prop · G003135 · 1976-12-31 00:00:00 — Vad som krävs för att en sammanslutning skall anses ulgöraen ideell förening har därför i prakliken kommit att avgöras av de allmännadomstolarna. Praxis kan sammanfattningsvis sägas ha intagit den ståndpunktenall en förening, som inle avser all genom ekonomisk verksamhet främja sinamedlemmars ekonomiska intressen, får rättskapacitet som ideell förening underförutsättning atl den antagit stadgar och valt styrelse. Av föreningens firmaoch stadgar skall framgå föreningens ändamål och verksamhetens art. fär rällskapacilet innebär bl. a. all avtal, som ingås avföreningen, endasl binder föreningen. Föreningens borgenärer kan alltså inlevända sig mol de enskilda medlemmarna om föreningens tillgångar inte skulleräcka för alt betala föreningens skulder. De ideella föreningarna kan indelas i tvåhuvudgrupper. Till den första gruppen hör föreningar som har annal ändamål änatl främja sina medlemmars ekonomiska intressen. hör föreningar förreligionsutövning, politisk verksamhet, vetenskaplig forskning, välgörenhet,sällskapsliv och idrott. Föreningar av della slag torde i allmänhel bedrivaideell verksamhet men ingenting hindrar atl de också bedriver t, ex. jordbrukeller rörelse. Den andra gruppen beslår av föreningar som pä annat sätt ängenom ekonomisk verksamhet syftar lill att främja medlemmarnas ekonomiskaintressen, t, ex. arbetsgivarföreningar, fackföreningar ochbranschorganisationer. Alt en ideell förening har rättskapacitet medförbl. a. att föreningen ulgör ett självständigt skaltesubjekl. Detta gäller bådevid inkomsttaxeringen och förmögenhelstaxeringen. Såväl den kommunala somstatliga inkomstskallen är proportionell. Vid laxeringen till slatliginkomstskatt är skattesatsen av den beskattningsbara inkomsten. Statligförmögenhetsskatt utgår med 1,5 "/ooav den del av den beskattningsbaraförmögenheten som överstiger , dock lägst en krona. förekommer inte i skatteförfaltningarna. De beskattningsreglersom gäller för ideella föreningar fär därför hämtas från gruppen "övrigajuridiska personer" eller - i vissa fall - från vad som är föreskrivet förföreningar med särskilt angivna ändamål. Vid laxeringen lill kommunalinkomstskatt gäller följande. 53 S 1 mom. d) kommunalskattelagen (1928:370),KL, innehåller en föreskrift om all vissa sludentsamman-slutningar medoffenlligrättslig karaktär inle skall eriägga inkomstskatt för annatän inkomsl av fastighet. Enligl 53 S I mom. e) KL är kvalificerat allmännyttigaföreningar - under förutsättning all de inte tillgodoser medlemmarnasekonomiska intressen -skattskyldiga endasl för inkomsl av fastighet och rörelse.Till denna förmånsbehandlade krets av föreningar hör bl. a. trossamfunden samlföreningar med ändamål att främja 1976/77:135 28 vårdoch uppfostran av barn eller all lämna understöd för undervisning ellerutbildning. Av 53 S 1 mom. I)KL framgår slutligen all föreningar,som inte omfattas av bestämmelserna under d) och e), nr skattskyldiga för allinkomsl som de förvärvar här i riket eller utomlands. Enligt 6 S 1 mom. b) lagen (1947:576) om statliginkomstskatt, , är en ideell förening i princip .skyldig att erlägga statliginkomstskatt för alla sina inkomster. Från denna huvudregel finns dock - ilikhet med vad som gäller vid den kommunala taxeringen - vissa undantag. Enligt7 S första stycket e) SI är sammanslutningar av studerande som avses i 53 S 1mom. d) KL helt befriade från slatlig inkomstskatt. En förening ,som enligt 53S 1 mom. e) KL skall beskattas kommunalt för endast läslighets-och rörelseinkomsler,ärvid taxeringen till