prop · G0037 · 1976-12-31 00:00:00 — 1976/77: 7 Regeringensproposition omändring i lagen (1973: 370) om arbetslöshetsförsäkring, m. m.; Regeringen föreslår att antaga de förslagsora har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. I propositionen föreslås att tre nyadagpenningklasser på 140, 150 och . Den lägsta dagpenningklassen om , föreslåsutgå. Vidare föreslås att statsbidragen till de erkändaarbetslöshetskassorna ökas genom höjning av det s, k. progressivbidraget.Därigenom utjämnas belastningen meUan kassor med oUka arbetslöshet. Dettabidrag skaU kunna utgå när det genomsnittiiga antalet ersättningsdagar permedlem och år i en arbetslöshetskassa överstiger i stäUet för som nu2 dagar. Högsta bidrag föreslås höjt från nuvarande till avkostnaderna. Det nuvarande kravet på fondavsättningar iarbetslöshetskassorna föreslås bli mildrat. 1 propositionen föreslås också attarbetslöshetsförsäkrade ungdomar skall jämställas med arbetslöshetsförsäkradevuxna i fråga om rätl tUl arbetsmarknadsutbildning. 1 1976177.1 saml Nr 7 Prop.1976/77: 7 Lag om ändring i lagen (1973: 370) omarbetslöshetsförsäkring Härigenom föreskrives att 17 och 56 §§ lagen (1973: 370) om arbetslöshetsförsäkringskall ha nedan angivna lydelse. Dagpenning får utges i dagpenningklasser om 40, 50, 60,70, 80, 90, 100, 110, 120 och . Erkänd arbetslöshetskassa beslutar omförsäkrads placering i dagpenningklass. kanföreskriva att gällande lägsta dagpenningklass ej längre skall liilämpas. Dagpenning får utges i dag-pennmgklasser om 50, 60, 70,80, 90, 100, 110, 120, 130, 140, 150 och . Erkänd arbetslöshetskassabeslutar om försäkrads placering i dagpenningklass. Arbetsmarknadsstyrelsenkan föreskriva att gällande lägsta dagpenningklass ej längre skall tUlämpas. Erkänd arbetslöshetskassa skallsåsom fond avsätta tUlgångar, motsvarande per medlem räknat minst suraman avförvaltningskostnader per medlem under det sisl-förflulna räkenskapsåret ochdet genomsnittliga ersättningsbelopp kassan utgivit per ersättningsdag ochmedlem under det sistförflutna räkenskapsåret, multiplicerat med detgenomsnittliga antalet ersättningsdagar per medlem . Har arbetslöshetskassan mindre än10 000 medlemmar, får föreskriva alt såsom fond skallavsällas större tiUgångar än som följer av första stycket. Om detgenomsnittliga antalet ersättningsdagar per medlem för arbetslöshetskassa ärhögre än vad som i allmänhet gäller för arbetslöshetskassorna, får arbetsmarknadsstyrelsenföreskriva att såsom fond skall avsättas mindre tillgångar än som följer avförsta stycket. Erkänd arbetslöshetskassa skall såsom fond avsättatUlgångar, motsvarande per medlem räknat minst summan av förvaltningskostnaderper medlem under det sistförflutna räkenskapsåret och halva det genomsnittligaersättningsbelopp kassan utgivit per ersättningsdag och medlem under detsistförflutna räkenskapsåret, efter avdrag för preliminär skatt, multipliceratmed det genomsnittiiga antalet ersättningsdagar per medlem under de femsenasle åren. Om särskilda skäl föreligger, fårarbetsmarknadsstyrelsen föreskriva alt såsom fond skall avsättas annat beloppän som följer av första stycket. 