prop · G0033 · 1976-12-31 00:00:00 — Mot bakgrund av de negativa hälso- ochmiljöeffekter av svavelutsläppen som har redovisats och den enUgt utredningenväntade ökningen av utsläppen fram finner utredningen attlångtgående motåtgärder bör sättas in. När det gäller åtgärder för att förbättra denlokala luftkvaliteten föreslår utredningen en sänkning av svaveldioxidhalten iluften till den nedre gräns för riktvärden för svaveldioxid (planeringsmål) somnaturvårdsverket har fastställt. En sådan sänkning är enligt utredningen motiveradäven om det inte är bevisat att nuvarande halter av svaveldioxid i luftenförorsakar några mera betydande hälsoeffekter i svenska tätorter. Därigenomerhålls nämligen en större säkerhetsmarginal för negativa hälsoeffekter.Enligt utredningen bör de uppsatta riktvärdena för svaveldioxid kunna uppnåsgenom ytterligare utbyggnad av fjärrvärme, genom planering av tätortemasenergiförsörjning och genom ytterligare begränsningar av svavelhalten ieldningsoljor. Den försurning av sjöar och vattendrag som harpåvisats i flera undersökningar är enligt utredningen ett synnerligenallvarligt miljöhot som på påverkar möjligheterna att allsidigtutnyttja våra vattenresurser och äventyrar den ekologiska balansen ivattensystemen. Trots att man inte har några säkra belägg för att detsura nedfallet orsakar negativa effekter på skogsmark och skogsproduktion måsteenligt utredningen riskerna för framtida skador bedömas som mycket stora omförsurningen får fortsätta. Huvudorsaken till den fortgående försurningen avmark och vatten i finner utredningen vara de ökade utsläppen avsvaveldioxid Prop.1976/77: 3 13 ihela den del av som ligger norr om . Därför måste menarutredningen de totala utsläppen av svaveldioxid i denna del av minskaskraftigt. Utredningen framhåller att i skilda internationellasammanhang har fört fram krav på åtgärder för att minska svavelutsläppen. Dettahar skett i bl. a. och vid bilaterala kontakter. Ett samordnatsvenskt-norskt arbete skulle enligt utredningen förbättra möjligheterna tillframgång på det internationella planet. Utredningen har i sina överväganden ommöjligheterna att minska svavelutsläppen utgått från de riktlinjer om densvenska energihushållningen som lades fast i beslut i energifråganår 1975. Utredningen konstaterar att det från hälso- och miljösynpunktgivetvis vore önskvärt att helt eliminera svavelutsläppen. Utredningen finneremellertid att möjligheterna är små, om samhällets övriga mål beträffande t.ex. sysselsättning och ekonomisk tillväxt skall uppnås. Svavelutsläppen böremellertid så långt möjligt nedbringas genom olika åtgärder. Enligt utredningenbör utsläppen i en första etapp minskas till den nivå som rådde i början av1950-talet då försurningseffekter ännu inte hade konstaterats. Det betyder attutsläppen aV svaveldioxid måste minskas till 68 milj. ton i Västeuropaöch att motsvarande minskning måste ske i . För del innebärdet att utsläppen måste minskas från nuvarande ca till ca300 . Trotsde stora utsläppen av svavelföreningar på kontinenten och i visar unäersöknuigar av svavelnedfallet enligt utred ningen att inget annat enskilt lands litsläpp bidrar mer tilF försurningen i än utsläppen i vårt eget land. fortsättning av den påbör-, jade minskningen av utsläppen i , är därför enligt utredningen nödvändig och dessutom en förutsättning för ett framgångsrikt interna-i tionellt handlande från svensk sida. ' Minskning av utsläppen i till ca 300 000ton bor enligt utredningen ske i huvudsak genom följande åtgärder,nämligen utvidgad lagstiftning om begränsning av sväVelhalten i eldningsoljor,minskade svavelutsläpp från processindustrier och utiiyttjande aV svavélfriaenergislag i stället for fossila bränslen. Åtgärder måste därutöver vidtas för att återställaförsurade sjöar och vattendrag. 