prop · G00332 · 1976-12-31 00:00:00 — Genom 1974 årslagstiftning infördes i 20 kap. 28 § andra stycket FB en bestämmelse ora alträtten i ärende om förordnande eller entledigande av förrayndare eller om annanrättens åtgärd raed avseende på förmynderskap, när del rör omyndig som harfyllt , skall bereda denne lilirälle att yttra sig, ora del kan ske. Enligl20 kap. 32 § äger bestäramelsen motsvarande tillämpning belräffande godmanskap.Genom lagen (1976:612) om ändring i har ifrågavarandebestämmelser redigerats om. Bestämmelsen ora orayndigs yttranderätt i ärendenrörande förordnande eller entledigande av förrayndare har förts över till IIkap. 17 § andra stycket. En hänvisning lill den bestämmelsen såviti angårförordnande eller entledigande av god man har tagits in i 18 kap. 13 §. Molsvarandeföreskrifler om yttranderätt i andra domstolsärenden som rör förmynderskapeller godmanskap finns i 20 kap. 3 § andra stycket resp. 20 kap. 5 §. FöreningenSveriges överförmyndare har ifrågasatt om del är nödvändigt atl bereda omyndigtillfälle all yttra sig när fråga uppkommer om all entlediga god man som harförordnats att la lill vara omyndigs rätl i dödsbo enligl 18 kap. 2 § förstastycket FB. har förklarat att ärenden om entledigande av sädangod raan bör kunna undantas från bestäramelsen om omyndigs rätl alt yttra sigunder fömtsättning all hörande av överförmyndaren görs obligatoriskt. framhåller avslutas förvaltningen av ett dödsbo vari omyndig har delsom regel med en handling som kräver överförmyndarens godkännande. Det torde,som föreningen också påpekar, knappast förekomma att en god man som har förordnalsatl vårda omyndigs räll i dödsbo entledigas ulan atl överförmyndaren harintygat atl uppdraget är slutfört. Molbakgmnd härav kan del synas obehövligt alt bereda den omyndige 1976/77:32 22 lillfälleatt yllra sig innan den gode mannen entledigas. Behovet av tillsyn tillgodoses genoraöverförmyndarens medverkan. Ett yttrande frän den omyndige kan i praktiken sägott som aldrig få någon inverkan på ärendets gång. De angivna synpunkternakan anföras sora skäl för all del även i vissa andra fall skulle vara onödigtatt bereda en orayndig eller den för vilken god man har förordnals tillfälleall yttra sig. Del gäller t. ex. ärenden om entledigande av god man som harförordnats all företräda en omyndig vid rättshandling gentemot fönriyndarenliksom vissa förmynderskapsärenden sora rör annat än förordnande ellerentledigande av förmyndare eller god man. Med hänsyn härtill är del knappastbefogal alt skilja ul ärenden om entledigande av god man som har förordnats atlvårda omyndigs rätt i dödsbo genom all slopa yttranderätten enbart i sådanaärenden. Å andra sidan stöter det på svårigheter atl dra en skarp gräns mellande fall där del regelmässigt är påkallat alt bereda den orayndige resp. den förvilken god man har förordnats tillfälle att yttra sig och de fall där etl sådanlyttrande frän de angivna synpunktema kan te sig mindre befogal. Detbör vidare beaktas all föreskrifterna ora all den omyndige eller den för vilkengod man har förordnats skall beredas tillfälle alt yttra sig även har en annanfunktion, som inle är oviktig, nämligen all ge den som saken rör inforraation orade åtgärder som vidtas. Detia kan vara av särskild betydelse när god man har förordnalsför en underårig som närmar sig myndighetsåldern. Detbör tilläggas all man vid bedömningen av om del finns anledning atl behålla enbestämmelse om yttranderält kan bortse från sådana fall då en orayndig uppenbariigeninle förslår vad saken gäller e. d. Atl yttrande från den orayndige då intebehöver inhäratas följer av alt den omyndige skall beredas tillfälle all yttrasig endasl om del kan ske. Pågmnd av det anförda anser jag för min del att del inle finns tillräckliga skälall till någon del upphäva bestämmelserna om all omyndig eller den för vilkengod man har förordnats skall beredas tillfälle att yttra sig i ärenden om förmynderskapeller godmanskap. 