prop · G003123 · 1976-12-31 00:00:00 — Enligt kommittén börändamålsenliga metoder för beräkningen av reduktionen kunna utvecklas genomsamråd mellan tillsynsmyndigheten och berörda näringsidkarorganisationer. Kommitténföreslår därför inte några närmare regler om hur reduktionen skall tillgå menredovisar i betänkandet vissa länkbara metoder, 4.2.13 Konloköp av annat änvaror Enligt sina direktiv har kommittén haft attöverväga i vad mån ett utvidgat skydd vid konsumentkreditköp bör omfatta ävenkredilförvärv av tjänster, exempelvis resor. Kommittén framhåller atl tjänster f n, intetillhandahålls på kredit i någon större omfattning. Kommittén säger sig inte hauppmärksammat några påtagliga ölägenheter av kredilgivning i del sammanhangetoch anser all resultatet av konsumenttjänstutredningens arbete bör avvaktasinnan närmare överväganden görs beträffande en reglering av förvärv av tjänsterpå kredit, I ett avseende framlägger kommittén dock förslag till reglering avsådana förvärv. Kommittén föreslår sålunda atl ikonsumentkredillagen redan nu införs en bestämmelse av innehåll, alt om avtalsom berättigar till kontoköp innebär att kreditutrymmet får las i anspråk ävenför annat förvärv än köp av vara, lagens bestämmelser lill den del de rörkontoköp skall äga motsvarande tillämpning på förvärvet. Förslaget innebär bl,a. atl bestämmelserna om kreditbelopp (kontantinsats), kredittid och angivandetav effektiva räntan blir tillämpliga inte bara på kontoköp av resor och andratjänster ulan även på andra konloköp av annat än varor, t. ex. aktier ochobligationer. Kommittén framhåller särskilt att reglerna om kreditgivarensansvar för säljarens förpliktelser enligt förslaget får motsvarande tillämpningt, ex. när en researrangör inte fullgör sina åligganden mol konsumenten. 1976/77:123 58 4.2.14Tillsyn och påföljder m. m. Kommittén framhåller all efterievnaden avkonsumentkreditlagens delvis ganska detaljerade bestämmelser kräver en merasamlad och specialinriktad tillsynsverksamhet än den som f n. förekommer medstöd av marknads-rättslig och annan näringsrättslig lagstiftning. Konmiittén föreslårdärför att tillsynen över lagens efterlevnad skall utövas av myndighet som regeringenbestämmer. Tillsynen bör enligl kommittén anförtros myndighet päkonsumentskyddsområdet. Närmast till hands ligger enligt kommitténkonsumentverket och/eller konsumentombudsmannen. Enligt förslaget skall tillsynsmyndigheten ha rättatt företa inspektion hos näringsidkare som lämnar konsumentkredil i sinyrkesmässiga verksamhet och all ta del av sanuliga handlingar som rörverksamheten. Den som bedriver verksamheten skall länma myndigheten deupplysningar om verksamheten som myndigheten begär för sin tillsyn. Myndighetenföreslås kunna förelägga vite för att framtvinga handling eller upplysning. Kommitténföreslår vidare, som har antytts, att det skall ankomma påtillsynsmyndigheten att meddela föreskrifter om hur kreditgivares upplysningsskyldighelvid marknadsföring av krediter och vid träffande av kreditavtal skallfullgöras. Myndigheten föreslås härutöver få rätt att meddela de föreskriftersom föranleds av tillsynen och att förena sådana föreskrifter med vite. Enligtförslaget skall företrädare för berörda näringsidkare beredas tillfälle attyttra sig innan föreskrift meddelas. Kommittén framhåller särskilt bl, a, altupprätthållandet av kontantinsatskravet vid kreditköp fordraren fortlöpandekontroll från tillsynsmyndighetens sida. Del är enligt kommitténs mening avstor vikt att den mot kravet lojala delen av kredithandeln inte försätts i enkonkurrensmässigt sett sämre situation genom att andra delar av handelnåsidosätter kravet på kontantinsats. Kommittén anser alt en effektiv kontrollbör kunna upprätthållas även med relativt begränsade resurser, genom punktvisaaktioner. Kommitténframhåller att den föreslagna konsumentkreditlagen ger kreditgivaren bestämdaförhållningsregler i vissa avseenden. Enligt kommittén bör samhället kunnainskrida mol den kreditgivare som inte rättar