prop · G003139 · 1976-12-31 00:00:00 — I sammanhangetbör även framhållas de senaste årens kraftiga ökningar i investeringar i denegna produktionen (fartygsandelar). Inom har man genomfört en långt gåendestandardisering av den nuvarande fartygsproduktionen. F. n. produceras vidArendalsvarvet enbart tankfartyg på ca 150 000 DWT. Vid Öresundsvarvetproduceras bulk- och på ca 120 000 DWT. tillverkadeGötaverken även mindre bulk-, produkttank-, container- ochroll-on-roll-off-fartyg samt bil- och passagerarfärjor i betydande omfattning.Specialisering har sålunda varit påtaglig. Den äldre varvsanläggningen i , Cityvarvet,utnyttjas huvudsakligen för ombyggnader och reparationer av fartyg. Underperioden 19731976 har genomförts ett omfattande investeringsprogram i dessaanläggningar. a. kan nämnas en ny flytdocka med kapacitet att docka fartygi storlekar upp till 230 000 DWT. Fartygsnybyggnationen vid Arendalsvarvet bedrivs itvä byggdockor. De största tankfartygen som har byggts vid anläggningarna ärtankfartyg om 230 000 DWT. Byggandet av dessa fartyg medförde dock betydandesvårigheter. Förestående lagerproduktion omfattar bulk- och PROBO-fartyg.Varvet har emellertid begränsade erfarenheter av denna typ av blandad produktionmen bl. a. med tanke på den erfarenhet som överförs från av sådanproduktion, bedöms möjligheterna att genomföra vald produktion som goda. Deunder utvecklade datorbaserade styr- och kontrollsystemeninnebär vidare att varvet har bra administrativa rutiner för att kunnagenomföra ett blandat nybyggnadsprogram. Varven har emellertid begränsaderesurser för ett omfattande utrustningsarbete. a. är kajkapaciteten enbegränsande faktor. Härtill bör läggas att kapaciteten för tillverkning av s.k. kurvade sektioner är ytterst begränsad. Öresundsvarvets produktionsapparat är väl avpassadtill att genomföra ett blandat produktprogram. Flexibla styrsystem och en ejalltför hårt specialiserad produktionsapparat torde medföra goda möjligheteratt genomföra valt lagerproduktionsprogram, som består av mindre bulkfartyg, enfartygstyp som företaget har byggt tidigare. Totalt sett kan emellertidkonstateras att Öresundsvarvets produktionsapparat inte är lika modern som deövriga storvarvens. F. n. genomförs byggnationen avfartyg på en bädd och avsaknaden av byggdocka torde medföra enkonkurrensbegränsande faktor . Förett fullföljande av planerad lagerproduktion inom tordeinvesteringsbehovet vara relativt begränsat. Inga investeringar förkapacitetshöjande åtgärder synes vara nödvändiga. De ersättningsinvesteringarsom erfordras för att upprätthålla produktionen bör göras genom överförande avlämplig utmstning från . Vissa miljöinvesteringar, omfattandeförbättring av arbetsmiljö, service och personalvård, är troligtvis nödvändiga.Härtill bör läggas en framtida utbyggnad av kajkapaciteten vid Arendalsvarvet.Under den närmaste femårsperioden har från företagsledningen redovisats ettinvesteringsprogram omfattande totalt ca 330 milj. kr. för de båda varvsanläggningama.Ca 200 milj. kr. av detta investeringsbehov anses enligt företagsledningensbedömning nödvändigt. Uddevallavarvet har i likhet med de övrigastorvarven genomfört en långt gående specialisering av produktionen. Varvet harunder bjggt såväl stora tank- och bulkfartyg somprodukttankfartyg, men i orderstocken finns f. n. endast stort bulk- ochtanktonnage. har varvets investeringar legat på enpåtagligt låg nivå. Detta motiverade det fattade beslutet om ny- och ombyggnad av varvsanläggningama. Detta investeringsprogram kommeratt vara avslutat under innevarande år. a. omfattar programmet en ny dockamed kapacitet för fartyg upp till ca 600 000 DWT. Den nybyggda delen av varvetkommer att vara anpassad till byggandet av stora fartyg i serier. Vid övergångtill produktion av mindre fartyg blir sålunda kostnadsbelastningen av den nyaanläggningen relativt sett hög. Det genomförda investeringsprogrammet vidUddevallavarvet innebär att det framtida investeringsbehovet