prop · G00386 · 1976-12-31 00:00:00 — omändringar i Internationella valutafondens stadga, m.m; beslutad den 10 febraari 1977. Regeringen föreslår attantaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. På regeringens vägnar PER I propositionen föreslås riksdagenbemyndiga regeringen att godkänna vissa ändringar i och tillägg till stadganför , i vilken organisation är medlem.Ändringarna avser riktlinjerna och formerna för det mellanstatliga samarbetetpå valutaområdet. Vidare föreslås , inom ramen för en allmän ökningav medlemsinsalserna i valutafonden, bemyndiga regeringen att öka den svenskainsatsen från 325 milj. SDR (särskilda dragningsrätter) till 450 milj. SDR,dvs. med ca 600 milj. kr. från ca I 560 milj. kr. till ca 2 160 milj. kr. Däijämte föreslås i propositionenatt bemyndigar regeringen att höja kapitalinsats iVärldsbanken med 90,3 milj. dollar till 367,6 milj. dollar, motsvarande ca I970 milj. kr. (kapitalinsatserna är uttryckta i dollar av värde) isamband med en allmän höjning av medlemsländernas insatser. 1 1976/77. Närvarande: Statsråden , ordförande, ,, , , , , Åshng, Söder, ,Mundebo, Krönmark, , , Proposition om ändringar i Internationella valutafondensstadga, m. m. 1 () 1.1 Inledning /././ Valutafondens verksamhet Vid den monetära och finansiellakonferensen i Bretton , . , där 45 av de s. k.allierade nationerna deltog, fram-förhandlades del avtal om monetärt samarbete,som alltjämt utgör grunden för det nuvarande valutasystemet. Avtalet består avstadgan för den då inrättade (). Till dettaavtal är 129 länder anslutna. I syfte att främja en balanseradtillväxt i världshandeln skall valutafonden verka för stabila och ordnadeförhållanden i det internationella valuta-och betalningssystemet. En huvuduppgift för IMF är altunderiätta en smidig anpassning i medlemsländerna till uppkommande underskotti utrikesbetalningarna genom att tillhandahålla medellånga krediter, iallmänhet . Varje lands lånerätt står i proportion till landets kvot ivalutafonden, dvs. den egna medlemsinsatsen. uppgickfondens utestående krediter till ca 15 miljarder särskilda dragningsrätter -SDR', varav industriländerna svarade för och utvecklingsländerna förca . Valutafondens resurser bestårhuvudsakligen av medlemsländernas kvotinsatser som uppgicktill ca 29 miljarder SDR. ' Värdet av I SDR bestämdes som summan av16 valutor som ingick med varierande belopp. Sålunda ingick exempelvis densvenska valutan med och med . varkursen i svensk valuta för 1 SDR ungefär lika med . Denna kursanvänds genomgående i propositionen. 1976/77:86 3 utgjordes dock en stor del - i huvudsak u-ländemasinsatser - av icke konvertibla valutor som ännu inte kan användas för utlåning.Föratom från medlemsinsatserna har medel till utlåningen erhållits genom olikaupplåningsarrangemang. Under åren 1974- 1975 lånade valutafonden upp nära 7miljarder SDR för att finansiera utlåningen under de s. k. oljefacilitererna,vilka inrättades dessa år såsom engångsarrangemang för att möta ökningen iländernas behov av betalningsbalansstöd på grund av fördyringen av oljeimporten. Valutafonden har dessutom upptagitlån hos ett antal industriländer för att finansiera större krediter. Avtal omsådana lånearrangemang som f. n. omfattar totalt ca 6,7 miljarder SDR (GeneralArrangements to Borrow -), upprättades mellan valutafonden och deländer som ingår i den s.k. tiogruppen, däribland . De generellalånearrangemangen har successivt förlängts, senast för femårsperioden1975-1980. Valutafonden har utnyttjat dessa lånearrangemang vid ett flertaltillfällen för att finansiera krediter till och . antogs de förstaändringarna och tilläggen till IMF-sladgan i och med att SDR-systemetinrättades. SDR-systemet administreras av valutafonden och är fristående frånden allmänna utlåningen. Systemet innebär att valutafonden i ett läge medlikvidiletsbrist i världsekonomin kan öka tillgången på betalningsmedel itransaktionerna mellan centralbankerna på ett planmässigt sätt. År 1969fattades beslut