prop · G0033 · 1976-12-31 00:00:00 — om åtgärder för attmotverka negativa effekter av svavelutsläpp; Regeringen föreslår att antaga de förslagsom har upptagils i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. I propositionen föreslås en rad olika åtgärder föratt rnotyerka negativa effekter av svavelutsläpp. Förslagen innebär attutsläppen kraftigt begränsas. Enligt propositionen bör målet vara attsvavelutsläppen skall ha minskats till den nivå som gällde ibörjan av . Vidare föreslås åtgärder för att återställa försuradesjöar och vattendrag. I syfte att begränsa utsläppen av svaveldioxid frånförbränning av eldningsolja och kol läggs i propositionen fram förslag till lagom svavel-; haltigt bränsle. Enligt lagen får regeringen i fråga om fossiltbränsle meddela föreskrifter som gäller förbräiinitié, handel, överlåtelse ochimport och som är påkallade från miljöskyddssynpunkt eller annan all-, mänsynpunkt. Med stöd av lagen avser regeringen att successivt utvidga de områdeni landet där man inte får använda tjock eldningsolja som har högre svavelhaltän . Avsikten är att restriktionerna i en första etapp som genomförs redanår 1977 skall omfatta hela upp till MälardalenVärmland. Ocksåi'den tunna eldningsoljan skall svavelhalten sänkas. Enligt propositionen bör vidare svavelutsläppenfrån industriella processer begränsas kraftigt. Målsättningen anges vara ättnuvarande ut släppsmängd halveras fram . För att pröva möjligheterna att återställaförsurade vatten och be gränsa ytterligare försurning läggs i propositionen fram ett principför slag om statsbidrag för en femårig försöksverksamhet med kalkning av sjöar och vattendrag. 1976/77: 3 1 §För att motverka utsläpp i luften av svavelföreningar får rege ringen i fråga om fossilt bränsle som innehåller svavel meddela före skrifter som gäller förbränning, handel, överlåtelse eller import och som är påkallade från miljöskyddssynpunkt eller annan allmän synpunkt. Regeringen får överlåta åt förvaltningsmyndigheteller kommun att meddela föreskrifter som avses i första stycket. 2 § Har regeringen ellerförvaltningsmyndighet medgivit undantag från bestämmelse som med stöd av 1 §har meddelats om den högsta mängd svavelföreningar som får släppas ut i luften,får särskild avgift tagas ut med belopp som fastställes av regeringen ellerförvaltningsmyndighet som regeringen bestämmer. 3 § Regeringen ellerförvaltningsmyndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att den somdriver handel med eller importerar fossilt bränsle skall lämna uppgift om svavelhalteni bränslet. 4 § Tillsynen över efterlevnadenav denna lag och med stöd av lagen meddelade förskrifter utövas avförvaltningsmyndighet som regeringen bestämmer. 5 § har rättatt efter anfordran erhålla de upplysningar och handlingar som behövs förtillsynen enligt denna lag. Tillsynsmyndighetäger tillträde till lokal eller område där fossilt bränsle förvaras och får därgöra undersökning och taga prov på bränsle eller rökgas. För uttaget prov utgårej ersättning. Omskyldighet att ersätta tillsynsmyndighet kostnader för provtagning ochundersökning av prov föreskriver regeringen eller förvaltningsmyndighet somregeringen bestämmer. 6 § får meddelaföreläggande som behövs för att denna lag eller föreskrifter som har meddelatsmed stöd av lagen skall efterlevas. I beslut om föreläggande får myndighetenutsätta vite. 7 § Till böter eller fängelse ihögst dömes den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter motföreskrift som har meddelats med stöd av 1 §, om ej gärningen är ringa. Tillböter dömes den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att lämnauppgift eller lämnar oriktig upipgift i fall då uppgiftsskyldighet harföreskrivits med stöd av 3 §. Ansvar enligt första eller andra stycket inträderej, om ansvar för gärningen kan ådömas enligt . Omansvar för import av fossilt bränsle i strid mot föreskrift som har meddelatsmed stöd av 1 § och försök därtill finns bestänmielser i lagen (1960: 418) omstraff för varusmuggling. 