huvudsakligengäller utrustningssidan. bedömsinvesteringsbehovet av företagsledningen ligga i storleksordningen 80 milj.kr., varvid ca 50 milj. kr. anses vara nödvändiga. har drivit specialiseringen avproduktionsprogrammet längre än något av de övriga svenska storvarven.Produktionen utmärks av en i varNSsammanhang osedvanligt hög kapitalintensitetoch effektivitet. Detta är en följd av ett långsiktigt och målmedvetetrationaliserings-och investeringsprogram som påbörjades i slutet av 1960-taletoch avslutats. har produktionsprogrammet omfattatlånga serier av stora tankfartyg i varierande storiekar (210 000, 230 000 och350 000 1976/77:139 54 DWT).Det kan konstateras att inom just detta område torde vara ett av deledande varven i världen vad avser produktivitet och effektivitet. levererades tvåLNG-fartyg och som tidigare redovisats har företaget beslutat omlagerproduktion av . Även inom detta område har aktivt följtden tekniska utvecklingen och torde produktionstekniskt vara väl mstade fördenna produktion. Investeringsbehovet uppskattas av företagsledningen till ca15 milj. kr./år och avser ersättningsinvesteringar. Varvensbetydelse för övrig svensk industri Varvsindustrin är en monterings- ochsammansättningsindustri med omfattande inköp från övrig svensk industri, vilketinnebär att ett stort antal personer utanför branschen är beroende av varvenför sin utkomst. Ar 1975 inköptes av varven materiel och tjänster förfartygsproduktionen till ett belopp av ca 2 600 milj. kr. Importens andelhärav utgjorde ca 800 milj. kr. Antalet svenska leverantörsföretag till varven,vars fakturerade leveranser översteg , uppgår till drygt500 enligt en studie genomförd 1976. Syftandetill att särskilt studera underleverantörsföretag med värdemässigt omfattandeleveranser och/eller betydande andel av produktionen till varven har ett80-tal företag kartlagts närmare. Leveransema från dessa företag uppgick underdetta år till ett sammanlagt värde av ca 1 200 milj. kr. I ovannämnda studie har sysselsättningseffekten iförsta underleverantörsledet beräknats till ca 8 500 anställda. Något försökatt uppskatta sysselsättningseffekten för samtliga underleverantörsled har integjorts. Undersökningsmaterialet ger heller ingen fullständig bild av sysselsättningseffektenav beställningar från utländsk varvsmdustri. För de spe-cialstuderadeföretagen, av vilka många är starkt exportinriktade, uppgårsysselsättningseffekten av utländska varvsbeställningar till drygt 2 000personer. Nedan återfinns en fördelning av sysselsättningenkommunvis i de studerade företagen. Sysselsättningseffekt(antal anställda) i första underleverantörsledet Siffrorna har här så långt möjligtjusterats för att även omfatta sysselsättningseffekten av beställningar frånutländska varv. Samtliga studeradeverkstadsindustriföretag har fått vidkännas kraftiga minskningar iorderingången, såväl vad avser beställningar från svenska som utländska varv.Ett fåtal av företagen förväntar sig en ökad orderingång från varven under denärmaste åren, och då i första hand från utländska varv. Beträffande gjuterierna befinnersig flertalet i stora svårigheter och man räknar allmänt med en mycket kraftigminskning av varvsleveranserna. Konstruktionsföretagen har i stort settoförändrade beställningar men troligen kommer även de att erhållaen minskad orderingång . Entreprenadföretagens orderingång varierar kraftigt.Vissa har normal sysselsättning på de fartyg som ingår i varvens orderstockmedan andra praktiskt taget redan upphört med verksamheten eller aviseratkraftiga nedskärningar . Sysselsättningseffekten avorderbortfallet för de undersökta företagen exkl. stålleverantörer uppgår grovträknat till närmare 2 200 anställda. Jämförs denna siffra med antaletsysselsatta för leveranser till varvsindustrin , ca 4 300 personer, kankonstateras att den förväntade orderingången från var\'en ger sysselsättning åtknappt hälften av dem som tidigare sysselsattes med varvsbeställningar. Möjligheterna till