prop · G003123 · 1976-12-31 00:00:00 — Enomfattande ålertaganderält är enligt KO till nackdel inte bara för den enskildeköparen utan den belastar också ekonomiskt samhällel i stort, KO anser del intefinnas någon rimlig anledning all låta samhället bära bördan av alt säljare avlättsinne eller vårdslöshet ingår avtal om krediiköp med människor, som deefter en omdömesgill kredilundersökning skulle ha haft anledning att avvisasom kunder, mening kan del med fog påslås atl ett stort antalåtertagande fall är bevis om kreditköp som aldrig borde ha kommit till stånd,KO framhåller att man mol en inskränkning av återtaganderätten kan invända atlköparen i ökad utsträckning kan komma att drabbas av lagsökning ellerbelalningsföreläggande med utmätning som följd, KO anser det dock inte kunnaförväntas alt antalet åtgärder av sådant slag kommer alt uppgå lilltillnärmelsevis det antal som ansökningarna om handräckning har eftersomde för borgenärerna medför slörre besvär än handräckning saml ökade kostnader,som borgenärerna ofta riskerar att inle få ersättning för, Enligl KO kan manemellertid inte bortse från att återtaganderätten inom vissa branscher, t, ex,bilbranschen, har slor praktisk belydelse som säkerhet. Om återtaganderätteninskränks så starkt som utredningen föreslagit, måste del enligl KO:s meningbefaras atl många människor inte kommer atl erbjudas möjlighet att förvärvakapilalvaror som de i och för sig har råd atl köpa inom ramen för lämpligtupplagda avbetalningsplaner. KO anser visserligen atl säljare och kreditgivarei samband med kreditavlal i större utsträckning än som sker genom atlinfordra kreditupplysningar bör söka bedöma köparens förmåga att fullföljaavtalet, men enligl KO:s uppfattning kan kreditupplysningar inle helt ersättaden säkerhet som rätten till den sålda varan utgör. En lämpligare avvägningmellan olika intressen kunde enligt KO i och för sig vara att dra gränsen förräll till återtagande vid ell basbelopp. KO förordar emellertid, underhänvisning lill sill förslag beträffande fastställandet av minstakontantinsats, att det skall ankomma på regeringen atl utan bundenhet lillnågon värdegräns efter förslag av tillsynsmyndigheten besluta om vilka varorsom kan få återtas. (majorilelen) instämmer ikreditköpkommitténs uppfattning att återtaganderätt inle bör förekomma vidkrediiköp av konsumiionsvaror i allmänhel men all det finns skäl alt tillålasådan rätt vid försäljning av varor, som är särskill kvalificeradesäkerhetsobjeki och där det finns en fungerande andrahandsmarknad.Hemförsäljningskommittén anser dock att förslaget begränsar återtaganderättenalltför snävt och ifrågasätter en kombinerad lösning, innebärande allåtertaganderätt får förekomma dels generellt vid försäljning av vissa bestämdavaror, dels vid försäljning av alla varor, vilkas kontantpris överstiger visslbelopp. nämner symaskiner som exempel på en varugruppmed förhållandevis låga priser där en återtaganderätt skulle vara rimlig medhänsyn lill den långa livslängden och det höga andrahandsvärdet. Husqvarna AB.som ställer sig ne- gativt till kommitténs förslag om begränsningar iåleriaganderätten, framhåller i sitt yttrande att om ett oinskränkt bibehållandeav nuvarande återtaganderätt inte kan ifrågakomma någon form av kompromisssynes böra övervägas, generellt eller enbart för beständiga varor med etableradandrahandsmarknad. En möjlighet vore enligl bolagets mening all ge konsumentenvalfrihet atl välja mellan ett åleriämnande av varan eller ett belalningsföreläggandevarjämte, om varan återlämnades, säljaren generellt skulle avstå från sin rätttill ev. restfordran i samband med transaktionen. Flera remissinstanser stöder i ochför sig kommitténs förslag om inskränkningar i ålertaganderätien men anser altden föreslagna konlanlprisgränsen bör sättas lägre. Hit hörkronofogdemyndigheten i , . LO och MHF(alla elt basbelopp), RSV (ett halvt basbelopp), handelskammare ochKAK (av basbeloppel), kronqfogdemyndigheien i disiriki (15proceni av basbeloppet) samt