prop · G00325 · 1976-12-31 00:00:00 — Televerketframhåller att underlag och förslag till sådana organisationsförändringar somför beslut av eller regeringen förbereds i oftastutarbetas inora berörd myndighet, vanligen i 1976/77: 25 29 närasamarbete med företrädare för personalen. Frågan ora förhandlingar enligt MBLpå myndighetsnivå i sådana ärenden bör behandlas med att uppgifteroch befogenheter för förhandlingsrådet utarbetas. Vidare anser attdet i praktiken blir svårt att avgränsa verksinterna förhandlingar motförhandlingar i frågor av större vikt, där förhandlingsrådet föreslås skolamedverka i samordnande syfte. Som exempel på frågor av slörre vikt anges iförslaget riktlinjer för personalpolitiken. Men med sådana riktlinjer kanenligt förstås normer av såväl större som mindre vikt. Det är integivet att sådana normer regelmässigt har betydelse från samordningssynpunkt.Uttrycket är därför mindre ändamålsenUgt när det gäller att dra upp gränsernaför handlingsrådets medverkan vid förhandlingar på myndighetsnivå.Instraktionen för rådet påverkas också av hur förhandlingsordningen ianslutning till 11 och 12 §§ MBL kommer atl utformas. SJ anser att avgränsningenav förhandlingsrådets korapetens mol andra myndigheter inte är klar. Övrigamyndigheter förutsätts bibehåUa sin beslutanderätt som utövas på resp.myndighets ansvar. Rådet kan genom sin medverkan tillföra myndighetenbeslutsunderlag. Däreraot synes rådet inte kunna tilläggas befogenhet att raedbindande verkan för myndigheten föreskriva visst ställningstagande iförhandlingen. Med hänsyn härtill blir förhandlingsrådets uppgift att medverkatill myndighetens beslutsunderlag. Föreskrifter för myndigheternasförhandlingsverksamhet i frågor där de utövar beslutanderätt bör lämnas avregeringen i genereU form. Förhandling i fråga sora ankommer på slalsmakiemasavgörande bör föras enligt föreskrifter som dessa raeddelar generellt ellerför varje särskUt fall. SJ uttalar sig inte i frågan om den förordadelösningen tUl alla delar kan förenas raed stadgandet i 11 kap. 7 §regeringsforraen. SJ ifrågasätter vidare förhandlingsrådets uppgift att vägledamyndighet i informationsfrågor. SÖ räknar med att somcentral myndighet för skolväsendet föra flertalet förhandlingar enligt 11 och12 §§ MBL tUl skUlnad från den vanligen tänkta ordningen direkt med centralarbetstagarorganisation. Av förslaget framgår inte klart om rådet bör medverkai sådana centrala förhandlingar. SÖ ifrågasätter ora en sådan ordning skullevara praktiskt genomförbar och ändamålsenlig med hänsyn till SÖ:s speciellaförhåUanden. Statens lantmäteriverkfinner att den föreslagna gränsen mellan myndighetens och förhandlingsrådetsförhandlingsansvar i och för sig förefaller invändningsfri. Ytterligarevägledning koramer dock atl behövas i åtskilliga situationer. Det är angelägetatt sådana närmare riktlinjer övervägs . De berörda myndigheterna bör fådelta i sådana överväganden. SAV ifrågasätter om inteförhandlingsrådets uppgift i fråga om för-handlingssaraverkan mellan staten ochkommunema, när det gäller de 1976/77: 25 30 offentiiganställdasom orafattas av den s. k. stäUföreträdarlagen, bör utsträckas till att avseockså saraverkan med andra icke-statliga rättssubjekt än korarauner ochlandsting. fumer det oklart om ett tvåinstansjäv kan uppstå genom rådets medverkanvid förhandlingar såväl lokalt hos myndigheterna som i cenirala förhandlingar.Eftersom rådet avses bli en central förvaltningsmyndighet uppstår enligtmaterielverket inte en formell jävssituation vid medverkan såväl hos övrigamyndigheter sora genora verksaraheten i rådel, ehum rådet reellt uppenbarligenskall fullgöra uppgifter på departeraentsnivå, alltså hos regeringen sora ju äröverordnad rayndighel. efterlyser ett uttalande på denna punkt. Fråganom förhandlingsrådets högsta lednmgsorgan behandlas av och understryker vikten av att förhandlingsrådet har mycket nära ochfasta förbindelser raed statsmyndigheterna. Det skulle vara till fördel för dennya myndigheten liksom för statsförvaltningen i dess helhet att ha ett anlalledamöter med stor erfarenhet från olika områden av offentlig förvaltning, bl.a. från affärsverken. SIfinner konstruktionen av förhandlingsrådet som ett enrådighets-verkanmärkningsvärd särskilt med hänsyn till att rådet skall handlägga väsentiigamedbestämmandefrågor men också med tanke på att de myndigheter som föratsesunderkastade rådets direktiv oftast är verk med lekraannastyrelse innefattandearbetstagarrepresentanter. 