kompensation förorderbortfallet från varvsindustrin genom överflyttning av resurser till annantillverkning varierar kraftigt mellan branscherna. Verkstäderna har i allmänhetett relativt diversifierat produktprogram, medan gjuteriemas möjligheter till alternativtillverkning är begränsade. Prop.1976/77:139 56 genhar genom den starka internationella inriktningen, avsaknaden av egnaproduktionsanläggningar och relativt få anställda ett jämförelsevis gynnatutgångsläge till en orientering mot nya produkter och marknader. För flertaletentreprenadföretag är möjlighetema däremot små. Emellertid begränsas utsikternatill kompensation genom alternativ försäljning starkt av den aktuellalågkonjunkturen. Omfattningen av eventuella kommande friställningarkan inte uppskattas. Härvid är osäkerheten om den allmännakonjunkturutvecklingen alltför stor och företagens individuellakonkurrenskraft på andra marknader för svårbedömbara. Den generella slutsatsen som dras av studien är atten reducering av fartygsproduktionen i sig inte för merparten av varvensunderleverantörer utgör något hot mot utsikterna att överleva.Däremot påverkar den rådande lågkonjunkturen allmänt dessa företag. Endast ettfåtal producerande mindre företag uppvisar en sådan stark beroendeställninggentemot varven som avnämare att situationen kan bli kritisk. Ett flertalentreprenadföretag kommer sannolikt att tvingas lägga ned verksamheten, mendetta får snarare ses som resultat av en utveckling som pågått . Volymen av den lagerproduktion som av storvarven f.n. planeras för åren 19771979 inom ramen för de varvspropositionangivna riktlinjerna uppgår till ca 8 600 milj. kr., varav redan hardefinitivt beslutats av varven. I nämnda volym ingår även sådan fartygsproduktionsom vissa av varven alltjämt anser sig kunna sälja innan definitivt beslut ombyggnation måste fattas. Omfattningen av den planerade produktionen förår 1980 kan beräknas till ca 4 600 milj. kr. Mot bakgrund av rådande marknads- ochprisförhällanden torde denna lagerproduktion ej kunna avjttras annat än tillförlustbringande priser. Enligt analysgruppens bedömningar är sannolikhetenstor att priser av självkostnaden ej kommer att kunna erhållas förproduktion fram t. o. m. . Riskerna för att priserna kommer att liggakvar på nuvarande nivå, dvs. uppskattningsvis av varvenssjälvkostnader, bedöms som relativt små men kan dock ejnegligeras. Osäkerheten om prisutveckluigen och därefter är idagsläget ännu mycket stor. Analysgruppen anser det dock som sannolikt att vissåterhämtning av fartygspriserna kan ske och bedömer det rimligt att denintemationella prisnivån under är 1980 kommer att motsvara lägst av desvenska varvens självkostnad. planerade lagerproduktionsvolymen ingår även de 1976 77: 139 57 somKockums planerat att bygga . För denna fartygst>pföreligger en speciell efterfrågesituation vilken är betingad av igångsättandeav omfattande intemationella gasutvinnings- och transportprojekt. Mot dennabakgmnd kan eventuella förlustrisker på fartygsproduktion inte bedömaspå samma sätt som övriga varvs. Ett fullföljande av redovisadelagerproduktionsplaner med extern försäljning till förväntade marknadsvillkorskulle enligt analysgruppens bedömningar sannolikt medföra förluster istorleksordningen 1500 milj. kr. för åren 19771979. Härvid har Kockumsplanerade LNG-fartygsproduktion exkluderats. För är 1980 kan förlustrisken mednuvarande planerad produktionsvolym om 4 600 milj. kr. kunna beräknas uppgåtill högst ca 900 milj. kr. Utöver de med lagerproduktionen förknippadeförlustriskerna föreligger påtagliga risker för att ett antal beställare ejkommer att kunna ta emot beställda fartyg som ingår i varvens orderböcker.Fartygen kommer i sådant fall att förbli i varvens ägo. Mot bakgrund av förlustrisker med lagerproduktionsamt i existerande orderstock har analysgmppen prövat altemativa sätt attreducera de med lagerproduktionen förknippade riskerna. 