1976/77: 3 3 8§ Bränsleparti som har varit föremål för brott enligt denna lag eller värdetdärav samt utbyte av sådant brott skall förklaras förverkat, om det ej äruppenbart obilligt. Denna lag träder i kraft , dålagen (1968: 551) om begränsning av svavelhalten i eldningsolja skall upphöraatt gälla. Förekommeri lag eller annan författning hänvisning till föreskrift som har ersatts genombestämmelse i denna lag, tillämpas i stället den nya bestämmelsen. Beslut om medgivande av undantag som har meddelatsenligt den gamla lagen, skall anses meddelat enligt den nya lagen om ej regeringeneller förvaltningsmyndighet som regeringen bestämmer förordnar annat. 1976/77: 3 Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsrådenAndersson, , , , , , , ,, , , Proposition om åtgärder för att motverka negativa effekterav svavelutsläpp harfrågan om svavelutsläpp och sådana utsläpps effekter på hälsa och miljö varitföremål för stor uppmärksamhet och olika åtgärder har vidtaghs för att minskautsläppen eller på annat sätt motverka negativa effekter av dessa. Med stöd av regeringens bemyndigande den 29 maj 1975tillkallade jag sakkunniga (Jo 1975: 03) med uppdrag att utreda behovet avytterligare åtgärder för att motverka negativa effekter av svavelutsläpp. Desakkunniga avlämnade betänkandet (Ds Jo 1976: 2) Mindresvavel bättre miljö. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts avsocialstyrelsen, ,statskontoret, , , ,, universitetskanslersämbetet, , lantbruksstyrelsen, styrelsen för jordbrukets högskolor ochstatens veterinärmedicinska anstalt, , , statensnaturvårdsverk, , statens pris- och kartellnämnd,överstyrelsen för ekonomiskt försvar, ,, statens industriverk, , styrelsen förteknisk utveckling, länsstyrelserna i , , ,, , , , , ,, , och , , , ,, , , , Statssekreteraren ,ordförande, avdelningschefen , ' yråchefen ,byråchefen , avdelningschefen bersson, medicinalrådetLennart och byråchefen . Prop.1976/77: 3 5 ,, och , delegationen (I 1973: 03) förnaturgasfrågor, delegationen (I 1975: 02) för energiforskning, utredningen (I1975:03) om energiplanering. Centrala driflledningen (CDL),Centralorganisationen /SR, . ,, i (LO),, (), ,, . , , , hantverks- ochindustriorganisation, , , och . De sakkunniga har i sitt betänkande behandlat bl.a. förslag som har lagts fram av utredningen (Jo 1971: 08) om kostnaderna förmiljövården i betänkandet (SOU 1974: 101) Begränsning av svavelutsläpp enstudie av styrmedel. 2.1Svavelutsläppens omfattning och effekter Fossilabränslen, olja, kol och naturgas, innehåller svavel. Svavelhalten i råolja varierar mellan olikafyndigheter. Som exempel kan nämnas att olja från , och Libyenhar låg svavel-halt, omkring 0,10,, medan olja från mellersta Östern dvs.Iran, och vanligen innehåller mellan 1,5 och svavel. Tjock eldningsolja innehåller mer svavel än tunn.Tjockoljorna indelas efter svavelhalt i kvaliteterna lågsvavliga,normalsvavliga och hög-svavliga med 1,0, 2,5 resp. svavdhalt. Tunnaeldningsoljor innehåller i allmänhet svavel. När olja förbränns oxideras huvuddelen, ay svavlettill svaveldioxid. svavel i oljan omvandlas därvid till svaveldioxid.Det innebär att svaveldioxid släpps ut när normalsvavlig olja förbränns.Motsvarande utsläpp för olja och svavel blir 20 resp. 70 kgsvaveldioxid. Även i kol varierar svavelhalten mellan olikafyndigheter. Som exempel kan nämnas att kol från och oftastär naturligt lågsvavliga och innehåller svavel medan kol frånamerikanska östkusten ofta innehåller svavel. Genom kolets mindre energiinnehåll avoljans släpps mera svaveldioxid ut vid energiproduktion genom kolförbränningän vid produktion av samma energimängd genom oljeförbränning. Naturgas innehåller svavel i så små mängder attsvavelutsläppen från naturgasanvändning relativt sett kan anses vara utanegentlig betydelse. 