1975/76: 105 bil. 2 tecknades bakgrunden till behovet av statensförhandlingsråd. Vad som sägs där kan sammanfattas på följande sätt. Detankommer på regeringen resp. vederbörande kommun eller landstingskommun attmed tiUämpning av sedvaidiga regler om delegation besluta om vem eller vilkasom skall företräda den offentliga arbetsgivaren vid förhandlingar enligt MBL.Detta gäUer också i fråga om de förhandlingar med olika berednmgsorgan somskall föregå avgöranden i , regeringen eller i kommunfidlmäktigeeller landsting. Utgångspunktenför utformningen av den statUga förhandlingsorganisationen för frågor som intesyftar till avtalsreglering bör vara att för-handlmg enligt 11 eller 12 §§ MBLskall föras av den myndighet som slutUgt får besluta i den fråga somförhandlingen avser. Rör deima fråga bara de interna förhållandena inom en vissmyndighet, bör således denna myndighet kunna sköta de förhandlingar sorabehövs i frågor i vilka den själv får besluta. Förhandlingar enligt 12 § MBLtorde vanligen komma alt ske på detta sätt med lokal arbetstagarorganisation.Gäller det i stället frågor som inverkar på förhållandena vid flera myndighelerunder en ceniral förvaltningsmyndighet, bör förhandlingarna normalt föras avdeima. 1976/77: 25 31 Regeringenavgör ett stort antal frågor som på ett mycket ingripande sätt rör förhåUandenavid en eller flera myndigheter. Förhandlingar i sådana frågor kan självfalletinte ske direkt med regeringen. Förhandlingarna får i stället föras undermedverkan av . Viktiga förhandlingsfrågorpå departementsnivån torde komma att avse den verksorganisatoriskauppbyggnaden i stort och större myndighetsinterna organisationsändringar.Sådana frågor innefattar i stor utsträckning problem av Ukartad natur, oavsettom frågorna rör myndigheter som lyder under det ena eUer det andradepartementet. Behandlingen av sådana frågor kan ofta få betydelse även förandra myndigheter än den eller de som en viss förhandling avser. DessaförhandUngar bör samordnas av ett särskilt förhandlingsorgan underfinansdepartementet. Därmed kan man uppnå förutom en enhetUg behandhng av likartadeförhandlingsfrågor också rent organisatoriska fördelar. Genom detta organskapas möjligheter att samla tjänstemän med nödvändig erfarenhet av frågor avdetta slag. Därigenom skulle förhandlingsberedskapen inom regeringskansliethöjas. Isamband med arbetsrättsreformen bör därför inrättas ett statensförhandlingsråd, som skall handlägga de förhandlingsfrågor av nu aktuellt slagsom inte bör skötas av de enskilda myndigheterna. Rådels uppgifter i sådanaärenden blir i första hand att organisera förhandUngs-arbetet på ett lämpligtsätt och att föra förhandlingar i nära samarbele med tjänstemän från berörtdepartement. Reformen aktualiseraremellertid ett antal andra särskilda samordningsproblem även såvitt avser deförhandlingar som skall föras av enskilda myndigheter. Det bör därför vara enuppgift för förhandlingsrådet att verka för den samordning som kan behövas isådana frågor genom att utfärda tillämpningsföreskrifter o, d. I den mån detbehövs för att vinna en lämplig samordning av de lokala förhandlingarna på detstatliga området bör rådet också medverka i sådan förhandling. Rådet bör vidarelämna statsmyndigheterna råd och anvisningar i förhandlingsfrågor, i den måndetla inle ankommer på (). Vidare bör rådet utarbeta deanvisningar och direktiv i personalpolitiska frågor sora det inte ankommer påannan myndighet att svara för. Riksdagenhade inte någon erinran mot förslaget i denna del (InU 1975/76: 45, rskr1975/76: 404). Jaggår