prop · G00370 · 1976-12-31 00:00:00 — Enligl RÄ bör linjelrafikbegreppelsregelbundenhelsrekvisil bibehållas men förtydligas i författningstexten så altdär anges all trafik är all anse som regelbunden i de fall körningarna varjemånad eller kvartal överstiger ell vissl lämpligt bestämi antal. Hovrätten överSkåne och har förklarat sig inte ha blivit alldeles övertygad ombehovel av en total omarbetning av definitionerna. Genom införandet av nyadefinitioner lorde, enligl hovrätten, med all sannolikhet nyagränsdragningsproblem komma all uppslå. Prop.1976/77:70 21 framhållerall - om en ändring av definitionerna anses böra ske - del är angeläget attgränsdragningen mellan linjetrafik och övrig yrkesmässig trafik görs såotvetydig alt tveksamhet om linjelrafiklillslånd krävs för en viss trafik intebehöveruppstä hos researrangörer eller busstrafikföretagare. Enligt hovrättenframstår det därför som önskvärt att begreppet linjetrafik definieras positivtoch så klart och otvetydigt som möjligl. I har, ilikhei med RÅ, förordat en uttrycklig definition av begreppel linjetrafikinnehållande en precisering av regelbundenhelsrekvisilet. Några remissinstanser har i anslutning till sinayttranden över defini-lionsförslagen lagil upp frågan om trafikutövarebegreppet.RA har - med hänvisning tillhögsta domstolens praxis och vissa avgöranden av regeringen i ärenden rörandebesvär över beslut i fråga om linjetrafiktillstånd - gjort gällande atlinnebörden av trafikutövarebegreppet i YTF f. n. är oklar. Det framstår därförenligt RÅ som angeläget all berörda frågor snarasi blir föremål för närmareöverväganden. SJ har framhållit all del är lämpligt atl trafikutövarebegreppetpreciseras, om de föreslagna ändringarna i YTF genomförs. SJ uttalar som sinuppfattning atl trafikutövarebegreppet principiellt bör förankras itillhandahållandet av fordon och personal. Liknande synpunkler har framförtsav Svenska busslrafikförbundel. Samtliga remissinslanser har godtagit eller lämnatulan erinran de förslag som har lagts fram i promemorian om ändrade regler förfordonsanmälan. Länsstyrelserna i och länliksom ifrågasätter dock om någon begränsning avrätlen att anmäla reservfordon behövs med hänsyn till de regler som harföreslagits i fråga om tilldelningen och användningen av yrkestrafikmärke. Flertalet remissinslanser har uttryckt tveksamhet ifråga om riktigheten av de överväganden som gjorts i promemorian i fråga omlinjetrafikutövares rätt att ulan särskill tillstånd driva beställnings-trafik.Som skäl härför har bl. a. åberopats risken för atl trafikutövare som fartillstånd att driva linjetrafik, även om denna är helt obetydlig, skulle fårätt att driva beställnings- eller turisltrafik av obegränsad omfattning,vilkel skulle innebära en trafikavledning från de ursprungligen etableradelinjelrafikförelagen i fråga om beställningskörningar. Samlliga remissinstanser har tillstyrkt ellerlämnat utan erinran det förslag som har lagts fram i promemorian om att slopakravet på särskilda skäl för meddelande av tillstånd till juridiska personer. Endasl ett fålal remissinslanser har yttrat sigöver de förslag som SJ och Svenska busslrafikförbundel lagl fram i fråga omstraffsanktionerna. har tillstyrkt SJ:s förslag ominförande av ett system med normerade" böter. i Norrbottenslän, som har framhållit att sanktionerna bör vara av samma typ för busstrafikensom för övrig yrkesmässig trafik, anser inte alt normerade böter är en lämplig Prop.1976/77:70 22 sanklionsform.Vidare har intagit en ivekande hållning till förslagel alt införas. Bestämmelser som reglerar bl. a. den yrkesmässigabusstrafiken finns i förordningen( 1940:910)ahgående yrkesmässigautomobiltrafik m. m. (ändrad senasi 1974:105)(YTF). Med yrkesmässig trafikförslås enligl I 5 YTF trafik i vilken biljämie föraretillhandahållsallmänhelenmolersättning för person-eller godsbefordran. Enligl 4 5 är linjetrafik sådan yrkesmässig trafikför regelbunden befordran av passagerare eller gods som sker på viss vägsträckaeller mellan vissa orter