prop · G003151 · 1976-12-31 00:00:00 — Redovisning för den gångna delen av den löpanderedovisningsperioden skall då lämnas från det uppdragetupphörde. Iandra stycket ges bestämmelser om sättel för redovisningsskyldighetens fullgörande.Del föreskrivs alt redovisningsskyldigheten skall fullgöras i enlighet med godredovisningssed (jfr 2 § bokföringslagen). Några närmare bestämmelser omomfattningen och utformningen av den siffer- 1976/77:151 103 mässigadelen av redovisningen ges emellertid inte. Detta beror på all redovisningensuppställning m. m. bör påverkas av om fastighetsägaren är bokföringsskyldig föruthyrningsverksamheten eller inle. I det förra fallet har det också vissbetydelse vilken omfattning bokföringsskyldigheten har, när man skall taställning till hur redovisningshandlingarna bör vara beskaffade. Omfastighetsägaren är bokföringsskyldig åligger del förvaltaren att i faslighelsägarensslälle sköta bokföringsarbetel. Enligt 11 § bokföringslagen skall den löpandebokföringen för varje räkenskapsår avslutas med elt årsbokslut. Detta består avresultaträkning och balansräkning. Till dessa kan bilagor upprättas. Ulförliga beslämmelserom upprällande av årsbok-slut finns i 11-21 §§ bokföringslagen. EnliglI § fjärde stycket bokföringslagen äger årsbokslutsbeslämmel-sema med undanlagav reglerna om räkenskapsår inte tillämpning på enskild näringsidkare somdriver sin verksamhel ulan biträde av flera än två årsanställda personer och ivars rörelse den åriiga bmlloomsällningssum-man understiger 200000 kr.Undanlagsregeln innebär atl utpräglade småföretagare inle är ivungna all upprällade i lagen föreskrivna bokslulshand-lingama. De får i slällei, om de finner dellavara enklare, avslula den löpande bokföringen med sådana sammanslällningar avräkenskaperna som krävs för all en näringsidkare skall kunna fullgöra sin deklaralionsskyldighet.De kan t. ex. låta de ifyllda uppgifterna på självdeklarationens rörelsebilagaR I ersätta ell årsbokslut som har upprättats med ledning av 11-21 §§. Om faslighelsägarenär bokföringsskyldig för uthyrningsverksamheten bör förvaltarens redovisningbestå av en avskrift av de i bokföringslagen nämnda bokslutshandlingama, dvs.resultaträkning och balansräkning jämte eventuellt upprättade bilagor. Medhänsyn till hyresnämndens tillsynsplikt över förvahningen och till konlrollsynpunklernai övrigt får god redovisningssed anses kräva att redovisningen gesdenna utformning även om fastighetsägaren tillhör den gmpp av näringsidkaresom enligt 1 § Qärde stycket bokföringslagen har undaniagits fråntillämpningen av bestämmelsema om årsbokslut. Detta framstår också sommotiverat med hänsyn lill att förvaltaren i allmänhel får antas varabokföringsskyldig för sin egen näringsverksamhet och att del därför inte tordeinnebära några svårigheter för honom att upprätta ett formaliseral årsbokslut ienlighet med bokföringslagens bestämmelser och lägga detta till gmnd förredovisningen. Istort sett samma synpunkter bör anläggas på redovisningens utformning för detfall fastighetsägaren över huvud inte är bokföringsskyldig. Med hänsyn till uthymingsverksamhetensringa omfattning kan det dock få anses tillåtet att här göra vissa praktisktbetingade avsteg från bokföringslagens årsbokslutsbestämmelser, om det ärfråga om förenklingar som inle inverkar menhgt på redovisningenstillförlitlighet eller dess informationsvärde. 1976/77:151 104 Enligtuttrycklig föreskrift skall i redovisningen ingå en förvaltningsberättelse ivilken upplysning skall lämnas om vidtagna och planerade förvaltningsålgärderav större vikl och om faslighelens skick. Avnormen god redovisningssed följer alt redovisningshandlingarna skall varaunderskrivna av förvaharen. Enligttredje stycket skall hyresnämnden översända avskrift av redovisningshandlingarnalill faslighelsägaren. 