3.2Utvidgad lagstiftning om begränsning av svavelhalten i eldningsoljii m.m. Såsom har redovisats gäller f. h.generellt för hela landet en begränsning av svavelhalten i tjock eldningsoljatill maximalt 2,5 viktprocent. I vissa tätortsområden och försumingskänsligaområden har svavelhalten i eldningsolja ytterligare begränsats till maximalt1,0 viktprocent. Dessa områden är , , Ble- Prop.1976/77: 3 kinge,, och samt , Lunds ochJönköpings kommuner. Den åtgärd som enligt utredningen snabbastresulterar i en minskning-av svavelutsläppen är att utvidga föreskrifterna ombegränsning av sva-. velhalten i eldningsolja till 1,0 viktprocent till attomfatta ytterligare delar av landet. Utredningen föreslår en utvidgning i treetapper så att hela landet omfattas av sådana föreskrifter den 1 oktober 1984.Utredningen föreslår vidare att svavelhalten i den tunna eldningsoljan sänks itvå etapper nämligen dels , dels . För attfå till stånd en effektiv lagstiftning föreslår utredningen att det införsförbud mot införsel och överlåtelse av sådan eldningsolja som inte fårförbrännas inom landet. Utredningensförslag i fråga om begränsningen av svavelhalten i eld-: ningsolja framgår avföljande uppställning. förbud mot införsel ochöverlåtelse inom hela landet av tunn eldningsolja och motorbrännolja(viskositet högst /s (cSt) C) med svavelhalt överstigande 0,5viktprocent förbudmot förbränning av eldningsolja med svavelhalt överstigande 1,0 viktprocent iföljande län: länSödermanlands län länBlekinge län län Malmöhuslän Värmlandslän län förbud mot införsel ochöverlåtelse inom hela landet av tunn eldningsolja och motorbrännolja(definierade ovan) med svavelhalt överstigande 0,3 viktprocent. förbudetmot förbränning av eldningsolja med svavelhalt överstigande 1,0 viktprocentutökas med följande län: förbud mot införsel,överlåtelse och förbränning inom hela landet av eldningsolja med svavelhaltöverstigande 1,0 viktprocent. 1976/77: 3 15 Utredningens förslag innebär att svavelutsläppen år1985 minskas såvitt avser förbränning av tjock eldningsolja med ca 260 000 tonsvaveldioxid och såvitt avser förbränning av tunn eldningsolja med ca30 svaveldioxid . Föratt möjliggöra för kommuner, företag och oljebolag att planera genomförandet avde föreslagna åtgärderna föreslår utredningen att beslut så snart som möjligtfattas om genomförande av programmet för tiden fram och attställningstagande till programmet för tiden därefter sker . mening bör nuvarande förbud att i övriga delar av landet förbrännaeldningsolja med högre svavelhalt än 2,5 viktprocent utvidgas tillatt omfatta också övriga fossila bränslen. bör bestämmelsen i frågaändras så att förbudet kommer att gälla utsläpp till atmosfären avsvavelföreningar i en mängd som överstiger svavel per megajoule räknatpå tillfört bränsle. Motsvarande utformning bör enligt utredningen ges åtbestämmelserna för de områden där gränsen 1,0 viktprocent svavel ieldningsolja gäller. Den största mängd svavelföreningar som får släppas ut böri detta fall fastställas till per megajoule räknat på tillfört bränsle.Genom att bestämmelsema utformas på detta sätt blir det enligt utredningen intebehövligt att ansöka om undantag för användning av t. ex. olja med högresvavelhalt i en anläggning som är utrustad med anordning för avsvavling avrökgaserna, om svavelutsläppen därigenom minskar till tillåten nivå. Utsläpp avsvavel från koleldning bör jämställas med svavelutsläpp från oljeeldningräknat på värmeinnehållet i det tillförda bränslet. Om hänsyn tas till baravärmevärdet, motsvarar 1,0 viktprocent svavel i olja ca 0,7 viktprocent svaveli kol. bör ett ökat ansvar för att olja med föreskriven svavelhalt användsläggas på importörer och leverantörer. Utredningen föreslår därför som harsagts att förbud också skall gälla införsel och försäljning av eldningsolja medför hög svavelhalt. Ibristsituationer bör det enligt utredningen även i fortsättningen vara möjligtatt medge undantag från ifrågavarande förbud. Enligt utredningen bör detankomma på att medge undantag från förbud mot förbränning.Undantag får medges endast om särskilda skäl föreligger. Det torde enligtutredningen ytterst sällan finnas anledning att anse att sådana skäl föreliggerannat än när