1976/77: 7 IntUl dess kassan varit i verksamhet , skall arbets-betsmarknadsstyrelsen bestämma fondens minimibelopp. Intill dess kassan varil i verksamhet under femår, skall , under beaktande av bestämmelserna iförsta och andra styckena, bestämma fondens minimibelopp. Utbetalning av ersältnmg får ej påbörjas, förränarbetsmarknadsstyrelsen med hänsyn till kassans tillgångar samt kassansekonomiska stäUning i övrigt lämnat medgivande till det. Överskottpå verksamheten skall tillföras fonden. Fondenfår tas i anspråk endast i den mån kassans inkomster ej förslår tiU täckande avkassans löpande utgifter. Dennalag träder i kraft . 1976/77: 7 Närvarande:statsministem , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , ,, , , Propositionom ändring i lagen (1973: 370) om arbetslöshetsförsäkring, De erkända arbetslöshetskassornas samorganisation(SO) har i skrivelse den 4 febmari 1976 hemstäUt att tre nyaersättaingsklasser, 140, 150 och , införs i arbetslöshetsförsäkringen.Efter remiss har yttranden över framstäUningen avgetls avarbetsmarknadsstyrelsen (AMS), 1974 årsutredning (A 1974: 08) om en allmän arbetslöshetsförsäkring (), Tjänstemännens centtalorganisation (TCO), Central organisationen /SR, i (LO) och (). Vidarehar LO och TCO i en gemensam skrivelse 1975 föreslagitatt gmnd- och progressivbidragen tUl de erkända arbets löshetskassorna skall höjas. För att finansiera höjningarna har organisa tionerna föreslagit att arbetsgivaravgiften till arbelslöshelsförsäkringen skall höjas. Organisationerna har också framfört önskemål om att kra ven på fonduppbyggnad hos de erkända arbetslöshetskassorna skall be gränsas. Efter remiss har yttranden över framställningen avgetts av AMS, , SO och SAF. Enligt lagen (1973: 370; ändrad senast 1976:150) omarbetslöshetsförsäkring handhas arbetslöshetsförsäkringen av de erkändaarbetslöshetskassorna. Medlem i sådan kassa har på vissa villkor rätt tiUersättning vid arbetslöshet. Sådan ersättning utgår i form av dagpenning. Enligt17 § får dagpennmg f. n, utges i dagpenningklasser om 40, 50, 60, Prop.1976/77: 7 5 70,80, 90, 100, 110, 120 och . AMS kan föreskriva atl gällande lägstadagpenningklass inte längre skall tiUärapas. Styrelsen har också under år 1976beslutat att dagpennmgklass om , inte längre skall tillämpas. Kassornabeslutar i övrigt själva om vilken eller vUka dagpenningklasser som skalltUlämpas för medlemmama. Deerkända arbetslöshetskassornas verksamhet finansieras genom dels fastamedlemsavgifter, dels statsbidrag. Statsbidraget utgår enUgt grunder som harantagits av (prop. 1973: 56, InU 1973: 23, rskr 1973: 251),Regeringen har meddelat närmare beslämmelser om statsbidrag i kungörelsen(1973: 732) om grundbidrag, progressivbidrag och förvaltningsbidrag tiU erkändaarbetslöshetskassor (ändrad : 164), Kassor som har att betala utspecieUt stora ersättningar eller kassor med otillräckliga ekonomiska resurserav annan anledning kan också erhålla särskilt stöd. Grandbidraget finansierastiU två tredjedelar av en särskild arbetsgivaravgift enligt lagen (1973: 372)om arbetsgivaravgift tUI arbetslöshetsförsäkringen och det kontantaarbetsmarknadsstödet (ändrad : 81) och utgår till återstående del avmedel från det under elfte huvudtiteln uppförda förslagsanslaget Kontant stödvid arbetslöshet. Arbetsgivaravgiften uppgår tiU av lönesumman. Progressivbidrag,förvaltningsbidrag och särskiU stöd finansieras helt från nyssnämnda anslag. Grundbidraget,som f, n, är , utbetalas till arbetslöshetskassorna för varje utgivendagpenning. Progressivbidraget ulgår dels med ett fast belopp för varjedagpenningklass enUgt en av regeringen fastställd tabeU, dels med enprocentueU andel av dagpenningen före avdrag för preUminär