sig efter dessaförhållningsregler. Kommittén föreslår därför att den som uppsåtiigen eller avoaktsamhet bryter mot reglerna om kreditbelopp (kontantinsats), kredittid ellerförbudet mot växel och andra löpande fordringshandlingar eller mot föreskriftsom tillsynsmyndigheten har meddelat rörande fullgörandet avupplysningsskyldighelen skall kunna dömas lill böter. Kommittén förutser atl situationer kan förekommadär kreditförsäljare mer eller mindre i maskopi med en konsument överträderbestämmelserna om kontantinsats och längsta kredittid. Enligt kommitténs meningbör konsumenten i dessa fall inte anses delaktig i brott. Kommittén föreslår vidare en straffsanktioneradbestämmelse om tystnadsplikt för den som hos tillsynsmyndigheten har tagitbefattning med Prop.1976/77:123 59 Talan mot tillsynsmyndighetens beslut skall enligtförslaget föras hos regeringen genom besvär. 4.3Förslaget till lag med särskilda bestämmelser om uthyrning av vara Kommittén lämnar i betänkandet vissa uppgifterrörande förekomsten av långtidsuthyrning av varor till konsumenter på densvenska marknaden. Enligt kommittén är del i ganska ovanligt attkonsumenter lång-tidshyr en vara i stället för atl köpa den. haremellertid en viss utökning av hyresverksamheien sketl genom atl två engelskauthyrningsfirmor har etablerat sig i och börjat hyra ut färg-TV-apparater lill konsumenter. Likaså har börjat förekomma en viss, fast ännu sålänge helt obetydlig, långtidsuthyrning av bilar lill konsumenter. Sedan längehar man inom pianohandeln använt sig av en kombination av uthyrning och köp, s,k. Beträffande långtidsulhyrning av TV-apparaler redovisas ibetänkandet vissa uppgifter rörande omfattningen och marknadsstrukturen avdenna verksamhet samt en av SPK genomförd jämförande undersökning avkonsumentkostnaderna för förhyrning, kontantköp och avbelalningsköp av färg-TV,I dessa delar hänvisas lill betänkandet (s. 107-111), Kommittén konstaterar att det i svensk rätt intefinns några särskilda lagregler som beskär parternas möjlighet atl självabestämma innehållet i ett hyresavtal rörande vara. Som naluriiga förpliktelseringår emellertid i de flesta hyresavtal en plikt för förhyraren att vårda denhyrda varan och en skyldighet för uthyraren att hålla varan i funktionsdugligtskick. Sistnämnda skyldighet tar sig oftast uttryck i alt kostnaden förservice och reparationer ingår i hyresbeloppet. Värdet av dessaserviceåtaganden begränsas stundom av atl uthyraren förbehåller sig entämligen lång tidsfrist inom vilken åtgärd skall företas. Det är enligtkommittén inte heller säkert att alla kostnader för service ingår i hyran utanuthyraren kan förbehålla sig rätt att särskilt debitera vissa kostnader I nästan alla hyresavtal finns klausuler somreglerar påföljden av all förhyraren inte betalar hyran i rätt tid, Kommillénuppger att dessa klausuler som regel ålägger förhyraren att omedelbartåteriämna varan om han råkar i dröjsmål med betalningen. Om varan inteåleriämnas har uthyraren rätt att återta varan genom handräckningsförfarande.Vid en handräckning för återtagande av uthyrd vara äger någon avräkning interum mellan parterna, såsom fallet är vid handräckning för återtagande avavbetalningsgods. Förhyraren har alltså inte någon möjlighet atl återfå någondel av de hyresbelopp han har eriagt. 1 stället är han som regel skyldig attutge ersättning till uthyraren för den skada han vållat. Kommittén uppger vidare atl hyreskontrakten oftabinder förhyraren . För hyra av förg-TV är avtalstiden i regelminst elt år och 1976/77:123 60 lorleasing av bilar ofta . Avtalen är i regel försedda med förlängningsklausulersom innebär att avtalstiden automatiskt föriängs om förhyraren inte säger uppavtalet senast en månad före utgången av den avtalade hyresperioden. De långahyrestiderna bidrar enligt kommittén till att minska hyreskostnaderna. När det gäller skyddet för förhyraren framhållerkonmiittén att det beträffande hyra av lösöre i rättspraxis och doktrin sedanläng lid tillbaka anses att