prop · G003119 · 1976-12-31 00:00:00 — 1976/77:119 Regeringens proposition omveterinärutbildningen, m. m.; Regeringen föreslår att antaga de förslagsom har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. I årets budgetproposition har regeringen föreslagiten ökad antagning av studerande till veterinärutbUdningen fr. o. . 1 denna proposition föreslås vissa ändringar i utbUdningen. Utbildningen på veterinärlinjen skaU liksom f. n.leda tUl veterinärexamen efter elva terminers studier. Utbildningen skall därvidvara sammanhållen under nio terminer med i huvudsak det innehåll som harföreslagits av styrelsen för jordbmkets högskolor och statens veterinärmedicinskaanstalt. I propositionen föreslås vidare en ökad antagningtiU lantmästar- och trädgårdsleknikerlinjerna fr. o. m. . 1 1976/77.1 saml Nr 119 1976/77:119 2 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , Åsling, Söder, ,Mundebo, Krönmark, , , , , Propositionom veterinärutbildningen, m. m. Regeringen uppdrog åt styrelsenför jordbmkets högskolor och statens veterinärmedicinska anstalt (SVA) attutreda behovet och konsekvenserna av en ökad antagning av studerande vidveterinärhögskolan. Uppdraget lämnades mot bakgrund av att lantbruksstyrelsenoch i skrivelse hade anfört att behovetav distrikts- och besiktningsveterinärer motiverar en ökning av antagningenfrån 50 till 65 studerande . Under styrelsen har utredningsarbetetbedrivits i en särskild arbetsgrupp. Styrelsen har den 31 augusti 1976överlämnat sina förslag till regeringen. Efter remiss har yttranden över utredningen avgettsav styrelsen för intemationell utveckling (SIDA), statskontoret,, , ochhögskolor, universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), ,lantbmksstyrelsen, , statens jordbruksnämnd ochlänsstyrelserna i , , , , Västmanlandssamt . i har bifogat yttrandenav lantbmksnämnden och lantbmkamas länsförbund i länet och iMalmöhus län har bifogat yttranden av lantbrukamas provinsförbund i ,handelskammare. Vidare har yttranden avgetts av ,landstingsförbundet. Centralorganisationen /SR, i (LO), (), Svensk husdjursskötsel. och , till vilket yttrandevissa medlemmar i yngre veterinärers förening anslutit och i det följande benämnda ridsportorganisationerna 1976/77:119 3 haravgett gemensamt yttrande. Därutöver har yttranden inkommit från SVA, vissamedlemmar i samt vissa veterinärer verksammainom undervisningen vid . Styrelsen för jordbrukels högskolor och SVA har isin anslagsfram-stäUning för /78 föreslagit en ökning av antagningentill lantmästar- och trädgårdsteknikerlinjerna i etapper fr. o. m. den 1 januari1978. Styrelsen har redovisat de närmare ekonomiskakonsekvenserna av detta förslag. Regeringen har i årets budgetproposition (prop.1976/77: 100 bil. 13 s. 100) föreslagit en ökad antagning tUlveterinärlinjen med 25 studerande till 75 fr. o. m. höstterminen 1978.Jag anmälde därvid att jag hade för avsikt alt föreslå regeringen att återkommatill 1976/med förslag i vissa frågor rörande utbildningensinnehåll m. m. Den nuvarande veterinärutbildningen har tillämpatssedan höstterminen 1966. Den omfattar elva terminer och är lika för alla studerande. Studierna till veterinärmedicine kandidatexamen,som avläggs , omfattar dels föreläsningar, övningar ochlaborationer i ämnena anatomi och histologi samt fysiologi, dels motsvarandeundervisning i medicinsk kemi, bakteriologi, virologi, parasitologi ochfarmakologi. Under det tredje året bedrivs studier i patologioch i sjukdomsgenetik och husdjurshygien. Undervisningen ärhuvudsakligen av grundläggande karaktär. Fr. o. m. den sjunde terminen börjarden egentliga kliniska undervisningen. Det fjärde och femte året ägnas främståt studier i kirurgi, medicin I (icke idisslare), medicin II (idisslare)samt obstetrik och gynekologi. Därutöver genomgås kortare kurser i kliniskkemi, klinisk radiologi, klinisk diagnostik, epizootologi samt veterinärförfattningskunskap. Undervisningen i under de ttedje, fjärde ochfemte studieåren är utbyggd tiU ca elva veckors undervisning fr. o. . Denna omfattar mer praktiska moment, där studenterna bl. a. följerdistriktsveterinärer i det dagliga arbetet, meddelas undervisning i till-lämpadhusdjiuhygien och får undervisning vid seminstalion och AB Svensklaboratorietjänst. Undervisningen under den elfte terminen omfattarfrämst livsmedelshygien och därutöver radiobiologi. Undervisningen ilivsmedelshygien sker i tidigare lokaler i intilldess alt SVA omlokaliserats till . Den omfattar laborationer och praktiskaövningar i köttbesiktning och köttkontroll, mjölkkontroll, allmänlivsmedelskontroll och livsmedelsteknologi. 