NO- Andra remissinstanser redovisar sammauppfattning som kommittéledamoten , all varor som ingår i köparensbeneficium enligt ulsökningslagen inle bör fö återtas men atl någon begränsningdämtöver inte bör uppställas. Hit hör kronofogdemyndigheterna i ,och distrikt, kommerskollegium, , flera handelskamrar, en ledamot av hemförsäljningskommittén(direktören ), en minoriiei inom , /SR,Föreningen , , , , musikhand/ares riks/Örbund,konfektionslnduslriföreningen, Svenska företagares riks/Örbund, LRF, Svenskabank/öreningen, Svenska sparbanks/Öreningen, Sveriges jöreningsbankersjörbund, MRF, Direklförsäljnings/örelagens förening. Svenska annonsörers förening. Svenskarek/atnbyråförbundei. Elinderska Conio Företagen. FöreningenSveriges kronofogdar framhåller i delta sammanhang att, såvitt föreningenkänner till, kritik inle har riklats mot kronofogdemyndigheternas bedömningarnär det gällt atl vid tillämpningen av beneficiereglerna i ulsökningslagen laskäliga hänsyn till gäldenärernas behov. Negativa till kommitténs förslag ombegränsning av återtaganderätten är också statens induslriverk, Sverigesadvokatsamfund. , Husmodersförbundei Hemoch Samhälle. AB Elecirolux och Sydöstra . Den kritik som från de nu nämndaremissinstansernas sida riktas mol kommitténs förslag alt endast varor med etlkontantpris överstigande två basbelopp skall kunna göras lill föremål föråtertaganderätt går i huvudsak ut på följande. I åtskilliga yttranden, framförallt från förelag och näringslivsorganisationer, betonas all återtaganderättenger säljarna möjlighet att föra en liberalare kreditpolilik, all den gerkonsumenlerna en bekväm, smidig och av det allmänna rättsmedvetandet accepteradmöjlighet alt ställa kreditsäkerhet och att en alltför kraftig begränsning avåleriaganderätten framför allt skulle försvåra för ekonomiskt svagarekonsumenter, som inle kan erbjuda annan säkerhet än varan, alt anskaffanödvändiga varor. Flera remissinslanser befarar att en begränsning avåleriaganderätten i enlighet med kommitténs förslag på gmnd av ökad kreditriskskulle medföra kostnadsökningar som ytterst drabbar konsumenterna. I en delyttranden framhålls också att en kraftig begränsning av ålertaganderätien ärlill nackdel särskilt för mindre förelag. Svenska sparbanksföreningenframhåller sålunda att av- 19 1976/77. 1976/77:123 290 belalningskontrakleni dag används även som säkerhet för företagskredit. En inskränkning iåtertaganderätten skulle medföra en försämring av denna säkerhels värde. Deltalorde enligl sparbanksföreningen främst drabba de mindre företagarna medbegränsade möjligheter alt ställa alternativa säkerheter och förslaget verkardärmed konkurrensbegränsande lill förmån för de slörre förelagen med derasstörre möjligheter till kapitalanskaffning och riskspridning. mening torde det från konsumentens synpunkt varaangeläget all även de mindre företagen med sin ofta större servicefunktion -speciellt viktig när det gäller kapitalvaror -kan fortsätta med dennaverksamhet. handelskammare anför liknande synpunkter, I några yttranden framhålls särskilt alt den i dagföreliggande möjligheten lill återtagande av varor som köpts på kredit intevisat sig innebära nackdelar av allvariig karaktär, och att elt bibehållande avålertaganderätien i större utsträckning än kommittén föreslår skulle ligga ilinje med den bl, a. bakom kravet på konlanlinsals liggande tanken atl manaköpare till eftertanke. En punkt som åtskilliga remissinslanser särskilluppehåller sig vid är atl kommitténs förslag innebär atl kreditgivare, somenligt förslaget inle kan förbehålla sig rätt all återta vara på grund av attdenna har elt alltför lågt konlanlpris, däremot kan erhålla utmätning för sinfordran på grund av köpel i all köparens egendom med undanlag av sådan egendomsom faller under ulsökningslagens beneficieregler, /?SK anför härom allavbetalningsköplagens främsta syfte är alt skydda köparen mot alllför strängapåföljder vid betalningsförsummelse och alt kommitténs lagförslag avseratt