prop · G00390 · 1976-12-31 00:00:00 — Såsom privilegierad anses sådan tjänstgöring icivilförsvaret, som fullgörs än då civilförsvarsberedskap rådereller då beredskapsövning får anordnas vid krigsmakten, förutsatt attarbetstagaren föregående år fyllt lägst . Privilegieringen avser även hären tid av under varje kvalifikationsår. Viss annan lagstiftning. Enligt 40 a §arbetarskyddslagen skall skyddsombud beredas erforderlig ledighet från sinaarbetsuppgifter för att under arbetstid kunna fullgöra sitt uppdrag. Ombudethar härvid rätt till bibehållen lön och andra anställningsförmåner. Sådanarbetsdag eller del av arbetsdag då skyddsombud utför skyddsarbete skall i semesterhänseendejämställas med arbetad tid. Enligt 7 § lagen (1974: 358) om fackligförtroendemans ställning på arbetsplatsen (ändrad : 594)kvalificerar den ledighet som fordras för det fackliga uppdraget tillsemester. Tid under vilken arbetstagare är ledig enligt lagen (1972: 650) omrätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare(ändrad : 590) jämställs enligt 2 § sista stycket i lagen medarbetad tid och är alltså semestergrundande. Slutligen gäller enligt 12 och 21§§ lagen om anställningsskydd att tid då arbetstagare vid uppsägning ellerpermittéring är berättigad till lön likställs med arbetad tid vid tillämpningav bl. Kommittén anför inledningsvis att SemL:skvalifikationsregler i huvudsak bygger på samma system som lag.Ändringarna 1945 och 1963 rubbade inte lagens grundvalar. Man pekar på attutvecklingen på arbetsmarknaden och därvid inte minst den ökade rörlighetenhar lett till att SemL på många punkter framstår som föråldrad. Somexempel på bristerna i lagen pekar kommittén på bl. a. fördröjningen avsemestern för nytillträdande, lagens konsekvenser för korttids- 1976/77: 90 31 ochdeltidsanställda och begränsningarna i rätten att tjäna in semester vidsjukdom, värnplikt m. m. I enlighet med sina direktiv har kommittén särskilttmdersökt om de nuvarande bristerna kan undanröjas genom införandet av en århgmini-misemester eller genom att låta kvalifikationsåret sammanfalla medsemesteråret. En lagfäst minintisemester skulle enligt kommitténkunna i princip utformas så, att alla arbetstagare garanterades en viss minstabetald årlig semester, exempelvis , oavsett anställningstid och utförtarbete, medan särskilda krav skulle ställas för rätten till den femtesemesterveckan. Vid en närmare analys finner emellertid kommittén att dennalösning är förenad med en lång rad svårigheter. Till en början ger den upphovtill tröskelproblem. Det kan enUgt kommittén vidare befaras att enminimisemester skulle kunna uppfattas som orättvis genom att t. ex. sexmånaders anställning skulle berättiga till lika lång semester som nio månadersanställning. Bestämmelser måste finnas som förhindrar att den som har fleradeltidsanställningar eller den som byter anställning får ut minimisemester vidmer än ett tillfälle . Konunittén kommer fram till att enbartinförandet av en regel om årlig minimisemester inte är någon framkomlig väg föratt förbättra semestervillkoren för de särskilda grupper som nämns idirektiven. Lösningen måste därför sökas efter andra linjer, varvid ocksåsjälva utbetalningsordningen måste komma med i bilden. Även införandet i en ny semesterlag av en ordningmed löpande kvalifikationsår är enligt kommittén behäftad med betydandeolägenheter. En övergång från föregående år till löpande år somkvalifikationstid för semestern innebär att arbetsgivaren i samband medövergången blir skyldig att betala ut den innestående semesterlönen.Arbetstagarna skulle med andra ord få dubbel semester i samband med övergången.Kommittén har för enbart LO-SAF-området uppskattat kostnaden för denna"extrasemester" till 2 miljarder ler. (8,på bruttolönesumman 25miljarder). Löpande kvalifikationsår är vidare svårt att tillämpa på arbetstagaremed rörliga löner som ackord, provision o. d. Det beror på att semestern delvisutgår i förskott. Av erfarenhet vet man att huvuddelen av semestern tas utunder sommaren. När