1976/77:119 4 3.1Utökad och ändrad veterinärutbildning Som har redovisats i årets budgetproposition (prop.1976/77: 100 bil. 13 s. 95) har styrelsen för jordbrukets högskolor och SVA ien särskild utredning närmare behandlat behovet och konsekvensema av en utökadantagning av studerande tiU veterinämtbildnlng. Behovet av veterinärer ärenligt styrelsen f. n. betydligt större än vad som kan tUlgodoses med dennuvarande antagningen om 50 studerande . Denna brist väntas bestå underlång tid framöver. Styrelsen har beräknat att vid en ökning av antagningen till75 studerande , vilket den föreslagit, nås balans mellan tillgång ochefterfrågan på veterinärer . Därvid har emellertid tagitshänsyn varken tiU eventuellt ändrade arbetsförhållanden fördistriktsveterinärer eller tUl en allmän arbetstidsförkortning. Styrelsen harinte heller förutsatt någon utvidgning av veterinäremas verksamhetsfält. Styrelsen konstaterar att veterinärutbildningenhittills huvudsakligen har varit inriktad på arbete inom djursjukvård ochlivsmedelshygien. Frågor som rör förebyggande djurhälsovård, mUjövård, hälsovårdsnämndernasarbete, u-landsverksamhet samt tvärvetenskapliga områden, har aktualiseratbehovet av en översyn av den nuvarande utbildningen. Förändrade förhållandeninom animalieproduktionen samt livsmedelshygienen och laboratorieverksamhetenmedför också behov av en fördjupad och utvidgad utbildning inom vissaämnesområden. Vägledande för styrelsens överväganden har vidarevarit att de som genomgår veterinärutbUdningen även fortsättningsvisinternationellt skaU betraktas som fullvärdiga veterinärer. Detta innebär atten eventuell linjedelning kan ske först i slutet av utbildningen och därvid börvara av sådan omfattning alt minskning resp. ökning av de enskUda momenten iden gemensamma utbUdningen begränsas. En strävan har också varit att i denframtida utbildningen utnyttja de resurser som står till högskolans förfogandeefter dess lokalisering tUl . Utbildningstiden är f. n. elva terminer.Vetenskapliga framsteg har successivt tillfört de olika disciplinerna nya ochfördjupade kimskaper av en sådan omfattning att dessa svårligen kan meddelasinom den nuvarande tidsramen. Studietiden upplevs därför av flertaletstuderande som mycket pressad. En sammanhållen utbildning med ett innehåU motsvarandesamhällets krav skulle motivera en förlängning av tiden till ca 13 terminer.Att förlänga utbildningen torde emellertid vara uteslutet av flera anledningar. Vid en ökning av antagningen till 75 studerande perår föreslår styrelsen att den framtida utbildningen delas på tre olika linjerunder den 1976/77:119 5 sistadelen av utbUdningstiden. Skälen härtill är resursbehoven tiU följd av en ökadantagning, samhällets behov av alltmer specialiserad arbetskraft,utbildningsinnehållets ökande volym, angelägenheten av att i grundutbildningeninrymma moment som kommer att ingå i arbetsuppgifterna som yrkesverksamveterinär samt svårigheterna att förlänga tiden för grundutbildningen utöverelva terminer. Därvid har också beaktats de fördelar som lokaliseringen tillUppsala medfört när det gäller möjligheten att anordna undervisning i ämnen somhittills saknats i utbUdningsplanen, t. ex. ekonomi. Utbildningen föreslås vara gemensam för allastuderande under de nio första terminerna. Under de sista två terminerna delasutbildningen enligt förslaget upp på tre inriktningar avsedda för treyrkessektorer, nämligen för