prop · G003100 · 1976-12-31 00:00:00 — De expansiva krafterna i uppgången hade underförsta halvåret och i synnerhet en avsevärt större styrkaän vad man hade räknat med. 1 1976177.1 saml. 1976/77:100 Bilagal Finansplanen 2 tillväxti den totala produktionen för på i årstakt första halvåret1976. Mot detta står ett faktiskt utfall på . Den starkaste tillväxten kunderegistreras i de stora länderna som alla på något undantag när kunde noteraökningstal på . Det var främst den privata konsumtionen ochlagerpåfyUnaden som utgjorde de drivande krafterna i uppsvinget. Den privatakonsumtionen beräknas ha svarat för ca hälften och lagerökningarna för omkringen tredjedel av produktionstillväxten . Till följd av det förbättradeekonomiska klimatet innefattande också en avtagande inflationstakt minskadehushållen sitt sparande. Försäljningen av kapitalvaror, främst bilar, ökademycket kraftigt som en konsekvens av en uppdämd efterfrågan. Redanunder våren kunde man dock notera en märkbar avmattning i detta hänseende. Utvecklingen av de privata investeringama under1976 har hämmats av ett lågt kapacitetsutnyttjande. Företagens förbättradevinstutveckling i de stora har endast i begränsad utsträcknmg kanaliseratstill nyinvesteringar. Avmattningen i konjunkturuppgången och det i många länderuppdrivna ränteläget har inneburit att förväntningarna om en godinvesteringskonjunktur har måst dämpas en del. Det är endast i Förentastaterna, och som investeringarna tycksutvecklas någorlunda i linje med erfarenhetema från tidigarekonjunkturuppgångar. Bostadsbyggandet har varit svagt i medan enmarkerad uppgång kunnat noteras i Förenta statema och . När konsumentemas stora efterfrågan på varaktigavaror sjönk tillbaka och takten i lagerökningarna dämpades under våren 1976förlo rade också konjunkturuppgången mycket av sin kraft. Avsaktningen kanäven tUlskrivas en medveten successiv omläggning av den ekonomiska politiken irestriktiv riktning. Finanspolitiken skärptes i många länder mot bakgrund av enuttalad ambition att återställa balansen i de offentliga budgeterna.Effekterna av de stimulansåtgärder som vidtogs ebbade också ut underloppet av 1976. I åtskilliga underskottsländer har regeringarna ochcentralbankerna tvingats strama åt politiken för att värna om utrikesbalansenoch valutaställ ningen. samlade bruttonationalprodukt (BNP)ökade, trots det åtskilligt svagare , mellan helåren 1975och 1976. Takten i prisstegringarna har avtagit under loppetav 1976 och kan för helåret väntas bli att jämföra med en ökning ineddrygt 1975. ÄterhåUsamma löneökningar och stora produktivitetsvinster harbidragit till denna utveckling i flertalet . äremellertid skillnaderna i prisutveckling mycket stora meUan olika länder. I enliten grupp länder , och Förenta statema har inflationstakten bringats ned tiU 1976/77:100 Bilagal Finansplanen 3 överstiger den i många andra med bred margmal . Sysselsättningen ökadei stort sett parallellt med arbetskraften, varför arbetslösheten inte sjönknämnvärt. Den partiella arbetslösheten i form av ofrivUligt korttidsarbete, somunder lågkonjunkturen hade en stor omfattning särskUt i FörbundsrepublikenTyskland, eliminerades dock praktiskt taget. fick den svagareproduktionstUlväxten effekter på arbetsmarknaden och kurvan för arbetslöshetenpekade åter uppåt. OECD-ländemas ekonomiska poUtik präglas alhnänt avsträvan att undvika en tilltagande inflation. Det är detta som föranlett en iförhål lande tUl tidigare konjunkturuppgångar mer åtcrhåUsam politik även iländer med en förhåUandevis gynnsam bytesbalanssituation. I underskottsländerna,som omfattar ett antal stora länder och flertalet mindre, har det i många fallvarit hänsynen tUl utrikesbalansen som i första hand motiverat en merrestriktiv politik. Det är genom en långsam och utdragen men stabilfconjunkturåterhämtning som OECD-ländema söker nå framgång i bekämpningen avinflation och arbetslöshet. Enligt allmänt omfattade bedömningar iOECD-länderna är det emellertid först när prisstegringarna bringats