nu över till att behandla förslaget från det särskilda organ som har altförbereda inrättandet av . Förslagetutgår från de riktlinjer för vUka jag har redogjort. Det innebär att enfrislående myndighet, , inrättas. De huvudsakligaarbetsuppgifterna för förhandlingsrådet bör enligt förslaget utgöras avförhandlingar enligt 1113 och 38 §§ MBL, frågor om medbestämmanderättsavtaloch anvisningar i personalpolitiska frågor. Prop.1976fll: 25 32 Någraremissinstanser diskuterar frågan om lämpUgaste organisation för denförhandlingsverksamhet som MBL föranleder inom i övrigt. Vissa skäl anses tala för all denna verksamhetknyts tUl SAV. Föregen del anser jag inte att det har korarait fram skäl som motiverar en annanlösning än den som var aktuell när frågan sist behandlades i riksdagen.Förhandlingar enligt MBL i fråga som bereds inom för beslutav regeringen eller bör således enligt min menmg skötas av ett förändamålet mrättat särskilt förhandlingsråd. Rådetsuppgift bör enligt min mening vara att samordna och genomföra förhandlingarna.Detta bör ske med biträde av den eller de i varje särskild fråga specielltsakkunniga departeraenlstjänslemännen och, om det behövs, av expertis frånannan myndighet som t. ex. statens personalnämnd (SPN), () eller statskontoret. Närdet sedan gäller att ta ställning tiU förhandlingsrådets arbetsuppgifterutöver att förhandla i frågor som förbereds inora föravgörande av regeringen eller har flera remissinstanser framförttvekan ora gränsdragningen mellan förhandlingsrådets, vissa fackmyndigheters(fraraför aUt SAV och SPN) och övriga myndigheters korapetensområde. Vadförst angår gränsdragningen mellan förhandlingsrådet och SAV finner jagövervägande skäl tala för att förhandlingar som syftar till kollektivavtalskall falla inom SAV:s verksamhetsområde. Det bör således enligt min meninginte ankomma på vare sig förhandlingsrådet eller SPN att föra sådanaförhandlingar. En annan sak är att det kan visa sig lämpligt för denavtalsslutande myndigheten att vid sådana förhandlingar utnyttja den särskildasakkunskapen hos t. ex. rådet, SPN, statskontoret och RRV. Fråganom gränsdragningen raellan förhandlingsrådet och enskild myndighet som har attbesluta i ärende efter sådan förhandling enligt MBL som inte syftar tillreglering genom kollektivavtal har tagits upp av åtskilliga remissinstanser.Myndigheterna har härvid bl. pekat på sin rätt att självständigt beslutautan påverkan av resultatet från en förhandling som de inte själva haftansvaret för. Jag delar uppfattningen att den myndighet som har att besluta ivisst ärende också skall ha ansvaret för den förhandlingsverksambet sora skallföregå beslutet och vars syfte ju bl. a. skall vara att påverka myndighetensbeslutsfattande. Detta synsätt står också i överensstämmelse med dengmndläggande principen i MBL om att arbetsgivaren i första hand skall fullgöraförhandlingsskyldigheten genom förhandling med lokal arbetstagarorganisation,där det finns sådan. I de fall central arbetstagarorganisation begär förhandlingi fråga där enighet inte har uppnåtts vid den lokala förhandlingen 1976/77: 25 33 bör enligl min raening likaledes den beslutanderayndigheten som regel föra den centrala förhandlingen. som myndigheterna har ansvar för förhandlingföre beslut a. personalpolitiska frågor måste det framhållas attdet är rimUgt att dessa frågor avgörs på ett sådant sätt att inte framlidaenhetliga avialslösningar för hela statsförvaltningen försvåras. Det bör varaett gemensamt intresse för myndigheterna och arbetstagarorganisationerna allskapa bästa möjliga förutsättningar för sådana avtal. I detta syfte kan detvara lämpligt att den beslutande myndigheten rådgör med förhandlingsrådet innanrayndigheten förhandlar och beslutar i viktiga frågor vars lösningar kan fåprincipiell betydelse för hela statsförvaltningen och sora inte redan harreglerats i basavtal. I princip skall förhandlingsrådet ulöva sitt inflytandei detta avseende genom att utge rekomraendalioner. Om det skulle visa sigfinnas behov av att i vissa frågor meddela bindande föreskrifter förmyndigheternas ställningstaganden bör regeringen eller efter regeringensbestämmande förhandlingsrådet kunna utfärda sådana föreskrifter. 