6 Alternativa möjligheter att reduceraförlustriskerna vid lagerproduktion Det föreligger en stor osäkerhet vad gäller denframtida marknadsbedömningen för svensk varvsindustri. Den marknadssituationsom f. n. råder på den internationella fartygsmarknaden kan emellertid bedömasvara exceptionell, innebärande att avsevärda skillnader föreligger mellan defartygspriser som erbjuds en beställare vid svenska jämfört med utländska varv.Man kan även motse att en utveckling för statliga stödinsatser för varvs- ochrederinäring vidtas i skilda länder under trycket av de kortsiktigabeläggningsproblemen. .Analysgruppen har konstaterat att de priser somerbjuds beställare vid utländska varv i många fall f. n. ligger på en nivå på5060 % av de svenska \arvens produktionskostnad.I stor utsträckning kan också beställare vid utländska varv erhålla enfördelaktig finansiering av fartygsköpen. Självfallet påverkar det relativthögre kostnadsläget inom svensk industri i allmänhet den skillnad som rådermellan svenska varv och deras huvudkonkurrenter i andra länder men skillnadenpåverkas till övervägande del av de förekommande subventions- ochdumping-tendenserna. Analysgruppen har övervägt möjligheterna attåstadkomma en övergång frän lagerproduktion till orderproduktion (avsnitt 7).Härvid skulle dels den osäkerhet som råder i bedömningen av förlustrisker vidlager- 1976/77:139 58 produktionundvikas, dels skilda positiva effekter tillvaratas för varven, vilka hänförsig till det förhållandet att dessa kan producera fartyg enligt i förvägupprättade och fastställda kontrakt och specifikationer. Analysgmppen har idetta sammanhang även övervägt möjlighetema att skapa speciella fömtsättningarför svensk rederinäring att lägga nybeställningar av fartyg vid svenska varv. Mot bakgrund av rådande överkapacitet inom världensvarvsindustri pågår inom bl. a. ett arbete med att söka få till stånd eninternationell överenskommelse vad gäller reducering av varvskapaciteten.Riksdagens beslut innebär att de svenska storvarven skall reduceraproduktionskapaciteten med i genomsnitt fram till utgången av . Analysgruppen har haft till uppgift att prövamotiven för och effekterna av ytterligare kapacitetsneddragningar (avsnitt 8)inom svensk varvsindustri. Sådana neddragningar kan självfallet påverka deförlustrisker som är förenade med den enligt nuvarande sysselsättningsplanertänkta fartygsproduktionen . är det givetvis avvikt att i överväganden rörande reduceringar av varvens produktionskapacitetbeakta effekter vad avser den svenska varvsindustrins långsiktigakonkurrenskraft. Till detta kommer också arbetsmarknadsmässiga överväganden. De svenska varvsföretagens produktionsanläggningaroch kunnande är självfallet i första hand inriktade på renodladfartygsproduktion. Varven har emellertid ett stort tekniskt kunnande vad avserfrämst stålkonstruktioner och installationsteknik samt en omfattande administrativerfarenhet av att planera och samordna stora och komplexa tillverkningsobjekt.Ett utnyttjande av nämnda kunnande och organisation för annan, tillfartygsproduktion kompletterande verksamhet, skulle kunna vara ett väsentligtmedel för begränsning av de risker som är förenade med att fartygsproduktionsamtidigt som sysselsättningsnivån skulle kunna bibehållas inom företagen.Analysgruppen har därför övervägt möjlighetema att åstadkomma sådan alternativverksamhet (avsnitt 10) för varven. Analysgruppen finner att ett ytteriigare medel attreducera lagerpro-duktionsriskerna kan vara att belägga tillgängligvarvskapacitet med lämpliga offentliga beställningar som ett komplement tillandra stödåtgärder. Eventuella beställningar som enligt analysgmppensbedömning i första hand kan komma i fråga för beläggning av den speciella produktionskapacitetenhos varven torde återfinnas hos t. ex. militära myndigheter samt sjöfarts- ochandra transportmyndigheter. Analysgruppen vill framhålla vikten av att man frånstatsmakternas sida överväger möjligheterna till stödbeställningar vid varvenunder . 