1della sararaanhang bör göras en smärre justering av 18 kap. 1 § FB. I sarabandmed de redaktionella ändringar av balken som har gjorts genom lagen (1976:612)om ändring i har bestämmelserna om all förmyndare interimistisktkan skiljas från utövningen av förmynderskapel pä gmnd av försummelse e. d. fiyttatsfrän 20 kap. 27 § lill 11 kap. 16 §. Den hänvisning till 20 kap. 27 § som finnsi 18 kap. 1 § bör nu ändras, sä att hänvisningen avser del nya lagmmrael. Deförordade ändringarna i FB bör träda i kraft möjligt, dvs. efler den dag som författningsändringarna kommit ut från trycket. Prop.1976/77:32 23 6.3Internationella rättsförhållanden rörande förmynderskap m. m. 6.3.1Tillsyn över förmynderskap m.m. 1lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rätlsförhällanden rörande äktenskapoch förmynderskap föreskrivs att svensk lag om förmynderskap för underåriga ochorayndigförklarade och om omyndighetsförklaring skall äga tillämpning också påsvenska medborgare som inte har hemvist i . Domstol kan dock under närraareangivna omständigheter besluta att förmynderskapel inle skall vara anordnat enliglsvensk lag (4 kap. I § första stycket resp. 5 kap. I § första slyckel). Förmynderskapför underårig, vars föräldrar bor i , och för orayn-digförklarad med hemvisti riket skrivs i allmänhet in vid rätten på den Ort där den underårigesföräldrar resp. den omyndigförklarade har sill heravist. Inskrivning av förmynderskapför underårig som redan när inskrivningen äger mm bor med sina föräldrar iutlandet torde i allraänhet ske vid . Vid denna tingsrättskrivs ocksä in de förmynderskap för omyndigförklarade som vid tiden föransökningen om orayn-digheisförklaring hade heravist ulomlands (12 kap. 1 §andra stycket och 2 § FB). Av12 kap. 3 § FB följer att domslol får fiylta över tillsynen över förmynderskaptill annan domstol, om det är lämpligl med hänsyn lill den enskildes eller hansföräldrars boningsort eller av annan orsak. Någon överfiyttning lordeemellertid inle bli aktuell, om den enskilde lämnar och bosätter sig i utlandel.1 sä fall koramer tillsynen över förmynderskapel alt ligga kvar hos den domsloldär förmynderskapel var inskrivet närmast före utflyttningen. Enligtmin mening är det angelägel alt få lill stånd en samlad dom-slolstillsyn överde förmynderskap som rör svenska medborgare bosalla i Ullandet och som äranordnade enligt svensk lag. Jag föreslår därför att sådana förmynderskap alllidskall vara inskrivna vid . En bestämmelse härom bör förasin i 4 kap. I § resp 5 kap. 1 § lag. Vidsidan av domstol utövar också överförmyndare tillsyn över förmynderskap. Omdel behövs skall rätten, när etl förmynderskap skrivs in, ange pä vilkenöverförmyndare det ankommer alt ulöva tillsyn (12 kap. 4 § första stycket FB). Enligt4 kap. I § andra stycket och 5 kap. 1 § andra stycket lag färregeringen beträffande förmynderskap för underåriga eller omyndigförklaradesvenska medborgare som har heravist i främmande stal förordna svenskdiplomatisk eller konsulär ärabelsraan all vara överförrayn-dare. Omöverförmyndare har förordnals för all ulöva tillsyn över förmynderskap försvensk medborgare med hemvist i ullandet och vederbörande senare fiyttar lillSverige, bör den förordnade överförmyndaren i allmänhet entledigas. Det börankomma på regeringen au, liksom i andra fall dä del 1976/77:32 24 kanfinnas skäl att låta en förordnad överförmyndares uppdrag upphöra, pröva fråganom dennes entledigande. Jag föreslår all detla koraraer lill uttryck i 4 kap. 1§ och 5 kap. I § lag. 1och med att svensk raedborgare som är omyndig fiyttar lill och densärskilt förordnade överförmyndaren entledigas, skall förmynderskapel ståunder tillsyn av överförmyndare här i landet. Det ankomraer på Stockholrastingsrätt eller, om förmynderskapel flyttas lill annan domstol, den domstolenall vid behov ange vilken överförmyndare som har att utöva tillsynen. 