semesterlönen skall räknas ut, känner man inte tillarbetstagarens inkomst under återstående del av kvalifikationsåret. Ungefärhalva semesterlönen måste beräknas på en uppskattad inkomst. Man kan alltsåförst tvingas att preliminärt uppskatta semesterlönen på rörliga löner ochsedan göra en korrigering när året gått till ända. Det kan utfalla så attarbetstagaren blir återbetalningsskyldig, om semesterlönen har varit för stor.I motsatt fall får arbetstagaren ett tillgodohavande hos arbetsgivaren, vilketdock borde ha utgått redan i samband med semestern. En regel omförskottssemester måste enligt kommittén vidare förenas med regler omåterbetalning, exempelvis 1976/77: 90 32 påslutlönen, av för mycket utbetald semesterlön. En sådan avräkning kan enligtkommittén ibland vara betungande för arbetstagarna, vilka i allmänhet inte harråd att undvara någon del av slutlönen. En annan svårighet med löpandekvalifikationsår som kommittén pekar på är att avräkning också måste göras påarbetstagarens lön för icke privilegierad frånvaro (t. ex. tjänstledighet föregna angelägenheter) som inträffar efter det att förskottssemester tagits ut. Sammanfattningsvis anför kommittén att en ändringav kvalifikationsåret så att det sanunanfaller med semesteråret är till vissfördel för nyanställda, som därigenom tidigare får ut semester. I övrigt sägsen sådan ändring inte bidra till att förbättra semesterrätten för de gruppersom får en otillfredsställande semester. Den begränsade fördelen fårenligt kommittén vägas mot de svårigheter som är förenade med ett system medlöpande kvalifikationsår. Kommittén vill för sin del inte tillstyrka en sådanordning. Kommittén har i stället sökt komma till rätta medde nuvarande bristema i SemL bl. a. genom att förskjuta kvalifikationsåret iförhållande till semesteråret och införa en rätt för alla arbetstagare till femveckors obetald semesterledighet utan krav på viss arbetad tid. Vidare föreslåsatt semesterlönen beräknas på all lön som har utgått i anställningen underintjänandeåret med vissa undantag. Nuvarande trappstegsregler i form av krav påutfört arbete under 8 resp. av en kalendermånad föreslås alltsåavskaffade även beträffande semesterlönen. Reglerna om semestergrundaridefrånvaro knyts till semesterlönen på så sätt att semesterlön intjänas ävenunder den privilegierade frånvaron. Rätten till semesterlön vid sjukdom,föräldraledighet, värnplikt m. m. föreslås utvidgad. Den semesterlön som tjänasin vid semestergrundande frånvaro (särskild semesterlön) utgår enligtförslaget genom en särskild fond (10.1). Kommittén föreslår att den nuvarande lagensuppbyggnad med ett intjänandeår som föregår semesteråret behålls. Ändringenbestår i att intjänandeåret flyttas från föregående kalenderår till tiden den 1maj . Denna tid har valts med tanke på att semestrarna vanligen läggsut under juniaugusti med tyngdpunkten . Förskjutningen av semesteråret innebär attlöneökning den 1 januari30 april ger direkt utslag påsemesterlönen för tim- och ackördsavlönade, eftersom denna beräknas på lönenunder intjänandeåret. Vidare kommer nytillträdande arbetstagare ätt få ut betaldsemester tidigare än . Den som anställs har med det förskjutnaintjänandeåret tjänat in full semesterlön påföljande år. En personsom anställs den 1 januari30 april tjänar 1976/77: 90 33 ocksåin en viss semesterlön, som kan utnyttjas redan under det första semesteråret. Enligt kommittéförslaget kan avtal träffas om attsemesterår och intjänandeår skall omfatta annan tid av samma längd liksom att deskall sammanfalla. Avtalet får dock inte försämra de förmåner som lagen gerarbetstagarna. Med hänsyn härtill kan det enligt betänkandet sättas i fråga omdet är förenligt med lagförslaget att avtala om att behålla den gällande lagensgnmdregel, dvs. föregående kalenderår som intjänandeår. Giltigheten av sådanaavtal får enligt betänkandet prövas från fall till fall efter enhelhetsbedömning av de semesterförmåner som avtalet ger arbetstagaren. 