om tre tilldelningar av SDR med sammanlagt 9,3 miljarderför attöka reservtillgången i valutasystemet. Tilldelningarna ägde rum iproportion till deltagariändernas kvoter i valutafonden. SDR kan innehas endast av valutamyndigheten i resp. land -för del av - samt av valutafonden och Internationellaregle- ringsbanken (BIS) i . Inom detta slutna syslem växlas SDR mellancentralbankerna (eller motsvarande myndigheter) mot inlernationelll gångbaravalutor. blev medlem i valutafondenår (prop. 1950: 89, BaU 1950: 8, rskr 1950:152). Vårt lands kvot är 325milj. SDR efter höjningar åren 1959 (prop. 1959:126, BaU 1959:30, rskr1959:275), 1965 (prop. 1965:122, BaU 1965:42. rskr 1965:335) och 1970 (prop.1970:95, BaU 1970:38, rskr 1970:326). Ca 81 milj. SDR har inbetalats i guld ochca244 milj. SDR i svenska kronor. Den svenska kvoten utgör drygt I % avländernas sammanlagda kvoter i valutafonden. anslöt sig tillSDR-systemet vid dess tillkomst (prop. 1968:150, BaU 1968: 66, rskr 1968:414och 415). Vår andel i företagna SDR-tilldelningar uppgår till 107milj. eller av totalbeloppet. är avtalspart i de generellalånearrangemangen med en låneutfästelse på 517,3 milj. kr. 1962:102, BaU1962:16, rskr 1962:178). Vidare har bidragit med ett lån på 50 milj. SDRtill valutafonden för utlåning inom oljefaciliteten . Användningen av svenska kronor i valutafondens uteståendekrediter 1976/77:86 4 uppgick vid slutet av 1976 till ca 150 milj. SDR, varav ca100 milj. finansierats genom fondens innehav av svenska kronor inom ramen förvår kvot och 50 milj. genom utlåning till oljefaciliteten. Det sålundautnyttjade beloppet av det i kronor inbetalda insatskapitalet (av kvoten)ingår tillsammans med den del som inbetalats i guld (av kvoten) ochSveriges utlåning till oljefaciliteten i den svenska valutareserven och kandisponeras i mån av betalningsbalansbehov. 1.1.2 Del internationella valutasystemet Det internationella valutasystemetfungerade i stort sett enligt de principer som drogs upp istadgan för valutafonden. Ett viktigt område gällde valutakonvertibiliteten.Med expansionen i väridshan-deln och andra internationella transaktioner följdeett ökat behov av att göra valutorna konvertibla, dvs. fritt växlingsbara motvarandra. Denna process var i stort sett fullbordad mot slutet av 1950-taletmed avseende på de viktigare valutorna. Konvertibiliteten innebar att varjecentralbank vid an-fordran växlade in den egna valulan från andracentralbanker. Vidare föreskrev fondstadgan alt centralbankerna genomoperationer direkt på valutamarknaderna skulle hålla kursvariationerna inom I% räknat från det för varie valuta fastställda värdet i dollar eller guld, dets. För att kunna fullgöra åtagandenahar centralbankerna behövt hålla reserver i form av guld och konvertiblavalutor. Bortsett från reservvaluta-länderna har de erforderliga reserverna iprincip behövt intjänas genom överskott i utlandsbetalningarna. Dessa överskotthar till betydande del haft en motsvarighet i underskott hosreservvalutaländerna dvs. En viss del avreservlillskolten härrörde från de guldpro-ducerande länderna, huvudsakligenSydafrika. Valutasystemet utsattes förallvarliga påfrestningar . Till följd av underskotten iFörenta staternas utrikesbetalningar hadedollarreserverna i vissa länder blivit så stora att dessa länder resteomfattande krav på att lösa in dollar i guld. hadeförutsättningarna fören tillräcklig ökning av tillgången på guldför betalningar mellan centralbankerna blivit otillfredsställande på grund avosäkerheten om nyproduktionen och på grund av den tilltagande privataguldefterfrågan. Det sätt som parivärdesystemettillämpades på bidrog till alt försvaga valutasystemet. Fondstadgan medgav attparivärdena ändrades för att korrigera betalningsrabbningar av grundläggandekaraktär, exempelvis då de internationella konkurrensförhållandena förskjutitsmer än som lämpligen kunde motverkas genom konjunkturpoliliska åtgärder. Ipraktiken utnyttjades emellertid möjligheterna till växelkursjusteringar