6.3.2Ersättning UU överförmyndare och förmyndare Medden nya förmynderskapslagstiftningen som trädde i kraft den 1 januari 1976övertog kommunerna del ekonomiska ansvarel för överförmyndarorganisalionen.Till stor del bekostas nu även arvoden och andra ersättningar till förmyndareav kommunala medel. Närdel gäller överförmyndare som har förordnats enligl lag finns f n.inte några särskilda beslämmelser om ersättning. Med hänsyn lill atl del baraär diplomatisk eller konsulär tjänsteman som kan förordnas lill överförmyndarekan del också ifrågasättas om nägon särskild ersättning bör utgå. Det skullesålunda kunna göras gällande atl uppdraget ligger inom ramen för tjänstemannensnormala arbetsuppgifter. Häremot talar emellertid atl dessa överförmyndaretidigare var berättigade till arvode av den omyndiges medel. Vidare börbeaktas de speciella arbetsuppgifter som uppdraget innefattar Med den nya förmynderskapslagstiftningenhar överförmyndare falt ökad skyldighet atl lämna råd och hjälp i frågor somrör också den enskildes personliga förhållanden. För atl denna uppgift skallkunna fullgöras som erforderiig tillsyn utövas över förvaltningen avden enskildes egendom är det önskvärt alt överförmyndaren har inle bara vissekonomisk erfarenhet utan också god kännedom om den sociala vårdlagsliftningenoch om familjerätten. De uppgifter som sålunda åvilar överförmyndare kan inte ansesfalla inom ramen för en diplomatisk eller konsulär tjänstemans normalaarbetsuppgifter. Med hänsyn lill del sagda föreslår jag atl särskild ersättningalllid skall ulgå till överförmyndare som har förordnats enligt lagoch atl staten svarar för ersättningen. Enligt19 kap. 15 § FB beslämmer kommunen i fråga om ersättning till överförmyndare. Enliglmin mening bör regeringen meddela bestäraraelser i fråga om ersättningen tillöverförmyndare som är förordnade enligl lag. Ävennär det gäller förmyndare för svensk medborgare i ullandet saknas f. n.särskilda bestämmelser orn ersättning. Enligt min mening är det påkallat att nuinföra sådana regler. EnligtFB (15 kap. 19 §) gäller alt förmyndare har rätt till arvode för förvaltningenav den omyndiges egendom och för vården av myndlingens Prop.1976/77:32 25 person.Arvodel bestäms av överförmyndaren med ledning av de gmnder som fastställs avkommunen. Förmyndaren har också räll lill ersättning för skäligen påkalladeutgifter. Arvode och ersättning för utgifter utgår, efter överförmyndarensbestämmande, av den omyndiges medel i den mån dennes beräknade inkomsi del år förrayndamppdrageiavser överstiger tvä gånger det basbelopp som gällt för årels sista månadeller, om inte särskilda omständigheter föranleder annal, den omyndige hartillgångar till elt värde överstigande fyra sädana basbelopp. 1 övrigt skallkostnaderna betalas av kommunen. Förälder som är förmyndare på grund av lagerhåller inle något arvode, såvida inte överförmyndaren med hänsyn lillsärskilda omständigheter lämnar lillslånd lill del. Sädan förmyndare har rält lillersättning för utgifter endasl om utgifterna hänför sig till förvaltningen avden omyndiges egendom. Arvode och ersättning i nu nämnda fall utgår alltid avden omyndiges medel. Enligtmin mening bör i fråga om förmyndare för svensk medborgare i ullandel slalensvara för ersättningen i samma utsträckning som kommunerna ansvarar förförmyndares ersättning enligl FB. Delta innebär i fråga om sådana förmynderskapsom del nu gäller all staten bör ersätta dels förmyndare för underårig närannan än förälder är förmyndare för barnel, dels förmyndare föromyndigförklarad, alll i den mån ersättningen inte enligl 15 kap. 19 § FB skallutgå av den omyndiges medel. Det bör ankomma på regeringen atl bestämmagrunderna för den ersättning som skall utgå till förmyndare i hithörande fall. Jagförordar att man i 4 kap. 1 iJ och 5 kap. 1 sJ lag tar in regler omersättning till överförmyndare och förmyndare i enlighet med vad jag nu har föreslagil.Ersättning bör kunna utgå för arbete som har ulförts fr. o. m. den 1 januari1976. Medel för statsverkets kostnader torde fa bestridas från det under andrahuvudtiteln uppförda förslagsanslaget E 4. Ersättning åt vittnen ra. Utöverde ändringar som har förordats lag föreslärjag vissa ändringar avredaktionell art. Ändringarna är till viss del föranledda av lagen (1976:612)om ändring i . Samtligaändringar lag bör träda i kraft utan dröjsmål. 