skatt men efteravdrag av belopp, som svarar mol grundbidraget och nämnda fasta belopp.Procentandelen bestäms i förhållande till antalet ersättningsdagar per medlemoch börjar ulgå vid samt ökar successivt upptiU vid och däröver. Omarbetslöshetskassa tillämpar olika dagpenningklasser för sina medlemmarberäknas grundbidrag och progressivbidrag särskUt för varje klass. Bidragenreduceras vidare i förhållande tUl sådan nedsättning av dagpenning som görsgenom överförsäkrings- eUer pensionsavdrag enligt 20 § lagen om arbetslöshetsförsäkring. Förvaltningsbidrag utgår för verksamhetsår med enprocentuell andel av grandbelopp om . Procentandelenvarierar med antalet ersättningsdagar per medlem. Särskilt slöd slutligen kan utgå enligt beslut avregeringen för varje särskilt faU och beviljas kassor som har behov av det, I 56 § lagen om arbetslöshetsförsäkring finnsbestämmelser om erkänd arbetslöshetskassas fondbUdning. Enligt första stycketskall arbetslöshetskassa såsom fond avsätta tUlgångar, motsvarande per medlemräknat minst summan av förvaltningskostnader per medlem under det sistför- Prop.1976/77: 7 6 flutnaräkenskapsåret och det genomsnittliga ersättningsbelopp som kassan har utgivitper ersättningsdag och medlem , multi-pUcerat med detgenomsnittliga antalet ersättningsdagar per medlem . Andra stycket i paragrafen ger AMS möjUghet att ifråga ora kassa, sora har raindre än 10 000 medlemmar, föreskriva att kassanskall göra större fondavsättning än enligt huvudregeln i första stycket. Om detgenomsnittUga antalet ersättningsdagar per medlem för en kassa är högre än vadsom i allmänhet gäUer för arbetslöshetskassorna, får AMS föreskriva mindrefondavsättning än som följer av första stycket. I tredjesjätte styckena i 56 § finns bestämmelserom bestäraraande av fonds minimibelopp, utbetalning av ersättning, behandlingav överskott på verksamheten och i anspråktagande av fonden. 3.1Framställningen från de erkända arbetslöshetskassomas samorganisation SO framhåUer i sin skrivelse att kassorna vidövergången från inte skattepliktig dagpenning enligtförordningen (1956: 629) om erkända arbetslöshetskassor tUl skattepUktigdagpenning enligt lagen (1973: 370) om arbetslöshetsförsäkring i övervägandeutsträckning valde dagpenningklasserna 90 och , Löne- ochprisutvecklingen har därefter föranlett kassorna atthöja dagpenningbeloppen. Fr, o. m. tiUämpas den högsta dagpenningklassenför mer än hälften av de försäkrade. För stora gmpper på arbetsmarknaden finnsenligt SO behov av ytterligare höjning av dagpenningen om de vid arbetslöshetskall få en rimlig kompensation för inkomstbortfallet, SOframhåUer vidare att basbeloppet inom den allmänna försäkringen från den 1januari 1974 tiU har höjts från . till 9 700 kr.eller . TUl följd härav har sjukpenningens maximibelopp höjts från7x150 = . till 7X179 = . vUket motsvarar19,. Om arbetslöshetsförsäkringens högsta ersättningsnivå hade haft sammaautomatiska följsamhet till förändringarna i basbeloppet, som gäller försjukförsäkringen, skulle del högsta dagpenningbeloppet ha höjts från nuvarande130 kr. tUl , Efiersom arbetslöshetsförsäkringen, enligtprincipbeslut av , slår inför förändrmg viU SO inte yrka på att enmotsvarande följsamhet f. n, införs i den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen.Men då förändringen kan väntas dröja anses det all utrymrae omedelbartbör skapas för ytteriigare tre dagpenningklasser om 140, 150 och . Prop.1976/77: 7 7 3.2Framställningen från LO och TCO LO och TCO framhåller i sin skrivelse att det tordevara allmänt accepterat att den reformerade arbetslöshetsförsäkringen iframtiden skall vara helt kollektivt finansierad, dvs. att de nuvarandeegenavgifterna från de försäkrades sida skall försvinna. Eftersom dessa i daginom många kassor utgör en icke oväsentlig belastning på medlemmarna menar LOoch TCO all det vore lämpligt att genomföra en stegvis nedtrappning i avvaktanpå den definitiva reformen. Möjligheterna av en sådan delreform i fråga omfinansiering av arbetslöshetsförsäkringen berördes kortfattat av 1972 årsskalteutredning i betänkandet (SOU 1974: 103) Skatteomläggning 1976. LO ochTCO föreslår i sin framställning att grundbidraget och progressivbidraget tillkassorna räknas upp i enlighet med vad skisserade i sittyttrande över nämnda betänkande. föreslog i detta yttrande attgrandbidraget skulle höjas med . och att progressivbidragets procentueUaandel skulle börja utgå när antalet ersättningsdagar per medlem i en kassaöverstiger i stället som f. n. Bidraget föreslogsdärefter stiga till och däröver i stäUet för 80 %som . framhöll också att de i lagen om arbetslöshetsförsäkringangivna kraven på fonduppbyggnad var alltför stränga och borde kunna mildras.Vid ändring borde en komplelteringsregel införas. Den borde ange att fondeninte får tas i anspråk för alt möjliggöra ett lägre avgiftsuttag än som ärmotiverat med hänsyn till beräknad omfattning av arbetslösheten inom kassansverksamhetsområde. Den föreslagna höjningen av bidragen tUl kassornabör enligt LO och TCO finansieras genom en höjning av arbetsgivaravgiften tillarbetslöshetsförsäkringen. 4.1Yttrandena över SO:s framställning Samtliga remissinstanser, utom SAF, tiUstyrkerförslaget om ökning av antalet dagpenningklasser. Liksom SO anserremissinstanserna att någon följsamhet till basbeloppels förändringar f. n.inle bör införas. AMS frarahåller att den lägsta dagpenningklassen om ,bör utgå som föreslagen utökning av antalet dagpenningklassergenomförs, TCO föratsätter att utbildningsbidraget vid arbetsmarknadsutbildninganpassas sora en naturUg konsekvens till höjningar av maxiraiersättning-en inomarbetslöshetsförsäkringen, SAF är inte beredd atl ta ställning till förslagel,efiersom ingenting har nämnts i framställningen ora kostnaden för att införade nya klasserna. Det är emellertid naturligt, fram- Prop.1976/77: 7 8 hållerSAF, att kompensationen från arbetslöshetsförsäkringen anpassas lill vad somgäller inom den allmänna försäkringen. 4.2Yttrandena över LO:s och TCO:s framställning Remissinstansema utom SAF tiUstyrker i allmänhetändringar i statsbidragsbestämmelsema i enlighet med de riktiinjer som LO ochTCO har angett. AMS framhåUer att en höjning av gmndbidraget medverkar tiU enavgiftssänkning. Om grundbidraget höjs med . motsvarar detla engenomsnittUg avgiftssänkning med . För en kassa med ca 20ersättningsdagar innebär detta ca 2: . i lägre månadsavgift under iövrigt oförändrade förutsättningar. En kassa med ochmedlem får genom samma ändring av grundbidraget ca . SO påpekar att det kontanta arbetsmarknadsstödet (KAS) höjdesfr. o. m. från . SO tillstyrker också attgrandbidraget till kassorna höjs med . som en konsekvens av detta.Organisationen framhåller emellertid atl höjningen tidsmässigt bör anpassastUl ändringen av KAS. Höjningen av grundbidraget bör därför ske med verkan