1 den mån nämnden finner lämpligl skall också sökandenoch annan som har inlresse därav få del av redovisningen. Slandardiseradeförvallningsavlal bmkar regelmässigl innehålla en klausul om alt avtaletupphör utan föregående uppsägning alt gälla somuppdragsgivarens egen förvaltningsrätt upphör på grund av försäljning eller annorledes.Förvaltaren avger i samband därmed slutredovisning för sin förvallning. Någon moisvarandemöjlighel för fastighetsägaren att få redovisning avgiven i samband medöverlåtelse av fasligheten finns inte vid . Om fasligheten harbytt ägare bör därför avskrift av redovisningshandlingamasändas till både den förre och den nye ägaren. Vid tillämpningen av 23 § börbåda anses äga rätt alt anföra mol redovisningen. Enligtfjärde stycket skall hyresnämnden granska redovisningen och kontrollera alt denär godtagbar från redovisningsmässig synpunkt. Granskningsskyldighden omfallari princip endasi själva redovisningshandlingarna. Den innefallar alliså inlekontroll av den löpande bokföringen och verifikalionsunderlagel. En sådankontroll lorde emellertid ingå i nämndens tillsynsplikt enligt 27 §, omsärskilda omständigheter, t. ex. påstående om förskingring, kan anses påkallaen närmare undersökning av räkenskapsmaterialet. Om förvallningsuppdragelär omfallande, kan granskningen av redovisningshandlingarna kräva särskildsakkunskap. bör i sådana fall ulnyllja sin möjlighel atl låla sigbiträdas av sakkunnig. Nämnden kan då uppdra ål t. ex. aukloriserad revisoreller godkänd revisor all granska redovisningen. vid granskningen finner anledning till anmärkning mot förvallarensredovisning, bör nämnden bereda förvaltaren tillfälle all förklara sig.Inkommer ej förvaharen inom förelagd lid med förklaring eller finner nämndenavgiven förklaring otillfredsställande, skall nämnden underrättafastighetsägaren om anmärkningen. En föreskrift härom har lagils in som enandra mening i fjärde slyckel. 1denna paragraf ges regler om av lämnad redovisning. Paragrafenmotsvarar 11 § tredje slyckel ivångsförvaltningslagen saml 22 § tredje slyckeli ulredningens förslag. Jag hänvisar till vad jag har anfört i den allmänna moliveringen(avsnitt 5.4). Prop.1976/77:151 105 Faslighelsägaren har enligt paragrafen möjlighel allklandra förvallarens redovisning genom att väcka talan mot förvaltaren vidfastighetsdomstolen. I denna ordning kan fastighetsägaren väcka talan om t.ex. skadestånd på gmnd av förvallarens försummelse. Talan skall väckas inom eltår från erhållandet av redovisningen. Anföres inle genom ingivande av stämning inom etlårsfristenhar faslighelsägaren förlorat sin rätt lill lalan. Om den omsländighel som hanåberopar som grund för sin talan inte kan hänföras till viss bestämd redovisning,bör han dock vara bibehållen vid sin rätt, såvida talan väcks fråndel han mottog redovisning med anledning av att förvaltarens uppdrag upphörde.Fastighetsägaren är oförhindrad atl även därefter väcka skadeståndstalan molförvaltaren under påslående att denne gjort sig skyldig lill brottslig gärningsom föranlell skada för fastighetsägaren. Mål som avses i denna paragraf handläggs enligt allmänna civilprocessuellaregler. Klandertalan bör alltså också i fortsättningen prövas av fastighetsdomstolen(jfr prop. 1974:151 s. 137). 1 paragrafen regleras fastighetsägarens rätt all la del avräkenskapsmaterial rörande faslighelen som innehas av förvaharen. Beslämmelserna,som saknar motsvarighet i utredningens förslag, har berörts i den allmänna motiveringen(avsnitt 5.4). För att fastighetsägaren på rätt säll skall kunna fullgörasådan uppgiftsskyldighel gentemot del allmänna som åligger honom enligtlagstiftningen på skatte- och avgifisområdel kan del vara nödvändigl atl hanfår la del av räkenskapsmaterial rörande faslighelen som finns hos förvaltaren,såsom gmndbokföring, huvudbokföring, verifikationer samt avtal och andrahandlingar av särskild betydelse för att belysa rörelsens ekonomiska förhållanden.Som exempel på sådan uppgiftsskyldighel till det allmänna som här åsyftas kannämnas följande. Fastighetsägaren skall avlämna självdeklaration vidinkomsttaxeringen och fastighelsdeklaralioner lill fastighetstaxeringen, se 22,47, 136 och 178 §§ taxeringslagen (1956:623). Vidare