veterinärmedicinsk verksamhet rörandeanimalieproduk-tionens djur (linje A), sällskapsdjur och sporthästar (linje S)samt arbete inom livsmedels- och laboratoriesektorn (linje L). Tidpunkten förlinjeuppdelningen har bestämts med hänsyn till de olika utbildningslinjernasmålsättning och den tid som kan erfordras för att uppnå denna. A-linjen avses medföra en förbättrad kliniskutbildning av veterinärer inom denna yrkessektor. I utbildningen skall vidarebl. a. olika problem inom den moderna djurhållningen belysas och undervisningges beträffande jordbrukets ekonomiska situation och näringens organisatoriskastmktur. S-linjen är i första hand avsedd för veterinärersom kommer att ägna sig åt sällskapsdjur och sporthästar. Den motiveras avbehovet av att kunna meddela dessa veterinärer fördjupade kunskaper inom bl. a.ämnesområdena kirurgi, medicin och klinisk radiologi. L-linjen, slutligen, avses förbättra kunskapernaför såväl livsmedels-hygienisk som klinisk laboratoriediagnostik. I ämnenamikrobiologi, miljövård, försöksdjurslära, produktkemi och näringslära samtbeträffande enhetsprocesser och processteknologi kommer att krävas viss förstärkningav egna lärarresurser. Behovet torde, enligt styrelsen,tiU väsentlig del kunna tillgodoses inom jordbmkets högskolor. Utbildningen under de nio första terminernaföreslås, som har framgått tidigare, vara gemensam. Därvid föreslås ijämförelse med nuvarande utbUdningsplan att undervisningen inom vissaämnesområden minskas och att dessa moment i stället meddelas efterlinjeuppdelningen. De ämnen som i första hand berörs av detta är, enligtstyrelsens förslag till utbildningsplan, anatomi och histologi,livsmedelshygien, kirurgi, medicin (I och II) samtobstetrik och gynekologi. Styrelsen föreslår också att vissa nya ämnen somekonomi och statistik tUlförs den gemensamma UtbUdningen. Styrelsen har isammanhanget understrukit att den föreslagna omfattningen av de olika ämnena iutbildningsplanen 1976/77:119 6 ärungefärlig och att i förslaget inte ligger något definitivt ställningstagandetUl ämnenas ordningsföljd. Styrelsen anser att det är angeläget attundervisningen i på ett så naturligt sätt som möjligt integreras medmotsvarande undervisning i . Lantbruksstyrelsen har anmält att den övervägtkraven för att ge behörighet att självständigt utöva veterinäryrket. Den hardärvid framfört att den för att utfärda legitimation kan komma att kräva enviss tids tjänstgöring i underordnad ställning efter examen, förslagsvis tolvmånader. Därigenom skuUe det inte behövas några ändringar av bestämmelserna ilagen (1965: 61) om behörighet att utöva veterinäryrket m.m. (ändrad senast1976: 607). Styrelsen för jordbrukets högskolor och SVA delar denna syn underfömtsättning att veterinärexamen på samtliga tre linjer betraktas som heltlikvärdig för erhållande av legitimation och att vederbörande har rätt attefter avlagd examen utöva veterinär-yrket inom samtliga verksamhetsgrenar. Styrelsen har vidare, mot bakgrund av den bedönmingav behovet av veterinärer som har nämnts, föreslagit att utbildningenskall dimensioneras så att ca 35 studerande följer A-linjen, ca 15 S-linjen ochca 25 L-linjen. Fördelningen har gjorts så att i första hand behovet avveterinärer som genomgått A-linjen och L-linjen tUlgodoses. Därvid harstyrelsen förutsatt att den av lantbruksstyrelsen föreslagnadjursjuk-vårdarutbildningen kommer att medföra att antalet veterinärer,som arbetar med sällskapsdjur, skall kunna begränsas. I fråga om hur linjeuppdelningen bör ske harstyrelsen fört fram två alternativ, nämligen att de studerande antingen vidantagningen till veterinärutbUdningen antas till resp. linje eller eftergenomgången sammanhållen utbildning fördelas på de olika linjerna efter frittval eller någon form av styrning. Styrelsen har därvid konstaterat att detfinns skäl som talar för båda alternativen. Dess majoritet har emellertid förordatdet förstnämnda. Det skäl som framför allt varit avgörande är att styrelsenanser att det förslag till linjeuppdelning som