det råder brist på eldningsolja med tillåten svavelhalt.Naturvårdsverket bör ha befogenhet att föra talan mot beslut omundantag för att ta tillvara allmänna intressen. Undantag från förbud attimportera och försälja eldningsolja med för hög svavelhalt bör enligtutredningen lämpligen prövas av . För att den som medges undantag inte skall komma iett ekonomiskt bättre läge än den som använder mera lågsvavlig och därmeddyrare 1976/77:3 16 oljabör enligt utredningens medgivande av undantag förenas med en avgift. Avgiftenbör vara av sådan storlek att den motsvarar den ekonomiska fördel sommedgivandet kan beräknas medföra. I fråga om ansvar för brott mot föreslagnaförbudsföreskrifter anför utredningen att böter eller fängelse i högst ett årbör kunna utdömas för sådant brott. I detta sammanhang framhåller utredningenatt regler om medverkan till brott också kommer att gälla ifråga om brott mot t. ex. förbudet att bränna eldningsolja vars svavelhaltöverstiger 1,0 viktprocent med hänsyn till att fängelse kan utdömas förbrottet. Den som säljer olja med högre svavelhalt gör sig således enligtutredningen skyldig till medhjälp till den brottsliga förbränningen. Ilikhet med vad som gäller enligt lagen (1960: 418) om straff för varusmugglingvid brott mot föreskrift om importförbud bör enligt utredningens mening ocksåbrott mot föreslagna föreskrifter om förbud mot överlåtelse och förbränningkunna föranleda förverkande av det bränsleparti som varit föremål för brottet.Alternativt bör värdeförverkande kunna meddelas. Även utbyte av brott som nuavses bor enligt utredningen kunna förverkas.' Enligt nuvarande bestämmelser utövar länsstyrelsentillsynen. Utredningen anser att bör ha ett centralt ansvarför tillsynen och att länsstyrelserna bör biträdas i den lokala tillsyneii ävhälsovårdsnämnderna. Utredningen förordar vidare att särskilda föreskrifter omskyldighet för förorenaren att betala provtagnings- och undersökningskostnadermeddelas. Deförslag som har redovisats' skulle enligt utredningen kräva ganskaomfattande ändringar och kompletteringar av gällande författningar.Utredningen föreslår därför att behövliga bestämmelser for att genomföraförslagen meddelas i en ny lag om svavelhaltigt bränsle och i en till dennaknuten tilläriipningsförfattning som bör kallas förordning om svavelhaltigtbränsle. Lagenbör enligt utredningen utfornias som en ramlag med bemyndigande för regeringenatt i fråga om fossilt bränsle som innehåller svavel meddela föreskrifter somgäller förbränning, användning, handel, överlåtelse eller import, om det ärpåkallat från miljöskyddssynpunkt eller annan allmän synpunkt att motverkautsläpp i luften av svavelföreningar. Vidare föreslås lägen innehållabemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter orii dispensavgift.Däratöver bör lagen enligt utredningens förslag uppta bestämmelser om tillsyn,tystnadsplikt, ansvar och förverkande. Lagen föreslås ti-ada i kraft den 1oktober 1977, då lagen om begränsning äv svavelhalten i eldningsolja börUpphöra att gälla. Den av utredningen föreslagna förordningen omsvavelhaltigt bränsle innehåller föreskrifter om de förbud i fråga oinförbränning, överlåtelse Prop.1976/77: 3 och import av eldningsolja som skall gälla fr. o. m. den 1oktober 1977 enligt utredningens åtgärdsprogram. Förordningen föreslås upptaockså bestämmelser om bl. a. medgivande av undantag, uppgiftsskyldighet förden som säljer eller importerar fossilt bränsle, dispensavgiftens uttagandesamt om skyldighet att betala provtagnings- och un-dersöknuigskostnader. Utredningens författningsförslagbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2 resp. bilaga 3. Utredningen framhåller attlångtgående åtgärder måste vidtas för att minska svavelutsläppen från olikaindustriella processer. Detta bör beaktas vid den prövning som fordras enligtmiljöskyddslagen. Vad som därvid skall anses som en teknisk-ekonomisk möjligbegränsning av utsläppen bör enligt utredningen bedömas utifrån kostnaderna föratt minska svavelutsläppen