åligger detfastighetsägaren - såväl juridisk som fysisk person - att ulan anmaningavlämna kontrolluppgifter till ledning för arbetstagares och andras taxering,se 37 § taxeringslagen. Efter anmaning kan kontrolluppgift fordras in i andrafall, se 39 § 1 och 2 mom. taxeringslagen. Fastighetsägaren skall också lämna arbetsgivamppgifttill ledning för beräkning av arbetsgivaravgifter enligt 5 § lagen (1959:552)om uppbörd av vissa avgifter enligl lagen om allmän försäkring m. m. Slutligenföreligger lagstadgad uppgiftsskyldighet för vissa juridiska personer iförhållande till myndigheter och/eller delägare. Så är fallet beträffandehandelsbolag, bostadsrättsföreningar m.fl., fåmansförelag samt samfälligheter, se38, 42 och 42 a §§ taxeringslagen. Som exempel på de legala tidsfrister som måste iakttas vidfullgörande 1976/77:151 106 avuppgiftsskyldigheten kan nämnas följande. Självdeklaration skall enliglhuvudregeln lämnas senasi den 15 febmari under taxeringsåret. Skatiskyldig somär bokföringsskyldig har rätt lill automatiskt anslånd med deklara-tionsavlämnanddtill , om räkenskapsåret avslutas senare än året företaxeringsåret. Efter ansökan kan anstånd med deklarationsavlämnandet ges lillden eller, om synnerliga skäl föreligger, lill . Beträffandeansökningar om anslånd har inle ansett sig kunnautfärda anvisningar ulan endasi gjort uttalanden i rekommendationens form, jfrRSV Dt 1976:5. Kontrolluppgift enligl 37 § laxeringslagen skall lämnas senasiden under taxe-ringsårel. Anslånd med all lämna kontrolluppgift kan förfatlningsenliglinte medges. Arbetsgivaruppgift skall lämnas senasi under årelefter utgiftsårel. I fråga om sådan uppgift kan däremot anstånd beviljas. Somhar framhållits i den allmänna motiveringen lorde man i allmänhel kunna räknamed alt de frågor som aktualiseras i samband med fastighetsägarens uppgiftslämnandekan lösas genom ett informellt samarbete mellan fastighetsägaren ochförvaltaren. Det får anses ankomma på förvaltaren alt lämna fastighetsägarenden hjälp han i detta avseende behöver. Förvaltaren kan t. ex. upprätta ettförslag till arbetsgivamppgift som fastighetsägaren får granska ochunderteckna. frivilligt samarbete torde från såväl faslighelsägarens som förvallarenssynpunkl vara del mest praktiska och ändamålsenliga sättel att lösa hithörandefrågor. Enliglförevarande paragraf kan emellertid faslighelsägaren, om han så önskar, få sinrätt att ta del av räkenskapsmaterialet reglerad i formella former genom attgöra en hänvändelse till hyresnämnden. Han bör därvid uppge sina skäl för attfå tillgång till materialet och ange sina närmare önskemål om hur saken börordnas. skall då förordna om hur fastighetsägaren skall få inhämtadet uppgiftsunderlag som han behöver. I mån av behov får nämnden meddelanärmare anvisningar om t. ex. tid och plats för inhämtandet. Ätt hyresnämndenbör samråda med förvaltaren innan slällning las i hithörande frågor haransetts klart utan all del behövs någon särskild föreskrift härom. Fastighetsägarensrätt att efter framställning till hyresnämnden få ta del av räkenskapsmaterialsyftar till att ge honom underiag för fullgörandet av viss bestämduppgiftsskyldighet. Fastighetsägaren kan alltså inte utverka någon rätt attfortlöpande få ta del av den löpande bokföringen rörande fastigheten. Dennaparagraf, som innehåller bestämmelser om förvaltarens arvode, har sinmotsvarighet i 12 § ivångsförvaltningslagen. Motsvarande bestämmelser finns i23 § i utredningens förslag. Enligt/öw/östycket bestäms arvodet av kålen- Prop.1976/77:151 107 derår eller, om särskilda skäl föreligger, för kortarelid. Den normala ordningen bör vara atl förvaltaren framställer sill arvodésyrkandei samband med årsredovisningen. Det kan emellertid ibland framstå somotillfredsställande atl förvaltaren får ersättning med så långa mellanrum som ellår. Detta gäller särskilt om förvaltaren är en enskild person som för sin försörjningär beroende av ersättningen. I sådana fall bör arvodel kunna bestämmas förkortare lid, exempelvis