6.4Erkännande och verkställighet av schweizisk dom angående underhållsskyldighet MellanSverige och gäller en konvention om erkännande ochverkställighet av domar på civilrättens område (SÖ 1936:10). Konventionen, somomfattar även avgöranden angående familjerättsligt un- 1976/77:32 26 derhåll,har införiivats med svensk rätt genom lagen (1936:79) om erkännande ochverkställighet av dom som meddelats i . NärSverige och lilllrädde Haagkonvenlion om erkännande ochverkställighet av avgöranden ora underhåll lill barn uppköra fråga humvida denbilaterala konventionen eller Haagkonvenlionen skulle tillämpas i förhållandetmellan de två länderna såvitt gäller underhällsavgöranden som omfattas av bådakonventionerna. Länderna enades om att Haagkonvenlionen skulle tillämpas isådana fall. kommer till ullryck genom en särskild paragraf (13 §) lag. Nyligenhar molsvarande fråga i förhållandet mellan och aktualiseratsgenom tillkomsten av om erkännande och verkställighetav avgöranden angående underhållsskyldighet. Statsmakterna har beslutatratificera denna konvention (prop. 1975/76:98, LU 1975/76:12, rskr1975/76:162), vilken innefattar en vidare kategori av underhällsavgöranden änden äldre Haagkonvenlionen och är avsedd alt ersätta denna i relationen mellanstater som tillträder den. Vid förhandlingar med , som har ratificeratden nya konventionen, har från schweizisk sida framhållits alt underhållsberätligadbör ha frihet all åberopa antingen den bilaterala konventionen eller den nyakonventionen när fråga om giltigheten av ell underhållsavgörande meddelal iSverige eller komraer upp i del raolsalta landel. Eflersora en sådanordning slår i överensstämmelse med konventionernas innehåll och inle tordeleda till någon praktisk olägenhet har från svensk sida saknats anledning atl motsättasig den schweiziska ståndpunkten. ställningstagande för med sig all 13 §1936 års lag bör upphävas. Härigenom markeras all part som önskar begäraverkställighet i något av de tvä länderna av underhållsavgörande kan väljamellan all åberopa den bilaterala överenskomraelsen eller Haagkonvenlionen.Däremot föreligger ingen rält atl kombinera reglerna i konventionerna (jfr prop.1975/76:98 s. 27). Lagändringenbör träda i kraft med lagen (1976:108) om erkännande ochverkställighet av utländskt avgörande angående underhållsskyldighet, dvs. dendag regeringen beslämmer. 1enlighet med det anförda har inom justitiedepartemenlet upprättats förslag lill 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i lagen (1904:26 s. 1) om vissainternationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap, 4. lag om ändring i lagen (1936:79) om erkännande ochverkställighet av dom som raeddelals i . Jaghemställer alt regeringen föreslår alt aniaga förslagen. Regeringenansluter sie tiii r- . » genom proposition fo'e JZ '"' --ganden och beslutar -' far lag, fram. "''" " -' le förslag som irZ PM angående frågan om preskription av rätt till arv efter utomäktenskapligtbam Till statsrådet ooh chefen för PamlljelagBsakkunnlgafår härmed överlämna promemoria angåendefrågan om preakrlption av rätttill arv efter utomäktenskapligt bam samt förslagtill lag om ändring i . ?ör familje lags sakkunniga A -r ang. frågan ompreskription av rätt till arv efter utomäktenskapligt barn Riksidagen har i skrivelse med anlfidning av en motion angående arvsrätten för barn utom äktenskap m.m. och under åberopande av betänkan- 2 de £iv lagutskottet hemställt att övergångsbestäm- melEierna till lagen (1969:621) om ändring i (ÄB) blir föremål för översyn ienlighet med vad utskottet anfört. En av de frågorutskottet tagit upp i sitt betänkande, nämligen fråganom preskription av rätt till arv efter utomäktenskapligt barn, har av Kungl. överlämnats till familjelagssakkunnigaför att beaktas vid fullgörandet av de sakkunnigas uppdrag. Pamilje-lagEisakkunnigahar funnit det lämpligt att utreda den överlämnade frågan för sigoberoende av de sakkunnigas uppdrag i övrigt.I förevarande promemoria redovisar desakkunniga sina överväganden och förslag till lösning av frågan. 