förhyrarens rätt är av enbart obligalionsrättslignatur Förhyraren är inte skyddad mot de anspråk uthyrarens borgenärer kan görapå varan, och inte heller har han något skydd mot en ny ägare till vilkenuthyraren har överiåtit varan. Kommittén framhåller att denna uppfattning omförhyrarens rättsliga ställning gentemot upplålarens borgenärer och mot nyägare av saken kan sägas vara väl etablerad och bygger på en gammal rättstradition.Att nytljanderätishavarens behov av sakrättsligt skydd lör rättigheten inte ihögre grad har beaktats sammanhänger enligl kommittén med att förr i tidenuthyrning i regel skedde på varför förhyraren inte kunna lidanågon större ekonomisk förlust om hyresavtalet upphörde att gälla, 4,3,1Behovet av konsumentskydd Kommillén framhåller all frågan om skydd förkonsumenterna vid förhyrning av varor inte har berörts i konmiitténs direktiv.De av kommittén föreslagna reglerna för kreditköp, bl, a. om upplysningsplikt,minsta kontantinsats och begränsning av återtaganderätten, kan emellertidtänkas leda till en viss överströmning mot det ur konsumentskyddssynvinkeloreglerade hyresområdet. Möjligheten av en sådan överströmning riktar enligtkommittén intresset mot vissa med långlidsförhyrning förbundna nackdelar. Kommittén menar att kostnaderna för konsumenternaär höga vid förhyrning av kapitalvaror. Kommittén hänvisar härvid lill dentidigare nämnda SPK-undersökningen som ger vid handen alt en förhyrning i dellånga loppet ställer sig dyrare än eU motsvarande kreditköp, Deila torde enliglkommittén till stor del sammanhänga med alt uthyraren tillhandahåller inte barasjälva varan ulan därutöver vissa förmåner i form av service som syftar tillatt bereda konsumenten ett större mått av bekvämlighet och obundenhet än hanhar vid köp. Kommittén framhåller vidare att konsumenterna vidförhyrning inte, som vid kreditköp, är skyddade mot påföljder avförverkandekaraktär, Uthyraren är oförhindrad att utan motprestation tatillbaka varan när hyresavtalet upphör att gälla, vilket det i regel gör omkonsumenten inte betalar hyran ordentligt. Har hyresförhållandet pågått längekan konsumenten ha betalat betydande belopp i hyra, kanske överstigande varanskontantpris. Prop, 1976/77:123 61 De olägenheter som kommittén sålunda anserföreligga vid förhyrning är enligl kommittén i dagens situation kanske avmarginell betydelse för konsumentintresset. Om den av kommittén föreslagna konsumentkredit-lagstiftningenskulle leda till en allmän överströmning mot förhyrning kan olägenheternaemellertid bli högst påtagliga. Enligt kommitténs mening torde den störstarisken för en överströmning ligga i att en del näringsidkare, för atl undgåkravet på kontantinsats och för att även fortsättningsvis kunna använda sig avåtertagandemöjlighetens psykologiska effekter, övergår från kreditförsäljningtill uthyrning. Därmed skulle syftet med konsumentkreditlagens skyddsreglertill stor del förfelas. Mol denna bakgrund bör enligt kommitténs meningkonsumentkreditlagen kompletteras med vissa särskilda bestämmelserom uthyrningav varor. Bestämmelserna bör främst inriktas på att hindra en överströmningfrån kreditköp mot kreditköpsliknande hyresförhållanden och på att bereda konsumenternaskydd mot påföljder av förverkandekaraktär. Bestämmelserna bör däremot inteutformas så att det blir svårare för konsumenterna att genom kortlidsförhyrningtillgodose mera tillfälliga behov, Komniittén framhåller atl de bestämmelserom uthyrning som kommittén har funnit erforderliga inte syftar till en allmänreglering av det rättsliga förhållandet mellan uthyrare och förhyrare utanavser endast vissa särskilda frågor som har aktualiserats i samband medkonsumentkrediterna. 