1 likhel med några remissinstanser finner jag det vidarevärdefullt att ett centralt organ inrättas som kan biträda rayndigheterna ideras förhandlingsverksamhet. Särskilt i inledningsskedet torde det korama attfinnas ell stort behov hos många, främst kanske mindre myndigheter att hatiUgång till rekoraraendationer för hur sådan förhandling enligl MBL sora intesyftar till kollektivavtalsreglering bör genomföras. Jag anserförhandlingsrådet vara ett lämpligt organ för sådan biträdande verksamhet,grundad på de kunskaper och erfarenheter i hithörande frågor sora kommer altfinnas inom rådet. Verksamheten i denna del bör framför allt gå ut på hjälp ochservice till myndigheterna. Sådant bistånd bör kunna lämnas både genomgenerella förslag till lämpliga lösningar av olika frågor och genom praktiskrådgivning i enskilda fall. Rådet bör också kunna lämna myndighet, som såönskar, hjälp i samband med genomförande av förhandling. Särskilt torde dettabli aktuellt vid myndighels förhandling med central arbetstagarorganisation.På motsvarande säll bör rådet hjälpa de statliga myndigheterna när det gällerför dem att uppfylla den inforraationsskyldighet och den skyldighet att förhandlaföre anlitande av inte anställd arbetskraft som MBL lägger på myndigheterna. Mot bakgrund av de preciserade arbetsuppgifter som jaghittills har föreslagit alt förhandlingsrådet bör få finner jag det naturligtatt rådet också mera allmänt följer utvecklingen hos statsmyndigheterna isådana väsentliga frågor inom medbestämmanderättsområdet som inte löses genomavtal. 1 sådant syfte bör rådet få rätt att inhämta upplysningar från destatliga myndigheterna. 1 likhet raed SAV anser jag att förhandlingsrådet bör haansvaret för att få lill stånd saraverkan i sådana förhandlingar, som intesyftar till 3 1976/77.1 saml. 1976/77: 25 34 kollektivavtal,med både korarauner, landsling och andra icke-statliga rättssubjekt, allt i defall arbetstagarna orafattas av den s. k. stäUföreträdarlagen. Medden uppläggning av förhandlingsrådets verksarahetsoraråde som jag föreslårsynes någon sådan jävssituation som en remissinstans diskuterar inte komma attuppstå. Det finns därför enligt min mening i detta hänseende inte anledning attvidta några särskilda åtgärder. Sammanfattningsvisbör förhandlingsrådet få till uppgift att föra förhandling enligt MBL i frågorpå departementsnivån och att lämna de statliga myndigheterna rekommendationer ifråga om lösningen av principiellt betydelsefulla frågor som inte syftar tillkoUektivavtal och att härutöver ge myndigheterna råd och anvisningar och imån av resurser önskat biiräde i frågor om förhandling och informaiionenligt MBL. Jag vill i detta sammanhang understryka alt det angivna uppgiftsområdetkan komma att behöva justeras. Inte minst mot bakgrund av det fraratida behovetav justering av rådets arbetsoraråde är det viktigt alt organisationen av rådetmedger så sraidiga arbetsformer som möjligt. Jag delar härvidlag uppfattningenatt rådet inte bör delas in i fasta enheter. Vadgäller rådets högsta ledning innebär det särskilda organets förslag att någonstyrelse inte skall inrättas utan att rådet skall kunna få impulser frånstatsförvaltningen bl. a. genom den särskilda rådgivande närand sora jag avseratt behandla i ett följande avsnitt (E 15). Motbakgmnd av vad jag nu har sagt bör rådet ledas av en generaldirektör. Någonstyrelse bör alltså inte inrättas. Jagvill i detla sammanhang något beröra frågan om hur förhandlingsrådets ochSAV:s verksamhet bör samordnas. Jag anser det lämpligt att chefen förförhandlingsrådet ingår i och arbetsutskott. Antalet ledamöteri och arbetsutskott bör utökas med hänsyn härtill. Orafaltningenav rådets förhandlingsverksamhet enligt 11 och 12 §§ MBL liksom av övrigaföreslagna arbetsuppgifter är svårbedömbar. Särskilt i inledningsskedet kanrådgivning