lagts fram också förutsätter attföreslaget antal utbildas på resp. linje. I sarrunanhanget fömtsätts att byteav linje efter särskild prövning skall kunna ske under utbildningens gång. Styrelsen har vidare gjort beräkningar avresursbehovet enligt tre olika alternativ tUl utökad veterinämtbUdning.Alternativ 1 innebär oförändrad utbildning med liksom antagning avstuderande en gång . Enligt styrelsen skulle härvid erfordrasinvesteringar i form av nybyggnad av lokaler för ochhistologi vid hus-djursvetenskapligt centrum till en kostnad av 4 milj. kr.,utrustning av densamma 2 milj. kr., utbyggnad av kliniskt centrum 10 milj. kr.samt utbyggnad av fältstationen i 8 milj. kr. Över driftbudgeten skulleerfordras medel tiU en kostnad av ,övriga lärarkostnader . samt ökade driftkostnader . 1976/77:119 7 Enligt alternativ 2 skulle antagning av studerandeske , men utbUdningen fortfarande vara sammanhållen församtliga. Investeringskostnaderna skulle härvid vara desamma vidhusdjursveten-skapligt centrum och fältstationen i men för utbyggnad avkliniskt centmm uppgå till 9 milj. kr. Utöver de för alternativ 1 angivnaåriiga kostnaderna skulle fordras medel för två universitetslektorer, 265 000kr. Alternativ 3 överensstämmer med styrelsens förslagtill ändrad veterinärutbildning. Vid detta erfordras investeringar vidhusdjursveten-skapligt centmm för 6 milj. kr. liksom i alternativen 1 och 2 samten begränsad utbyggnad av kliniskt centrum för 2 milj. kr. De årliga resursbehovenomfattar medel , ökade driftkostnader1280 . Styrelsen påpekar att de redovisade investeringskostnadernaär uppskattningar av grundade på begränsat underlag samt attvissa utrustnings- och inredningskostnader inte ingår. Styrelsen framhållerslutligen att de övriga kostnader som upptagits är minimibelopp. För att genomföraen ökning föratsätts att begärda medel tilldelas. 3.2Utökad antagning till lantmästar- och trädgårdsteknikerlinjerna Styrelsen för jordbrukets högskolor och SVA har isin anslagsframställning för /78 föreslagit en etappvis utökadantagning till lantmästar- och trädgårdsteknikerlinjerna. Båda dessautbildningslinjer är ettåriga. Antagningen till lantmästarlinjen uppgår f. n.till 128 studerande och till trädgårdsteknikerlinjen till 30. Till bådaut-bildningslinjema sker antagning . Styrelsen föreslår att antagningen tilllantmästarlinjen ökas med sex studerande fr. o. m. den 1 januari 1978.Antagningen till trädgårdsteknikerlinjen föreslås ökad med åtta studerande fr.o. Styrelsen har som utgångspunkt för sin bedömning avbehovet av lantmästare och trädgårdstekniker haft den utredning angående utbildningav lantmästare och trädgårdstekniker som styrelse gjorde år1971. Enligt denna utredning skulle antagningen till lantmästarlinjensuccessivt ökas från 128 till 150 studerande samt tUl trädgårdsteknikerlinjenfrån 30 tiU 60 studerande. I samband med att styrelsen i januari 1977redovisat de närmare ekonomiska konsekvenserna av de föreslagna ökningarna avantagningen har den preliminärt angett att de fortsatta successiva ökningarnaberäknas ske fram t.o.m. . Resursbehovet för den utökade antagningenhar angetts till . för lantmästarlinjen och . Resursbehovet avser endast medel till gästföreläsare.För /78 avses behovet kunna tillgodoses genom omfördelning avbefintliga resurser vid trädgårdsteknikerutbildning. Styrelsen gör vidare en fortlöpande Prop.1976/77:119 8 översynav befintliga lärartjänster vid denna vid vakans pröva denya behov av kvalificerade lärare, som är en följd av statsmakternas beslut omen höjning av kvaliteten på dessa båda utbildningslinjer. 