prop · G00383 · 1976-12-31 00:00:00 — En förutsättning för att ingå avtal bör dock varaatt det föreligger ett betydande intresse för främjande av svensk export ochett starkt önskemål från företagssidan. Det bör också motsvara ett långsiktigtsvenskt intresse. I promemorian framhålles att avtalsfrågan måste prövasnoggrant från fall till fall. Alternativa former till avtal är bl. a.delegationsresor, seminarier och symposier. Erfarenheterna av de arrangemang avdetta slag som har ägt rum har varit goda. Dessa alternativkräver dock liksom kommissionsmöten väl planerade förberedelser. Den centrala administrationen avuppföljningsprocessen är mycket viktig såväl när det gäller samarbetsavtalenoch de kommissionsmöten som äger rum inom ramen för dessa avtal som när detgäller kontakter med olika i form av delegationsresor o, d. Ett stort ansvar vilar enligt promemorian härvidlagpå de företag som engagerat sig i detta arbete men också på myndigheterna ochorganisationerna. Det är såväl en resurs- som en organisationsfråga, vilkenberör både myndighets- och industrisidan, 1 myndighetssidan innefattas då ocksåbeskickningarna i våra avtalsländer. Ett intensifierat samarbete är för dessaliktydigt med ökad arbetsbörda. Ett inslag i de förändrade relationerna mellanindustriländerna och de utvecklingsländer som har dragit fördel avoljeprishöjningar och råvaruprisboomen 1973-74 är enligt promemorianframväxten av en export av tjänster från de förra till de senare som utgör enmellanform mellan traditionellt tekniskt bistånd till fattiga länder och normalkonsultverksamhet genom privata företag. Med det tekniska biståndet har dennaexportform gemensamt en aktiv medverkan av industrilandets biståndsmyndigheterbåde på fältet för identifiering och formulering av projekt (i vissa fall ocksåprojektgenomförande) och i hemlandet för uppspårande av myndigheter ellerföretag som kan vara lämpade att utföra projektet. Med den normalatjänsteexporten delar dock verksamheten kravet att vara finansiellt självbärande.Kundkretsen blir 1976/77:83 22 avnaturliga skäl också en annan än för det tekniska biståndet till fattigaländer. I promemorian anförs att för del frågan omtekniskt bistånd mot betalning har aktualiseratsframför allt på utbildningsområdet i anslutning till desamarbetsöverenskommelser, som har ingåtts med ett antal länder utanför kretsenav biståndsländer, 2.9.2U-länders efterfrågan på svenska utbildningsinsatser Ett markant inslag i de senaste två årens svenskakontakter med oljeländerna har enligt promemorian varit deras efterfrågan påsvenskt tekniskt kunnande särskilt i form av yrkesutbildning. Starkast hardetta önskemål framförts av , och , men även ochNigeria har begärt utbildningsinsatser, delvis förlagda till . Nigeriahar dessutom gjort framställning om planeringspersonal och småindustriexperter.Även på hälsovårdens område har man efterfrågat svenskt tekniskt bistånd. Vanligenhar framställningarna kommit i anslutning till diskussioner om leveranser avsvenska industripaket eller andra tekniska system. 1 viss utsträckning harföretagen - särskilt de större - kunnat tillmötesgå önskemålen om speciellautbildningsinsatser. Kostnadstäckning för dessa inkalky-leras på vanligt sätt ipriset för leveransen. De mindre och medelstora företagen har naturiigen merabegränsade resurser för en utbildningsinsats i egen regi, och alla finner detsvårt eller omöjligt att effektivt tillhandahålla t. ex. stipendier förutlandsstudier eller experter från svenska myndigheter. 