vid energiproduktion. Frågan om vilka åtgärder sombehöver vidtas bör enligt utredningen också beaktas i de branschutredningar somnaturvårdsverket f. n. genomför i samarbete med industrin. Enligt utredningenbör ta hänsyn till att ifrågavarande utsläpp måste minskas,när verket meddelar riktlinjer för miljövården. Enligt utredningens bedömningbör processindustrins nuvarande utsläpp halveras dvs. från nuvarande 200 000ton svaveldioxid lill 1985. Utredningen har studerat frågan omdet är möjligt att i ett kortare perspektiv ersätta eldningsolja med andrasvavelfria energislag. De svavelfria energislag som utredningen har granskat ärnaturgas, vind-och solenergi samt kärnenergi. Beträffande naturgasen pekarutredningen på att de tekniska och ekonomiska förutsätmingarna för införsel avnaturgas till ännu är osäkra. Man bör därför enligt utredningen intebasera den erforderliga minskningen av eldningsoljeanvändningen på dettaenergislag. Möjligheterna att importera naturgas till bör emellertidenligt utredningen beaktas vid den fortsatta utformningen av energipolitiken. Metoder för att tillvarata vind-och solenergi är enligt utredningen inte utvecklade i den omfattning att dessaenergislag inom överskådlig tid kan ge några större tillskott till den svenskaenergiförsörjningen. Enligt utredningen är kärnenergidet enda svavelfria energislag som är tillgängligt i den omfattning attdet kan ersätta större kvantiteter eldningsolja och därmed skapa utrymme föi-den erforderliga minskningen av svavelutsläppen. Särskilt intressanta är enligtutredningen möjligheterna till kombinerad el- och värmeproduktion ikäm-kraftvärmeverk. Enligt utredningen är det angelägetatt frågan om att ersätta eldningsolja med svavelfria energislag ges högprioritet vid ställningstagande till den kommande energipolitiken . Kunskaperna om svavelutsläppens hälso- och miljöeffekterär som 2 1976177.1 saml. Prop.1976/77: 3 18 tidigarehar nämnts delvis bristfälliga. Utredningen föreslår att en utökad forsknings-och undersökningsverksamhet kommer till stånd. Som särskilt angelägnaforskningsuppgifter nämner utredningen epidemiologisk forskning rörandesvavelföreningars effekter på människors hälsa och forskning rörande det suranedfallets långsiktiga inverkan på skogsmark. Utredningen föreslår attnaturvårdsverket får i uppdrag att utarbeta förslag till samordnatforskningsprogram kring svavelutsläppens hälso- och miljöeffekter. 3.3Kalkning av sjöar och vattendrag En begränsning av svaveldioxidutsläppen som gerpåtagliga effekter i form av minskat nedfall av sura ämnen kommer enligtuiredningen alt ta att genomföra. Utredningen har därför undersöktmöj-lighelema att restaurera försurade områden och förhindra att ytterligareområden förstörs. Utredningen har därvid funnit att spridning av kalk på markoch i vatten torde vara den enda metoden för att neutralisera det suranedfallet. Erfarenheterna av sådan kalkning är än så längebegränsade men enligt utredningen tyder ingenting på att en kalkning av sjöaroch vattendrag som utförs på lämpligt sätt och med lämplig kalksort skulle hasådana negativa effekter att åtgärder av denna typ inte bör prövas. Utredningenföreslår att 10 milj. kr. ställs tillfiskeristyrelsens förfogande till en försöksverksamhet med statsbidrag tillkalkning av sjöar och vattendrag. Syftet med försöksverksamheten är förutomatt rädda särskilt utsatta och från fiske-, naturvårds- ochrekreationssynpunkt värdefulla sjöar och vattendrag att få ytterligareerfarenheter ay metoder och kostnader för kalkning och att studera effekternaav kalkning. Statsbidrag bör enligt utredningen normalt utgå a.v degodkända kostnaderna. I särskilda fall t. ex. när det gäller ett vatten avriksintresse bör regeringen kunna medge en högre bidragsprocent. I kostnadenför kalkningsföretag bör enligt utredningen få inräknas, utöver kostnad förinköp och spridning av kalken, även kostnad för utredning eller undersökning isamband med planering och uppföljning av företaget. Utredningen har upprättat förslag