alltförsällan av såväl över- som underskottsländer för att betalningsrubbningarnaskulle kunna rättas till i lid. För alt skydda sin guldreserv upphävde år1971 sitt åta- 1976/77:86 5 gandeatt vid anfordran från centralbankema i andra länder växla in derasdollarinnehav mot guld. 1 detta läge ansåg sig andra länder i sin tur intelängre kunna upprätthålla parivärdena mellan sina resp. valutor och dollar. Entemporär lösning av växelkursproblemet nåddes genom den s.k.Smithsonian-överenskommelsen , varvid nya växelkurserupprättades mellan de viktigaste valutoma. Överenskommelsen innebar bl.a. attdollarns värde skrevs ned, som övriga valutors tillåtna fluktuationsmarginalermot dollam vidgades. De långsiktiga problemen rörande valutasystemets funktionlämnades emellertid ouppklarade och systemet bröt slutligen samman i mars1973. Det allmänt gällande systemet med fasta växelkurseravlöstes därmed av en situation där det ankom på varie land att självt beslutaom lämpliga kursarrangemang. Detta har inneburit att man i flera länder undervissa perioder låtit marknadskrafterna få det avgörande inflytandet över kursbildningen.I andra länder med nära handelsförbindelser har centralbankerna inlettsamarbete i syfte att begränsa kursrörelserna mellan sina resp. valutor, medanman låtit kurserna mot dollar och andra valutor flyta fritt. Ett europeisktvalutakurssyslem (den s. k. ormen) tillämpas mellan , FörbundsrepublikenTyskland, Nederiändema och de skandinaviska ländema. Centralbankerna i dessaländer har sålunda åtagit sig att intervenera på valutamarknaden när det blirnödvändigt för att hålla marknads-kursema inom en marginal på 2 1/frånfastställda riktkurser mellan ormvalutorna. Somhelhet har betydande förskjutningar i valutakurserna ägt rum under 1970-talet.Sett över har rörelserna sannolikt underiättatbetalningsbalansanpassningen. barman dock i de internationellaöverläggningarna varit ense om att kursvariationema under kortare periodervarit överdrivna för vissa valutor och skapat osäkra valutaförhållanden. Situationeni valutasystemet är sålunda följande. Kurserna mellan många viktigahandelsvalutor påverkas numera i hög grad av mera tillfälliga valutarörelser.Dollam är alltjämt det huvudsakliga betalningsmedlet i internationellatransaktioner. Även om dess tidigare formella ställning som bas ivalutasystemet har upphört utgör dollar fortfarande också den dominerandereserviillgången. Efter det amerikanska beslutet att inte längre växla inutländska dollarinnehav mot guld, har guld allmänt upphört att användas sombetalningsmedel i valutasystemet. Många bestämmelser i valutafondens stadga ärföljaktligen inte längre tillämpliga i det internationella valutasamarbetet.För att befästa valutafondens roll som centralt samarbetsorgan påvalutaområdet och bringa den fortsatta utvecklingen under bättre kontroll haren omfattande översyn av fondstadgan och valutasystemets funktion pågått under1970-talet. Prop.1976/77:86 6 1.1-3 Framställning från fullmäktige i Fullmäktige i har iskrivelse anmält att valutafondens styrelse har antagit ettförslag om en andra ändring av valutafondens stadga. Fullmäktige hemställeratt regeringen begär godkännande för del av dessa ändringaroch tillägg. En sammanställning av stadgan i föreslaget skick i engelskoriginalversion jämte översättning till svenska har utförts inom riksbankenoch bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. Fullmäktigesskrivelse bör fogas till protokollet som bilaga 2. I skrivelsen anmäler fullmäktige ocksåatt valutafondens styrelse har antagit ett förslag om allmänna ökningar avmedlemsländernas kvoter i fonden från sammanlagt 29200 milj. SDR till 39000milj. Fullmäktige förordar att regeringen utverkar godkännandealt öka den svenska kvoten med 125 milj. SDR, motsvarande ca 600 milj. kr.,till 450 milj. SDR. (ca 2 160 milj. ), och bemyndigande för atterlägga erforderligt insatsbelopp. Arbetet på valutareformen har lettsav särskilt tillsatta kommittéer inom IMF bestående av ministrar ochcentralbankschefer som har representerat alla medlemsländer. Den år 1974inrättade s.k. interimskommittén har fungerat som ledande organ för de senasteårens arbete. Vid sidan av dessa kommittéer har den s. k. tio-gruppen beslåendeav representanter från tio större industriländer, däribland , träffatvissa interna överenskommelser som komplement till stadgeändringarna.Fullmäktige har i sin skrivelse utförligt redogjort för reformarbetet. 