1 promemorian anförs,att utbildningsprojekt på nationell nivå fristående från företagsleveranser,naturligtvis ligger än mera utanför exportföretagens normala verksamhetsområden. öljeländernasstarka efterfrågan på utbildningsinsatser har föranlett tillskapande avberedningen (U 1975:05) för internationellt utbildningssamarbete. Beredningentjänstgör som kontakt- och förmedlingsorgan, på samma sätt som biståndsmyndigheternai vissa andra länder. har verksamheten varit av begränsad omfattning.De nämnda framställningarna om hjälp med hälsovård, småindustriutveckling ochallmän planering har således endast i mindre utsträckning kunnat tas upp tillbehandling. De önskemål som har framkommit om samarbete medSverige i fråga om annan utbildning än den som har direkt samband medindustriutbyggnad rör: a) Upprättande och startande av olikautbildningsinstitutioner. b) Utbildning av viss personal,exempelvis för den offentliga förvaltningen. c) Rekrytering av personal. Ett behov synes föreligga att kunna leverera helautbildningsprojekt (a)dvs, hjälp med planering, utbyggnad och start avundervisningen. Prop.1976/77:83 23 kanskefrämst på yrkesulbildningsområdet men även önskemål om andrautbildningsinstitutioner kan bli aktuella. Då det gäller utrustning till sådanainstitutioner finns enligt promemorian flera svenska företag med omfattandekapacitet och erfarenhet även av affärer med . Dessa företag haremellertid inte möjlighet att ensamma klara genomförandet av hela utbildningsprojekt.De största svårigheterna torde vara att kunna tillgodose behov av personal förplanering och för startande av utbildningsinstitutioner. Ett annat problem ärockså att söka åstadkomma en anpassning av svenska läromedel och utrustningtill en för resp. land rimlig nivå och till den rådande språksituationen, 1promemorian anses att det således föreligger ett behov av något svenskt organ,som kan samordna insatser från ett eller flera företag med insatser avutbildningsexpertis, som huvudsakligen finns inom den offentliga sektorn. önskemål synes vidare föreligga om hjälp medutbildning av personal på högre nivå, kanske främst för den statligaförvaltningen (b). Etttredje önskemål (c) gäller rekrytering av svensk personal exempelvis lärare ochutbildningsplanerare för tjänstgöring i berörda länder under kortare ellerlängre tid. För biståndsprogramländer ombesöries sådan rekrytering av SIDA. Förandra länder finns möjligheter att söka rekrytera direkt på den svenskaarbetsmarknaden, men detta möter naturiigtvis svåra urvalsproblem och andratekniska svårigheter. Problem i sammanhanget gäller exempelvis möjligheternaatt få tjänstledigt samt den sociala osäkerheten för dem som rekryteras. Detfinns även en risk för besvärande konkurrens för exempelvis SIDA. Det synesrimligt, anförs det i promemorian, att en rekrytering av personal till deberörda länderna kan äga rum, men att den sker under svensk statlig medverkanoch i nära samarbete med SIDA. har genom ingångnasamarbetsöverenskommelser med andra länder iklätt sig åtaganden att främja ochmedverka till ett överförande av tekniskt och industriellt kunnande. Åtagandetom utbildning som alltså är mer eller mindre långtgående innebär inte någonförpliktelse att tillhandahålla utbildningstjänster på benefik basis. Önskemålom bistånd eller förmånliga krediter har framförts från en del av de berördaländerna, men i andra fall har man tvärtom varit angelägen framhålla att man ärberedd betala kostnaderna på rent kommersiella villkor, 1 anslutning till blandade kommissionsmöten eller iannat sammanhang har flertalet berörda länder anmält konkreta utbildningsbehovoch önskemål om svensk medverkan. Även med vilka samarbetsavtal inte ingåttshar anmält utbildningsbehov och önskemål om svensk medverkan. Med en positiv svensk hållning till teknisktbistånd mot betalning och tillräckliga institutionella förutsättningar finnsdet enligt promemorian goda skäl att tro att här skulle ha minst likagoda möjligheter som andra länder att fä till stånd en intressant tjänsteexportanser man i promemorian. Prop.1976/77:83 24 öm man från statens sida aktivt engagerar sig itillhandahållande av utbildningstjänster på kommersiell basis synes det intefinnas anledning begränsa en sådan aktivitet enbart till de länder med vilkasamarbetsöverenskommelser träffats. 