1 Esk nr 307 2 LU 1973:?=' Prop.1976/77:32 2 Lag om ändring i (1958:637) Härigenomföreskrives i fråga om (1958:637) dels att 16 kap, 4 § skall ha nedan angivna lydelse, dels att i 16 kap, skall införas en nyparagraf, 2 a §, av nedan angivna lydelse. Är vid arvlåtarens dödfaderskapet till denne ej fastställtärver fadern och dennes släktingar endast under förutsättning att annan dödsbodelägare,boutredningsman eller den som sitter i boet fråndödsfallet eller, om bouppteckningenförrättas senare, senast vid bouppteckningen fått kännedom om arvingen. 4 § Arvinge eller testamentstaga-re, som ej har att göra sin rättgällande efter vad i 1 , 2 eller 5 § sägs, skall göra det inom tio årfrån dödsfallet eller, om hans rättinträder först fråndenna. Arvinge eller testamentstagare, som ej har att göra sin rättgällande efter vad i 1, 2, 2 a eller3 § sägs, skall göra det från dödsfallet eller, om hans rätt inträderförst , från denna. Denna lagträder i kraft den Har arvlåtaren avlidit före nya lagensikraftträdande, gäller fortfarande äldre lag. Genom lagen (1969:621) om ändring i upphävdes de sista särbestämmelserna i svensk lag om utomäktenskapligt barns arvsrätt. är barn utom äktenskapeti princip jämställt i arvshänseende med barn i äktensket. Detta innebär att barnutom äktenskap utan egna bröstarvingar ärvsinte bara av sin mor och släktingar på mödernet utanockså av sin far och dennes släktingar. Ärbarn utom äktenskap fött före den 1januari 1970 (och skulle inte arvsrättmellan bamet och fadern ha förelegatenligt äldre lag) gäller emellertid en särskild regel om preskription av rättentill arv. Enligt punkt 3 i övergångsbestämmelsematill lagen ärver bamet och dess bröstarvingar i a:agivna fall fadern och dennes släktingar bara under förutsättning att "annan dödsbodelägare,boutrednin(gsman eller den som sitter i boet fråndödsfallet eller, om bouppteckningenförrättats senare, senast vid bouppteckningen fått kännedom omarvingen eller anteckning om bamet förearvfallet gjorts i personakt för arvlåtaren eller arman friin vilken arvingen härleder sin arvsrätt". Punkt 3 har fåttdenna lydelse genom en lag (1974:238), som trätt i kraft den 13 juai 1974 och dessutom innehåller att äldrebestäjmnelser fortfarande gäller om arvlåtarenavlidit före ikraftträdandet. Dessa äldrebestämmelser, som gällde frånden , innehöll bl.a. att barnet hade att göra sin rättgällande senast vid bouppteckningen. Någon motsvarande regel ompreskription finns inte beträffande s.k.bakåror, dvs. den arvsrätt som tillkommer utomäktenskapligt barns fader eller dennes Dör barnet förstinträder rätt till arv för fadern formellt sett även om han skulle vara okänd. Arvsrättenär m.a.o. inte beroende av attfaderskapet är fastställt. I detta fall blir de allmänna preskriptionsreglerna i 15 kap. ÄB tillämpliga,enligt vilka regler preskription efter arvskungörelse eller tio årefter arvfallet. Att den särskildapreskriptionsregeln beträffande utomäktenskapligt barns arvsrätt efter fader och fädernefränder utformats som en övergångsbestämmelse beror påden tidigare bristfälliga registreringen av utomäktenskapliga barn, vilken gjort det svårt och - i frågaom förhållanden för tiden -omöjligtför dödsbodelägare att utreda om en avliden nanhar barn utom äktenskapet. Förhållandena när det är fråga orabakarv är ju annorlunda på det sättet,att medan man inte alltid vet om en man har barn utom äktenskap, såvet man att barnet alltid har en far, och uppgift om faderskapet, om det är fastställt,finns sedan garmiialt i folkbokföringen vidbarnets namn [men al]tsä inte alltid vid faderns namn). I motione.i framhöllsdet såsom angeläget att göraarvsrättspreskriptionen tillämplig ävennär ett barn som fötts utom äktenskapetavlider och fråga uppkommer om arvsrätt efter barnet fördess far eller