4Remissyttrandena över förslaget till utökad och ändrad veterinärutbildning Med få undantag tUlstyrker remissinstansernastyrelsens förslag om ökad antagning till veterinärlinjen från nuvarande 50till 75 studerande fr. o. m. /79. Remissinstansernasyttranden över denna del av styrelsens förslag har utförligt redovisats i åretsbudgetproposition (prop. 1976/77: 100 bil. 13 s. 97). Vidare tiUstyrks ellerlämnas utan erinran förslaget om utbildningstidens längd. När det gäller styrelsens förslag tilllinjeuppdelning av utbUdningen och de frågor som sammanhänger med detta ärremissinstansernas uppfattning kraftigt splittrad. SIDA har inga direktasynpunkter på linjeuppdelningen men påpekar att de studerande som väljerS-linjen knappast kan vara intressanta för rekrytering till u-landsuppdrag.Vidare är enligt SIDA den nuvarande totala bristen på tropikinriktad utbildninginom veterinärmedicinen otillfredsställande. Statskontoret tUlstyrker att utbildningen delas upppå tre linjer, men anser att uppdelningen bör behandlas som en lokalangelägenhet. Vid urval och antagning bör veterinärlinjen betraktas som enutbildningslinje med viss valfrihet under det sista studieåret. Annars kan desökandes valmöjligheter komma att begränsas. Statskontoret påpekar också attförslaget inrymmer flera terminologiska oklarheter. a. används begreppetlinje på ett sätt som strider mot den av statsmaktema beslutade reformeringenav högskoleutbildningen. framför liknande synpunkter somstatskontoret i fråga om hur valet mellan de olika linjerna bör äga rum. UHÄ tUlstyrker förslagen om linjeuppdelning, menframför i sammanhanget att även de studerande på A-linjen och S-linjen bör fåundervisning i försöksdjursmedicin. UHÄ pekar också på möjlighetema tillsamarbete med universiteten i fråga om undervisning i bl. a. miljövård ochproduktkemi. Slutligen erinras om den nya treåriga hälsovårds-inspektörsutbUdningensom kommer att inrättas vid i fr. o. m. . Idenna kommer att ingå tio veckors utbildning i livsmedelshygien med möjlighettUl ytterligare tio veckors fördjupningsstudier. Lantbruksstyrelsen och statens livsmedelsverktillstyrker förslaget om en linjeuppdelning efter nio terminers sammanhåUenutbildning. understryker att kännedom om deanimalieproducerande husdjurens sjukdomar m. m. är nödvändiga baskunskaper ävenför den 1976/77:119 9 framhåller också att de som genomgåttA-linjen och S-linjen bör ha goda möjligheter att genom kompletterande hygienkurserfå kompetens som livs-medelshygieniker alternativt laboratorieveterinärer. Länsstyrelserna i , ,, , och avstyrker förslaget tiUlinjeuppdelning av UtbUdningen. i hemställer atten kompletterande utredning får bearbeta alla frågor som sammanhängermed förslaget tiU linjeuppdelning. Med en framtida sakligt och ekonomisktprövad målsättning för veterinärväsendet som grund bör behovet av antalet veterinärerbedömas samt grunderna för typ och omfattning av utbildningen föreslås. Ävenlänsstyrelsema i och efterlyser fortsatt utredningav dessa frågor. Länsstyrelserna i östergöUands, och länframhåller däremot att utbUdningen bör vara gemensam för samtliga studerandeunder hela studietiden. i framför vidare att om enlinjeuppdelning genomförs bör utbildningen delas upp på endast endjurvårdslinje och en laboratorielinje. Valet av inriktning bör vara relativtfritt och ske vid slutet av den sammanhållna utbildningen. tillstyrker liksom LRFuppdelningen av utbildningen på tre linjer. Inrättandet av en särskild A-linjeuppfattas positivt av LRF som också framhåller att ytterligare utbildning iagro-nomiska ämnen bör ingå i veterinämtbildningen. Behovet av fort- ochvidareutbildning av veterinärer understryks likaså. När det gäller antaletstuderande på de tre linjerna biträder LRF i princip styrelsens förslag menanser i fråga om valet av inriktning att detta bör anstå tills den gemensammautbildningen avslutats. Även /SR tillstyrker en viss linjeuppdelning menifrågasätter om både en A-Hnje och en S-Unje bör inrättas. Organisationenförutsätter att utbildningsplanen utformas i nära samråd med olika intressenteroch i så god tid att olika remissinstanser, däribland veterinärkåren, fårtillfälle att noggrant penetrera förslagen. Svensk husdjursskötsel är betänksam mot förslagetom förkortning av den sammanhållna utbildningen till nio terminer, eftersom detkan medföra brist på praktiserande veterinärer för animalieproduktionens djurmed god och bred grundutbildning. Om denna brist