7 Övergång från lagerproduktion till orderproduktion Analysgruppen har övervägt olika möjligheter attskapa fömtsättningar för de svenska varven att kunnakonkurrera med utländska varv om existerande men begränsade beställningspotential.Detta fömtsätter att främst de stora skillnader som f. n. föreligger mellanfartygspriser vid utländska varv och de svenska varvens produktionskostnadutjämnas. Analysgmppen har vidare övervägt möjligheter att finna temporärastödformer riktade till potentiella beställare i syfte att möjliggöra för dessa att genomföra nybeställningar vid svenska varv.Sistnämnda åtgärder har framför allt övervägande riktats mot svenska rederier. Analysgruppen har i sina överväganden rörande olikasystem med syfte att möjliggöra för svenska rederier att lägga beställningarvid svenska varv försökt bilda sig en uppfattning om de svenska rederiernasinvesteringsbehov . Detta har skett dels genom analyser avrederiemas offentliggjorda nuvarande beställningsplaner samt kalkylerade reinvesteringsbehov,dels genom diskussioner med företrädare för de största svenska rederierna. Pågrundval härav har de svenska rederiemas totala investeringsbehov för åren19771979 uppskattats till ca 5 500 milj. kr. kan konstateras attrederierna f. n. har ett begränsat finansiellt utrymme för genomförande av meromfattande nybeställningar beroende på de senaste årens dåligasjöfartskonjunktur. Analysgruppen har i sitt arbete övervägt ett antalmodeller för temporära stödsystem vilka skulle innebära att den redanbeslutade lager-produktionen vid varven kan övertas av externa beställare.Samtidigt skulle den planerade lagerproduktionen i vissutsträckning kunna ersättas med orderproduktion. Mot bakgrund av rådande marknadssituation förrederinäringen och med syfte att underlätta för svenska rederier att under detnärmaste året beställa fartyg resp. överta redan beslutad lagerproduktion vidsvenska varv föreslår analysgruppen att särskilda statliga kreditgarantierställs till svensk rederinärings förfogande för sådana beställningar. Med tankepå den lagerproduktion som planeras i varvsföretagen f. n. och den långaframförhållning som krävs mellan kontraktstidpunkt och leveranstidpunkt bördessa garantier avse beställningar fr. o. m. t. o. . Leverans av de beställda fartygen bör ske . Härigenom torde en betydande del av den planeradelagerproduktionen under i första hand kunna ersättas med beställningarfrån svenska rederier. Garantiema föreslås vidare få en löptid på högst 12 åroch kan efter individuell prövning av svenska rede- 1976/77:139 60 rier.Garantierna bör kunna svara mot högst av tecknat kontraktspris och skallavse täckandet av medel för kontantbetahiing till varvet vidleveranstidpunkten. Varven får själva svara för finansieringen underbyggnadstiden genom att utnyttja garantier inom ramen för det normala statligavarvskreditgarantisystemet. För de särskilda garantiema föreslås beställarenställa säkerhet i form av inteckningar i fartyget i intervallet avkontraktspriset. Härigenom ges rederierna en möjlighet att utnyttjakreditvärdiga botteninteckningar för egen upplåning avseende resterande 30 %av kontraktspriset. Varvet kan sålunda erhålla kontantbetalning vidleveranstidpunkten eller lämna kredit på kontraktspriset enligt gällandeOECD-villkor. Det torde enligt analysgruppens bedömning varaväsentligt att svenska rederier kan medges ytterligare möjligheter att isamband med fartygsbeställning vid svenska varv undvikalikviditetspåfrestningar. För undvikande av att varven, trots ovannämndasärskilda kreditgarantier, av konkurrensskäl tvingas till omfattandeförlustförsäljningar också till svenska beställare torde det varaändamålsenligt att de föreslagna särskilda statliga kreditgarantiernakompletteras med andra insatser riktade mot beställare. Ett s. k. statligt avskrivningslån bör därförställas till rederiemas förfogande vid leveranstidpunkten som komplement tillde föreslagna 12-åriga kreditgarantierna. Detta lån bör motsvara avkontraktspriset och bör löpa