1 princip bör samtliga kunna fådel av dessa utbildningstjänster. Regeringen måste dock förbehålla sig rättenatt av allmänpolitiska skäl avslå en begäran om samarbete från vissa , 2.9.3Promemorians förslag om statligt organ för export av tjänster Vad först gäller sådan utbildning som utgör enintegrerad del av ett industriprojekt framhålls i promemorian att de svenskaföretagen har kunnat möta dessa utbildningsbehov och önskemål ihuvudsak på egen hand. Särskilda åtgärder från statens sida är inte påkallade. Annorlunda förhåller det sig däremot i fråga omutbildningsbehov som inte har direkt anknytning till ett konkretindustriprojekt, utan är av mera allmän teknisk natur eller avser andra områdenän de rent tekniska. Visserligen ägnar sig några privata och ett statligtföretag åt produktion och försäljning av läromedel och utrustning förskolor,men inget svenskt företag barett så brett register att det kan leverera helaundervisningssystem. Dessutom har det vid fiera tilirällen framförts att manönskar samarbeta med svenska staten och att man härigenom hoppas få vissgaranti för projektets kvalitet. ömkunden utöver leverans av "hårdvara" även önskar upphandla"mjukvara" torde det bli nödvändigt repliera på resurser inom denoffentliga sektorn. Även när det gäller direkt rekrytering av svensk personalför utbildningsändamål eller andra uppgifter som innebär kunskapsöverföring kandet ofta bli fråga om att ta i anspråk personalresurser inom den offentligasektorn. De utbildningsresurser som finns inom den offentliga sektorn kan ocksåbehöva utnyttjas i av studerande från . En omständighet somenligt promemorian talar för ett statligt engagemang är att åtskilliga av deoffentliga personalresurserna återfinns inom de delar av utbildningsväsendetsom har huvudman. Det är väsentligt lättare för ett statligt organ änför ett privat att hantera den relationen. När det gäller att överföra dylika resurser frånden allmänna sektorn till utländska avnämare behövs enligt promemorian ettcentralt organ som kan samordna och förmedla sådan överföring. Den tidigarenämnda beredningen för internationellt utbildningssamarbete utgör en temporärlösning och dess hittillsvarande verksamhet har klart givit vid handen attbehov föreligger av ett permanent organ som mot ersättning kan ägna sig åtutbildningssamarbete med . Därutöver anförs i promemorian att följandeförhållanden talar för att staten skall aktivt engagera sig att säljautbildningstjänster. tillhandahåller utbildningshjälp till vissau-länder genom SIDA. Möjligheten att på benefik basis lämna sådan hjälp äremellertid begränsad, som utbildningsbehoven är minstlika accentuerade i Prop.1976/77:83 25 deekonomiskt mera välsituerade . Genom att låta dessa länder fåtillgång till ungefär samma typ av resurser som SIDA ställer till biståndsprogramländernasförfogande stöder man dessa länders ulvecklingsansträng-ningar, även om de medhänsyn till sin ekonomiska situation själva får betala hela eller huvuddelen avkostnaderna. Naturligtvis bör det också vara möjligt för SIDA att lämna uppdragsom har samband med industribistånd i programländerna för vilka ersättning i såfall utgår från svenska biståndsmedel. Av samma skäl bör det också stå SEfritt att lämna uppdrag, om rådet i sin exportfrämjande verksamhet finner dettalämpligt. Ett utbildningssamarbete kan vidare få direktaeller indirekta effekter ur svensk exportsynpunkt. Den direkta effekten sombestår i tillhandahållande av konsulttjänster, byggnadsverksamhet och leveransav utrustning är påtaglig och av stort intresse. På kan emellertidenligt promemorian den indirekta effekten särskilt av teknisk utbildninggrundad på svenskt undervisningsmaterial eller som äger ruri-r i varaän mera värdefull. Genom utbildningens anknytning till kan elevernabibringas kännedom om svensk teknik och industri, svenska maskiner ochutrustning som gör det naturligt för dem att ha i åtankenär det gäller anskaffning av material eller utrustning eller upphandling avtjänster. En följd av denna kan sålunda bli att det svenska konkurrensläget ilandet rent allmänt förbättras. Av de skäl som anförts i det föregående bör enligtpromemorian ett statligt organ finnas med uppgifl att mot betalning ställasvensk