fr.o, m, , Enligt AMS är en höjning av progressivbidragetsprocentueUa andel särskilt betydelsefull för atl en utjämning av avgifternamellan olika kassor skall åstadkommas. förordar nu liksom iyttrandet över betänkandet om skatteomläggning 1976 att procentbidragetskall beräknas när arbetslösheten överstiger per medlem och år ochulgå efter en skala O90 %. Genom att gränsen sänks från nuvarande 2 till 1,5dagar, får kassor med relativt låg arbetslöshet del även av dennastatsbidragshöjning och dessutom mildras det genomslag på medlemsavgifternasora förändringar i arbetslösheten kan medföra i en enskild kassa. AMS betonarockså atl en icke oväsentlig avgiftsutjämning kan uppnås genom attfonderingsbestämmelserna ändras, 1 många kassor lar fonduppbyggnaden enbetydande del av avgifterna i anspråk. Framför allt gäller delta kassor medsvag ekonomi. Genom att kassorna har olika fonderingsbehov beroende på derasekonomiska ställning kan man inte uppnå en långtgående avgiftsutjämning enbartgenom att förbättra statsbidraget. En ändring av reglema för fondering så altde bättre anpassas till den faktiska risksitualionen i kassorna medför dessuiominga extra kostnader. Enbart kassornas medlemsavgifter påverkas i sänkanderiktning. Styrelsen finner en sänkning vara motiverad också av alt statsbidragsandeleni verksamheten starkt ökat. uppgår statsbidraget till av denutbetalda ersättningen jämfört . Dessutom får kassornaå-kontobetalningar på stalsbidragsandelen per , ,, och . Detta har avsevärt förhall- Prop.1976/77: 7 9 ratlikviditeten i kassoma. Kravet på fondering kan enligt styrelsen inte heltslopas, eftersom kassoma måste disponera medel för den löpande verksamheten ochäven ha en mindre buffert för variationer meUan enskilda år. Fondkravet kaninte beräknas exakt men torde enligt styrelsen inle överskrida av kassansnormala årsutgift för ersättning och förvallning, SAF anser det olämpUgt att i nuvarande lägeföregripa ALF-utred-ningens förslag, i all synnerhet som LO:s och TCO:s begäraninte avser att lösa några akuta svårigheter för kassoma. Förslaget att höjningen av bidragen skaUfinansieras genom höjning av arbetsgivaravgiften har berörts endast av SAF, sombestämt avslyrker bifall tiU framställningen i denna del. Enligt SAF är detprincipieUt felaktigt att finansiera ett ökat statsbidrag medarbetsgivaravgifter så länge man har en frivillig försäkring. Den nuvarandeavgiften avser som bekant endast den del av försäkringen som motsvarar detkontanta arbetsmarknadsstödet. Formerna för det ekonomiska stödet vid arbetslöshetreformerades genomgripande genom beslut av riksdag (prop. 1973: 56,InU 1973: 23, rskr 1973: 251), Reformen, som trädde i kraft ,betydde att den frivUUga arbetslöshetsförsäkringen förbättrades i skildahänseenden. a. förlängdes ersättningstiden från 150 ochersättningsbeloppen höjdes väsentUgt genom införandet av nya dagpenningklassermeUan 40 och . För arbetslösa som slår utanför den frivUliga försäkringeneller inte har hunnit uppfylla ersättningsvillkoren i denna försäkringinfördes en ny stödform, kontant arbetsmarknadsstöd (KAS). I anslutning tUl1973 års reform upphörde den tidigare stödformen kommunalt kontantunderstödsamtidigt som raan beslöt att successivt avveckla det statUgaomställningsbidraget. Reformen innebar också att statsbidraget tiU de erkändaarbetslöshetskassorna förbättrades och gavs en delvis ny konstruktion. Detulgår nu i form av