ytteriigarebefösla konsumenlens slällning vid krediiköp, Enligl RSV kommer emellerlidflera av de för konsumenten gynnsamma beslämmelserna endast att kunna tillämpasbeträffande köp, där återtaganderätt föreligger. Sedan konsumenten fött varasom inte omfattas av ålertaganderält i sin besittning ingår den i hansförmögenhet och kan bli föremål för exekution för iredje mans fordran hoskonsumenten. Även säljaren kan skaffa sig en belalningsdom vid konsumenlensbetalningsförsummelse och fö kreditvaran utmätt (om den ej ingår i beneficiel)och realiserad genom exekutiv auktion. Vid sådan försäljning uppslår enligt RSVregelmässigt förlust för gäldenären. Om återtaganderätt föreligger och görsgällande, för köparen däremot etl ekonomiskt skydd genom avräkningsreglerna.RSV påpekar i anslutning härtill atl en ålerlaganderättssiluation givelvis kanaktualisera utmätning av köparens rätt till varan enligt avbelalningskonlraktelmen framhåller att utmätning då förutsätter all varans värde klart överstigersäljarens kvarvarande fordran. Enligt RSV visar erfarenhelen alt motsattförhällande är vanligt, och i så fall undgår köparen utmätning med åtföljandeförlust. Liknande synpunkter framförs bl. a. av indusiriförbund.Sveriges grossisiförbund och samt avkronofogdemyndigheten i distrikt. uppgeratt detvid konloköp förekommer att säljaren skaffar sig en exekufionsurkund på sinfordran och begär utmäining hos köparen och anvisar det av honom sålda godsetlill utmätning. förfarande lorde enligl kronofogdemyndigheten bli vanligtom man lar bort möjligheten all göra etl återtagande- elleräganderällsförbehåll gällande, Visseriigen skyddas köparen avbeneficiereglerna, men delta skydd är ganska begränsat. Olägenheterna förköparna med uimätningsförfarande och den värdeminskning som en exekutivförsäljning innebär lorde enligl kronofogdemyndigheten bli minsl lika slorasom ölägenheterna med återtagning av godset 1976/77:123 291 enligtnuvarande ordning, vilka av kronofogdemyndigheten dock inte anses vara så storaur social synpunkt som kommittén gjort gällande. Även konsumenlverkelframhåller att en begränsning av ålertaganderätien i enlighel med kommitténsförslag kan leda till att säljarna i större utsträckning än vad som ärfallet tillgriper uimätningsförfarande och att en sådan utveckling i allmänhetär till skada för köparna. anser att man bör följa utvecklingenoch om allvariiga ölägenheter uppkommer för konsumenlerna vidta motåtgärder,påpekar all om ålertaganderätien "avskaffas"delta innebär alt såväl avbetalningsköplagens som den föreslagnakonsumentkreditlagens regler rörande avräkning mellan parterna vid återtagandeav vara, vilka regler syftar till alt skydda köparen, sätts ur spel. Köparenkommer vid utmätning från säljarens sida endast atl kunna åberopa reglerna ombeneficium i ulsökningslagen, vilkel innebär en försvagning avkonsumentskyddet. Liknande synpunkter framförs av kronofogdemyndigheten iVästerås distrikt, köplagsuiredningen och /SR samtav , och , somframhåller bl. a. all etl "avskaffande" av ålertaganderätien skullefö till effekl alt - i de fall kreditköpet avbryts - köparensrestskuld till säljaren blirstörreän om återtaganderätt fanns eftersom köpareninle för tillgodoräkna sig varans värde. Sannolikt skulle konsekvensen bli altsäljaren/kreditgivaren i slörre omfattning än hos domstolansökte om betalningsföreläggande eller lagsökte köparen med utmätning somföljd. Professorn anför i sitt av åberopade yttrande all kommittén har en abstrakt utgångspunkt försittståndpunklslagande att återtaganderätten bör begränsas till dyrbarare varor,nämligen atl ålertaganderätien främst har belydelse som påtryckningsmedel föratt framtvinga betalning, Vahlén framhåller all della kan vara riktigt när varansandrahandsvärde är lågt, men alt det inle är en unik iakttagelse som gällerjust återtaganderätten vid avbelalningsköp. Den gäller alla sakrättsliga reglerom kredilsäkerhel och civilrättsliga sanktioner över huvud. Vahlén anmärker atlmed kommitténs resonemang