4.3.2 Lagensli/lämpningsområde m. m. Kommittén föreslår att de särskilda bestämmelsernaom uthyrning av vara tas upp i en särskild lag, i det följande benämnduthyrningslagen. Enligl förslaget skall uthyrningslagen, i konsekvens med vadsom har föreslagits beträffande konsumentkredillagen, ha tillämpning närkonsument av näringsidkare hyr vara som är avsedd huvudsakligen för enskiltbruk och som hyrs ut i näringsidkarens yrkesmässiga verksamhet. Vidare skalllagen vara tillämplig när konsument av annan än näringsidkare hyr vara som nysshar angetts, om uthyrningen förmedlas av näringsidkare i dennes yrkesmässigaverksamhet och näringsidkaren därvid uppträder såsom ombud för uthyraren. Kommittén föreslår att uthyrningslagen görstvingande till konsumentens förmån, så att avtalsvillkor som inskränkerkonsumentens befogenheter eller förmåner enligl lagen är ogiltigt. Kommittén anser att man vid uthyrning bör uppställakrav på någon form av initial prestation från konsumentens sida, motsvarandekravet på kontantinsats vid kreditköp. Kommittén föreslår därför all förhyrdvara inte 1976/77:123 62 skallfå överiämnas till konsumenten förrän denne hos uthyraren har deponerat ettbelopp som motsvarar antingen betalning för hela den avtalade hyrestiden av varans kontantpris. Deposition skall enligl förslaget ske omhyrestiden är längre än en månad, räknat från utgången av den månad dåuthyrningen börjar, under förutsättning atl varans kontantpris överstiger detgränsvärde som regeringen enligt den föreslagna konsumentkreditlagen beslutarför kravet på kontantinsats, Kontanlpriset skulle alltså fö vara f n, (december1976) högst . föratt deposition skulle kunna underiåtas. Kommitténföreslår vidare vissa regler som syftar till att förhindra att kravetpädeposition kringgås. Om hyrestiden lämnasobesiämdelleren kortare hyrestidföriängs så att den sammanlagda tiden blir längre än en månad, skall enligtförslaget krävas deposition av varans kontantpris. Härvid skallenligt förslaget ett nytt avtal beträffande varan ellerannan vara av samma slaglikställas med föriängning. Kommittén framhåller alt syftet meddepositionskravet inte heller bör kunna kringgås genom atl uthyraren eller ensärskild kreditgivare - efter avtal med uthyraren - lånar konsumentenerforderiigt depositionsbelopp. Kommittén föreslår därför att belopp, somkonsumenten har erhållit såsom lån av uthyraren eller av annan kreditgivare pågmnd av överenskommelse mellan denne och uthyraren, inte skall anses utgöradeposition. I enlighet med de rättsregler som gäller omdeposition tillhör deponerat belopp konsumenten. Enligt förslaget skall detåligga uthyraren atl ulan dröjsmål avskilja deponerade medel från egnatillgångar. Kommittén framhåller att del dock ligger i sakens natur atlkonsumenten inte bör kunna fritt förfoga över deponerade medel underhyrestiden. Kommittén föreslår därför alt deponerat belopp inte får utlämnasförrän hyresavtalet upphör att gälla. Delta skall emellertid inte utgöra hindermot atl konsumenten ur det deponerade beloppet tar i anspråk medel förbetalning av förfallen hyra. Vid hyrestidens utgång eller när hyresavtaleteljest upphör att gälla skall uthyraren ålerbära deposilionsbeloppet eller vadsom återslårdärav jämte De föreslagna reglerna om deposition är såtillvidaav generell natur atl hänsyn inte tas till hyresföremålels art. Kommillénföreslår emellertid att regeringen, när särskilda förhållanden påkallar det,beträffande viss vara får göra undantag från depostionskravet eller meddelaföreskrifter om deposition som avviker från de generella bestämmelserna.Kommittén uppger sig härvid främst ha tänkt på uthyrning av sådana föremål som rullstolaroch andra invalidfordon. 4.3.4Upp/ysningsp/iki för uthyraren Kommittén framhåller att del skulle vara av värdeom kostnaderna vid förhyrning kunde jämföras med kostnaderna förkreditköp. Prop.1976/77:123 63 Enliglkommillén aren strikt sådan kostnadsjämförelse emellertid knappast möjlig. Detoaktat bör konsumenternas informationsunderlag inom uthyrningsområdetförbättras. Kommittén anser alt uthyraren bör åläggas skyldighet all vid avtalsiillfölleige konsumenien sådana upplysningar att denne på ell överskådligl sätt får klartför sig avtalets ekonomiska innebörd och enkelt kan göra en jämförelse medandra uthyrares erbjudanden. Upplysningsplikt