kompetens och kapacitet inom tjänstesektorn till förfogande föru-länder, i första hand de länder med vilka har ingåttsamarbetsöverenskommelser. En första fråga som härefter uppkommer är om det ipromemorian föreslagna organet skall knytas till någon existerande myndigheteller institution. Vad som då närmast kan komma i fråga är SIDA eller SE.Verksamheten inom SIDA och SE har emellertid en sådan inriktning att det f n.inte synes lämpligt att lägga den nu aktuella verksamheten hos något av dessaorgan. Klart är dock att ett nära samarbete bör förekomma bl. a, för att kunnautnyttja SlDA:s och SE:s kunnande och erfarenheter på berörda områden. En möjlighet som enligt promemorian bör övervägasär därför att inrätta ett nytt och fristående organ. Med hänsyn till attverksamheten i så hög grad kommer att bli affarsbetonad krävs en flexibelorganisation som snabbt kan anpassas till nya krav i fråga om inriktning,personal och löneförhållanden etc. Man måste även räkna med att verksamhetenkommer att fl bedrivas i konkurrens med utländska företag. Dessa syflen tordebäst kunna uppnås om företaget organiseras som ett aktiebolag. Verksamheten skulle framför allt bestå i attsamordna och leda insatser till en börian främst på utbildningsområdet, attrekrytera personal för tjänstgöring i de aktuella länderna under kortare ellerlängre tid, att tillhandahålla konsulttjänster åt svenska företag i utbildningsfrågor i samband med Prop.1976/77:83 26 industriprojeklsamt att organisera utbildning i och förmedla kontakter av olika slag.Bolaget skulle således närmast ha karaktären av ett konsultbolag medförmedlingsfunktioner. I promeruorian framhålles att bolaget bör i storutsträckning kunna köpa tjänster från det svenska utbildningsväsendet och frånnäringslivet. Vad nu har sagts om bolagets verksamhet gör att den erforderligakapitalinsatsen bör kunna hållas relativt låg. Med hänsyn till det intresseverksamheten också bör ha för det privata näringslivet kan övervägas om bolagetr-i-röjligen bör ägas av staten och näringslivet gemensamt. I sådana fall synesdet lämpligast att någon eller några näringslivsorganisationer och inteenskilda företag ingår som delägare. På grund av bolagets karaktär avkonsultföretag bör verksamheten nän-iligen inte vara direkt sammankopplad medleverantörsintressen. En fråga som därvid dock måste övervägas gäller bolagetsförhållande till sina kunder. Dessa torde i regel komma att utgöras av statligaeller andra offentliga myndigheter. Vid de kontakter som förekommit medrepresentanter för utbildningsväsendet i några av samarbetsländerna har enligtvad som anförs i promemorian framkommit att dessa betraktar ett statligtsvenskt engagemang som en kvalitetsgaranti för ett projekts genomförande. Dettorde därför vara av vikt att bolaget utåt kan presenteras som ett offentligtföretag, något >om i och för sig inte torde hindras av en samfinansieringmed det enskilda rtä ringslivet. Detbör övervägas om bolaget lämpligen bör hänföras till Statsföretags-jruppeneller formeras som ett frislående aktiebolag med staten som majoritetsdelägareoch övriga aktier fördelade på de intressenter vars tjänster främst kommer atttas i anspråk. Bolagetbör enligt promemorian drivas i affärsmässiga former. Det skall iålunda täckasina kostnader, inklusive skälig förräntning av insatt kapital, medersättningar från uppdragsgivarna, dvs. myndigheter i de berörda länderna ellersvenska företag, som anlitar bolaget för genomförandet av utbildningsinsatser isamband med industriprojekt. Somtidigare har anförts bör organisationen till att böria med ges en relativtbegränsad omfattning för att sedan erfarenheter vunnits och verksamheten fåtterforderiig stadga efter hand kunna byggas ut. Sålunda föreslås i promemorianatt bolaget inledningsvis väsentligen inriktar sig på utbildningssektorn, mendet bör vara så organiserat att det senare kan utvidgas även till andra sektorer.Personalstyrkan bör i inledningsskedet kunna begränsas. Bolaget bör dock inomden egna personalen besitta kvalificerat kunnande i vad avser 1) det svenska utbildningsväsendet,särskilt vadgälleryrkesutbildning inom olika områden, 2) utbildningsförhållanden i och de kravsom ställs på anpassning av utbildningen. Prop.1976/77:83 27 (3) rekrytering av personal förtjänstgöring i samt personaladministration och juridik, (4) erfarenheter av upphandling ochkunskaper om det svenska näringslivet. 