till förordningom statsbidrag till kalkning av insjöar och vattendrag. Förslaget bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 4. . Det föreslagna stödet till kalkning av sjöar ochvattendrag medför enligt utredningen att något hundratal sjöar av särskiltintresse med hänsyn till sitt värdefulla fiskbestånd, fritidsfisket eller andrarekreationssynpunkter kan räddas. Med tanke på att det i södra och mellerstaSverige finns ca 10 000 sjöar som hotas av en fortsatt försurningkan enligt utredningen sådana åtgärder emellertid inte ses som Prop.1976/77: 3 19 ettalternativ till en minskning av totalutsläppen. Riskerna för en fortsattförsurning av sjöar, åker- och skogsmark kvarstår i stort sett oförändrade ominte utsläppen minskas. Enligt utredningens mening kan man inte heltutesluta möjligheten att kalkning i sjöar och vattendrag i något fall kanmedföra risk för skada i miljön. Den främsta anledningen till sådan risk förskada torde vara att olämplig kalksort kommer till användning. Vissa kalksorterkan t. ex. innehålla tungmetallföreningar eller andra kemiska ämnen som inte ärönskvärda i miljön. Därför bör enligt utredningens mening alla kalkningsföretagi sjöar och vattendrag på förhand anmälas till . Med hänsyn tillatt denna samhällskontroll påkallas av att det vid kalkningen använda medletskemiska egenskaper och hantering i vissa fall kan befaras medföra skada imiljön bör erforderliga föreskrifter om anmälningsplikt enligt utredningenstödjas på lagen (1973: 329) om hälso- och miljöfarliga varor (ändrad senast1975: 741). Utredningen föreslår vidare att regeringen med stöd avbemyndigandet i 6 § nämnda lag inför befogenhet för att ianmälningsärende föreskriva skyldighet för den som utför kalkningen att iakttabehövliga försiktighetsmått vid spridningen eller att undersöka verkningarnaav denna eller utföra annan kontrollåtgärd. I detta sammanhang framhållerutredningen att i egenskap, av tillsynsmyndighet enligt lagen omhälso- och miljöfarliga varor har befogenhet att meddela föreläggande ellerförbud som uppenbart behövs för att lagen eller föreskrifter som har meddelatsmed stöd av lagen skall efterlevas. kan sålunda i visst fallförbjuda användningen av kalksort som innehåller föroreningar som, bedöms varamiljöfarliga. Behövliga föreskrifter om ifrågavarandeanmälningsplikt bör enligt utredningen tas upp i kungörelsen (1973: 334) omhälso- och miljöfarliga varor (ändrad : 465) och träda i kraft den1 . Utredningens förslag till ändring i kungörelsen bör bifogasprotokollet i detta ärende som bilaga 5. 4.1Allmänt om behovet av åtgärder för att motverka negativa effekter avsvavelutsläpp Flertalet remissinstanser anser att utredningen harredovisat en värdefull översikt över hälso- och miljöproblemen vid användningav fossila bränslen och över de möjligheter som finns att begränsa svavelutsläppoch reparera redan inträffade skador i naturen. De åtgärder som föreslås föratt minska svavelutsläppen anses av flertalet remissinstanser vara väl avvägdaoch motiverade från hälso- och miljösynpunkt. Några remissinstanserifrågasätter oni det inte bör finnas möj- Prop.1976/77: 3 lighctcrtill mer långtgående åtgärder bl. a. i särskilt utsatta områden. LOunderstryker vikten av att kraftfulla svenska initiativ tas till ett internationelltsamarbete för att reglera svavelutsläppen. Liknande synpunkter framförs avmånga andra remissinstanser. Remissinstanserna instämmer över lag i utredningensbedömning att ytterligare åtgärder måste vidtas för att begränsa utsläppen avsvaveldioxid. Enligt framstår detta som enav de mest väsentliga miljövårdsuppgifterna. En klar majoritet stödjer ocksåutredningens förslag till åtgärdsprogram i fråga om begränsning avsvavelhalten i fossila bränslen. Länsstyrelserna i och länanser i likhet med några andra remissinstanser att utredningens förslag bör sessom ett minimiprogram. Vidare framhålls att det hade varit värdefullt om utredningenhade belyst vad en ytterligare sänkning till maximalt svavel i tjockeldningsolja