1976/77: 3 6 Svavelutsläpp förekommer också frånprocessindustrier som använder svavelhaltiga råmaterial eller andrasvavelhaltiga produkter i sina processer. Svaveldioxidutsläppen uppgick i Västeuropatill ca 22 milj. ton och i till ca 38 milj. ton. I varsvaveldioxidutsläp-pcn ca . Därav svarade förbränning aveldningsoljor för ca medan ca kom från processutsläppinom industrin, främst massaindustrin, och från övriga utsläpp. Svavelutsläpp sker dels genom mänsklig aktivitet,dels genom naturliga förlopp t. ex. vulkanutbrott. Svavelutsläppen är ojämntfördelade över jorden. Så t. ex. är de industrialiserade områdena i nordvästraoch centrala förhållandevis hårt belastade. Inom dessa områden, somupptar av jordens totala yta, släpps numera ut av allt detsvavel som människan tillför lufthavet. De svavelutsläpp som härrör frånmänsklig aktivitet är i dessa områden de klart dominerande och svarar troligenför av den totala tillförseln. Svaveldioxid som släpps ut från t. ex. en industrieller ett samhälle blandas med renare luft från omgivningen och förs bort medvinden. Väderförhållandena är i hög grad avgörande för hur snabbt dennablandning och utspädning sker. Vid vissa meteorologiska förhållanden, t. ex.tillfällen med litet luftutbyte , kan höga halter svaveldioxiduppkomma i området närmast utsläppspunkten. Detta gäller framför allt därutsläppen sker på låg höjd. Vid andra meteorologiska förhållanden kansvavelföreningarna transporteras mycket långt. Svavel försvinner ur atmosfären och faller ned överjordytan antingen via nederbörden s. k. våtnedfall eller direkt genom attsvavelföreningar fastnar på mark och vegetation s. k. torraedfall. Omfattningenav nedfallet över olika områden beror, föratom på utsläppens storlek, bl. a;på utsläppens höjd och geografiska läge samt på sådana faktorer somvindhastigheten, markens topografi, nederbördsfrekvensen, luftens skiktning,vegetationens karaktär och markytans upptagningsförmåga. har frågan om den långvägatransporten av luftföroreningar varit föremål för särskild uppmärksamhet.Beräkningar har utförts av olika luftmassors förflyttningar inom framför alltVästeuropa vid olika vädersituationer och vid olika tidsperioder. Sådana beräkningarredovisades i en svensk rapport till FN;s miljökonferens . En mera omfattande studie avden långväga transporten av luftföroreningar har genomförts av under åren19721975. Avsikten med studien har bl. a. varit att få fram en modell för hurluftföroreningarna sprids över . I har svavelföreningari luft och nederbörd mätts upp vid ett 70-tal stationer i , varavåtta i . Av mätningarna framgår att våtnedfallet isydligaste är ungefär dubbelt så stort som torrnedfallet. 1 övrigadelar av är våt- Prop.1976/77: 3 7 nedfalletungefår lika stort som torrnedfallet. Av beräkningarna framgår också att störredelen av det svavel som faller ned över kommer från utlandet i form avvåtnedfall. Däremot härrör torrnedfallet i högre grad från inhemska källor. Omman ser på det totala nedfallet av svavelföreningar i vårt land, kankonstateras att för sydligaste och Västkustområdet är de svenskabidragen medan för övriga landet bidraget från svenskautsläppskällor varierar . Om man antar att i genomsnitt entredjedel av svavelnedfallet härrör från inhemska källor, beräknassvavelnedfallet över ha motsvarat ca svaveldioxid,varav från svenska källor ca och från utländska källor ca 500 000ton. Om inga åtgärder hade vidtagits för att begränsa svavelutsläppen iSverige, skulle svaveldioxidnedfallet från svenska källor ha uppgåtttill ca . Svavelutsläppen medför effekter av olika slag bl.a. hälsoeffekter på människor, korrosions- och vittringsskador på byggnader ochandra föremål samt försurning av mark och vatten och därmed sammanhängandenegativa effekter på organismer i sjöar och vattendrag och på skogstillväxten. Hälsoeffekter av svavelföreningar är ett problemsom berör främst tätorter och områden kring större utsläpp. Utomlands harinträffat situationer med höga halter luftföroreningar, t. ex. under1950-talet i , då överdödlighetskurvorna på ett mycket påtagligt sätt harföljt kurvorna för koncentrationerna av svaveldioxid och sotpartiklar iluften. När det gäller de vanligen förekommande föroreningshalterna är detemellertid svårt