per kvartal, varvid förvaltaren i samband med varjearvodesframställning har atl presentera hyresnämnden erforderiiglbeslutsunderlag. Arvodets storiek får av nämnden bestämmas efter vad som ärskäligt i det enskilda fallet. Av betydelse är härvid den lid som förvaltarenhar lagt ned på uppdraget och det sätt pä vilket han skött förvaltarskapet. Arvodet skall i princip ulgå ur faslighelens avkastning.Det bör emeller-lid inle i någon högre grad få inkräkla på möjligheten attanvända avkastningen lill åtgärder på fasligheten. kan därförföreskriva att arvodet eller del av della skall belalas av fastighetsägarenpersonligen. Förslag lill lämplig fördelning bör lämnas av förvaharen. Alt hyresnämndens beslut om arvodesbelalning av faslighelsägarenpersonligen kan verkställas som lagakraftägande dom följer av förslaget lillny lydelse av 32 § nämndlagen. Andra stycket innehåller en regel om skyldighet förkommunen att ulge förskoll på förvaltararvode som skall betalas avfastighetsägaren personligen. Denna skyldighel fömtsätter ingen prövning frånhyresnämndens sida. Som jag har framhållit i den allmänna motiveringen (avsnilt5.4) bör emellertid nämnden alltid bereda kommunen tillfälle all yttra sig iarvodesfrågan innan nämnden föreskriver att arvode skall betalas avfastighetsägaren personligen. En beslämmelse härom föreslås i 16 § nämndlagen(avsnitt 7.3). 1 tredje stycket föreskrivs skyldighet förfastighetsägaren att till kommunen återbetala det förskotlerade beloppel jämteränta enligl 6 § ränlelagen (1975: 635) från utbetalningsdagen. Enligt bestämmelsema i denna paragraf, som motsvarar 15 § tvångsförvallningslagenoch 25 § i ulredningens förslag, skall hyresnämnden underrätta inskrivningsmyndighelenom beslut om tvångsförvaltning och om ändring av sådant beslut saml om beslut enligl18 §, dvs. all viss förvall-ningstid har bestämts eller att tiden har förlängtseller förkortats. Under-rällelseskyldighelen omfallar lill skillnad mol f. n.också inlerimisliskl beslut om alt fastighet har ställts under ivångsförvallning. När inskrivningsmyndighelen erhåller underrättelse somavses i denna paragraf, skall med ledning därav anteckning ske i fastighelsbokeneller tomlrällsboken. Det innebär all uppgiften också kommer atl framgå av gravationsbevis. 1976/77:151 108 Underrällelseskall ske endasi då formligt beslut har meddelals. Upphör förvaltningen lillföljd av all den enligl 18 § förslå eller andra slyckel be-slämda tiden har gålllill ända behövs alltså ingen underrättelse. Om inlerimislisklbeslui undanlagsvis inle skulle följas av slutligt beslut om ,skall inskrivningsmyndighelen underrälias om all del interimistiska beslulelhar upphävts. Underrällelse måsle också ske, om bosladsdomstolen förordnar om inhibilionav beslulel. 1denna paragraf, som molsvarar 20 § ivångsförvallningslagen och 26 § iutredningens förslag, las upp beslämmelser om hyresnämndens lillsyn över Ivångsförvallning. Delsaknas anledning all underkasla en en så ingående och bunden lillsynsom 1. ex. förmynderskap och konkursförvallning. skall dock utövaen allmän uppsikt över all förvaharen fullgör sina uppgifter i enlighet med lagoch eventuellt meddelade föreskrifter för förvaltningen. Tillsynen bör i förstahand utövas i samband med alt frågor av olika slag som rör förvaltningenunderställs nämndens prövning av parterna. Av särskild betydelse är naturiigtvisde skriftliga redovisningshandlingar som förvaltaren skall lämna tillhyresnämnden vatje år. Vidare kan tillsynen aktualiseras t.ex. när förvaltarenbegär hyresnämndens lillslånd att ta upp lån eller ansöker om åläggande förfastighetsägaren att utge medel för förvaltningen. I samband med avgörandet avsådana frågor kan hyresnämnden ulöva en tillsyn i vid mening. Av de företeddahandlingarna och av vad partema anför inför hyresnämnden kan det framkomma omständighetersom är av vikl vid den allmänna bedömningen av hur förvalla-ren fyller sinuppgift. lillsyn är emellertid inle begränsad till behandlingenav väckta frågor. Tillsynen kan utövas också genom inspektioner eller på annatsäU när förhållandena påkallar del. skäl till anmärkning mol förvaltningen bör nämnden la kontakt medförvaltaren och anmoda denne att vidla rättelse. 