underkontroll och inflationsförväntningarna stävjats som man kan vänta sig någrastörre förbättringar på arbetsmarknaden. Den ekonomiska politik, som skall uppfylladessa mål, måste syfta till en tUlväxt som å ena sidan är tillräckligt hävdadför att åstadkomma en successiv förbättring av arbetsmarknadsläget men som åandra sidan inte är så stark att inflationen skjul er ny fart. Med visst fog kan man göra gällande, att den registreradekonjunk-turavsaktningen till en början var en önskad konsekvens av den fördapolitiken. Flera förhållanden, bl. a. den ånyo stigande arbetslösheten i fleraländer och de försämrade utsikterna , torde emellertid ge vid handenatt konjunkturuppgången inte är tillräckligt stark för att åstadkomma denönskade balanserade tillväxten. Det som man aUmäntbedömde vara en tillfällig andhämtningspaus har visat sig vara en både längreoch mer vittomfattande avsaktning av konjunkturuppgången. Konjunkturuppgången väntas dock få ny kraft under1977 i Förenta statema och med den privata konsumtionen ochinvesteringarna som de främsta drivkrafterna. Helårstillväxten förbmttonatioualpro-dukten kan för dessa länder beräknas tUl ca 5 resp. . Denväntade svaga utvecklingen i flera stora västeuropeiska länder , Storbritannienoch torde dra ned tUlväxten inom den europeiska gemenskapen tUlomkring 1977. Möjlighetema för den västeuropeiska konjunkturuts'eckIingenatt återvinna styrka torde därför komma att vara avhängig av kraften i denvästtyska uppgången. Prop.1976/77:100 Bilagal Finansplanen 4 Bedömningarnanär det gäller är dessvärre förbundna med mycketstor osäkerhet vUket också framgår av spännvidden mellan olika prognoser. Såhar t. ex. i sin decemberrapport en prognos på 3,5 %för BNP-tillväxten. Denna bör ställas mot de västtyska officiella bedömningarnasom pekar mot en ökning på . Barometerdata har berättat omsjunkande framtidsförväntningar, en beräknat svag produktionsutveckling ochförsämrade exportutsikter för . tyderkvantitativa data över orderingången pä en förhållandevis uppåtriktadutveckling. Det kan dock finnas anledning att ifrågasätta om man inte frånvästtysk sida hyser en något för stor tiUtro tiU kraften ikonjunkturuppgången. En fortsatt förhållandevis långsam konjunktumppgångi är således den mest sannolika utveckluigen. Möjligen kan tUlväxttaktenöka . Med det förväntat starkare uppsvinget i de transoceanaländerna kan tillväxten i OECD-ländemas totala bruttonationalprodukt beräknasbli . I och man att sätta in ytterligare stimulanser för att påskynda uppgångenom den förutsedda accelerationen i tUlväxten uteblir. Det torde stå klart attdet för del i så faU knappast kommer att bli fråga om annatän smärre modifieringar av den nu förda politiken. Vad gäller Förenta staternatorde eventuella konjunkturstärkande åtgärder från den. nya administrationenknappast få effekt förrän . Konjunkturuppgången 1977 kommer till stor del attbäras upp av ökningar i den privata konsumtionen. I detta skede avkonjunkturförloppet borde även investeringarna normalt ha framträtt som en betydelsefulldrivkraft i uppgången. Endast i ett fåtal stora länder torde så bli fallet, Iövrigt får man räkna med ett mer begränsat stöd från investeringarna. Det fortsatt låga kapacitetsutnyttjandet tyder påatt det även 1977 borde finnas goda produktivitetsvinster att hämta.Löneökningarna och Bruttonationalproduktens utveckling i vissa länder 19741977 Ärligprocentuell förändring 1974 1975 1976 1977 -1,8 4,55,5 -1,3 5,5-6,5 -3,2 3,5-4,5 -1,6 2,53,5 -1,4 3,54,5 Källor: : , För1976 och 1977: Ekonomidepartementet. 1976/77:100 Bilaga 1 Finansplanen 5 löneglidningentorde dessutom bli måttiiga även . 