i detta sammanhang borde alla civilrättsligasanktioner avskaffas eftersom de innebär ett hot som i regel inle fullföljsgenom åtgärder därför att den hotade parlen lojalt fullgör sina åtaganden. Detförefaller enligl Vahlén överdrivet atl särskill accentuera återtaganderättenskaraktär av påtryckningsmedel gentemot kreditlagaren, när denne eljest löperrisken av utmätning i hela sitt bo. Problemet atl undvika hot och påtryckningpå en gäldenär som inte betalar sina skulder är enligl Vahlén i själva verketmed tillämpning av gällande civilrättsliga och exekulionsrättsliga reglerolösligt och att begränsa återtaganderätten synes endasl vara nödlösning somknappast medför någon förbättring för vare sig köparen eller näringsidkaren.Enligt Vahléns mening skulle fordras helt andra ålgärder, exempelvis enförsäkringsmässig lösning av krediisäkerhetsproblemei eller en statliglånegaranti. Vidare framhåller Vahlén all förslaget all återtaganderätt endastskall kunna göras gällande i de fall som avses i 16 8 för myckel vittgåendekonsekvenser för konsumentskyddet, som olillräckligl utvecklats av kommittén.Därigenom blir varken avräkningsreglerna i förslaget eller i lagen omavbetalningsköp tillämpliga, vilkel medför att konsumenten kommer att sakna detskydd som ansetts vara del viktigaste i gällande lagstiftning omavbetalningsköp. 1976/77:123 292 En annan väsentlig punkt i kritiken mot kommitténsförslag atl ålertaganderält skall fö knytas endast lill varor med eltkontantpris överstigande två basbelopp anknyter till kommitténsställningslagande atl ålertaganderält bör fö förekomma endasl då del gällervaror med ett relativt högt bestående värde som är mera kvalificerade för ensäkerhetsräll. I fiertalet av de nu berörda remissyttrandena framhålls att denav kommittén föreslagna konlanlprisgränsen två basbelopp mot denna bakgrund äralltför hög och man påpekar ätt del finns många varor med ett relativt högtbeslående värde och en fungerande andrahandsmarknad, vilka betingar etl lägrekontantpris än som molsvarar två basbelopp. 1 della sammanhang nämns särskillhandeln med begagnade bilar. a. och LO, vilka förordar enkonlantprisgräns för återtaganderätt vid ett basbelopp, framhåller atl delfinns en väl utvecklad marknad för exempelvis begagnade bilar i kostnadslägen10 . Andra remissinslanser nämner i sammanhanget också båtar,, hushållsmaskiner såsom symaskiner m, m., möbler och TV-apparater.Kronqfogdemyndigheien i uppger atl det inom TV-handeln t. o.m. har upprättats en riktprislista för begagnade TV-apparaler MRF anför i sillyttrande att MRF inte kan finna de skäl som föranlett kommitténs förslag idenna del bärande när det gäller bilhandeln, MRF framhåller alt förbilbranschens del förslaget innebär atl de nya bilarna i stort sett inle berörsmen däremot det slora flertalet begagnade fordon. Den valda beloppsgränsenkommer enligt MRF atl drabba godtyckligt och MRF kan inte finna alt den överhuvud laget erfordras. Enligt MRF har inte presenterats några särskildamotiveringar till valet av beloppsgränsen som belyser effekterna förbilbranschen. MRF framhåller att hushållens bilinnehav ofta är nödvändiga föratt klara familjeförsörjningen, och alt de mest bilberoende människorna oftastsamtidigt är de som har behov av kredil. Det är knappast konstruktivt atl merän nödvändigt försvåra eller omöjliggöra denna kredilgivning så länge denfullgöres på ett socialt ansvarsfullt sätt. Enligl MRF ligger risken försociala diskrimineringseffekter i öppen dag. Realiseras kommitténs förslaginnebär della sannolikt prishöjningar och stramare krediiprövning. En personskulle, framhåller MRF, i ett sådant läge kunna köpa en ny lyxbil på kredit medäganderättsförbehåll medan den som är hänvisad lill en billigare, begagnad bilkan hindras från detta köp genom den eliminerade säkerhetsrätlen.Undersökningar visar enligl MRF klart att det är personer med de lägreinkomsterna som har de äldsta bilarna. MRF instämmer i bedömningen atl enhuvudförutsältning för återtaganderätt bör