grundbidrag, progressivbidrag och förvallningsbidrag.Grundbidraget utgår med samma belopp som det kontanta arbetsmarknadsstödet.Både grundbidraget och det kontanta arbetsmarknadsstödet betalas ut från arbetslöshetsfonden,som inrättades i samband med reformen. Fonden finansieras till två tredjedelarmed avgifter från arbetsgivarna och till en tredjedel av statsmedel. Övrigabidrag finansieras helt med statsmedel. De författningar som reglerar det aktueUa områdetär dels lagen (1973: 370) om arbetslöshetsförsäkring (ändrad : 150),dels lagen (1973: 371) om kontant arbetsmarknadsstöd (ändrad senast 1975:1274), dels lagen (1973: 372) om arbetsgivaravgift tiU arbetslöshetsför- Prop.1976/77: 7 10 säkringenoch det kontanta arbetsmarknadsstödet (ändrad : 81), Bestäramelserom uppbörd av arbetsgivaravgiften enligt sistnämnda lag finns i lagen (1959:552) angående uppbörd av vissa avgifter enligl lagen om allmän försäkring m. (omtryckt 1974: 938, ändrad : 1162), Vidare har Kungl, Maj:l bl, a,meddelat bestämmelser om statsbidrag tUl de erkända arbetslöshetskassorna ikungörelsen (1973: 732) om gmndbidrag, progressivbidrag och förvaltningsbidragtill erkända arbetslöshetskassor (ändrad : 164). Enligt 17 § lagen om arbetslöshetsförsäkring fårdagpenning utges i dagpenningklasser om 40, 50, 60, 70, 80, 90, 100, 110, 120och . Erkänd arbetslöshetskassa beslutar om försäkrads placering i dagpenningklass.Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) kan föreskriva att lägsta dagpenningklass intelängre skall tillämpas. Erkänd arbetslöshetskassa skall vidare enligt 56 § somfond avsätta tiUgångar motsvarande per medlem räknat minst summan avförvaltningskostnader per medlem under del sistförflutna räkenskapsåret och detgenomsnittUga ersättningsbelopp som kassan har utgivit per ersällningsdag ochmedlem under det sistförflutna räkenskapsåret, multiplicerat med detgenomsnittliga antalet ersättningsdagar per medlem under de fem senaste åren.Enligt kungörelsen om grundbidrag, progressivbidrag och förvaltningsbidrag tillerkända arbetslöshetskassor utgår gmndbidrag med . för varje utgivendagpenning. Progressivbidrag ulgår med dels ett fast belopp, dels med en procentuellandel av dagpenningen enligt särskilda till kungörelsen fogade tabeller.Förvallningsbidrag utgår för verksamhetsår med en procentuell andel av ettgmndbelopp om . per medlem enligt särskild tabell. I skrivelse har De erkändaarbetslöshetskassornas samorganisation (SO) hemställl all tre nyaersältningsklasser, 140, 150 och . skall införas iarbetslöshetsförsäkringen. Vidare har i (LO) ochTjänstemännens centralorganisation (TCO) i gemensam skrivelse den 3 december1975 föreslagU höjningar av grund- och progressivbidragen till de erk'ändaarbetslöshetskassorna. Höjningarna föreslås finansieras genom höjdarbetsgivaravgift. Organisationerna har också framfört önskemål om atl kravenpå fonduppbyggnad hos de erkända arbetslöshetskassorna skall begränsas. De båda framställningarna har remissbehandlats.Samtliga remissinstanser utom en har tillstyrkt SO:s framställning. () säger sig sålunda inte vara beredd att tasfällning till förslaget, eftersom inget har nämnts i framställningen omkostnaden för att införa de nya klasserna. SAF finner det dock naturUgt attkompensationen från försäkringen anpassas tiU vad som gäller inom den aUmännaförsäkringen. LO:s och TCO:s framstälkimg har i vad den avser ökade statsbidragtill kassorna tillstyrkts