upp hävande av skiljakligheter meUan regioner och meUan sektorer; (g) reformering avprismekanismen i syfte alt åstadkomma slörre rättvisa och effektivitet i allokeringen av resurser och all säkerställa till räckUga inkomster för små producenter; (h)reformering av skattesystemet i syfte att stimulera sysselsättningen och åsladkommaen i socialt avseende rättvisare inkomstfördelning; (i) tryggande av ekologiskbalans och miljöbalans; Prop.1976/77: 60 36 (j)att slalen skapar politiska ramar lill ledning för den privata och denoffentliga sektorn, då det gäUer alt tUlgodose grundläggande behov, och att dengör sina egna industriföretag till mönsterarbetsgivare; i många fall kan dettaendast ske inom ramen för en nationeU planering; (k)utvecldande av mänskliga resurser genom undervisning och yr-kesutbildriing, Medlemsstaterna bör framför aUtlägga vikt vid skapande av sysselsättning, särskilt för att uppfylla kravet påatt skapa tillräckligt många arbetstillfällen i utvecklingsländerna fram lillår 2000 och därigenom åsladkomma full sysselsättning. Bestämda mål böruppställas för atl successivi minska arbetslöshet och undersysselsällning. Följande åtgärder bör vidtagasför alt främja skapandet av sysselsättning: (a) Medlemsstaterna bör ratificera nr 122 och ratificera, genomföra och garantera tillämpningen avskäliga normer på arbetsmarknadsområdet, däribland organisationsrätten och denkollektiva förhandlingsrätten, såsom de fastslagits i konventioner nr87, 98 och 135. (b) I kriterierna för utväljandeoch bedömning av projekl bör sysselsättnings- och inkomstfördelningsaspeklernapå lämpUgt sätt beaktas i utvecklingsplaneringen och i de internationeUafinansinstitutionernas ullåningspolilik, (c) Medlemsstaterna bör genomföraaktiva arbetsmarknadspoUtiska ålgärder av den typ som avses ILO-konvenlion(nr 142) om ulvecklingen av mänskliga resurser och rekommendation (nr 150)om utvecklingen av mänskliga resurser och anpassa åtgärder på företagsnivå,särskilt då del gäller rekrytering, arbetsorganisation, arbetsvillkor ocharbetsinnehåll, på så sätt att underulnyttjade arbetskraftsresurser till fulloabsorberas, (d) Lönepolitikenbör vara så beskaffad att: (i)den säkerställer vissa lägsta levnadsnivåer; (u)reallönerna för arbetstagare och reaUnkomsterna för självständiga producenterskyddas och successivi ökas; (iii)lönenivåerna är rättvisa och återspeglar den relativa samhälleligaproduktiviteten; (iv)dessa mål beaktas då antiinflationistiska inkomst- och prispolitiska åtgärdergenomförs. (e) LikstäUigheti fråga om behandling och avlöning för kvinnor bör säkerställas. 10.Regeringarna bör ge hög prioritet åt utveckling på landsbygden och ökaeffektiviteten av sina ålgärder, däri inbegripet sådana som avser reorganiseringav den agrara stmkturen. Utveckling på landsbygden innefattar modernisering avjordbruket, utveckling av jordbruks-baserade industrier och skapande av såvälfysisk som social infrastruktur. Den bör innefatta anordningar förundervisning och yrkesutbildning, byggande av huvudvägar och mindre vägar,tillhandahållande av kreditmöjligheter och tekniskt bislånd, särskilt ål småjordbmkareoch jordbruksarbetare. Prop.1976/77: 60 37 11, Kooperativer bör främjas i enlighetmed rekommendation nr 127, och deras verksamhel bör inle enbart avsenyttjande av jord, utrustning och krediter, utan också sådana områden somtransport, lagring, marknadsföring och distributionsnät, bearbetning och Ijänsteri allmänhet. Större vikt bör läggas vid ulvecklingen av kooperativer i dennationella poUtiken, särskilt då de kan etableras på ell sådanl sätt att delägsta inkomstgrupperna engageras genom deras egna organisationer, 12, I flertaletutvecklingsländer är agrarreformer, fördelning av jord och tillhandahållande avhjälptjänster av grundläggande betydelse för ulvecklingen på landsbygden. Ettminimikrav är att man skall tiUhandahålla byggnadstomter för bosläder åt jordbmks-och planlagearbetare och andra jordlösa arbetare och därigenom hjälpa dem atlbygga sina hem och göra dem oberoende, särskilt för den händelse de förlorarsin sysselsättning. 13, En basbehovsstralegibör främst inriklas på alt säkerställa att landsbygdsbefolkningen effektivt ochi slor omfattning deltar i den politiska processen för all väma sina intressen.Med tanke på den starkt hierarkiska sociala och ekonomiska strukturen iagrarsamhällen i vissa utvecklingsländer är det sannolikt all åtgärder för enrättvis omfördelning kan väntas bli resultallösa om de inle stöds avorganisationer av arbetande på landsbygden. En politik som syftar till aktivtstöd ål mindre jordbrukare och organisationer av arbetande på landsbygden börgenomföras i syfte atl sätta dem i stånd atl effektivt medverka vid genomförandelav: (a) program för agrarreformer,fördelning av överskoltsjord och nyodling av jord; (b) program för utveckling av hjälptjänster,såsom kreditgivning, tillhandahållande av produktionsmedel samtmarknadsföring; (c) program beträffande andra åtgärderför skapande av sysselsättning, såsom offentiiga arbeten, jordbruksbaseradeindustrier samt hantverk på landsbygden. Såsom närmare anges i konvention nr 141, börregeringarna skapa förutsättningar för utvecklingen av effektiva organisationerav arbetande på landsbygden. 14, Socialpolitiska åtgärder bör utformas i syfte attöka välfärden för arbetande människor, särskUt kvinnor, ungdomar och åldringar. 15, Efiersom kvinnorna utgör gruppen längst ner påstegen i många utvecklingsländer, då det gäller sysselsättning, fattigdom, undervisning, utbildning och status, rekommenderar konferensen alt särskild vikt skall fästas i utvecklingsländerna vid att främja kvinnornas status, utbildning, utveckling och sysselsättning och all integrera kvinnorna i landels eko nomiska och medborgerliga liv. 16, Speciellt rekommenderar konferensen: (a) undanröjande av varje slag avdiskriminering i fråga om rätten lill arbete, avlöning, sysselsättning,yrkesrådgivning och yrkesutbildning (inberäknat utbildning i samband medanställning), befordran i anställning och tillträde till kvalificeradearbetsuppgifter; (b) att gynnsammare arbetsviUkorsäkerställs, så att kvinnorna kan 1976/77: 60 38 utförasina övriga funktioner i samhället och gifta kvirmor kan återgå till produktivtförvärvsarbete antingen på heltid eller på deltid;