under sådana omsländigheter all bestämmanderätt ifråga om bilens utnyttjande inle tillkommer viss trafikant eller vissatrafikanter gemensamt. Yrkesmässig trafik som inle är linjetrafik ulgörbeslällningstrafik. Ingår yrkesmässig trafik för personbefordran som ett led ien längre transport, skall trafiken bedömas för sig vid prövning av frågan omden är alt hänföra lill linjetrafik eller beslällningstrafik. Tillstånd till linjetrafik-eller beställningstrafikmed buss meddelas enligl 5 5 av länsstyrelse. Sådant tillstånd utgörenförutsättning föratt yrkesmässig trafik skall få utövas. Enligl kungörelsen(1958:368) om undanlag från vissa beslämmelser i förordningen den 25 oktober1940 (nr 910) angående yrkesmässig automobiltrafik m.m. (ändrad 1969:692) fårdock beslällningstrafik för personbefordran med buss - ulan hinder av allanordnaren saknar beställ-ningslrafiklillslånd-anordnas under förutsättning atthan för trafikens bedrivande anlitar trafikulövare med sådant tillstånd ochatl han till vederbörande tillståndsmyndighel före trafikens igångsättande gerin skriftlig anmälan därom med uppgift om den eller de trafikulövare som hanavser atl anlita. Somförutsättning för meddelande av tillstånd lill yrkesmässig personbefordrangäller enligl 12 5 bl.a. att del skall finnas behov av den trafik för vilkentillstånd söks liksom att trafiken i övrigi kan anses lämplig. Behovsprövningenär ett uttryck för det särskilda skydd som måste beredas den redan etableradelinjetrafiken för att den skall kunna fullgöra sina väsentligasamhällsuppgifter. 1 I2 5finns också vissa beslämmelser om företrädesrätt förredan etablerade linjelrafikförelag eller företag som driver järnvägs-,spårvägs- eller sjötrafik eller kommunala rättssubjekt när det gäller tillståndlill linjetrafik. YTFhar sedan sin tillkomst ändrats i syfle atl anpassa lagstiftningentill den ulveckling som efterhand har skell inom transportsektorn bl. a. genomuppkomsten av nya trafikformer. Olika frågor rörande bl. a. den yrkesmässigabusstrafiken och linjetrafikbegreppet logs upp i prop. 1972:81 med förslag lillvissa ändringar i YTF. 1 propositionen slogs fasl all den s. k.veckoslulslrafiken som dittills bedrivits med tillstånd till 1976/77:70 23 beslällningstrafikvar atl anse som linjetrafik och därför rätteligen skulle bedrivas med stöd avlinjetrafiklillslånd. Regeringen har därefler pröval ett storl antalbesvärsärenden som har gällt ansökningar om linjelrafiklillslånd fråntrafikulövare som lidigare har drivit veckoslutstrafik med stöd av endasttillstånd lill beslällningstrafik. Genom olika beslut av regeringen haruppnåtts alt den övervägande delen av veckoslulslrafiken har kunnal samordnasinom ramen för slörre sammanslutningar av trafikulövare och all den trafik förvilken meddelats tillstånd drivs under lillfredsslällande former. Del kan emellertid konstateras all del alUjämtkvarstår vissa problem inom busstrafiksektorn. Det förekommer sålunda alltrafik drivs under former som slår i strid mot bestämmelserna i ochstatsmakternas strävanden atl främja rationell drifl och sundakonkurrensbetingelser inom busstrafiken. Missförhållandena beror i slorutsträckning på de svårigheter som finns när det gäller gränsdragningen mellanbegreppen linjetrafik och beslällningstrafik i YTF. Problemet är inle hellnytt men det har under senare lid gjort sig gällande med alll slörre styrka.Det som främsl har vållat gränsdragningsproblem har varitregelbundenhelsrekvisilet och frågan med vilken täthet trafiken skall bedrivasför atl rekvisitet skall vara uppfyllt. Med hänvisning till förarbelena lill YTF konstateradesatt del ulan författningsändring torde stå klart alt regelbunden trafik, närdet gäller personbefordran, skall anses föreligga om körningen vanligen ägerram på förut tillkännagivna eller eljesl för allmänheten kända lider minst engång under en längre lid. () har i framställning lillkommunikationsdepartementet framhållit all del under senare lid har visal sigall mindre nogräknade trafikulövare genom