statlig inkomstskatt frikallad från skattskyldighet förannan inkomst än inkomst av rörelse. Kommunalskatt beräknas enligt 2 S KL på grundval avinkomst och garantibelopp för fastighet. Garantibeloppet, som är av faslighetenstaxeringsvärde, utgår dock bara för skattepliktig fastighet. Enligl 5 S KLundantas åtskilliga typer av fastigheter från skatteplikt. a. byggnader-med tillhörande tomtområden-som tillhör i 53 S 1 mom.e)KL angivna kvalificerat allmännyttiga föreningar, om byggnaderna är avsedda förlöreningarnas verk.samhet Vidare är nykterhetsföreningars byggnader undantagnafrån skatteplikt, om byggnaderna är avsedda för nämnda föreningars verksamhet.Skattefria är även vissa kyrkobyggnader och bönehus om de används för offentliggudstjänst. Enligt 54 S K.L och 7 S SI är ägare av .sådanfastighet, som nämns i 5 S I mom. KL, frikallad från skattskyldighet förinkomst av fastigheten genom dess begagnande för de ändamål som avses i nämndamoment. Liksom flertalet ideella föreningar är idrotts- ochgymnastikföreningar oinskränkt skattskyldiga för sina inkomster, 1 fråga ominkomsl av rörelse som består i anordnande av idrollstävlingar, försäljning avidrollsmärken eller liknande verksamhet finns emellertid särskilda bestämmelseri punkt 13 av anvisningarna lill 29 S KL. Beslämmelserna innebär i princip altidrolts-och gymnastikföreningar vid inkomstberäkningen får avdrag inte bara fördirekta omkostnader utan även för kostnader som endast indirekt eller delvishaft betydelse för intäkternas förvärvande och bibehållande. En idrottsföreningkan t. ex. frän överskott av tävlingsverksamhet dra av koslnader förungdomsverksamhet och administration. Avdrag medges dock inle för kostnad sombeslritts med skattefritt statligt eller kommunalt bidrag eller med skattefriinkomst av lotieriverksamhel. Av det sagda framgår alt flerlalei ideellaföreningar är oinskränkt skallskyldiga för all inkomst av skattepliktig natur.Varje ideell förening skall därför - om inte annat är föreskrivet - taxeras ochbeskattas för sina inkomsler. Beräkningen av inkomsten av varje förvärvskällasker pä några undantag när på samma sätt som vid beräkningen av en fysiskpersons inkomster. Undantagen hänför sig bl. a, till alt fysisk person - men ej Prop.1976/77:135 29 föreningaroch andra juridiska personer - vid beräkning av inkomsl av schablontaxeradfastighet och inkomst av kapital kan få ell extra avdrag med högst 1000 resp.800 kr. (se 25 S 3 mom. och 39 S 3 mom. KL). Även fastställande av ideellförenings laxerade inkomsl sker i stort i enlighel med vad som gäller förfysisk person. Däremol får endasl fysiska personer grundavdrag (50 S KL).Ideell förenings beskattningsbara inkomsl, dvs. del belopp pä vilket självaskatten beräknas, sammanfaller därför med föreningens taxerade inkomst. Det förhällandet all en ideell förening på del helataget beskallas efter samma grunder som en fysisk person hindrar inle alt detvid taxeringen av ideella föreningar kan uppkomma frågor som sällan elleraldrig är aktuella vid taxering av andra rättssubjekt. Av slor betydelse är bl.a. behandlingen av influtna medlemsavgifter. Som huvudregel gäller alt dessainte ulgör skattepliktig inkomst för föreningen (se anvisningarna lill 19 SKL), I konsekvens härmed saknar medlemmen avdragsrätl för avgiften. Om etlbelopp som har betecknats som medlemsavgift utgör en direkt ersättning för t.ex. ett arbete som föreningen utfört, kan dock avgiften undanlagsvis bedömassom skattepliktig intäkt av rörelse för föreningen och avdragsgill omkostnadför utgivaren (jfr RÅ 1934 ref 18), Anslag