ränte- och amorteringsfritt efterleveranstidpunkten. Om beställaren väljer att utnyttja detta avskrivningslånförutsätts hela kontraktssumman betalas kontant med hjälp av avskrivningslånetoch medel som upplånas genom den 12-åriga garantin. För erhållande av ett sådant statligtavskrivningslån, vilket fömtsatts ske genom beviljande från nämnden förfartygskreditgarantier efter individuell prövning, skall beställaren ställasäkerhet i form av fartygs-inteckningar i det beställda fartyget i intervalletO30 % av kontraktspriset. Analysgruppen finner det rimligt att ett sådant låntill en beställare kopplas samman med en viss återvinningsrätt för staten i enmarknadssituation där en framtida positiv marknadsutveckling leder till höjdafartygspriser. Staten skulle sålunda ges en möjlighet att bli delaktig denvärdestegring som fartygen får, varvid statens stödkostnader beroende på denframtida marknadsutvecklingen sannolikt kommer att kunna reduceras. Avskrivningslånet bör därför kompletteras med enåtervinningsrätt för staten efter leveranstidpunkten. Denna återvinningskulle kunna ske enligt följande modell. Staten äger rätt att påkalla en opartisk värderingav fartyget för fastställande av rådande marknadspris tidigast 6 månader föreutgången avlöptiden för avskrivningslånet. Härvid fastställs självaåtervinnings-beIopi>et enligt följande formel: j - M = marknadspris ------ j K = kontraktspris Återvinningen maximeras till det nominella beloppetinkl. statens upplupna ränta (f. n. ) under , dvs. kan maximalt uppgåtill av kontraktsbeloppet. Statens totala garantiåtagande enligt detföreslagna garantisystemet kan grovt uppskattas till högst 2 100 milj. kr.Därutöver kan statens låneengagemang genom avskrivningslånen till svenskabeställare komma att ligga i storleksordningen högst 900 milj. kr. I syfte att underlätta varvens likviditetssituationoch begränsa nödvändiga statliga kapitaltillskott till berörda varvsföretag(se avsnitt 12) är det enligt analysgruppens bedömning vidare ändamålsenligtatt nuvarande statliga kreditgarantiregler för lagerproduktion utvidgas tillatt omfatta av varvens upparbetade självkostnad . Analysgruppen har gjort den bedömningen attnuvarande differens mellan svenska varvs produktionskostnad och från utlandetoffererade fartygspriser sannolikt kan förväntas minska under de närmaste åren.Ur varvsföretagens synvinkel kan en sådan prisutveckling innebära attförväntade förluster på genomförd lagerproduktion kan begränsas genom attvarven ges möjlighet att med statliga kreditgarantier finansiera ettbibehållande av färdigställt fartyg utan beställare i avvaktan på försäljning.Varven kan härvid själva bedöma sannolik prisutveckling och lämpligförsäljningstidpunkt med beaktande även av kapitalkostnader vid bibehållande avfartygen i egen ägo, samt möjligheter att själva genom egna dotterbolag drivafartygen. Det statliga lagergarantisyste-met föreslås därför bli utvidgat tillatt avse finansiering av färdigställda lagerfartyg. För att åstadkommaerforderlig insyn och kontroll bör lämpligen (t. ex. halvårsvis) kunna ompröva ställda garantier i syfte attbegränsa statens riskengagemang. I avsnitt 12 redovisas närmare de avanalysgruppen enligt ovan föreslagna ändringar i nuvarande statligakreditgarantisystem. Effekterna av de av analysgmppen ovan föreslagna stödåtgärdernakan. med tanke på rådande osäkerhet om den framtida marknadsutvecklingen, intenärmare anges. Det är därför enligt analysgmppens bedömningnödvändigt att redo-\isade åtgärderkompletteras med statliga kapitaltillskott till berörda varvsföretag. Sådanakapitaltillskott avses kunna täcka de skillnader i kontrakts- resp.produktionspris som kan bli aktuella vid såväl försäljning avlagerfartygsproduktion som vid normala beställningar. Härigenom skapas, ikombination med tidigare föreslaget beställningsstöd Prop.1976/77:139 62 ochutvidgning av lagergarantisystemet, nödvändig flexibilitet för varven i derasaffärsförhandlingar (se vidare avsnitt 12).