olika konstlade förfaranden försökerkringgå kravet på linjetrafiklillslånd. a. genom alt företag medtillstånd till beställningstrafik erbjuder resor eller treveckoslut av fyra, alll . Vidare förekommer atl två ellerflera bussförelag går samman om trafik i flera relationer med alternerandevagninsalser så atl inget av de enskilda förelagen ensamt kommer atl trafikeraen viss relation med otillåten turtäthet trots all resultatet ändå blir enfaktisk linjetrafik. Mot bakgrund härav har SJ hävdat att en ytteriigareprecisering i fråga om gränsdragningen mellan linjetrafik och beslällningstrafikär nödvändig. SJ förordar en lösning som bl. a. innebär atlbegreppel beslällningstrafik definieras först och att annan trafik - ulanhänsyn till regelbundenhetskriteriet - hänförs till linjetrafik. har med hänvisning lillSJ:s framställning i skrivelse till anfört atlsyflet med framställningen väl synes överensstämma med förbundetsuppfattningar. När del gäller definitionsfrågan uttalar förbundei bl. a. altdet är angeläget all linjetrafikbegreppet även fortsättningsvis fårrepresentera del slag av tra- Prop.1976/77:70 24 fikulövningsom kännetecknas av bl. a. regularitet, trafikeringsplikl, taxor etc. SJ :s och busstrafikförbundets framställningarulgörgrunden för promemori-an( )Linjetrafikbegreppet m.m.iförordningen(1940:910)angående yrkesmässig automobiltrafik m. (YTF)som harutarbetats inom . 1 promemorian ulvecklas närmarede problem som är förknippade med de nuvarande begreppsdefinitionerna. Medredovisning av de i SJ:s framställning angivna missförhållandena uttalas altdel behövs en ny definition av begreppet linjetrafik. En tänkbar lösning-förattundvika att trafikulövare försöker kringgå bestämmelserna om linjetrafik genomatt via konstlade förfaranden eliminera något av de rekvisil som skall varauppfylldaanges därvid vara den av SJ föreslagna. 1 promemorian framhålls all en definition av dentyp som SJ har föreslagit innebär att begreppel linjetrafik får en vidtillämpning. Förutom den mer eller mindre regelbundna trafik som har beskrivitstidigare skulle inom definitionen falla även sådana resor som anordnas förbevistande av olika arrangemang och som i allmänhet inte kan sägas konkurreramed linjetrafiken. Den lyp av trafik som här åsyflas är den man vanligenbetecknar som turisltrafik. För all undvika atl denna från linjetrafik iegentlig bemärkelse så artskilda verksamhet hänförs till linjetrafik bör manenligt promemorian skapa elt särskilt trafikbegrepp. Närdet gäller övergångsfrågorna framhålls ipromemorian att de föreslagna definitionerna på linje- och beslällningstrafik imyckel stor utsträckning motsvarar de nuvarande definitionernas tillämpning ipraktiken. Det synes därför inte möta hinder atl låla de nya bestämmelsemagälla även tidigare meddelade tillstånd. Promemorianoch framställningarna har remissbehandlats. Nästan alla remissorgan - , ,flertalet länsstyrelser. , Svenska busstrafikförbundet.Svenska landstingsförbundet och Svenska transporlarbelareförbundel - hartillslyrkl eller godtagit de i promemorian föreslagna definitionerna och ifiera fall har man understrakit vikten av en snar reform. 1 några fall har dockanförts synpunkter i detaljfrågor. Så har t. ex. SJ och vissa andraremissinstanser framhållit alt tillstånd till turisltrafik alllid börinnehålla ell preciserat angivande av del slag av trafik som tillståndet gerrätt all ulföra. SJ - liksom bl. Svenska busslrafikförbundel -har hävdat alt den i promemorian föreslagna benämningen turisltrafik bör bylasul mot arrangemangstrafik som lämpligare beteckning. har vänt sig moi uttrycket turisltrafik. i avstyrkerinförandel av en definition av begreppel turisltrafik med hänvisning bl. a.till de svårigheier som kan uppslå när del gäller att avgöra vad som skallhänföras till denna trafikform. har intagit en avvaktande hållninglill införandet av begreppel turisltrafik under åberopande av atl sådan trafikskulle kunna innebära intrång i den etablerade linjelrafiken. 