1 bolagets styrelse bör ingå representanter förhandelsdepartementet och för myndigheter med vilka bolaget i första hand kommeratt samarbeta och från vilka sakkunniga kan komma alt rekryteras nämligenskolöverstyrelsen och universitets- och högskoleämbetet. Likaså är detnaturligt att kommunerna är företrädda i styrelsen. Om verksamheten framdelesvidgas till att omfatta fier sektorer av den offentliga verksamheten, t. ex,sjukvårdsområdet, bör på motsvarande sätt vederbörande myndighet liksomlandstingen också kunna vara representerade. Vad gäller personalrekrytering ochpersonalutbildning bör ett nära samarbete med SIDA komma till stånd. Vidareföreslås i promemorian att personal som rekryteras av bolaget bör flmotsvarande rätt till tjänstledighet som om de tjänstgjorde inombiståndsverksamheten. Även i övrigt torde ett nära samarbete mellan bolaget ochSIDA erfordras. SIDA kan exempelvis tänkas ha intresse av att utnyttja bolagetför vissa insatser. Även bolaget kan ha intresse av att köpa vissa tjänster avSIDA, Ett sådant samarbete bör organisatoriskt säkerställas genom att SIDA gesplats i bolagets styrelse. Med tanke på bolagets uppgifter och behov av närasamarbete med näringslivet även vad gäller inom näringslivet befintligutbildningsverksamhet bör representanter för detta, förslagsvisIndustriförbundet och , ingå i styrelsen oavsett ombolaget till en del kommer att finansieras av näringslivet. Även SE bör enligtpromemorian vara representerat i styrelsen. Vid bedömningen av det erforderiigafinansieringsbehovet bör man utgå från att några nämnvärda intäkter förrörelsen knappast torde inflyta . Vad gäller storleken av bolagets eget kapital(aktiekapital och reservfond) bör detta vara avpassat med hänsyn dels till deangivna kostnaderna och till att bolaget av egna medel bör kunna förskottera del av utläggen för inlånad personal, dels till kravet på att det insattakapitalet skall förräntas. I promemorian föreslås slutligen att ägarna inomramen för en fierårsbudget bör lämna utfästelser om vissa tillskott tillbolaget under dess inledningsskede. 3Remissyttranden 3.1 Allmänna synpunkter Endastett fltal remissinstaiiser har gjort en allmän bedömning av nehållet ipromemorian exporirdd (SEJ bl, a. uttrycker inled- 1976/77:83 28 ningsvissin tillfredsställelse över att utredningen har komn-tit till stånd, som är av samma åsikt framhåller emellertid att det saknas enanalys av de problem och behov sotu svenska företag möter på u-landsmarknadernaoch av målsättningen för den av staten helt eller delvis finansieradeexportfrämjande verksamheten. För vidareutveckling av denna verksamhet iu-länderna torde en sådan analys vara nödvändig. I stort delas dennauppfattning av kommerskollegium (KK), I (LO) ochSvenska bankföreningen. KK anför emellertid att utredningen måhända skall sessorrt ett uttryck för en strävan att utan dröjsmål åstadkomma vissaförbättringar i stödet till u-landsexporten. Kollegiet har förståelse för denbetydelse tidsfaktorn kan ha i vissa frågor men vill varna för riskenför felaktiga prioriteringar. (7?