av samtUga remissinstanser utom SAF, som anser detolämpligt alt föregripa kommande utredningsförslag. SAF avstyrker bestämt enhöjning av arbetsgivaravgiften. Prop.1976/77: 7 11 TUl en början vUl jag erinra om att ibörjan av (InU 1974: 3, rskr 1974: 68) hos Kungl. Maj:t begärdeutredning och förslag till en allmän arbetslöshetsförsäkring. Krav härom hadeframförts även av LO och TCO i en gemensam skrivelse tiU regeringen den 18januari 1974, tUlkaUades särskUda sakkunniga för att göra denbegärda utredningen, utredning (A 1974: 08) om en allmänarbetslöshetsförsäkring (), Enligl sina direktiv skall desakkunniga lägga fram förslag tiU en allmän arbetslöshetsförsäkring. I frågaora organisationen av försäkringen skaU de sakkunniga särskilt pröva former somnära anknyter till de nu existerande frivilliga arbetslöshetskassorna. De skallvidare när det gäller finansieringen särskilt överväga ett system där samtligakostnader sora följer av alt en aUmän arbetslöshetsförsäkring införsfinansieras koUektivt av företagen genom avgifter. Enligt vad jag har inhämtatunder hand har de sakkunniga kommit så långt i sitt arbete att ett förslagtill en allmän arbetslöshetsförsäkring lorde kunna avlämnas ,Efler sedvanUg remissbehandling kan i sådant faU en proposition i ämnetföreläggas 1977/. Nya bestämmelser kan därefter träda i krafttidigast . Mot bakgrund av det tidschemat bör enligl minmening de av SO, LO ooh TCO väckta frågorna prövas . Den genomsnittliga dagpenningen i arbetslöshetskassornauppgick till . av medlemmarna var placeradei den näst högsta dagpenningklassen om . Ingen arbetslöshetskassatillämpade den högsta klassen om . I takt raed stigande löner harkassorna därefter fortlöpande höjt ersättningsbeloppen inom den fastställdaskalan, Detla har medfört atl per den genomsnittligadagpenningen har stigit tUl . av samtliga kassamedlemmarvar då tillförsäkrade ersättning vid arbetslöshet enligl den näst högstaklassen och enligt högsta klassen, dvs, . Löneutvecklingen har varit sådanatt inte ens den högsta ersällningsklassen i arbetslöshetsförsäkringen förslora grupper av arbetstagare nu ger den kompensation för inkomstbortfall vidarbetslöshet som åsyftades när den senaste reformen av försäkringen beslutades.Delta dokumenteras klart av en jämförelse med ulvecklingen av ersättningen inomsjukförsäkringen och av basbeloppet. Jag anser därför i likhel med SO och en iprincip enig remissopinion all tre nya ersältningsklasser om 140, 150 och 160kr. bör inrättas inom arbetslöshetsförsäkringen. Den lägsta dagpenningklassenom , som AMS har beslutat inte längre skall tillämpas bör utgå.Styrelsens möjlighet all liksom föreskriva att den lägstadagpenningklassen inle längre skall tillämpas bör kvarstå. Bestämmelserna i 17§ arbetslöshetsförsäkringslagen bör ändras i enUghet med vad jag nu harförordal. Trotsden förbättring av statsbidragsbestämmelsema som genomfördes 1976/77: 7 12 år1973 föreligger fortfarande v'äsentliga skillnader i avg'iflsuttaget mellanarbetslöshetskassor med olika arbetslöshet. Delta kan leda till att kassornatillämpar en lägre ersättningsklass än som motsvarar en rimlig kompensation förmedlemmarna vid inkomstbortfall till följd av arbetslöshet. Större utjämningmellan kassoma i detta hänseende kan endast uppnås genom ytterligareförstärkning av statsbidraget. Enligt min mening bör inle heller en sådanjustering anstå i awaktan på en allmän arbetslöshetsförsäkring.