5.2.3Rätten till semesterledig/tet och seniesterlön Kommittéförslaget innefattar som har nämnts en rättför arbetstagare till fem veckors semesterledighet varje semesterår, somomfattar tiden den 1 maj30 april. Det gäller även arbetstagare som anställsunder semesteråret, dock inte efter . Reglerna om semestergrundandefrånvaro saknar betydelse för semesterledighetens del. Semestergrundandefrånvaro får betydelse endast för semesterlönens storlek. Förslaget skiljer alltså, som har nämrits,på rätt till semesterledighet, för vilken inga särskilda kvalifikationsreglergäller, och rätt till semesterlön. Varje anställning som faller under lagenskall ge rätt till semesterlön oberoende av arbetsuppgifternas art ochomfattning. Semesterlönen föreslås beräknas på all lön som har utgått i anställningenunder intjänandeåret med vissa i lagen närmare angivna undantag. Semesterlönensstorlek avgörs av anställningstid och inkomsten under intjänandeåret.Semesterlönen skall användas för att bekosta den semesterledighet som läggs utunder semesteråret närmast efter intjänandeåret. Genom denna uppläggningbortfaller de olägenheter som hänger samman med kravet SemL på visstantal arbetade dagar. Antalet semesterdagar har av kommittén föreslagitstill 25 varje semesterår. Därvid har tagits som utgångspunkt att arbetstidenär , fördelade , måndagfredag. I normalfalletbetyder fem veckors semester 37 lediga dagar i följd, om semestern inleds påen måndag. Har arbetstagaren varit anställd mot lön ett helt intjänandeår, harhan sålunda rätt till 25 betalda semesterdagar. Detsamma gäller omarbetstagaren har varit frånvarande på grund av sjukdom eller annan orsak som isemesterhänseende jämställs med arbetad tid. Sådan frånvaro ger enligtförslaget rätt till särskild semesterlön. Har arbetstagaren varit anställdendast en del av intjänandeåret, minskar antalet betalda semesterdagar imotsvarande mån. Av kommitténs förslag följer att en arbetstagarekaii ha rätt till semesterledighet ett semesterår utan att ledighetenmotsvaras av intjänad 3 1976/77. 1976/77: 90 34 semesterlön.Det blir faUef om arbetstagaren helt eller delvis har saknat anställning underintjänandeåret eller har varit frånvarande utan lön av skäl som inte ärsemestergrundande. Arbetstagaren är enligt förslaget inte skyldig att utnyttjadenna rätt. Han kan däremot inte avstå från sin rätt till semesterledighet, närdenna är förenad med lön. Det strider enligt kommittén mpt grundtanken bakomförslaget att en arbetstagare får ut semesterlön utan saniband medsemesterledighet. Avtal som innebär att en arbetstagare mpt ersättning avstårfrån sin rätt till semester är enligt förslaget ogiltigt. Kommittén framhåller vikten av att man vidsemesterstängning håller isär betald och obetald semester. En arbetstagare medännu inte intjänad semesterrätt, som i samband med semesterstängning inteerbjuds arbete, betraktas som permitterad i anställningsskyddslagens mening.Han får alltså rätt till pérmitteringslön enligt 21 § nämnda lag efter 14dagars permittéring eller tidigare med stöd av 30-dagarsregeln i samma lagrum.Den del av semesterledigheten som inte täcks av mtjänad semesterlön skallenligt kommittéförslaget betraktas som permitteringstid, på vilken reglerna ompérmitteringslön skall tillämpas. Som har nämnts tjänas enligt förslagetsemesterlön in vid vissa särskilt uppräknade former av ledighet. Sådan ledighetkallas av kommittén semestergrundande frånvaro. Denna motsvarar den s. k.privilegierade frånvaron enligt SemL. Enligt förslaget saknar docksom framgått semestergrundande frånvaro liksom annan frånvaro betydelse försjälva ledighetens längd. Den semestergrundande frånvon kopplas i ställetsamman med semesterlönen genom att arbetstagaren tmder ledigheten tjänar insärskild semesterlön. Enligt kommitténs förslag utvidgas den semestergrundandefrånvaron kraftigt. I denna del hänvisas till redogörelsen i avsnitt 8.5. 