att med någon högre grad av säkerhet ange i vilken utsträckningdessa halter orsakar negativa hälsoeffekter, t. ex. kroniska sjukdomar i främstandningsorganen. En expertgrupp inom ()har i en rapport rekommenderat riktlinjer från hälsosynpunkt för högsta acceptablakoncentrationer av svaveldioxid, sot och partiklar i luften. Naturvårdsverkethar fastställt svenska riktvärden för luftkvalitet som nära anslutersig till WHO;s rekommendationer (tabell 1). Riktvärdena är beräknade medutgångspunkt i att den helt övervägande delen av befolkningen skall skyddasmot negativa hälsoeffekter. Tabell1 Riktvärden för luftkvalitet fastställda av 1976 p% SOJm'* ti% SOä/m» Får överskridas högst av tiden, dock ej i följd Får överskridas högst av tiden, under en 3(>-dagars period Mikrogramsvaveldioxid per kubikmeter. 1976/77: 3 8 För sot anges endast riktvärdet 40 jug/m för högstahalt och 120_jug/m3 som 24-timmars riktvärde. Framför allt inom tätorter påverkar svaveldioxid direkt eller i form av syra eller sulfater byggnader, metallkonstruktioneroch kulturföremål genom ökad korrosion och vittring. Flera försök har gjortsatt uppskatta de ekonomiska konsekvenserna av rostskador och vittring somorsakas av luftföroreningar och sur nederbörd. Därvid har beaktats sådanafaktorer som kostnader för ökat rostskydd m. m. Dessa kostnadsuppskattningarrör sig mellan 100 och 1 000 milj. kr. Skador på kulturföremål ochhistoriska byggnader har då i allmänhet inte räknats in. Som har nämnts tillförs atmosfären överSverige stora mängder svavelföreningar genom långväga transporter iluftlagren. Dessa ämnen, som är från kemisk synpunkt sura, försvinner uratmosfären genom våtnedfall eller torrnedfall. och vatten tillförs pådetta sätt ständigt ämnen som är försurande t. ex. svavelsyra och surasulfater. I kalkfattiga områden t. ex. urbergsområden är markens och vattendragensförmåga att neutralisera surt nedfall liten. En längre tids nedfall av suraämnen leder därför till försurning. För del är försurningen särskiltpåtaglig i Syd- och . Detta område utsätts bl. a. för stora mängderförsurande ämnen som har transporterats lång väg. Undersenare år har konstaterats att försurning av sjöar och vattendrag leder tillförändringar bland alla de växt- och djurgrupper som lever i vattnet. Iallmänhet medför försurningen en utarmning av växt-och djurvärlden. Ett flertalorganismgrupper försvinner och endast ett fåtal kan anpassa sig till denförsurade miljön. Effekterna av försurningen observerades först på fisk. Manhar funnit att fortplantningsförmåga och levnadsmöjligheter har påverkats. Laxoch laxartade fiskar t. ex. tillhör de känsligaste arterna. Fiskdöd medförsurning som sannolik orsak har rapporterats både i Sverigeoch i framför allt i samband med snö- och issmällning. Både sjöar ochrinnande vatten har drabbats. Ett stort antal undersökningar har genomförts föratt klarlägga försurningens omfattning i sjöar och vattendrag. Försurningenregistreras som ett sänkt pH-värde i sjöarna. pH-värdet varierar i opåverkadesjöar mellan ca 6,3 och 7,0. Undersökningar genomförda av naturvårdsverketunder visar att det i finns ett område från västkustengenom iri i'där vattnen i alltiiänhét har låga pH-värden, i deflesta fall under 5,5, och där förmågan att neutralisera ytterligaresyranedfall saknas. I ett område längs (, ochHalland) var pH-värdet i många sjöar i åtskilliga fall 1976/77: 3 9 under5,0. I de västra delarna av finns eU större sammanhängande område därpH-värdet i sjöarna i allmänhet är under 6,0, i vissa fall under 5,0. Inomdetta område är också vattnets förmåga alt neutralisera ytteriigare syranedfallmycket liten. En karlbild som utvisar resultaten av naturvårdsverketsundersökning bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. Sammanfattningsvis kan konstateras att ca 10 000 avSveriges ca 100 000 sjöar torde vara så påverkade av försurningen attpH-värdet är under 6,0 och att minst hälften av dessa har ettpH-värde som är lägre än . förmåga att neutralisera ytterligare syralillskolt