bör enligt kommillén föreliggavid sådan uthyrning där deposition skall ske. Kommittén föreslår mot dennabakgrund atl uthyraren, innan avtalet sluts, i tillämpliga delar skall lämnakonsumenten skriftlig uppgift om hyrestidens längd, vad konsumenten har alteriägga i betalning för hyrestiden, varans kontantpris, depositionsbeloppelsstoriek, de särskilda hyresbeloppens storiek och när dessa skall betalas, ivad mån hyresbelopp skall betalas ur deposilionsbeloppet saml tidpunkten förvarans överiäm-nande. Kommittén anser alt möjligheten att göra enkostnadsjämförelse mellan olika alternativ skulle förbättras om den del avhyran som hänför sig lill service- och underhållsålaganden från uthyrarens sidaanges för sig. Kommittén föreslår därför att uthyraren, om han genomutföstelse om underhåll, reparation eller liknande har åtagit sig atl svara förvaran , även skall lämna uppgift om hur slor del av betalningenför hyrestiden eller av de särskilda hyresbeloppen som hänför sig tillåtagandet. Kommittén framhåller alt det kan vara lill fördelför konsumenten att genom förhyrning kunna tillgodose i vart fall tillfälligabehov av kapitalvaror utan att för den skull behöva göra större investeringari form av köp saml att de nackdelar för konsumenten som enligl kommitténsmening är förbundna med uthyrningsverksamheten främst gör sig gällande vidlångvariga kreditköpsliknande hyresförhållanden. Den föreslagna uthyrningslagenbör enligt kommittén innebära att konsumenten inte binds vid varan och därmedförenade utgifter än han själv önskar. Utmärkande förförhyrning bör vara att konsumenten i större omfattning än vid köp kanbibehålla sin valfrihet på marknaden. Kommittén anser att en befogenhet förkonsumenien alt säga upp hyresavtalet skulle verka i den nuangivna riktningen. En sådan uppsägningsräii skulle enligl kommittén ocksåmedföra all uthyrning inte framstår som ett substitut för försäljning påkredit. Uppsägningsrätten skulle således liksom deposi-lionskravel molverka enöverströmning från kreditköp till långtidsförhyrning. Kommittén anser det inte kunna uteslutas attinförandel av en uppsägningsrätt kan leda till ökadekostnader som kan komma atl övervältras på konsumenter som hyr enligtlångiidskontraki. 1976/77:123 64 villdärför inte förorda uppsägningsrätt redan efter myckel . För kommitténsynes vara en lämpUgt avvägd tid. Kommitténföreslår alltså att konsumenten, om hyresförhållandet har varat längre lid , alllid skall få göra sig fri från avtalet med en månadsuppsägningstid. Vidare föreslår kommittén att regeringen, när särskildaförhållanden påkallar del, beträffande uthyrning av viss vara skall kunnaföreskriva atl regeln om uppsägningsräii inte skall ha tillämpning ellermeddela andra föreskrifter om uppsägningsräii. Kommittén framhåller atl sådanasärskilda föreskrifter kan vara motiverade t. ex, om en längre tids bundenhetvid hyresförhållandet skulle leda lill avsevärt lägre kostnader förkonsumenterna. 4,3,6 Räii all köpa varan Kommittén påpekar att redan själva längvarighetenav ett hyresförhållande kan innebära en viss risk för konsumenten. Hyrkonsumenien en TV-apparat vars kontantpris är för imånaden har han betalat ell sammanlagt hyresbeloppsom överstiger kontanlpriset. Den föreslagna uppsägningsrälten utgör,framhåller kommillén, inte ett tillräckligt skydd för konsumenten mol"förverkande" av medel som han har betalat i hyra.Även om konsumenten utnyttjar uppsägningsrätten kan han göra en betydandeekonomisk föriusi, om uthyraren inte är villig att låta honom överta varan pårimliga villkor. I regel torde uthyraren ställa sig positiv till ettövertagande av varan men kontrakten saknar i allmänhet närmare föreskrifter omvillkoren härför. Risken för "förverkande" framträder särskilt isituationer där konsumenten försummar sina åtaganden. Enligl kommitténinnehåller hyreskontrakten i regel en klausul som ger uthyraren rätt atlomedelbart säga upp avtalet och återta det uthyrda föremålet om konsumenteninte betalar förfallet hyresbelopp i rätt