1.2 Förslaget till reviderad stadga för valutafonden 1-2-1 Arrangemang på växelkursområdet Erfarenheterna harvisat alt om grandläggande ekonomiska och finansiella förutsättningar saknas,kan ett system med fasta kurser inte upprätthållas. De föreslagnabestämmelsema utgår från detta förhållande och innebär en anpassningtill den.rådande valulasitua-tionen. Medlemsländerna skall enligtförslaget åta sig att samarbeta med fonden och med andra medlemsländer för attsäkra ordnade kursarrangemang och för att främja ett stabilt kurssystem. - söka föra enpolitik på det ekonomiska och finansiella området som syftar till balanseradtillväxt med rimlig prisstabilitet - arbeta förstabilitet genom att verka för ordnade grandläggande ekonomiska ochfinansiella förhållanden och för ett valutasystem som inte ger upphov tillomotiverade påfrestningar - undvikaväxelkursmanipulationer som syftar till att motverka anpassning avbetalningsbalansen eller till att vinna oberättigade konkurrensfördelar iförhållande till andra medlemsländer. Prop.1976/77:86 7 1 valet av kursarrangemang gesmedlemsländerna t. v. i princip fullständig frihet. Vid den revideradesladgetextens ikraftträdande kommer allstå parivärdesystemet att upphävas ävenformellt och samtliga förekommande typer av kursarrangemang att legaliseras. Valutafonden skall övervakakurssystemet och medlemsländemas valutapolitik. I detta syfte skall fondenutarbeta riktlinjer för medlemsländernas handlande och successivt anpassa demtill valutasystemets utveckling. Sådana riktlinjer måste vara förenliga med dengrandläggande principen att varje medlem fritt skall kunna väljakursarrangemang. I stadgeförslaget fömtses att manså småningom skall kunna övergå till ett mera allmänt gällande kurssystem,baserat på fasta menjuslerbara parivärden. Vid beslut om en sådan övergång,som kräver en majoritet på , skall fonden särskilt beakta prisutvecklingenoch expansionstaklen i medlemsländerna samt valutasystemets utveckling. I ensärskild bilaga (Schedule C) till den nya stadgan anges de bestämmelser somblir tillämpliga i fråga om hur parivärdena och tillåtna fluktuationer kringdessa skall fastställas, vid införandet av ett sådant syslem. Ett eventuellt nytt allmäntparivärdesystem skall dock inte vara obligatoriskt. En medlem skall alltjämtha rätt att stå utanför systemet och själv välja kursarrangemang underförutsättning att de allmänna åtagandena på kursområdet respekteras. De omfattande ändringar som föreslås i fråga om stadgansguldbestämmelser har det gemensamma syftet att bidra till en gradvis minskningav guldets roll i det internationella valutasystemet. Denna inriktning kommertill uttryck i en generalklausul i den nya artikel VIII. Där stadgas alt medlemsländernaskall samarbeta med fonden och med övriga medlemsländer i syfte alt främja delsbättre övervakning av den intemationella likviditeten, dels SDR:s utvecklingtill den huvudsakliga reservtillgången i valutasystemet. Enligt artikel Vskall även fonden vägledas av dessa mål vid transaktioner i guld och fondenåläggs dessutom att undvika att styra eller fixera priset på guldmarknaden. Ändringarna rörande guldelsställning i valutasystemet och i fondens verksamhet innebär att guldetsfunktion som gemensam referensenhel för parivärdesystemet och som värdeenhetför SDR upphör. När det gäller guldets funktion sombetalningsmedel i fondens verksamhet slopas samtliga krav på användning avguld vid transaktionerna mellan fonden och medlemmarna. Fonden skall kunnagodta betalningar i guld endast efter beslut majoritet. De nya guldbestämmelsema gällerockså användningen av fondens guldbehållning, som har uppkommit genom att 1/4av medlemmarnas kvoter inbetalats i guld. Medlemsländerna har redan enats omatt sammanlagt 1/3 Prop.1976/77:86 8 av fondens guldinnehav skall avvecklas. Förslaget tillstadga ålägger fonden att fullfölja detta beslut. När det gäller användningen avfondens återstående guldinnehav fattas inget beslut . En rad olikamöjligheter öppnas dock i den nya stadgan. För tillämpning av dessa alternativkrävs nästan genomgående beslut majoritet. 