1 många länder har nian kommit tillslutsatsen att löneökningarna efter hand måste komma ned till den takt som dehar i och för att säkerställa konkurrenskraften påexportmarknaderna. Den allmänt långsamma konjunktumppgången och den nuvarandestora lagerhållningen av åtskiUiga stapelvaror beräknas medföra begränsadeprisstegringar på råvaror. Allt tyder således på att inflationstakten kommeratt bromsas in ytterligare någol 1977 speciellt för de mindre OECD-ländernasom f. n. ligger något högre än genomsnittet för hela OECD-området. Dengenomsnittiiga inflationen i de stora länderna beräknas minska till 77,5 %1977 medan den för de mindre länderna saimolikt stannar vid . Spridningenmellan väntas dock bU stor också . Priserna för varor iden internationella handeln beräknas komma att öka långsammare än den allmännaprisnivån. Så väntas t. ex. prisökningarna för färdigvaruexport,som accelererade under konjunkturåterhämtningen 1976, bromsas upp och uppgåtiU 1977. Prognoserna för prisutvecklingen är självfalletosäkra. Inflations-bUden för vissa länder kan t. ex. påverkas av förändringar iväxelkurserna, vilket man erfarit speciellt . Den prisutvecklingsom skisserats ovan bygger på antagandet att oljepriset ökar i sammatakt som exportpriser. beslutades omhöjningar av oljepriset. Flertalet OPEC-länder höjde priset med10 % och aviserade en ytterUgare höjnmg vid halvårsskiftet.Saudiarabien, den klart största producenten, har begränsat prisökningen tUl frän och förklarat sig ha möjligheter att höja sin nuvarandeproduktionsvolym. En oljeprishöjnLng får naturligtvis inte enbart konsekvenserför priser och bytesbalanser. Den får även en neddragande effekt på den realaefterfrågan, såvida inte den ekonomiska poUtiken kompenserar för en sädanreducering. Mycket talar för att den senaste oljeprisöknmgen i praktiken intekommer att påverka här presenterade prognoser i någon större omfattning. Arbetslösheten kommer knappast att minska under1977 möjligen med undantag för Förenta statema och . I Förenta staternakommer den emellertid knappast att kunna bli lägre än . I tordeden komma att ligga kvar på strax , trots konjunkturuppgång.Det slöseri med mänskliga resurser som är innebörden av en dylik högarbetslöshet låter sig inte mätas i kvantitativa termer. samlade bytesbalansunderskott ökade1976 med 15 mUjarder dollar tiU 20 mUjarder från den på grund av konjunkturnedgångenextremt nedpressade nivån 1975. Med den förväntade konjunkturutvecklingen för1977 beräknas det totala underskottet för inte minska i någonstörre utsträckning. Så torde också bli fallet för de icke-oljeproducerandeu-ländemas samlade underskott, Prop.1976/77:100 Bilagal Finansplanen 6 vilketberäknas uppgå tUl ca för vart och ett av åren. Mot dettastår ett i stort sett oförändrat överskott för OPEC-ländema på 3540 miljarderdoUar. De tre största , Förenta staterna.Japan och För-bundsrepublUcen , svarar för av OECD-ländernassamlade produktion och beräknas 1977 få ett överskott i bytesbalansen på ettpar miljarder doUar. Underskotten för de små länderna (exkl. ochSchweiz som har överskott) beräknas komma att öka till 19 miljarder doUar,vUket är drygt 3/4 av det underskott som OECD-länderoa torde få tiUsammans.Dessa små länder bidrar med något tUl totala produktion. Dennafördelning av över- och underskotten är självfaUet uite tUlfredsstäUande. I deintemationella överläggningarna har man enats om att underskotten på siktendast kan nedbringas genom en ökad världshandel. Det är genom attupprätthålla en hög inhemsk efterfrågan som överskottsländerna kan axla sin delav ansvaret för en mer balanserad ekonomisk utveckling i . Fleraöverskottsländer skulle ktmna föra en mer expansiv politik i rådande konjunkturläge.Ett antal underskottsländer har tvingats till en hårdåtstramningspolitik och förlitar sig på att finansiera underskotten i den externa balansen på de internationellakapitalmarknaderna. Situationens allvar belyses av att flera länder snart kannå gränsen för sina möjligheter att till rinUiga viUkor ta upp ytterligare lån. Detintemationella valutasamarbetet har inriktats på insatser föratt bidra till finansieringen av bytesbalansunderskotten. Det officiellabetalningsbalansstödet ges huvudsakligen av internationella valutafonden (IMF),vars utestående krediter till medlemsländerna uppgick till inemot . Detta innebär en uppgång medca 15 mUjarder dollar. Anspråken