och biträde beräknas komma att påkallas i betydande omfattning. Förchefen för rådet bör imättas en ordinarie tjänst med beteckningen p. Vidarebör inrättas extra ordinarie tjänster för 2 handläggare. Härutöver beräknar jagmedel för ytteriigare 5 handläggartjänster och 3 bilrädestjänster. Kostnadernaför samtiiga dessa tjänster beräknar jag till ca . för budgetåret1976/77. beräknar jag dessutom . för anUtande avtiUfälligt anställd personal. Jag utgår från att rådet skall utnyttja visspersonal och vissa lokaler m. m. geraensarat med SAV. Lönegradsplaceringenav vissa tjänster vid SAV, som motsvarar tjänster för handläggare vidförhandlingsrådet, har undantagits från Prop.1976/77: 25 35 Jag avser att senare föreslå regeringen all från SAV:shandläggning också skall undantagas frågan om lönegradsplacering av tjänsternaför handläggare vid rådet. Detsararaanlagda medelsbehovel för innevarande budgelår beräknar jag till . Medhänvisning till vad jag nu har anfört heraställer jag atl regeringen delsger tillfälle att ta del av vad jag har anfört i det föregående orainrättandet av ett särskilt organ för att förbereda inrättandet av statensförhandlingsråd, 1. godkänna att en ceniralmyndighet, , med de uppgifter som jag har angettinrättas , 2. bemyndiga regeringen att vidstatens förhandlingsråd inrätta en ordinarie tjänst raed beteckningen p förrådets chef och dessutom två extra ordinarie tjänster, 3. till påtilläggsbudget I till statsbudgeten för /77 anvisa ettförslagsanslag av . [4]centrala datordriften i det nya ADB-systemet för folkbokföringoch beskattning. Vid beslutades om dels riktlinjer för enändrad skatleadrainistration och taxering i första instans, ra. (prop.1975: 87, SkU 1975: 31, rskr 1975: 229), dels ett nytt system för automatiskdatabehandling inom folkbokförings- och beskaltningsområdet (prop. 1975:57, SkU1975:32, rskr 1975:230). Besluten innebär bl. a. att alla deklarationer skallgranskas och föredras inför taxeringsnämnderna av tjänstemän vid länsstyrelseeller lokal skattemyndighet. Skatteadministrationen effektiviseras bl. a. genometl väl utbyggt ADB-stöd som underlag för granskningen och taxeringen. Den nyataxeringsorganisationen skall i huvudsak genomföras lill taxering.Under tiden fram tiU övergången skall elt fortsatt utrednings- ochutvecklingsarbete bedrivas. sker en successiv uppbyggnad av den nyagranskningsorganisationen. Principbeslutet om det nyaADB-systemet innebär att dalordriften skall bygga på en blandad regional ochcentral registerföring. Vid /76 har beslutats att 21 län skallförses med egna datoranläggningar för regional ADB-drift (prop. 1975/76: 100bil. 9 s. 101, SkU 1975/76: 35, rskr 1975/76: 212). HärtiU kommer en datoranläggninghos för den centrala ADB-driften. ochstatskontoret har inom ramen för utredningsprojektet () lagt fram ett 1976/77: 25 36 förslagom organisation för den cenirala ADB-driften. Jag avser all nu ta upp dennafråga. Denbeslutade organisationen av datordriften i det nya ADB-systeraet förfolkbokföring och beskattning (AFB-systemet) bygger på en blandad regional ochcentral registerföring. På central nivå skall föras etl register förbeskattningsorarådet som har funktionen av ett arbetsregister. På regionalnivå skall föras register för folkbokföring och fastig-helsbeskattning.Däratöver har länsstyrelsema regionala skalteregister för utskrifter m. fl.arbetsuppgifter. Uppdelningen av datordriften i AFB-systemet innebär bl. a. atthanteringen av in- och utdata tUl största delen skall ske på regional nivå. Föratt handha den centrala registerföringen inom AFB-systemet föreslås all enADB-driftsektion inrättas på drifttekniska avdelningen inom riksskatteverket.För detta talar det starka samordningsbehov som existerar mellan avdelningenssektioner för ADB-utveckling, systemutveckling och organisation samt denkommande centrala ADB-driften. Inom organisationssektionen finns förnärvarande en ADB-driftsgrupp som svarar för drift av den testdator på vilkenlädsdatoremas programvara utvecklas. Medhänsyn