1976/77:70 25 En Ivekande hållning lill ändrade definitioner harintagits av . Riksåklagaren (), hovrätten över ochBlekinge och i har avstyrkt förslaget all införa nyadefinitioner. Enligt RÅ bör linjelrafikbegreppels regelbundenhelsrekvisilbibehållas men förtydligas i författningstexten så all där anges all trafik äralt anse som regelbunden i de fall körningarna eller kvartalöverstiger elt vissl lämpligt bestämi antal. Även i länhar förordal en precisering av regelbundenhelsrekvisilet. Hovrätten harförklarat sig inte ha blivit alldeles övertygad om beliovet av en lolalomarbetning av definitionerna. Om en ändring anses böra ske bör enliglhovrätten begreppet linjetrafik definieras positivt. Jag delar uppfattningen atl de definitioner somgäller i fråga om den yrkesmässiga busstrafiken behöver preciseras. Reformensynes angelägen såväl med hänsyn till trafikulövarna och den resandeallmänheten som ur allmän synpunkl. Det som främst har vållat problemhar varit det krav på regelbundenhet som begreppel linjetrafik inrymmer. Ipromemorian har dessa problem belysts närmare och de där redovisadebedömningarna av förslagen har biträtts av del slora flertalet remissorgan.Vissa av dem, däribland hovrätten över och , har emellertid väntsig mot all linjetrafikbegreppet inte skulledefinieras posi ti vt iförfattningstexten. Föregen del anser jag del inte vara så väsentligt all manuttryckligen definierar detla begrepp. I tillstånd till linjetrafik angesnämligen regelmässigt tillståndels närmare omfattning. I lillslåndel finnsinlaget uppgifler om linjesträckningar och orter mellan vilka trafiken fårbedrivas liksom, i förekommande fall, föreskrifler om upplagning. Man föralltså-lill skillnad från vad som gälleri fråga om beslällningstrafik-genomprecisering i tillståndet klara och entydiga uppgifterom den trafik som kanutföras i del enskilda fallet. Deförslag till nya definitioner som an visas innebär att man kommer ifrån degränsdragningsproblem som har nämnts samtidigi som man förhindrar att kravenpå linjetrafiktillslånd kringgås. De farhågor som har framförts från någothåll vid remissbehandlingen om all det föreslagna turisttrafikbegreppel skullekunna leda till tolkningsproblem delarjag inte. Föratt säkraatt turisllra-fikeni de enskilda fallen bedrivs inom ramen för meddelade tillstånd är delnödvändigl atl lillståndsmyndighelen-liksom när det gäller tillstånd till linjetrafik-närmarepreciserar vad slags trafik som tillståndet berättigar till. Denna möjlighelall från fall lill fall ange vad som avses med turisltrafik är i själva verketen av de påtagliga fördelarna med de föreslagna definitionerna. Härigenomundviker man att man för avgränsningen av dessa, ofla svårbeslämda,trafik-formersom hänförs lill turisltrafik behöver litaenbart t ill enförfallningsmässig definition, som med nödvändighet måsle hållas mera allmän.Gränsdragningen mellan turisltrafik och linjetrafik kommer på del sättet altske vid tillståndsprövningen dåen behovsprövning börgöras med hänsyn tilllinjetrafikens krav i enlighet med vad jag förordar i del följande. 1976/77:70 26 När del gäller beslällningslrafiken däremot är detinte möjligl att i tillståndet göra några närmare preciseringar med hänsyntill alt delta slag av trafik tillgodoser så mångskiftande slag av irafikbehov.Detta förhållande nödvändigl all i författningstexten uttryckligendefiniera begreppet beslällningstrafik. Bakgrunden lill det förda resonemangetär synpunkten all vad som för den enskilde trafikulövaren är mest angeläget altfå preciserat är den trafikeringsräll soni följer med ett sådani tillstånd somhan själv innehar. lillgodoses i fråga om linje- eller turisltrafik genomsjälva lillslåndel och i fråga om beslällningstrafik i förfatiningstexien. Genom ändring av definitionerna på säll som harföreslagils i promemorian hindrar man all mindre nogräknade trafikulövarekringgår de krav som gäller för bedrivandet av en laglig yrkesmässig trafik.Dessa trafikulövare innebär ofla en säkerhetsrisk, eftersom de i sintrafik inle sällan åsidosätter