och bidrag som ideella föreningar mottagerfrån offentlig myndighet, andra organisationer eller privatpersoner är normaltskattefria. Endasl om föreningen bedriver näringsverksamhet och anslaget ellerbidraget lämnats för att täcka avdragsgilla koslnader i denna verksamhet, tordede mottagna medlen utgöra skattepliktig intäkt för föreningen (jfranvisningarna till 19 § KL). Vid taxering av ideell förening kan frågan kommaupp humvida överskott från fester, tävlingar, lotterier m. m. är avskattepliktig nalur (inkomst av rörelse). Här kan anföras att inkomster avenstaka välgörenhetsfester i flera fall ansetts vara skatleftia (se t. ex. RÅ1960 ref 29 och RÅ 1966 ref 3). Överskott vid danstillställningar ochidrollstävlingar som anordnats av idrottsföreningar har dock beskattats sominkomst av rörelse. Om en ideell organisation anordnar ett vanligt lotteri äröverskottet normall inte skattepliktigt. Däremol bedrivs bingo i regel päsådant sätt all verksamhelen är att bedöma som rörelse i KL:s mening. Dellagäller även om den ideella organisationen inle själv svarar för de yttrearrangemangen utan anlitar etl serviceförelag för detta ändamål. En ideellförening, som fåll tillstånd atl anordna bingo, torde således vara skattskyldigför föreningens vinst på gmnd av spelet. Vid taxeringen är dock den spelskallsom ulgår enligl lagen (1972:280) om skatt pä spel - 5 96 på omsättningen -avdragsgill (se prop. 1972:128 s. 57). Ideella föreningar är enligt 6 § I mom. b) lagen(1947:577) om statlig förmögenhetsskatt, , i princip skallskyldiga för förmögenhet som de ägt vid beskattningsårets utgång. 1 den mån ideellförening är befriad från skyldighet alt erlägga statlig inkomstskatt ärföreningen dock undantagen 1976/77:135 30 En ideell förening som vid laxeringen till statliginkomstskatt är skattskyldig endast för rörelseinkomsier, skall således inteförmögenhetsbeskallas för annal än eventuella tillgångar i rörelsen. Om en ideell förening är skyldig att eriäggaförmögenhetsskatt, skall värdet av tillgångar och skulder beräknas påsedvanligt sätt. Förmögenhetsskatten är proportionell och utgör 1,5 °/oo av dendel av den beskattningsbara förmögenheten som överstiger , dock minslen krona. Reglema om beskattning av ideella föreningaröverensstämmer i stort sett med vad som är föreskrivet för stiftelser. Ävenstiftelser är således i princip oinskränkt skattskyldiga för inkomst ochförmögenhet. som är kvalificerat allmännyttig är emellertid-undersamma förutsättningar som en ideell förening - vid taxeringen till kommunalinkomstskatt skallskyldig endasl för fastighets- och rörelseinkomster ochstatligt endast för rörelseinkomsier. av delta slag är vidareinte skyldig att eriägga förmögenhetsskatt för andra tillgångar än sådana somär nedlagda i rörelse. Utredningen konstaterar att bilden av ideellaföreningars beskattning är ganska splittrad. Nuvarande regler kännelecknasenligt utredningen inte bara av långtgående kategoriindelning med däravföljande gränsdragningsproblem. Till della kommer att del ofta är besväriigtatt tillämpa de regler som gäller för en viss grupp. Om en ideell förening ärskattskyldig enbart för viss inkomsl är det - anför utredningen - t. ex, oftanödvändigt alt fördela föreningens administrationskostnader mellan denskattefria delen och den skallepliktiga delen av verksamheten. De olika slag avverksamhet som ideella föreningar bedriver för all finansiera sill arbele, t.ex. bingospel, fester, basarer etc, ger enligt utredningen också upphov tillsvåriösta skallefrågor. Del i direktiven framställda önskemålei omenhetligare