skall kunna täckas medföreslagen praktiktjänstgöring bör frågor om aktuell tjänstgöringstid, art avtjänstgöring och finansiering noggrant penetreras. tillstyrker enlinjeuppdelning efter nio terminers sammanhåUen utbildning men menar attA-linjen och S-linjen därvid bör sammanföras till en klinikerlinje. Valet avituiktning bör ske redan vid antagningen till veterinärutbildningen. SVAframhåller beträffande linjeuppdelningen att den specialisering som dettamedför i 1976/77:119 10 SVA ifrågasätter dock om inte den gemensamma utbildningen bordevara längre än styrelsen föreslår. Enligt styrelsens förslag har den kliniskautbildningen blivit hårt nedskuren jämfört med nuvarande utbildningsplan.Beträffande antalet studerande på de olika linjerna och tidpunkten för när valav linje skall ske anser SVA att de studerande fritt bör få välja inriktningförst i anslutning till den tidpunkt vid vilken linjeuppdelningen sker. Ettfritt val av inriktning på ett sent stadium av utbildningen kommer att medförabättre anpassning tUl samhällets behov av veterinärer med olikastudieinriktning och således bättre tillgodose även de studerandes intressen. och vissa medlemmari yngre veterinärers förening avstyrker styrelsens förslag beträffandelinjeuppdelning och vad som sammanhänger med denna. De ställer sig för denskull inte bakom en stagnation i utbildningens innehåll och utformning.Intentionerna med ett förändrat utbildningsinnehåll är lovvärda, men enfortsatt utredning bör göras i vilken den framtida veterinäraarbetsmarknaden behandlas. Det är nödvändigt att, före beslut om en eventuelllinjeuppdelning, göra en detaljerad beskrivning av utbUd-ningsinnehållet på deeventuella linjerna. Vidare framförs krav på en fort- och vidareutbildning förveterinärer. Det skisserade förslaget att anordna en särskildpraktiktjänstgöring tUlstyrks. Vissa medlemmar i veterinärmedicinskaföreningen, som reserverat sig mot förenade studentkårers yttrande,tUlstyrker linjeuppdelningen. Denna skulle enligt deras mening innebära enbättre anpassning av utbildningen till samhällets krav och utveckling ochdärigenom ge den utexaminerade veterinären bättre möjligheter att klara dearbetsuppgifter denne ställs inför. Vidare bör utbUdningsplanen snarastfaststäUas under medverkan av samtliga berörda. Vissa veterinärer verksammainom undervisningen vid tillstyrker i principlinjeuppdelningen men menar att styrelsens förslag måste kompletteras med enutvärdering av den nuvarande studieordningen. I sammanhanget framförs attUnjeuppdelning-en bör ske på annat sätt än som föreslagits. A-linjen ochS-linjen bör sammanföras till en klinikerlinje med hänsyn till de växlandearbetsuppgifter som åvilar obefordrade veterinärer. Den sammanhållna utbildningenbör förkortas, varvid L-linjen kan tillföras ytterligare specifikautbildningsmoment angående bl. a. sjukdomar hos animaUeproduktio-nens djur.Valet av inriktning bör ske i samband med antagningen tiUveterinärutbildningen. Vidare avstyrks förslaget om en särskild praktiktjänstgöring. Behovet av en översyn av bestämmelserna i lagen(1965: 61) om behörighet att utöva veterinäryrket m. m. (ändrad senast 1976:607) har uppmärksammats av flera remissinstanser. Lantbruksstyrelsen framhålleratt om styrelsens förslag tUl linjeuppdelning realiseras, måste en översyn avdenna lag göras, bl. a. med hänsyn till L-linjens innehåll och 1976/77:119 11 Länsstyrelserna i och samtLRF framför också att denna fråga bör utredas ytterligare. Enligt länsstyrelseni bör utbildning som leder fram tUl velerinärexamen varatUlfyllest för erhållande av legitimation. /SR framhåller attorganisationen kan ta stäUning till dessa regler först när detaljeradeutbildningsplaner för de olika linjema utarbetats. Svensk husdjursskötsel menaratt särskilda krav för erhållande av legitimation måste fastställas förveterinärer från resp. linje. Ridsportorganisationerna och vissa veterinärerverksamma i undervisningen vid anför att veterinärer frånL-linjen bör kunna få enbart begränsad legitimation.