bl. a. de regler som gäller om arbetstid ochvilotid och fordons hastighet. Vidare underiåier de ofla atl ha fordonenskattade och försäkrade. Härigenom utsätts de seriöst arbetande förelagen fören osund konkurrens som konsumenlernas iniressen av säkra och tillförlitligatransporter molverkas. Del lorde också slå klart all man med de föreslagnadefinitionerna uppnår en större rättstrygghet för trafikulövarna genom allavgränsningen mellan de olika irafikslagen klargörs på ell bättre sätt - iförfattningen och i de individuella lillslåndsbeslulen - än vad som sker i dag.Vidare kommer tillslåndsmyndighelernas och de övervakande myndigheternas arbeteatl underiättas. Mol bakgrund av del nu anförda förordarjag att deförslag lill nya definitioner som har lagts fram i promemorian genomförs. Detlainnebär atl med beslällningstrafik bör avses yrkesmässig trafik för personbefordrani vilken bil och förare lillhandahålls på villkor att beställaren hardispositionsrätten över fordonet och atl ersällningen besläms med hänsyn lillbilens utnyttjande och transportens längd och inle för varje passagerare försig. Som turisltrafik bör beiecknas sådan personbefordran med buss som inte ärbeslällningstrafik, om iransporten ingår som ell led i ett sammanhängandearrangemang, där huvudsyflel ligger på annat än själva Iransporten. Tilllinjetrafik bör hänföras sådan trafik som inle är beställningstrafik ellerturisltrafik. Vad jag nu harsagt innebär ocksåatljaggodlarden ipromemorian föreslagna benämningen turisltrafik som en lämplig beteckning pådel slag av trafik som åsyflas. Till undvikande av missförstånd vill jag pekapå all begreppel turisltrafik i vissa internationella väglransportavial har endelvis annan innebörd än den som jag har redovisai. Jag anser emellertidinle delta utgöra något hinder mot atl använda ullryckel turisltrafik försådana former av inrikes busstrafik som jag har nämnt. Jaginslämmer i vad som har anförts i promemorian om den närmare inriktningen avprövningen av ansökningar om lurisllrafiklillslånd. För an en viss trafik skallhänföras till turisltrafik skall del vara fråga om elt sam- Prop.1976/77:70 27 manhållelarrangemang, där man - i sådana fall där arrangemangsdelen är förknippad mednågon kosinad - inle har möjlighet atl exempelvis lösa biljett bara för självaresan. Vidare får arrangemangsdelen inle vara alltför obetydlig. 1turisltrafiktillståndel bör lillslåndsmyndigheten närmare precisera vad slagstrafik tillståndet berättigar lill. Detta föratsätter atl sökanden i sinansökan redovisar uppläggningen av trafiken. Jag kommer i del följande attutveckla hur turisllrafiken i de enskilda fallen skall kunna preciseras i nuberörda avseende. Vidprövning av ansökan om tillstånd till turisltrafik får beakias i vad mån dentilltänkta trafiken kan komma atl inkräkta på linjelrafiken. Behovel avturisltrafik lorde inte sällan i prakiiken kunna lillgodoses inom ramen förlinjetrafiken. Så kan ske genom atl linjelrafikförelag erbjuder kombineraderesearrangemang, som innebär rabatter för den resande allmänheten. För allundvika alt turisllrafiken kommer atl medföra en icke önskvärd konkurrensgeniemoi etablerade linjelrafikförelag bör gälla att tillstånd tillturisltrafik får meddelas endasl om den ifrågasatta trafiken är behövlig och iövrigi lämplig. Vidare bör föreskrivas atl om ansökan avser tillstånd tillturisttrafik som kan komma alt konkurrera med redan utövad linjetrafik ellermed järnvägs-, spårvägs- eller sjötrafik skall, om tillstånd anses börameddelas och förhållandena inte föranleder till annat, tillståndet lämnas densom redan utövar sådan trafik om han har ansökt om tillstånd till turisltrafikoch kan anses lämplig atl utöva den. Om det behövs för atl undvika sådankonkurrens bör lillslåndsmyndigheten också få möjlighet atl föreskrivabegränsningar eller andra villkor för luristlrafiken. 