tid. Omedelbar uppsägning kanförekonmia som påföljd även för annat än betalningsförsummelse, mening bör risken för alt mera långvariga hyresförhållanden ledertill ekonomiskt oskäliga resultat för konsumenten undanröjas genom allkonsumenien ges rätt att, då hyresförhållandet har pågått viss , bliägare till föremålet efter avräkning mellan parterna, Kommillén anser alltidsgränsen bör dras Härigenom vinns enligt kommittén bl, a.den fördelen alt konsumenien kan utnyttja den tidigare föreslagnauppsägningsrätten utan risk för förverkandeliknande konsekvenser. Kommitténföreslår således att konsumenten skall ha rätt alt köpa varan dåhyresförhållandet har varat än . Omkonsumenten vill köpa varan skall enligt förslaget det pris han skall beialafaslsiällas genom en avräkning mellan parterna. Kommillén föreslår attuthvraren vid avräkningen skall tillgodoräknas dels varans kontantpris 1976/77:123 65 vidhyrestidens början och dels - till skäligt belopp - de kostnader som uthyrarenkan ha haft för alt fullgöra åtagande atl genom underhåll, reparation ellerliknande svara för varan . Konsumenten skall enligt förslagettillgodoräknas vad han har eriagt i betalning för den utnyttjade hyrestiden, Kommillén framhåller all de föreslagnaavräkningsbestämmelserna inte kompenserar uthyraren för de särskildakapitalkostnader som kan ha varit förbundna med uthyrningen. Denna konsekvensav avräkningsbeslämmel-sernas innehåll torde enligt kommittén leda till attkombinationen lång-tidsulhyrning/försäljning ur handelns synvinkel inteframstår som ett attraktivt alternativ till kreditförsäljning. Kommittén menaratl bestämmelserna följaktligen svarar väl mot den föreslagna ulhyrningslagensallmänna inriktning. Om konsumenien inte i lid gör gällande befogenhetenalt säga upp avtalet eller atl efter avräkning köpa varan kan han komma i ettläge där summan av eriagda hyresbelopp överstiger summan av föremåletskontantpris och de merkostnader för service och liknande som uthyraren har haftunder hyrestiden, Enligl kommitténs mening bör konsumenien i en sådan situalionalltid ha möjlighet att ulan ytteriigare betalning överta äganderätten tillvaran. Kommittén föreslår därför alt konsumenien skall ha rätt all ulansärskilt vederlag bli ägare till varan när konsumenien med tillämpning av deföreslagna avräkningsreglerna tillgodoräknas ell slörre belopp än uthyraren. Också när del gäller rätten atl köpa varan föreslårkommittén att regeringen skall ha möjlighet alt, när särskilda förhållandenpåkallar del, föreskriva undantag eller meddela andra avvikande föreskrifter. 4.3,7Tillsyn och påföljder Med hänsyn till att uthyrningslagen främst böruppfattas som ett komplement till den föreslagna konsumentkreditlagensbestämmelser om kreditköp anser kommittén att tillsynen överefterievnaden avulhyrningslagen bör utövas av samma myndighet som skall vara tillsynsmyndighetenligl konsumentkredillagen. Kommittén föreslår vidare att tillsynsreglernaäven i övrigt skall utformas på motsvarande sätt som i konsumentkredillagen.Del föreslås ankomma på tillsynsmyndigheten atl meddela föreskrifter om huruthyrarens upplysningsskyldighet vid träffande av hyresavtal skall fullgöras. 1 fråga om påföljden för överträdelse avulhyrningslagens bestämmelser föreslår kommittén all den näringsidkare somuppsåtiigen eller av oaktsamhet bryter mot bestämmelserna om skyldighet altavkräva konsumenten deposition och om skyldighet att avskilja deponerade medelfrån egna tillgångar eller mot tillsynsmyndighetens föreskrifter rörandeupplysningsskyl- 5Riksdagen 1976/77. 1976/77:123 66 dighelenskall dömas lill böter. Talan mot tillsynsmyndighetens beslut skall enligtförslaget föras hos regeringen genom besvär, Kommittén framhåller att det bör läggas sior viktvid alt göra de båda föreslagna lagarnas innehåll och syfte allmänt kända blandkonsumenter och näringsidkare. bör svara för allinformationen sprids. Kommittén föreslår atl det överiämnas ål regeringenatl bestämma när de båda lagaina skall träda i kraft.