ofta är liten,kommer ett fortsatt svavelnedfall i nuvarande omfattning att leda till attskadorna förvärras i redan försurade sjöar och vattendrag och att ytterligarevattensystem drabbas. Försurningav mark uppkommer genom flera på varandra följande reaktioner. Försurningenframgår av att mängden till jordpartiklarna fastade joner av främst kalcium,kalium, magnesium och mangan minskar. I stället ökar mängden vätejoner varvidpH-värdet sjunker och sur-hetsgraden ökar. Genom utlakning försvinnervärdefulla växtnäringsämnen och jordens växtnäringstillstånd försämras. Demarktyper som är känsligast för syranedfall är de som har relativt högtpH-värde men som har litet kalkförråd och därmed liten syraneutraliserande förmåga.Betydande arealer skogsmark i Syd- och utgörs av jordar av dennatyp. De utgör också från produktionssynpunkt värdefulla skogsmarker.Markkarteringsdata visar att en viss pH-sänkning har ägt rum i åkerjord.Sänkningen har varit störst i de delar av som är mest utsatta för surtsvavelnedfall. I dessa delar har också surgörande gödselmedel använts ibetydande omfattning. Fråganhur de markkemiska förändringarna inverkar på skogsträdens tillväxt och därmedpå skogsproduktionen har diskuterats i flera sammanhang, bl. a. i den tidigarenämnda rapporten till i . Sammanfattningsviskan sägas att man i de utförda undersökningarna inte klart har kunnatpåvisa någon påverkan på skogsproduktionen som specifikt kan tillskrivas detsura nedfallet eller markreaktioner orsakade av detta. Forskarna är docktämligen eniga om att de förändringar i marken som svavelnedfallet medför ärofördelaktiga från produktionssynpunkt. Riskerna för framtida skador i form avsänkt skogsproduktion inom de aktuella områdena bedöms vara stora. Förutom nu nämnda effekter på mark och skog kanmera begränsade skador på vegetation uppstå genom höga halter av svaveldioxid iluften i större tätorter och i närheten av enstaka källor med stora utsläpp. Prop.1976/77:3 10 Såvälakuta skador vid höga koncentrationer som kroniska skador vidlägre koncentrationer är kända. Enligt 1 § första stycket lagen (1968: 551) ombegränsning av svavelhalten i eldningsolja (ändrad : 726) fåreldningsolja med högre svavelhalt än 2,5 viktprocent eller det lägre värde somregeringen bestämmer inte förbrännas inom landet. får medge undantagfrån förbudet beträffande anläggning med tillfredsställande rökgasrening elleri annat fall när särskilda skäl föreligger (1 § andra stycket). Den somuppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot ifrågavarande förbud eller motvillkor som har meddelats i samband med att undantag har medgivits döms enligt5 § första stycket till böter eller fängelse i högst . Tillsynen över efterlevnaden av 1 § utövas avlänsstyrelsen. Företrädare för får ta prov på olja och rökgasersamt äger tillträde till oljeförråd och eldningsanläggning (2 §). Densom säljer eldningsolja skall enligt 4 § lämna köparen uppgift om oljanssvavelhalt. Underlåter säljaren att lämna sådan uppgift eller lämnar hanuppsåtligen eller av oaktsamhet uppgift om lägre svavelhalt än den verkliga,döms han till böter enligt 5 § andra stycket. Enligt6 § lagen får kommunen i lokal hälsovårdsordning meddela föreskrift omytterligare begränsning av svavelhalten i eldningsolja. Sådan föreskrift fårdock inte avse den som har medgivits undantag enligt 1 § andra stycket. Enligtkungörelsen (1970: 621) om begränsning av svavelhalten i eldningsolja (ändradsenast 1975: 496) får svavelhalten inte överstiga 1,0 viktprocent ieldningsolja som förbränns i flertalet kommuner i , samtligakommuner i , , och resp. , samti , och kommuner. Den som bryter mot denna föreskriftdöms till ansvar enligt angivna bestämmelse i 5 § första stycket lagen ombegränsning av svavelhalten i eldningsolja. Miljöskyddslagen(1969: 387) innehåller bestämmelser till skydd mot vattenförorening,luftförorening, buller och andra störningar, som uppkommer genom användning avmark, byggnad eller anläggning (lagen omtryckt 1972: 782 och ändrad senast1975: 