1.2.3 Särskilda dragningsrätter (SDR) De ändringar som föreslås rörandeSDR syftar till att underiätta att dessa på blir den huvudsakligareservtillgången i det intemationella valutasystemet. En första väsentlig ändring är attSDR:s värde inte längre skall uttryckas i guld. Metoden för värdering av SDR,dvs. för bestämmande av värdeförhållandet mellan SDR och valutor, skallfastställas genom beslut i fonden. F. n. är SDR:s värdeulveckling beroende avett vägt genomsnitt av kursutvecklingen för 16 viktigare valutor, däriblandden svenska kronan. SDR ersätter guld som kontoenhetoch får ökad betydelse som betalningsmedel i fonden även om ett betydandeutrymme också ges.för användning av medlemmens egen valuta eller andramedlemsländers valutor vid sidan av SDR. Möjligheterna till frivilligatransaktioner mellan deltagare i SDR-systemet utvidgas avsevärt. En frivilligtransaktion innebär att en deltagare utan fondens medverkan överenskommer medannan deltagare att växla SDR mot valuta. Sådana transaktioner skall enligtförslaget kunna ingås utan fondens godkännande och utan det krav påbetalningsbalansbehov som f. n. gäller. I fråga om transaktioner i SDR medfondens medverkan föreslås inga ändringar i sak. Inte heller ändras degrundläggande principerna för tilldelning och indragning av SDR. 1.2.4 Utnyttjande av fondens allmänna resurser m. m. 1 huvudsak innebär ändringarna pådetta område en anpassning till den praxis som efter hand utbildats i fondensverksamhet. En betydelsefull ändring avser möjlighetemaför fonden att använda sitt innehav av olika valutor vid transaktioner ochoperationer inom ramen för fondens allmänna verksamhet. Då en medlem önskargöra en s.k. dragning, dvs. från fonden köpa annan medlems valuta i utbyte motegen valuta, skall fonden - på samma sätt som - i samråd medmedlemsländerna fastställa vilken eller vilka valutor som skalltillhandahållas. En allmän förutsättning för att en valuta skall ifrågakommaför användning är alt vederbörande land haren tillfredsställandebetalningsbalans- och valutareservställning. Fonden skall dessutom vid valetav valuta beakta utvecklingen på valutamarknaden. En medlem, vars valuta harutvalts för an- Prop.1976/77:86 9 vändningmed beaktande av nyssnämnda kriterier, skall vara förpliktigad att göra sinvaluta användbar i fondens verksamhet. Med hänsyn till valutornas varierandeintemationella gångbarhet, indelas de i två huvudkategorier: fritt användbaravalutor och icke fritt användbara valutor. Med fritt användbar valuta förståsen valuta som i betydande omfattning dels används som betalningsmedel iintemationella transaktioner, dels är föremål för handel på de viktigastevalutamarknadema. Svenska kronan tillhör kategorin fritt användbara valutor. öm en medlem vid dragning på fonden erbjuds en ickefritt användbar valuta skall medlemmen ha rätt att av utgivaren av denna valutakräva konvertering till fritt användbar valuta. Denna konverteringsförpliktelseskall garantera alt valutor som inte är fritt användbara utanför fonden alltidskall vara användbara i fondens verksamhet. har - i avsaknad avkonverteringsförpliktelse - i stort sett endast industriländernas valutorkunnat begagnas vid finansiering av dragningar. De nya bestämmelserna kanväntas ge möjlighet till en successiv utvidgning av antalet dragningsbaravalutor. De grandläggande reglema om valutors användbarhet ifonden kompletteras med en allmän samarbetsklausul. Enligt denna åtar