vara alt den försålda varan har ettkommersiellt värde i säljarens hand även i begagnat skick. Denna förutsättningär uppfylld i bilhandeln, där del existerar en fungerande andrahandsmarknad medetablerade men hårt konkurrenspåverkade priser långt ner i prisklasserna.Enligl MRF:s mening finns det också allvariiga risker för en ökning avohederiiga förfaranden vid kreditköp om äganderättsförbehållen avvecklas, förfarandensom utgör etl betydande problem. Kostnadseffekterna av en sådanutveckling måsle betalas av hela kundkollekiivet, MRF anför vidare alt manlorde kunna konstatera att reguljär svensk bilhandel generellt sett harhandlagt kreditgivnings- och handräckningsfrågor med omsorg och ansvar. av de nya och av de begagnade personbilarna säljspå kredit, MRF har gjort utredningar som bestyrker allkredilvolymen har denna omfattning, Antalsmässigl rör det sig alltså omell par hundralusen avbetalnings- 1976/77:123 293 affäreroch kredilförsäljningen ligger kring ca åriigen. Bilhandelnsvarar för ungefär 2/3 av den totala kreditgivningen förprival-konsumtionsändamål och det ärenligt MRF givet alt man inte utan vidarekan ändra grundvalen för en sådan kredilgivning utan risker för skadeverkningarMRF understryker i detta sammanhang all kundföriuslerna i svensk bilhandelär obetydliga och uppgår till endast omkring I proceni av beviljade krediterDelta tyder på en vettig och ansvarsfull kreditprövning, och i relation lill deslora volymerna och de i jämförelse med andra varor höga produklpriserna äråtertagandefrekvensen låg. De åtstramningar i handräcknings- ochverkslällighelsförfarandet som kommittén föreslagit genom en anknytning till 658 ulsökningslagen torde enligl MRF:s mening bli ett så effektivt köparskydd attriskerna för sociala skadeverkningar av ägare-rällsförbehållen i storutsträckning elimineras, vilket också talar för etl bibehållande avåtertaganderätten, MRF framhäver som en av de allra allvarligasteinvändningarna mot en inskränkning av återtaganderätten de risker somförslaget kan medföra ur strukturell synpunkt. Atl kommersiellt hanterabegagnade bilar är enligt MRF en sällsynt problemfylld verksamhet. Den börgivetvis regleras och kontrolleras. Men om man därutöver påför handeln medbegagnade bilar allvariiga ekonomiska belastningar som inle ger en motsvarandeutdelning i ökad kundtrygghet finns enligl MRF stor risk för all det äldresortimentet begagnade bilar strömmar över lill irreguljära försäljningskanaler.Den reguljära bilhandelns konkurrenskraft vad gäller del billigarebegagnaisortimentet är försvagad beroende på alt de irreguljäraförsäljningskanalerna i realiteten ofta inte belastas av samhällskrav ochkonsumentskyddskosinader MRF anseratl denna utveckling i avgörande mån kommeratl förslärkas om kreditsäkerheien skulle undanryckas. Följden härav skulleenligl MRF bli att de äldsta bilarna som innebär de största genomsnittligariskerna för trafiksäkerhet och hushållsekonomi skulle komma all hanleras avden tillfälliga eller rent irreguljära bilhandel som myndigheterna i olikasammanhang förklarat sig vilja effektivt molverka. Enligt MRF:s mening är detinte äganderättsförbehållet som sådant som bör angripas, ulan dekonsumenlskyddande insatserna bör i stället koncentreras på att åstadkommaerforderiiga lagändringar, bättre konsumentupplysning och effektivarereklamalionshaniering, varigenom eventuellt missbruk skulle kunna förhindrasoch parternas jämställdhet i köpprocessen säkerställas, MRF framhåller alt deninternationella utvecklingen vittnar om all med något enslaka undantagäganderätlsförbehållen i princip inle rubbats genom konsumentpolilisklagstiftning, medan en hel del länder däremol infört restriktioner ochlagbestämmelser som i andra hänseenden tagit sikte på att skydda kreditköparen,exempelvis ångervecka vid krediiköp, kreditkoslnadsredovisning, inskränkningari rätlen att kräva ul ev. restbelopp av kunden efter återtagning, växelförbudo. d. anför liknande synpunkteroch framhåller bl. a. atl det endast är