727). Åtgärd eller verksamhet som omfattas av lagen kallas miljöfarligverksamhet. Enligtmiljöskyddslagens tillåtlighetsregler skall för miljöfarlig verksamhet väljassådan plats att ändåmålet kan vinnas med minsta intrång och olägenhet utanoskälig kostnad (4 §). För att motverka olägenheter av miljöfarlig verksamhetskall vidtas försiktighetsmått i den utsträck- Prop.1976/77: 3 H ningsom är skälig. Med försiktighetsmått avses t. ex. reningsanordningar och andraskyddsåtgärder. Till försiktighetsmått räknas också begränsning av denmiljöfarliga verksamheten. I vilken omfattning som försiktighetsmått skallvidtas bedöms med utgångspunkt i vad som är tekniskt möjligt och med beaktandeav såväl allmänna som enskilda intressen (5 §). Om miljöfarlig verksamhet kanbefaras medföra väsentlig olägenhet trots att alla skäliga försiktighetsmåttiakttas får verksamheten utövas bara om det föreligger särskilda skäl (6 §första stycket). I miljöskyddskungörelsen (1969: 388, ändrad senast1976: 330) som har utfärdats med stöd av miljöskyddslagen anges vissa slag avfabriker och andra inrättningar som inte får anläggas eller på visst sättändras utan tillstånd av koncessionsnämnden. a. torde flertalet av de fabrikeroch andra inrättningar varifrån större svavelutsläpp kan befaras varaunderkastade koncessionsplikt. eller i vissa fall länsstyrelsekan medge undantag, s. k. dispens, från denna förprövnings-skyldighet. Isamband med beslut om dispens skall de villkor som skall gälla för verksamhetenanges. För tillämpning av miljöskyddslagenstillåtlighetsregler på luftvårdsområdet har fastställtriktlinjer för begränsning av luftföroreningsutsläppen från anläggningar avolika typer. Riktlinjerna har utarbetats på grandval av detaljerade branschvisaöversikter över tillverkningsprocesser och luftföroreningsutsläpp samt medbeaktande av vilka tekniska och ekonomiska möjligheter att minska utsläppen somföreligger. Som exempel på riktlinjer av betydelse från svavelsynpunkt kan nämnasatt från sulfitcellulosafabriker anges som riktvärde att högst 10 kgsvaveldioxid per ton massa får släppas ut. Enligt 136 a § byggnadslagen (1947:385, ändradsenast 1975:459) skall regeringen i vissa fall pröva tillkomsten ochlokaliseringen av industriell eller liknande verksamhet som är av väsentligbetydelse för hushållningen med energi eller med landets samlade mark- ochvattentillgångar. Bestämmelserna gäller både nyanläggning och utvidgning avverksamhet. Prövningsplikt gäller bl. a. för fabrik för raffinering av råoljoroch för ångkraftanläggning och annan anläggnmg för eldning med fossilt bränslemed tillförd effekt överstigande . 3.1Allmänt om behovet av åtgärder för att motverka negativa effekter avsvavelutsläpp Enligt utredningen måste det numera anses heltklarlagt att de utsläpp av svaveldioxid som äger rum vid förbränning avfossila bränslen och vid vissa industriella processer dels medför risker förmänniskors Prop.1976/77: 3 12 hälsa,dels ger upphov till allvarliga miljöproblem såsom försurning av mark ochvatten samt korrosions- och vittringsskador. Utredningen har utfört beräkningar av hursvaveldioxidutsläppens storlek i och övriga kan väntas förändrasmot bakgrund av vad som är känt om den framtida energipolitiken i de olikaländerna. Dessa beräkningar visar att om inga åtgärder vidtas kan svaveldioxidutsläppeni komma att uppgå till ca 30 milj. ton jämfört med 22 1973. För del kan väntas en ökning av utsläppen från nuvarandeca till ca 1 milj. ton . Med hänsyn till att drygthälften av den mängd svavelföreningar som faller ned över anseshärröra från källor utanför landet kan enligt utredningen, om inga ytterligareåtgärder vidtas, nedfallet över från utländska källor väntas öka frånca svaveldioxid till ca . Nedfallet frånsvenska källor kan under samma förutsättningar väntas öka från ca 250 000 tonår 1974 till ca . Om å andra sidan svavelhalten i all eldningsoljaskulle begränsas till , skulle nedfallet från utländska källor uppgåtill ca svaveldioxid och från svenska källor till ca .