sigvarie medlem att samarbeta med fonden och övriga medlemmar för att viddragningar möjliggöra växling till fritt användbara valutor. Valutafondens högsta organ är styrelsen som bestårav en ledamot från varie medlemsland. Till styrelsen hänskjuts frågor av störreprincipiell vikt. Beslut fattas genom röstning. Den dagliga ledningen avfondens verksamhet utövas av direktionen som består av 20 ledamöter. Var ochen av dessa representerar ett eller flera medlemsländer. De nordiska ländernarepresenteras av en gemensam ledamot i direkrionen. Fondstyrelsen ges möjlighet att genom beslut majoritet upprätta ett nytt permanent organ. Det nya organet, rådet, avses iså fall ersätta interimskommittén och blir till skillnad från denna ettbeslutande organ. Rådet skall ha till uppgift att övervaka det internationellavalutasystemet, i synnerhet anpassningsprocessens funktion och utvecklingen avden globala likviditeten. Rådet skall dessutom särskilt följa överföringen avreala resurser till utvecklingsländerna. Fondstyrelsen kan delegera uppgiftertill rådet inom dessa områden. Rådet skall ges en liknande sammansättning sominterimskommittén, dvs. vaije medlemsland eller grapp av medlemsländer somutser eller väljer en direktionsledamot skall utse en rådsledamot. Rådet skallsålunda, med nuvarande sammansättning av direktionen, ha 20 medlemmar. Rådsledamotskall vara ledamot av fondens styrelse eller person på jämförbar nivå. Rådetsbeslut fattas enligt den etablerade proceduren med vägda röster. Prop.1976/77:86 10 vilket betyder all vage rådsledamot är berättigad att avgedet antal röster som har tilldelats det land eller de länder som har utsetthonom. En väsentlig skillnad jämfört med röstningsreglerna för fonddirektionenär att en rådsledamot som har utsetts av en grupp länder skall ha rätt attavge varje lands röstetal separat. Till de övriga förslag tillstadgeändringar som berör fondens institutioner och deras arbetssätt hör ocksåvissa preciseringar av fördelningen och de-legeringen av befogenheter. Enentydigare uppdelning än i gällande stadga har gjorts i dels befogenheter somskall utövas av visst organ och som inte kan delegeras, dels befogenheter somkan delegeras till det organ styrelsen beslutar. Allmänt sett gäller att deavgöranden som förbehålls styrelsen har begränsats till ett mindre antalfrågor, som kan anses vara av central betydelse för fondens funktion. I stortsett samtliga befogenheter som rör den löpande verksamheten är eller skallkunna bli föremål för delegering. Liksom skall beslut ifonden fattas med enkel majoritet av antalet avgivna röster om inte annatföreskrivs. En förenkling jämfört med nuvarande bestämmelser blir att dåkvalificerad majoritet krävs, denna skall -med något enstaka undantag - varaantingen eller av den totala röststyrkan i fonden. 1 huvudsak krävsden lägre kvalificerade majoriteten vid viktigare operationella beslut, medan85 % krävs för beslut av politisk karaktär. Fullmäktige framhåller attförslaget till stadgeändring inte innebär att ett nytt valutasystem skapas utanfrämst kan ses som ett godkännande av och en anpassning till nuvarandetillstånd på valutaområdet för en interimspe-riod av obestämd längd. understryker fullmäktigealt den föreslagna stadgerevisionen inte enbart betyder att de nuvarandeförhållandena accepteras. På vissa områden, t. ex. i fråga om växelkurssystemetoch olika reservtillgångars roll, uppställs riktlinjer för den långsiktigautvecklingen. Genom stadgeändringen, som kan betecknas som den första etappeni en successiv valutareform, läggs alltså i vissa väsentliga avseenden grandenför en framåt-syftande strukturförändring av det intemationella valutasystemet.En sådan strukturförändring underlättas av att åtskilliga stadgebestämmelser,som genom den senaste utvecklingen på det monetära området har blivitföråldrade, föreslås bli ändrade eller upphävda. Fullmäktige har utgått från att manpå svensk sida bör godta stadgeändringsförslaget som kan accepteras endast isin helhet.