6 Okontrollerade arbetstagares semesterrätt Vissa arbetstagare har inte kuimat inpcissas i 1963års SemL:s system, som bygger på att viss tids arbete berättigar till viss tidsbetald ledighet. Det gäller de s. k. okontrollerade arbetstagarna. Som sådanabetecknas i lagen arbetstagare som utför arbete, i sitt hem eller i övrigtunder sådana förhållanden, att det inte kan anses tillkomma arbetsgivaren attvaka över arbetets anordnande (4 §). Att fastställa om exempelvis enhemarbetande har arbetat för en arbetsgivares räkning ett visst antal dagarunder en månad är ofta omöjligt. Det väsentUga för lagstiftningen har varitatt ge den okontrollerade arbetstagaren ekonomisk ersätt- 1976/77: 90 35 ning,så att han i praktiken får möjlighet till betald ledighet. Det har åstadkommitsgenom en konstruktion med särskild semesterlön. Den särskilda semesterlönen SemL:smening utgör av arbetstagarens sammanlagda faktiska arbetsinkomst hosarbetsgivaren under kvalifikationsåret Reglerna om privilegierad frånvarogäller inte för okontrollerade arbetstagare. Sådan arbetstagare får inte isemesterhänseende tillgodoräkna sig tid då han har varit sjuk eller fullgjortmilitärövning. Ä andra sidan fordras inte för okontrollerad arbetstagare ettvisst antal arbetade dagar för kvalifikation till semester. De okontrollerade arbetstagarna brukar indelas isådana som har hemarbete (t. ex, inom textilindustrin) och övriga arbetstagaresom. utför arbetet i sådana former att det inte kan anses tillkommaarbetsgivaren att vaka över arbetet, t. ex. vissa handelsresande ochförsäkringsombud. Hemarbete förekommer i två former, dels som arbetsvärd främstför svårt rörelsehindrade och dels som hemindustriellt arbete. Hemarbetet inomarbetsvården organiseras genom hemarbetscentralema. Kommittén framhåller att huvudskälet försärbehandlingen av de okontrollerade arbetstagarna bortfaller, när kravet påviss tids arbete för rätt till semester slopas. Vidare anser kommittén attreglerna om semestergrundande frånvaro bör gälla även de okontrollerade arbetstagarna.Det anses vara angeläget att semesterformånema är lika för alla, oavsett sättetför arbetets ordnande. Kommittén föreslår därför att särbehandlingen av deokontrollerade arbetstagarna upphävs; Det kan enligt konunittén knappastmedföra' några större svårigheter att avskaffa särbehandlingen av deimaförhållandevis lilla grupp. Semesterledighet kan ordnas- exempelvis genom attnågot arbete inte lämnas" ut . Semesterlön som' tjänasin under semestergrundande frånvaro, t. ex; sjukdom, kommer med förslaget attbetalas ut på samma sätt' som for alla' andira arbetstagare. D& problem somi vissa fäll kan följa med' den föreslagna ordningen anser kommittén kunnalösas avtalsvägen. 7 Semesterledigheten och dess förläggning 7.1 , helgdagar och sedvanligafridagar Enligt 8 § SemL skall' inteiSltnas in- i semester. Bestämmelsen har sin grund i att semesternskall'vara'minst . Om semestern är längre än i en följd,skall helgdagar räknas in' Prop, 1976/77: 90 36 Sedvanliga fridagar skall alltid räknas in i semestern. Begreppet sedvanlig fridag är oklart. Därmed avsesdag som för ett flertal arbetstagare sedvanemä&sigt inte är arbetsdag,fastän dagen inte är en sön- eller helgdag. Sedvänjan bör föreligga inom etth&lt yrkesområde med hänsyn tagen också till de speciellaarbetsförhållandena. Som fridagar i denna bemärkelse kan numera räknasmidsommarafton och flertalet andra helgdagsaftnar. Enligt de flestakollektivavtal är påsk-, pingst-, midsonunar-, jul- och nyårsafton fridagar,med större eller mindre inskränkningar beroende på verksamhetens art. Den omständighetenatt en person normalt arbetar och i stället får ledigt en armanveckodag, medför inte att en sådan fridag skall anses som sedvanlig isemesterlagens mening. För arbetstagare med söndagsarbete finns ensärskild bestämmelse i 8 § andra stycket SemL. Bestämmelsen innebäratt arbetstagaren tillförsäkras ledighet som infaller under ellernäst efter semestern. Om arbetstagaren helt eller delvis får kompensation försitt söndagsarbete genom ledighet på annan veckodag, skall denna, om deninfaller under semestern, räknas som semesterdag. Den särskilda ledigheten