skulle ha inneburit. och iVästmanlands län anser att föreslagna åtgärder bör tidigareläggas. Mot bakgrund av betydelsen av de svavelmängder somtillförs från andra länder vill CDL, ochSveriges hantverks- och industriorganisation inte tillstyrka utredningens tidsplanför åtgärdernas genoinförande. CDL rekommenderar att man närmare kartlägger deåtgärder utredningen har föreslagit och att man skjuter de åtgärder där man haranledning tro att kostnaderna är höga i förhållande till effekterna framåt itiden i väntan på att internationella åtgärder vidtas. Liknande åsikterframförs av . För att komma till rätta med de lokala problemenbör man enligt i vårt land satsa på kraftvärmeverk ochprocessåtgärder i sådana industrier som är illa lokaliserade frånluftföroreningssynpunkt. Tillgången på lågsvavliga tjockoljor i ansesav komma att på kortare sikt successivt öka tillföljd av större utvinning bl. a. i . Institutet anser därför att förutsättningarnaför att täcka ett eventuellt ökat behov i av lågsvavliga oljor ärrelativt gynnsamma. Ett styrsystem som byggs upp av en kombination avnormer och avgifter förordas av Styrelsen för teknisk utveckling. Flertalet remissinstanser ansluter sig tillutredningens bedömning att ökad uppmärksamhet bör ägnas utsläppen av svavel från industriella processer. En minskning av dessa utsläpp är enligt många remissin stanser mycket angelägen. i anser att man inom ett län bör ha möjlighet att införa strängare regler för om råden som är belastade av stora industriutsläpp. an ser däremot att åtgärder endast bör vidtas mot industrier som ur luft föroreningssynpunkt är illa lokaliserade, r Remissinstansernadelar i allmänhet utredningens :uppfattning att an- vändningenav eldningsolja bör minskas. Remissinstanserna anser över lag atl kraftigtökade insatser bör göras för att spara energi bl. a. genom hushållning ochnyttiggörande av spillvärme. Vidare framhålls att forskningen rörandeutveckling av energisnåla processer och alternativa energislag bör ökas.Flertalet remissinstanser tar inte ställning till om en minskning avanvändningen av eldningsoljor bör ske genom ökat utnyttjande av kärnenergi. Mananser att utredningens material inte ger möjlighet till ett sådantställningstagande, eftersom miljöriskerna med kämenergi inte har vägts ia iutredningens bedömning. Ett ställningstagande i denna fråga bör enligt dessaremissinstanser anstå till nästa energipolitiska beslut. Utredningens förslag om ökad forskning på områdetstöds allmänt av remissinstanserna. Man anser att forskning beträffandeförsurningens effekter på skogsmark och skogsproduktion är särskiltbetydelsefull. 4.2Utvidgad lagstiftning om begränsning av svavelhalten i eldningsolja m. m. Det övervägande flertalet remissinstansertillstyrker eller lämnar utan erinran utredningens förslag att samtliga fossilabränslen skall innefattas i en ny lag om svavelhaltigt bränsle och att bestämmelsemaom vilka svavelutsläpp som skall vara tillåtna relateras till mängden tillfördenergi. Avvikande uppfattning framförs av någraremissinstanser. i anser, mot bakgrand avsvårigheterna att kontrollera utsläppsmängderna vid rökgasrening, attnedtrappning av svavelhalten i oljan bör uppmuntras framför rökgasrening.Tillåtlighets-reglerna bör därför bibehållas i nuvarande utformning.Länsstyrelsen i påpekar att utredningens förslag omutsläppsgräns, svavel per megajoule bränsle, för kol motsvarar 0,7 %svavelhalt. Det kol som främst är aktuellt för import till innehålleri allmänhet svavel. anser med hänsyn härtill attbestämmelsema bör utformas så att införsel av detta kol inte hindras. Liknandesynpunkter framförs av CDL som anser i första hand att svavelutsläppen frånkoleldning bör prövas från fall till fall och i andra hand alt utsläppsmängdenför kol bör sättas vid svavel per megajoule bränsle, vilket skullemotsvara en svavelhalt på .. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar förutsätteratt dispens kommer att beviljas när beredskapslager av högsvavlig olja behövertas i anspråk.