1 allvarligare fall kanhyresnämnden meddela föreskrifter för förvaltningen eller ta upp frågan omentledigande av förvaltaren. fortlöpande skall kunna fullgöra sin lillsynsskyldighel och kunnakontrollera att tidsfrister m.m. iakttas, bör nämnden föra en förteckning översamtliga aktuella tvångsförvaltningar. Det torde också vara lämpligt attsamtliga handlingar som avser viss tvångsförvaltad fastighet bevaras ochsammanförs till en s. k. realakt. Idenna paragraf finns bestämmelser om inlösen. Bestämmelsema, som har enförebild i 16 och 17 §§ bostadssaneringslagen, har behandlats i den 1976/77:151 109 allmännamotiveringen (avsnilt 5.5). Moisvarande regler finns i 24 § i utredningensförslag. Föralt beslämmelserna om inlösen skall få tillämpas fordras all fasligheten slårunder ivångsförvallning. Inlösenförfarande kan alltså inte tillgripas som ettalternativ lill beslut om tvångsförvaltning och inte heller kan förfarandelanvändas sedan förvaltningen har upphört. Detankommer på kommunen all avgöra om inlösen skall begäras. Det är dock lämpligtatt samråd sker med förvaltaren. I allmänhet torde del också vara förvaharensom gör kommunen uppmärksam på alt del kan föreligga behov av inlösen. Somexempel på silualioner då förvaltaren har anledning atl göra kommunenuppmärksam på förhållandena kan nämnas atl del inle går atl skaffa frambehövliga medel till förvaltningen eller att del är fråga om en rivningsmogenfaslighet som del inte skulle vara ekonomiskt försvarligt att försöka msla upp. Talanom inlösen skall väckas vid fastighetsdomstolen. I mål om inlösen gällerexpropriationslagen i tillämpliga delar. När det gäller bestämmandet av löseskillingenskall emellertid influensregeln i 4 kap. 2 § expropriationslagen inle lillämpas.Undanlagsbeslämmelsen innebär att värdet av fasligheten vid beräkningen av löseskillingensstoriek skall anses belastat med den negativa inverkan tvångsförvallningen harpå fastighetens marknadsvärde. I inlösenfallen gäller vidare atl presumtionsregelni 4 kap. 3 § expropriationslagen skall avse värdeökning som har ägt mm undertiden före del lalan väckles vid domstol. Övergångsvis gällerdock viss begränsning enligl iredje stycket i övergångsbestämmelserna. (Jfr beträffandeinlösen enligl 16 § bosladssaneringslagen prop. 1973: 22 s. 94, 95 och 105.) Dennaparagraf innehåller bestämmelser om vem som är behörig alt ansöka om särskildförvaltning. Motsvarande bestämmelser finns i 13 § tvångsförvallningslagen och27 § i utredningens förslag. Jag hänvisar till vad jag har anfört i denallmänna motiveringen (avsnitt 5.2). Behörigaatt göra ansökan om särskild förvaltning är kommunen och organisation avhyresgäster. Med kommun avses den borgerliga primärkommun inom varsgeografiska område fastighelen är belägen. Beträffande organisation avhyresgäster har i den allmänna motiveringen framhållits att organisationenmåste uppfylla de krav som bmkar uppställas för att en sammanslutning överhuvud taget skall kunna betraktas som en ideell förening. Delfinns i vårt land inte någon särskild associalionsrättslig lagstiftning omideella föreningar. Inte heller finns det någon lagfäst definition av be- 1976/77:151 110 greppetideell förening (jfr prop. 1976/77:135 om ändrade regler för beskattningen avideella föreningar m. m.). De ideella föreningarna kan indelas i tvåhuvudgrupper, nämligen dels sådana föreningar som har annal ändamål än allbefrämja sina medlemmars ekonomiska inlressen, l.ex. föreningar för religionsulövning,polilisk verksamhel, velenskaplig forskning, välgörenhel, sällskapsliv, idrolloch skylte, försvarsföreningar, kamratföreningar, djurskyddsföreningar m. fl.,dels föreningar som syftar till all befrämja sina medlemmars ekonomiska inlressenpå annal säll än genom ekonomisk verksamhel, l.ex. arbetsgivareföreningar, fackföreningaroch