under ochomedelbart efter semestern omfattar även motsvarande helgdagar. SemL reglerar inte särskilt frågan omutläggning av semester för arbetstagare med kontinuerligt skiftarbete och armatoregelbundet arbete, utan det är endast söndagsarbete som är särskilt reglerati 8 § andra stycket i lagen. For arbetstagare i kontinuerlig skiftgångfastställs i regel ett arbetsschema i förväg. Det kan ibland inträffaatt faller fler dagar som enligt schemat normalt skullevara fridagar än som motsvarar antalet , vilket kan medföra att denenskilde arbetstagaren anser sig förlora semesterdagar. Förmånligare reglering i fråga om helgdagar ochfridagar följer i vissa fall av kollektivavtal. För statstjänstemän gällersålunda, att helgdagar samt påskafton, och inte räknasin i semestern. Samma regler gäller för tjänstemän vid allmänna försäkringskassor.På det kortmumala området utgår semestern med ett visst antal vardagar per år.Inom vissa begränsade delar av den privata arbetsmarknaden har avtalats attsemester endast omfattar arbetsdagar. Kommittéförslaget bygger i fråga om beräkningen avsemestertidens längd på fem dagars arbetsvecka. och kommerdärigenom inte att räknas som semesterdagar. Om semesterledigheten börjar enmåndag, leder förslaget till en sammanhängande ledighet av , av vilka25 utgör semesterdagar. Börjar ledigheten på aiman vardag, omfattar den istället . 1976/77: 90 37 För att hindra missbmk av regeln att iallmänhet skall hållas utanför semesterledigheten föreslås, att lördag som ärarbetsdag skall räknas som semesterdag, om den utlagda semestertiden är kortareän . Om en person med lördagsarbete tar ut semesterledighetunder tiden fredagmåndag åtgår alltså för semesterperioden.En person som vanligen arbetar skulle utan en sådan regel kilnnaotillbörligt förlänga sin semesterledighet genom att dela upp sin semester. Helgdagar skall enligt förslaget inte räknas somsemesterdagar. Semesterledigheten förlängs alltså med , om densammanfaller med . I fråga om sedvanliga fridagar i semesterlagensmening, varmed numera enligt kommittén får anses påsk-, pingst-, midsommar-,jul- och nyårsafton, föreslår kommittén att de i semesterhänseende likställsmed sön- och helgdagar. Eftersom påsk- och pingstafton alltid infaller pålördagar, nämns inte särskilt i lagförslaget. I betänkandet föreslås inte någon särskild regelför det fall att arbetsveckan är kortare än . En deltidsanställd somarbetar endast skall alltså räkna alla vardagar utomlördagar som semester. I annat fall skulle semesterledigheten sträckas ut orimligtlångt. Förslaget har i detta hänseende samma principiella iimebörd som den nugällande lagen. Särskilda bestämmelser föreslås för arbetstagaresom normalt arbetar . Redan av huvudregeln följer attlördagar och inte ingår i semesterledigheten samt att fridagar somutgår som kompensation för lördags- eller söndagsarbete och som infaller undersemesterledigheten i gengäld räknas som semesterdagar. De särskildabestämmelserna, som syftar till att ge arbetstagare med lördags-ochsöndagsarbete rätt till lika lång sammanhängande semesterledighet somvardagsarbetande, innebär att arbetstagare som är skyldig att arbeta lördageller söndag har rätt till ledighet även de och som liggeromedelbart före och efter en semesterperiod . Sådanaarbetstagare får alltså enligt förslaget rätt att sluta sitt arbete på fredagenföre en semesterperiod. Efter semestern behöver arbetstagaren inte börja arbetaförrän . Bestämmelsen gäller alla former av lördags- ochsöndagsarbete. Den rätt till ledighet som förslaget sålunda ger arbetstagarenligger vid sidan av semesterledigheten. Den utgör alltså inte semesterledighet.Bestämmelsen har vidare utformats så att den endast kan åberopas en gång varjesemesterår. Den gäUer nämligen endast om semesterledigheten är (19kalenderdagar) i en följd eller längre. Vad som sagts nu avser endast själva ledigheten. Ifråga om semesterlön innebär förslaget att arbetstagare inte har rätt tillbetalning . För den återstående ledighetstiden kanhan 