dennes släktingar. Det framhölls vidare att man genom att uppställa en sådanpreskriptionsregel skulle und-vjka att fråganom rätten till arv efter barnet hålls svävandei väntan på att den allmännaarvsrätts-preskriptionen skall inträda i de fall fadern är okänd. TSe , Faderskap ocJi arvsrätt, 2 uppl, 1975 och kamma-rkolleglet avgav till lagutskottetutlåtanden över motionen i denna del. Hovrätten anförde att enahanda förutsättningar (nämligensom beträffande arv efter utomäktenskapligt barns fader) visserligen avprincipiella skäl synes böra gälla för faderns ooh hane släktingars utövandeav arvsrätt efter barnet. Bakarvsfallen är emellertid relativt få, oohskillnaden i regel är därför i flertalet fall utan praktisk betydelse. Från lagtekniak synpunkt torde det ej medföra svårigheter att sammaförutsättningar gäller för båda fallen; den praktiska vinningen skulle endastbli den att frågan om utfärdande av arvskungörelse enligt 16 kap. 2 § ÄB ej behövde övervägas. Det är därför enligt hovrättens mening tveksamt omdet föreligger tillräckliga skäl för ändring av övergån;sbestämmelserna i dettaavseende. Likställighetskravet anser hovrätten dock motivera att fråganövervägs. Hovrätten tillstyrker därför att de i motionen aktualiseradefrågorna utreds. Kammarkollegiet fogade till sitt utlåtande ett remissyttrandefrån kammaradvokatf i skalsämbetet till chefen för finansdepartementetangående besvär över ett ämbetets beslut. I remissyttrandet hemställdeämbetet om ändring av övergångsbestämmelserna i enlighet med förslaget imotionen. Kammarkollegiet anförde vidare: Den_ay motionärema föJMslagna ändringen kommer enligtkollegiets erfarenhet att få mycket stor praktisk betydelse särskilt vadbeträffar arvlåtare, som är eller vars fader eller moder var "barn avokänd fader". När det gäller arvlåtare som var barn av "okändfar" och efterlämnat arvsberättigade anförvanter på mödernet, tordeenligt kollegiet de fall vara sällsynta där man vid bouppteckningsförrättningenuppmärksammar, att det med hänsyn till de nya arvsreglerna beträffande u.ä.barn bör förordnas god man för okända arvingar på fädernet och utfärdas arvskungörelse beträffandedessa. Även om det alltså endast torde vara i ett mindre antal fall, somman, sedan arvfallet kommit att behandlas av kollegiet såsom ett arva-fondsärende, uppmärksammar, att man har att räkna med okändaarvingar på fädernet, rör det sig dock om några tiotal faii . Kollegiet - som erinrar om, att man ej endast har att räkna med en arvlåtareaokände fader utan även med "okänd"farfader eller morfader och deras barn, samt hänvisar till ämbetets remissyttrande tillfinansdepartementet och där anförda exempel - framhåller att stora praktiska fördelarstår att vinna med den föreslagna reformen. Som det nu är måstekollegiet vänta tills den allmänna arvsrättspreskriptioneninträtt innan kollegiet kan ta ställning till fråganon arvsfondens avstående av arv. Kollegiet tillstyrkerdärför ett bifall till en lagändringi enlighet med r.otionens grundtankar. - Kollegiet påpekar avslutningsvis att det även förekommerbarn av "okänd moder". hade modern nämligen rätt att förbli okänd.Antalet fall, där sådana "barn av okändmoder" avlider utan bröstarvingar,är emellertid så ringa att kollegiet inte finner någon särskildlagstiftning rörande dessa påkallad. I 1969 årsproposition lämnades ingen motivering till attden speciella preskriptionsregeln inte kom att gälla bakarv. Förhållandena vid bakarv skiljer sig emellertid från förhållandena vid utomäktenskapligtbarns arv. Padems dödsbodelägare kan mycket välvara okunniga om att den döde efterlämnar barn utom äktenskapet,och de kan, såsom utskottet anfört ovan, ha betydeinde svårigheter att utreda huruvida så har varit fallet. För barnets dödsbodelägare ställerdet sig däremot einnorlunda, eftersom barnetmåste ha haft en fader. Uppgift omfadern finns sedan gammalt i folkbokföringen,förutsatt att faderskapet fastställts. Behovet av speciella regler för bakarva-situationema synes därför ringa.