på IMF kommer att vara mycket stora ävenunder framöver. Beslut har därför fattats om förstärkningav IMF:s resurser genom en allmän ökning av medlemsländernas kapitalinsatser.Förslag om deltagande i insatsökning-ama kommer att föreläggasriksdagen under innevarande . Enbetydande officieU kreditgivning sker även utanför valutafonden direkt mellanländerna. bevUjade sålunda ett antal centralbanker iindustriländerna en kortfristig kredit på tUlStorbritannien. riksbank bidrog därvid med ett belopp motsvarande 150milj. Krediten syftade tUI att stödja den engelska centralbankensoperationer för att dämpa pundets nedgång på valutamarknaderna. I samband medåterbetalningen ansökte om en s. k. stand-by-kreditfrån IntemationeUa valutafonden. Överenskommelse träffades om att denna kredithuvudsakligen Prop.1976/77:100 Bilagal Finansplanen 7 skullefinansieras via de s. k. låneavtalen () enUgt vUka tio industriländer,däribland , utfäst sig vid att under vissa förhåUanden re-finansieraIMF-krediten. Av en total kredit tiU på 3 360 milj. SDR (f. n.16 100 milj. bidrar GAB-ländema med 2 560 mUj. SDR, varav på Sverigefaller ett belopp på 20 mUj. SDR (motsvarande ca 95 milj. Valutamarknaderna har påverkats starktav betalningsbalansutvecklingen och skillnaderna mellan länderna i fråga ompris-och kostnadsutveckling. Den mindre gynnsamma utveckUngen i ochStorbritannien och i viss mån även i har sålunda medfört betydandekursfall i dessa länders valutor för pundets del med omkruig underloppet av . Även den amerikanska dollarn försvagades relativtkraftigt bl. a. på gmnd av ett försämratbytesbalansutfaU. 2Konjunkturer och ekonomisk politik 1976 har försökt överbrygga en av de djupasteinternatidneUa konjunkturnedgångar som förevarit med enstark expansion av såväl den privata som den offentliga konsumtionen. Denprivata konsumtionen steg 1975 och 1976 och denoffentliga konsumtionen . Den höga konsumtionstUlväxlen tillsammans med enomfattande lagerproduktion har hållit uppe sysselsättningen och kompenserat efter-frågebortfalletfrån exportsidan. Trots stödåtgärder har det dock inte varit möjligt att höjatillväxten i industriinvesteringarna nämnvärt. Kapitalstocken fortsätter dockatt växa i relativt snabb takt genom den höga investeringsnivån som uppnåddesredan 1974. Den internationella upplåningen har använts till att finansiera ensnabb ökning i konsumtionen och möjUggöra en hög sysselsättning. Det ligger i sakens natur att man måste kompenseraexportnedgången i en internationell lågkonjunktur med ökad inhemsk efterfråganom mail skall kunna upprätthålla en hög sysselsättning. Genom att hålliten högre efterfrågenivå än flertalet andra måste detta i sigförsvaga bytesbalansen. De påfrestningar som den svenska ekonomin utsattsför har dock inte enbart berott på den allvariiga internationellakonjunktumedgång-en i kombination med relativt högt efterfrågetryck i Sverigeutan även på en ogynnsam kostnadsutveckling som resulterat i starkaprisökningar på svenska exportvaror. Exportprisetpå svenska bearbetade varor steg 197':| 1976 medan det genomsnittUga exportpriset isvenska kronor för steg med . Det betyder enrelativprisstegring på . Detta har resulterat i förluster avmarknadsandelar på ungefär lika många procent. Svensk industri har under 1976förlorat Prop.1976/77:100 Bilagal Finansplanen 8 marknadsandelarockså på svenska marknaden. En lugnare kostnads-och prisutveckling hade betyttmindre marknadsandelsförluster och högre industriproduktion. Det äi: såledesinte enbart den internationeUa lågkonjunkturen och den relativt höga inhemskaefterfrågeexpansionen som resulterat i de svårigheter som föreUgger utanäven den snabba inhemska kostnads- och prisstegringen. Det kan hävdas att den svenska löne- ochprisstegringen är en konsekvens av att hållit uppe den inhemskaefterfrågan. Detta är dock enligt min uppfattning sant endast i begränsadutsträckning. De stora löneökningarna 1975 var påverkade av starkainternationeUa prisstegringar samt de stora vinstökningardessa gav upphov till