branschsammanslutningar. Irättspraxis har ansetts alt en ideell förening äger rätlskapa-cileldå den har antagit stadgar som anger hur beslut i föreningens angelä-genhderfallas och valt styrelse. Förbindelser som ingås för en sådan förening binderendast föreningen, inle de enskilda medlemmarna. Stadgarna avgör föreningensorganisation och inre rättsförhållande. Styrelsen handhar löpande ärenden ochandra ärenden som sladgarna eller förenings-slämman anförtror denna. I övriglär föreningsstämman beslutande genom i regel enkel majoritet, om sladgarna ejföreskriver annat. Särskill ingripande beslut, t. ex. ändring av föreningensändamål, lorde kräva samtycke från alla föreningsmedlemmar. Beslut som stridermot föreningens ändamål är ogiltiga, såvida inte alla medlemmar ger siltsamtycke. Föralt en organisation av hyresgäster skall vara laleberättigad enligt bosladsförvallningslagenbordet inle krävas alt organisationens enda och huvudsakliga ändamål är all lalill vara medlemmarnas inlressen i hyresfrågor. Del tidigare kravet på attfasligheten skulle vara belägen inom föreningens verksamhetsområde har ocksåutmönstrats. Detta hänger samman med svårigheten för hyresnämnden all bedömaom detta rekvisit är uppfyllt. Det geografiska verksamhetsområdet kan juorganisationen i allmänhet själv fritt beslämma. Del uppställs inle hellernågot krav på alt hyresgästorganisationen skall kunna uppvisa en vissanslutning av medlemmar bland de berörda hyresgäslerna. Etl sådant krav skulleinte fylla någon praktiskt meningsfull funktion. En ansökan om särskildförvaltning kan ju vara sakligt välgrundad, även om föreningen endasi har eltfåtal medlemmar i den akluella faslighelen. Vilkenbetydelse som skall tillmätas de berörda hyresgästernas uppfattning lillansökningen får bero på omständigheterna i det särskilda fallel. En faslighelsägare,som motsätter sig en ansökan om särskild förvaltning, bör ange deomständigheter han grundar sitt bestridande på. Hävdar han att flertalet av deboende godtar förhållandena i fastighelen måsle han förebringa någon form av uiredningom della. Del kan han göra genom alt exempelvis låta ulföra en undersökningbland hyresgäslema om deras uppfallning och presenlera denna införhyresnämnden. Han kan också påkalla förhör inför nämnden med ell anlal hyresgäsler.Sökanden å sin sida lorde för all bemöla hyresvärden också hänvända sig lillhyresgästerna för att få Prop.1976/77:151 III stöd för sill krav på särskild förvallning. Till följdhärav torde säkerligen en eventuell opinion mot den begärda förvaltningen kommatill nämndens kännedom. Självfallet bör också nämnden, om del påkallas,självmant låta företrädare för hyresgästerna komma till tals inför nämnden. Hyresgäslernas uppfallning ulgör en omsländighel blandandra vid hyresnämndens prövning av om rekvisiten för särskild förvaltning äruppfyllda. Att de boende själva förklarar sig godta förhållandena i fastighelenutgör alltså inte något absolut hinder för ingripande med slöd av lagen. Under pågående förvaltning skall fråga som rör förvahningenupptas lill prövning av nämnden om sökanden, förvaltaren eller faslighelsägarenbegär del och annat ej är särskilt föreskrivet. Som exempel på en särskild föreskriftsom reglerar rätlen alt väcka en fråga kan nämnas alt belalningsskyldighel förfaslighelsägaren enligl 13 § kan åläggas endasi på begäran av förvaharen.Nämnden kan också självmani la upp fråga som rör förvahningen. om annat ejföljer av särskild bestämmelse. 1 paragrafen finns beslämmelser av processuell natur ombl. a. lagfartens legitimerande verkan. Beslämmelserna, som har en motsvarigheti bl. 3 § bostadssaneringslagen, har behandlals i den allmänna motiveringen(avsnitt 5.2). Paragrafen saknar motsvarighet i utredningens förslag. Enligt/öri/a stycket kan ansökan om särskild förvaltning rikiasmot den för vilken lagfart senasi är beviljad eller sökl, även om denne har överlålitfaslighelen innan ansökan görs. Är Ivisl angående äganderätten antecknad i fastighelsboken,gäller regeln i tredje stycket.