1976/77: 90 38 alltsåinte, lika lite som , grunda någon ersättningsrätt. Avgörande för rätten tillersättniiig är i stället iimehållet i det avtal som gäUer mellan parterna. De bestämmelser i kommittéförslaget, för yUka nuhar redogjorts, tar främst sikte på arbetstagare, vars arbetstid inte äroregelbunden eller förskjuten. Reglerna kan inte utan vidare tillämpas påarbetstagare med obekväm eller förskjuten arbetstid. Arbetstagare med oregelbundetarbete kan grovt taget indelas i skiftarbetare, turlisteaxbetare samt personermed annan form av oregelbunden arbetstidsförläggning. Kommittén pekar i sittförslag på åtskilliga svårigheter när det gäller tillämpning av de föreslagnabestämmelserna på främst arbetstagare i s. k. kontinuerligt skiftarbete, dvs.skiftarbete som pågår under veckans , och turlistearbetande,exempelvis inom vårdsektorn (se SOU 1975: 88 s. 134135). Konunittén konunerför sin del fram till att frågan hur arbetstagarna i dea fall skall erhålla enriktig arbetstid enligt avtalet som någon ledighet inte går förloradvid semesterutläggningen inte kan lösas genom generella laestämmelser. a. på den variationsrikedom i fråga om arbetstidsförläggningen somfinns på dessa områden. Frågan får i stället lösas genom avtal mellan partema. 7.2Ordningen för bestämmande av tiden för semestern. Semesterns förläggning tillviss tid Enligt 10 § första stycket SemL fårarbetsgivaren bestämma tiden för semestern. Semestern bör dock om möjligtläggas , om arbetstagaren inte begär annat. SemL saknarföreskrift om samråd. I gengäld har arbetstagaren rätt att kräva odeladsemester. Genom denna uppläggning har man velat bana väg för förhandlingarmellan partema om semesterns förläggning. Om semestern är längre än 24 dagarfår den delas upp även utan arbetstagarens samtycke. Arbetstagaren kan dockalltid kräva att den ena delen skall vara minst . I 11 § föreskrivs att arbetsgivaren föresemesterns början skall på lämpligt sätt underrätta arbetstagaren om tiden försemestern. Underrättelse bör länmas såvitt möjligt en månad före semesterns börjanoch får inte i något fall ges senare än . I kommittéförslaget understryks att parterna börsträva efter att fastställa semestertiden i samförstånd. En regel föreslåsdärför av irmehåll att tiden för semesterledigheten fastställs efteröverenskommelse meUan parterna. Detta förutsätts i praktiken kunna i många fallgå till så, att arbetstagaren begär att få semesterledighet vid en visstidpunkt, varefter 1916/11: 90 39 parternaenas om tiden för semesterns föflägjghing. En sådan ordning är emellertid intemöjlig att mera allitiänt génornföra på större arbetsplatser, eftersom det ärsvårt att tillgodose alla enskilda önskéihål. I dessa fall får semestertidenfastställas efter förhahdUhg iiiéllan parterna. Formerna för dessaförhandlingar regleras inte härihäfe i förslaget. Kommittén fömtsätter att deregler som kommer ätt gälla enligt den kommande lagen om medbestäinmande iarbetslivet även kbininér att omfatta frågan om förläggning lavseinesterlédighét. Génoni ätt parterna träffar kollektivavtal om ordriingeiiför föiTåggning av séihestér-ledighet får de möjlighet att välja den lösningsöih passar bäst på varje särskilt avtalsområde. Semesterfrågan fcän särhördhäsrhed andrå närliggande frågor, exempelvis frågan örn åfbetstideiisföriäggiiing. Kommittén anser att de lokalaarbétstagarörgänisätibhémäs ihflytaiide på semesterledighetens förläggning bör"stärkas i förbållande till vad som gäller. Det får ankorhlnä påpartériiä ätt i-egléra föfihéfna för iirflytandet genom kolléktivaal. Ettsådant 'avtal kan exéiiipélvis tänkas ge arbetstagarsidan rätt tiU samrådeller vetorätt. Genom kollektivavtal kan regleras, förUtöm formerna förärbétstagarisiäaiis iiiflytändé, också sådana frågor soih förhandJlhgsördiiihg,frister för frä"mställa'ndé av semesterönskemål, värseltider och väd söihskäll gäfla bim päiléirria inte kan enas. I sistnämnda hänseende ähges avtalenkiinna iiinehållä regler om bestämmanderätt för endera parten, skiljeförfarandeé.