i synnerhet i basindustrierna. Den svenska pris- ochvinstutvecklingen påverkades också av att den sveniska krönans värde sjönk medca i förhåUande till D-marken under loppet av 1973. Fortsatt hög inflationdominerade förväntningsbUden hos både löntagarorganisationer ochföretag. Löneavtalen tecknades inom ramen för ett förväntat löneutrymme som ihög grad bestämdes av den tidigare inflationstakten ochproduktivitetsstegringen. När sedan den internationella inflationstakten gickner och dén tidigare trenden i produktivitetstUI-växten bröts ledde avtalen tiUatt de avtalsmässiga löneökningarna och lönegUdningama tillsammans kom attligga klart över den kostnads-utveckUng som var förenlig med yttre balans.Företagens höga inflationsförväntningar bidrog desutom av allt attdöma till att det statliga lagerstödet gav en så stor effekt. Företagen byggdeupp sina lager i en förväntan om att få bättre priser i en kommande högkonjunktur. Motslutet av 1975 stod det klart att den internationella inflationstakten skullekomma att dämpas och att kostnadsläge hade blivit bekymmersamt. Underloppet av 1976 har konsekvensema av detta kommit till uttryck bl. a. iföretagskriser, faUande produktion och växande underskott i bytesbalansen. Desenaste årens utveckling visar att en hög sysselsättningsambition måste förenasmed en desto starkare begränsning av kostnadsiitvecklingen inom landet för attundvika allvarliga rubbningar av den yttre balansen. Kostnads- och prisutvecklingen har uppenbariigengått utöver vad den förda ekonomiska politiken syftade tiU. VidiiUedningen till 1976 knöts förhoppningarna tiU en konjunkturuppgång underandra hälften av 1976. Det skuUe stå i överensstämmelse med erfarenheterna avden genomsnittliga periodlängden på tidigare konjunkturcykler. Deninternationella lagercykeln ledde t. o. m. till en större optimism under vårenän vid . Den ekonomiska utvecklingen blev dock enbesvikelse. Särskilt gäller detta vid en jämförelse med de förväntningar somredovisades i den reviderade finansplanen . När de preliminäraberäkningarna av utfallet Prop.1976/77:100 Bilaga 1 Finanspianea 9 för1976 nu föreligger kan man konstatera att den totala produktionsökningenbegränsas tiU . Den förväntade förbättringen i vår utrikesbalansuppnåddes inte. I stället för ett överskott i handelsbalansen på 3 miljarderkr. som angavs i den reviderade finansplanen beräknas nu resultatet bli ett underskottpå ca . Vidare fortsatte tjänste- och transfereringsbalansen(u-hjälp, räntebetalningar m. Det faktiska utfaUet vänfaskomma att uppgå till . Totalt sett gav transaktionerna medutlandet ett underskott i bytesbalansen 1976 . Inflationsbekämpningen har inte givit önskatresultat. En realistisk bedömning det faktiska utfaUet föreligger förstsenare är att prisökningarna har uppgått till under loppet av 1976.Inflationstakten har därmed endast dämpats obetydligt i jämförelse med 1975. Hushållen upprätthöll konsumtionsstandarden genomatt reducera sitt sparande. Konsumtionsökningen på motsvaras av en ökningav den realt disponibla inkomsten på . Inkomstöverföringar från det aUmännatorde svara för närmare hälften av denna inkonistökiung. Sänkningen av dendirekta inkomstskatten på ca . för flertalet heltidsarbetandelöntagare bidrog tUl ökningen av den disponibla inkomsten. Den offentliga konsumtionen expanderade främst pådet kommunala området. Ökningstakten beräknas där tiU . Detta är en viktigförklaring till att sysselsättningen totalt sett utvecklats gynnsamt. Investeringsverksamheten har generellt intebidragit till att öka den samlade produktionen. Den kraftigaste tUlbakagångenåterfinns på bostadsområdet där ökande behov och minskningar i antalet ledigalägenheter ännu inte påverkat investeringstakten. De kommunala investeringarnahar successivt krympt bl. a. som en följd av minskat bostadsbyggande. Totalthar de kommunala investeringarna ökat obetydligt 1976. Detta gäller också destatiiga affärsverkens och myndigheternas investeringar. Industriinvesteringarna ökade i volym 1976trots det låga kapacitetsutnyttjandet. De ekonomisk-politiskastimulansåtgärderna inkluderande bl. a. fondfrisläpp, investeringsavdrag ochinvesteringsbidrag har dock inte kunnat åstadkomma en ur långsiktig synpunkterforderlig investeringstUlväxt. Ett viktigt inslag i den ekonomiska politiken under1976 var stimulansen av de svenska företagens lagerproduktion i vänfan påkonjunkturuppgången. 