i undantagsfall som bilen i enavbetalningsaffär med 40 procents kontanlinsats inle skulle getillfredsställande reell säkerhet. I dessa fall - avseende begagnade bilarvärda kanske . - är det enligt föreningens mening knappastrationellt atl över huvud taget diskutera avbetalnings-alternativet. Föreningenpåpekar vidare all påslåendet om att återtaganderättens belydelse skulle haöverskattats synes vara baserat uteslutande på undersökningen avhandräckningsmål hos vissa kronofogdemyndigheter. Enligt föreningen är det ioch för sig rikligt alt återtaganderätten visar sig 1976/77:123 294 saknabetydelse i de jämförelsevis fä handräckningsfall, då betalning inte sker ochgodset inte anträffas. Föreningen anser emellertid alt ålertaganderätien harsin slörsia betydelse vid del alldeles övervägande antalet avbetalningsköp dähandräckning över huvud laget inte aktualiseras därför att betalning skeravtalsenligt. Enligt föreningens mening finns det anledning antaga attålertaganderätien i dessa fall utgör elt normalt affärsmässigt påtryckningsmedeldärför att godset verkligen har ett värde, som vid varje lid överstigerreslskulden, medan belalningsviljan blir mindre i de fall som kommer tillkronofogdemyndigheterna därför att godsets värde är lägre än reslskulden. Sydöstra berör den avkommittén föreslagna kontantprisgränsens effekler för handeln med travhästaroch andra hästar. framhåller alt dessa djur ofta säljs påauktion. En enklare travhäst kostar ofta ca . Vare sighästen säljs på auktion eller på annat sätt är del enligt auktionislföreningenför säljaren - som ofta är uppfödare i liten skala - ell stort iniresse attkunna återtaga hästen, eftersom en affär på . för honom är en sloraffär och en föriusi av beloppet drabbar honom mycket hårt. Hästen har enliglauktionislföreningen lika stort värde för säljaren som för köparen och detfinns möjlighet all sälja hästen på nytt. Föreningen framhåller vidare alltravhästar ofta köps av enskilda som harsvårt att ordna annan kreditsäkerhet.Handeln med hästar skulle enligl auktionislföreningen avsevärt försvåras omåtertagande inte för ske. Kommitténs förslag att såsom fömtsättning förålertaganderält skall gälla all förbehållet om sådan räll gjorts av säljaren isamband med köpel berörs särskilt av bankinspektionen, som framhåller atlbeslämmelserna om kreditköp tar sikte även på det förhållandet att bank lämnarkredil direkt till köpare, förutsatt all detta sker på grund av överenskommelsemed säljaren. Denna finansieringsform, som har annan innebörd än då konsumenlpå eget initiativ skaffar sig bankkredit för senare anskaffning av vara, harenligl bankinspektionen varil mindre vanlig men kan väntas fö slörreutbredning. Annan innebörd än rebelåning har finansieringsformen såtillvidaatt banken/kreditgivaren normalt inte kan göra någon fordringsräti gällande motsäljaren. Emellertid kan banken allt efter sin bedömning av risktagandel träffaöverenskommelse med säljaren att denne marginellt ställer säkerhet -realhypotek eller borgen - för sådana lån till konsumenter som banken lämnar isamförstånd med säljaren. Ofta kan säkerhet som gäller generellt för säljarensengagemang i banken utnyttjas för ändamålet. Kommitténs lagförslag medger,framhåller bankinspektionen vidare, inte möjlighet för banken/kreditgivaren altvid lämnande av kredit som här avses begagna sig av ålertaganderält, i den månsådan föreligger beträffande varan i fråga. Ålertaganderätien bör nämligenenligl kommittén inle utvidgas till annan kreditgivare än den som tillika ärsäljare och endast säljaren för göra förbehåll om återtaganderätt.Bankinspektionen anmärker att man därmed frångår principen om kredilgivarensåsom part i del treparlsförhållande som kreditköpet anses utgöra och pävilken man byggt t. ex. bestämmelsen all köparen för göra gällande sammabefogenheter på grund av köpel mot kreditgivare som mol säljaren, Enliglbankinspektionens mening bör konsekvensen kräva att nämnda princip förtillämpning även när det gäller återtaganderätten.