tUl de arbetsuppgifter sora måste fullgöras av ADB-driftsektionen och deinbördes samband sora finns mellan dessa föreslås en indelning avADB-driftsektionen i tre underenheter, nämligen en för vardera datordrift, som svarar förADB-bearbetningarna systemteknik, som handharmaskinnära systemprogrammering, planering av maskinkapacitet ochADB-säkerhetsfrågor driftservice, som svarar för löpande kontakter med länsstyrelserna och andraanvändare av de centrala ADB-bearbelningama. Underen period föreslås att 89 tjänster inrättas. Med hänsyn till alt 18av dessa tjänster förs över från andra sektioner inom blirnettoökningen 71 tjänster med det framlagda förslagel. Denna bemanning ärtillräcklig för AFB-systemet . Skulle andrastörre ADB-system läggas på riksskalleverkets centrala ADB-drift måsteorganisationen ses över i elt senare skede. Styrandeför genomförandet är att den första leveransen av datoml-rustning sker i april1977, då en organisation måste finnas för atl ta utrustningen i drift.Produklionskörningar för AFB-systemet avses skola påbörjas 1978.Under hösten 1977 skall databaserna läggas upp. För att driftorganisationenskall vara väl inlrimraad före driftstart av AFB-systeraet krävs alt huvuddelenav de anställda inom ADB-driftsektionen rekryteras . 1976/77: 25 37 Schablonmässiga beräkningar av kostnader visar attkoslnaderna för tillkommande personal uppgår tiU ca 6,7 milj. kr. närADB-sy-sleraen för taxering och uppbörd är tagna i drift. Införande avADB-system för arbetsgivaravgifter, mervärdeskatt m. m. under perioden19791981 beräknas kräva ett personaltUlskott inom ADB-driftsektionenmotsvarande av det nu föreslagna. Vid beräkning av kostnaderna harhänsyn tagits till att vissa funktioner i nuvarande organisation överförs till sektionen för ADB-drift. Enligt beslut skall ett nyttADB-system för folkbokföring och beskattning utvecklas med den inriktning somangavs i prop. 1975: 57 och raed beaktande av vad skatteutskottet anförde isitt betänkande 1975: 32. I beslutet sägs att det nya systemet skall bygga påblandad regional och central registerföring med den regionala delen förlagdtill länsstyrelserna och den centrala delen till . Anledningen till alt det behövs ell nytt ADB-system är,som framgår av prop. 1975: 57, att det nya administrativa systera inombeskattnings-väsendet, varom också beslutat, i mycket hög grad kommeratt bygga på ett starkt datorstöd. Produktionsstarlen för det nya ske . Detta förutsätter dels att den centraladatorutrustningen installeras hos i god lid , dvs.under år 1977, dels att en särskUd organisalion för den centrala ADB-driftenbyggs upp inom verket. Datorutrustningen koraraer att levereras successivtunder med början . För att handha installeradutrustning och för alt planera och detaljutforma ADB-driften behöverADB-driftorganisationen till stor del byggas upp redan under innevarandebudgetår. och statskontoret föreslår attADB-driftorganisationen därefter byggs ut i takt med att olika systeradelar tasi drift. Enligt nuvarande planer innebär detta att utbyggnaden skulle pågå t.o. Vad gäller slällning ochinplacering delar jag och statskontorets uppfattning att denbör ingå sora en särskild enhet inora . Viss personal vid andra enheter inom avdelningen kan därvid förasöver till den nya ADB-driftenhelen. Enligt och statskontoret skallADB-driftorganisationen efter uppbyggnadsperiodens slut bestå av närmare 90personer. De årliga lönekostnaderna för dessa kan beräknas uppgå till ca 6,7milj. Ungefär hälfien av personema bör tillföras underinnevarande budgetår, vilket innebär en lönekostnad av ca . Jag förordar att koslnaderna för denna personal /77 får h:,stridas genora raerbelaslning av sjunde huvudtitelnsför- 1976/77: 25 38 Detta anslag har för nämnda budgelår förts upp istatsbudgeten med . För senare budgetår får erforderliga raedelbegäras i de årliga anslagsframställningarna. Det blir då aktuellt att taställning till omfattningen av hos . Med hänvisning tUl vad jaghar anfört hemställer jag att regeringen föreslår