1975 och ökade lagren med närmare 15 mUjarder kr.Drygt 1/3 därav har skett med lagerstöd. Mest omfattande har lageruppbyggnaden1976 varit inom verkstadsindustrin och jäm- och stålindustrin medanskogsindustriernas största lagerpäfyUnader ägde rum Prop.1976/77:100 Bilaga 1 Finansplanen 10 -3,3 -1,4 -1,7 -0,8 -2,0 -4,3 -9,0 (0,5)' (-1,1) -2,9 -8;9 ' Lagerinvesteringarnas förändring i procent avföregående års bruttonationalprodukt. När konjunkturuppgången som jag tidigare nämnt nu synes dröja utgör destora lagren en betydande finansiell påfrestning för företagen. Jag skallsenare återkomma till vilka överväganden detta lett till. Ett positivt inslag i bilden av 1976 utgörarbetsmarknaden. Genom lagerstöd, fondfrisläpp, utbildningsbidrag m. m. samtexpansion inom offentlig sektor har sysselsättningen hållits uppe. Härigenomhar en ökning av arbetslösheten kunnat undvikas. Arbetslösheten uppgick i novembertill 62 000 personer motsvarande av arbetskraften. En tendens till avsaktning i sysselsättningstillväxtenbörjade, som en konsekvens av en svagare arfaetskraftsefterfrågan, att märkasmot slutet av 1975. Det var speciellt efterfrågan från industrin somförsvagades. låg antalet lediga platser inom industrin på enkonstant låg nivå. Däremot noterades en fortsatt hög efterfrågan på arbetskraftfrån den offentliga sektorn. Totalt sett har sysselsättningen legat kvar på 1975års nivå. Företagen har sökt håUa kvar arbetskraften trots stagnerande ellersjunkande produktion. Produktiviteten mätt som produktion var oförändrad1975 men har beräknats stiga med 1,5 ä inom industrin. Totalt sett har den samlade produktionen i landetökat 1976. Industriproduktionen har minskat med . Prop.1976/77:100 Bilagal Finansplanen 11 Betalningsbalans 19741976 Milj. kr. Handelsbalans --2 286 -1988 -1900' Tjänste-ochtransfereringsbalans -1929 -4 772 6 770 Bytesbalans -4 215 -6 760 -8 670 Kapitalbalans 473 7 375 2130 Restpost 450 4 647 4 040 Valutareservens förändring_ -3292 5 262 -2 500 'Bedömningen av utrikeshandehis utveckling för helåret har gjorts utifrånhandelssifiFrorna . Det stora underskottet för novemberantyder att underskottet kan komma att visa sig bli större än enligtdenna prognos. iföljd som industriproduktionen i landet minskar vilket är unikt förefterkrigstiden. En central fråga är hur stor den outnyttjadekapaciteten är i svensk industri vid utgången av 1976. Trendmässigt växteproduktiviteten med . Mellan 1970 och 1974saktade produktivitetstillväxten av och uppgick till ca5,. Den investeringsnivå som uppnåddes 1974 innebär att kapitalvolymen fortsätteratt växa i relativt hög takt trots stagnerande industriinvesteringar. Man bordedärför kunna räkna med att produktiviteten skulle ha kunnat stiga medåtminstone 1975 och 1976. Det betyder att det vid slutet av 1976borde finnas en outnyttjad möjlighet till produktivitetsökning på ,som skulle kunna utlösas vid en tillräckUgt stark internationellefterfrågeökning. Produktivitetspotentialens storlek spelar en viktig roll närdet gäller att återställa en rimlig kostnadsnivå i förhåUandet till utlandet. 3Den ekonomiska politikens mål och inriktning 1977 Regeringens strävanden är att uppfylla delångsiktiga samhälleliga utvecklingsmålen full sysselsättning, social ochregional utjämning, pris-stabUitet samt ekonomisk tUlväxt. Regeringen haremellertid tillträtt i ett allvarligt läge för svensk ekonomi. Detta kan någotförenklat sammanfattas i följande punkter. 1) underskott ibytesbalansen uppgick till ca . beräknasunderskottet av tiU inemot . Därmed skuUei slutet av 1977 det ackumulerade bytesbalansunderskottet vara uppei 31 mUjarder kr.