1 ell övergångsskede kan del inte uteslutas atlvissa avvägningsproblem kan uppslå. Jag syflar då bl. a. på fall där entrafikutövare har byggt upp en trafik, som är alt anse som turisltrafik och somdrivs i fasta och ur lämplighetssynpunkl acceptabla former men som i och försig skulle kunna tillgodoses i form av linjetrafik. 1 sådana fall därluristlrafikutövaren före den nya lagstiftningens ikraftträdande kan anses hagenom egna insaiser skapat underiagel för trafiken synes del skäligt all han meddelasdel lillslåfid lill turisttrafik som behövs för all han skall kunna fortsättasin verksamhel i den tidigare omfattningen. En föratsättning för detla ärsjälvfallet atl turisllrafiken inte kan bedömas ha en menlig inverkan pålinjetrafik som likaså har etablerats före den nya lagstiftningen. Vad jag har sagl i del föregående innebär allprövningen av behovel av en sökt turisltrafik bör ha samma inriklning som närdel gäller prövningen av ansökan om en viss bestäUningstrafik. I della liggerockså all man bör beakla den etablerade linjetrafikens berättigade krav på alltillgodogöra sig beställnings- eller turistlrafikuppdragen som elt värdefulllekonomiskl komplement tiil linjelrafiken. I bedömningen - liksom när del ärfråga om tillstånd lill beställningstrafik - skall man emellertid inte slriklformellt se på antalet redan befintliga tillstånd av samma slag. Det är viktigtatt man beaktar sådana omständigheter som alt en innehavare av tillstånd tillsåväl Prop.1976/77:70 28 linjetrafiksom beställnings- och turisltrafik inle alllid har den fordonska-pacilel somkrävs för all vid elt visst tillfälle kunna tillgodose ett behov av exempelvisturisttrafik, eftersom fordonsparken helt har tagits i anspråk förlinjetrafiken och beslällningslrafiken. Vidare kan förhållandena vara sådanaall tillstånd visserligen finns som omfattar trafik av del slag som ansökanavser, men alt della tillstånd utnyttjas i myckel liten omfattning för sådanverksamhel. Jag har tidigare framhållit värdet av att man harmöjlighel alt genom preciseringar i tillståndet ange ramen för del. Jag villockså undersiryka viklen av preciseringen när del gäller atl skyddalinjetrafiken mot olämplig konkurrens. Ju slörre risken är för all en vissturisltrafik kan komma att konkurrera med linjetrafiken desto väsentligare ärdel att preciseringen blir uttömmande. När man talar om turisltrafik kan man urskiljavissa typer av resor som kan hänföras under detta begrepp. En grupp är dentrafik som kan betecknas som mndlursresor eller sight-seeingturer. Syftet meddessa resor är all ge människor lillfälle att bese olika platser och byggnadersom kan vara av särskill kulturellt inlresse såsom slott, kyrkor, fornminnen,nalurminnen elc. Härunder faller också de sedvanliga siadsrundlurerna. Fördenna trafik gäller vanligen atl del inte skulle vara praktiskt möjligt atlordna den inom ramen för den egentliga linjetrafiken. Härav följer all entrafik av typ rand-tursresor regelmässigt inte innebär någon konkurrensgentemot linjetrafiken. Behovel av all precisera trafiken ilurisllrafiklillståndel blir i flertalet av dessa fall därför inte så stort.Del blir beroende på hur trafiken läggs upp i det enskilda fallet. Oftasi tordepreciseringen kunna inskränka sig till att ange resratten med föreskrift om atlupplagning resp. avlämning av passagerare endast får ske på viss bestämd orteller närmare angiven plats liksom atl biljett endasl får säljas för hela resaninkluderande visningsdelen i arrangemanget. Enannan huvudgrupp inom luristlrafikområdel är den där busspassagerarnabefordras till en plats för all delta i ett vissl arrangemang och för att sedanåterföras med bussen lill utgångspunkten. Som exempel på delta slag avturisltrafik kan nämnas resor till museer, gudstiänsler, djurparker elc. Närdet gäller prövningen av ansökningar om tillstånd atl ulföra sådana resor kansituationen i vissa fall vara sådan alt man inte behöver slälla kraven på delekonomiska värdet av arrangemanget i förhållande till resan i dess helhetalltför högt. Del kan finnas andra omständigheter som gör all den söktatrafiken inte kommer atl innebära konkurrens gentemot den egentligalinjelrafiken.