/? K efterlyser enstrategisk diskussion beträffitnde det sar-nlade exportfrämjandet. StyrelsenJör internationell utveckling (SIDA) framhåller behovet av en samordnadbedömning och handläggning av alla frågor som berör förhållande tillu-länderna. Den föreliggande promemorian behandlar endast några frågor ochdiskuterar dem i ett begränsat perspektiv. Centrala frågor även inom sittämnesområde, exportfrämjandet, lämnar promemorian obehandlade enligt SIDA. Enökad svensk satsning på u-landsmarknaderna skulle vara välkommen, anser SIDAvidare, från den synpunkten att då skulle fl tillfälle till ettbättre urval och kanske fördelaktigare priser än då de ofla ärberoende av import från något enstaka i-land -ofla en tidigare kolonialmakt, LOefterlyser även lönsamhetsbedömningar av de olika förslagen och konkretakostnadsberäkningar på skilda punkter. Att utredningen saknar en övergripandeanalys av kommersiella relationer till omvärlden sedda ur ett vidaresamhällsekonomiskt perspektiv påpekas och betecknas som en allvariig svaghetav bl. a, statens industriverk (SIND), Lö och institutet internaiionellekonomi vid . SIND säger att de i promemorian föreslagnaåtgärderna inte är särskilt lämpliga som konjunkturpolitiska instrumenteftersom de tar att genomföra trots att konjunkturpolitiska ändamålanges i syftet för åtgärderna. I promemorian diskuteras inte heller några andrasamhällsekonomiska mål som kan göra åtgärderna berättigade. Inte heller görsnågon uppskattning av åtgärdernas samhällsekonomiska lönsamhet. Risk föreliggerdä att subventioner av de föreslagna typerna endast leder till godtyckligainkomstfördelningar från skattebetalarna till vissa privata företag,SINDanserslutligenatt det inte finns något att erinra mot de förslag som saknarsubventionselement, dvs, uppmuntran till trilaterala avtal och export avundervisningstjänster på affärsmässig basis. LO pekar på det förhällandet attdet internationella beroendet och tillväxten av de multinationella företagenökar i en allt snabbare takt. Det är angeläget att konsekvenserna av dennautveckling görs till föremål för en kontinuerlig uppföljning och analys, anserLO, RRV saknar i promemorian en diskussion om de eventuella konflikter som kanuppstå mellan biståndspolitik och exportfrämjande Prop.1976/77:83 29 insatser,ölikheter i målsättningen för biståndspolitik och exportfrämjande diskuterasäven av andra remissinstanser, Indiisirijörbund anser emellertid attnågon principiell motsättning mellan svenska företags export till ochinvesteringar i och målen för den offentliga biståndspolitiken istort knappast torde föreligga. anser znutredningen inte i tillräckligt hög grad belyser de mindre företagensexportpotenlial till u-iänderna. De mindre företagen representerar en teknologisom bättre än de stora företagen Överensstämmer med u-ländernasutvecklingsbehov. Detta gäller inte minst export av halvfitbrikat och teknisktkunnande. Flertalet av de utomlands stationeraderemissinstanserna - ambassader, delegationer, handelssekreterarkontor ochhandelskamrar -som har yttrat sig, uttrycker däremot sin uppskattning avutredningens förslag. Detta gäller speciellt förslaget angående utbildning ikommersiella ämnen för personal inom utrikesförvaltningen. Även förslagenavseendestöd till förinvesterings-och förprojekteringsstudiersamt deltagande iregionala utvecklingsbanker far ett positivt mottagande. och SvenskIndusiriJÖrenlng lämnar en allmän tillstyrkan till förslagen i promemorian. Biståndspolitiska utredningen (UD 1972:03) förklararatt utredningen avstår från yttrande men påpekar vikten av att ingaåtgärder vidtas som motverkar strävanden på biståndsområdet. 3.2Organisation och resurser för exportfrämjandet på u-landsmarknaderna Förslaget om en stärkt utlandsrepresentation förexportfrämjande verksamhet tillstyrks av de flesta remissinstanserna som harframfört synpunkter på förslaget. RRV anör att det finns en begränsad tillgångpå personer med erfarenheter av de aktuella u-landsmarknaderna. Verket har därförden uppfattningen att det är av stor betydelse att möjligheterna att rekryteralämplig personal undersöks innan de föreslagna tjänsterna inrättas vidrespektive beskickning. Detta skulle minska risken, enligt RRV, för att deföreslagna förstärkningarna av exportfrämjandet på de aktuella marknadernaendast resulterar i en förstärkning av beskickningarnas allmänna verksamhet. EnStarkare organisatorisk knytning till SE än den föreslagna bör övervägas, anserRRV som också aktualiserar frågan om enavgiftsbeläggning av utrikesförvaltningensexportfrämjande verksamhet.