beskattningsregler skulle enligl ulredningen bäst tillgodoses omsamma beskattningsregler infördes för alla grupper av ideella föreningar. Någonspeciell skallelindring anser ulredningen emellertid inle vara motiverad för t.ex. branschföreningar. En identisk skattebehandling av alla ideella föreningarskulle därför inte kunna utformas på annat sätt än att varje förening bliroinskränkt skattskyldig oavsett vilket ändamål föreningen har. En regel avdetta innehåll kan enligt ulredningen visseriigen ses som ett uttryck förprincipen all ideell verksamhet skall stödjas genom direkta bidrag och integenom skatteförmåner. För ett stort antal ideella organisationer skulle detemellertid vålla betydande problem om skattskyldigheten utvidgades. De ökadeskaileinläk-terna skulle enligt utredningens uppfattning inle heller slå irimlig proportion till det merarbete som är förenat med kontrollen ochuppbörden av skatten. Av dessa skäl finner sig utredningen inte kunna föreslåall samlliga kategorier av ideella föreningar skall beskattas på samma sätt. uppfattning kan kravet på enhetligare regler tillgo- 1976/77:135 31 dosespå ett godtagbart sätt om de ideella föreningarna delas upp i två grupper. första gruppen skall ingå föreningar som uppfyller ett på visst sättangivet krav på allmännytta. Föreningen som tillhör denna grupp bör enligtutredningen i skattehänseende behandlas lika och förmånligare än övriga ideellaföreningar. Föreningar som tillhör den andra gmppen föreslås vara oinskränktskattskyldiga för inkomsl och förmögenhet. Denna gmpp kommer i första hand atlomfatta branschföreningar och andra föreningar vars huvudsyfte är atltillvarata medlemmarnas ekonomiska intressen. Vid indelningen av de ideella föreningarna i enförmånsbehandlad gmpp och en grupp för övriga ideella föreningar kan enligtutredningen olika lösningar komma i fråga. En lösning är att med förebild avbestämmelserna i 53 § 1 mom. e) KL låla en förmånsbehandlad förening bli frifrån skatt för viss inkomsl (t. ex. kapitalinkomster) men skattskyldig förannan inkomst (t. ex. rörelseinkomster). En annan möjlighet som utredningendiskuterar är att schablonbeskatta vissa ideella föreningar Ett tredjealternativ är enligt ulredningen att för den gynnade gmppen öppna möjlighettill full befrielse från inkomst- och förmögenhetsskatt. Ulredningen erinrar om att den begränsadeskattskyldighet, som gäller enligt 53 § 1 mom. e) KL (och motsvarandeföreskrifter i SI och SF), är förbehållen kvalificerat allmännyttiga ideellaföreningar. Enligt utredningens uppfattning skulle det i och för sig varamöjligt all få enhetligare beskattningsregler om rätten till inskränkning avskallskyldigheten utvidgades till att omfatta även nykterhetsföreningar,handikappföreningar och andra föreningar med allmännyttigt syfte. Den i 53 § 1 mom. e) KL valda konstmklionen anserutredningen emellertid vara förenad med betydande nackdelar. Som tidigareanförts förutsätter denna konstmktion att del går atl fastställa om en visskostnad hänför sig till den skattefria eller den skattepliktiga delen avföreningens verksamhet. En annan nackdel är enligl utredningen atl underskott,som uppkommer i skaltebefriad verksamhet, inte kan kvittas mot överskoll avskattepliktig verksamhet. Som exempel anger utredningen att en ideell förening,som beskattas enligt 53 § 1 mom.e) KL, är befriad från skall för inkomst avfastighet som är avsedd för föreningens ideella verksamhet. Inskränkningen iskattskyldigheten får lill konsekvens alt föreningen inle har rätl att kvittaunderskott på grund av faslighelsinnehavet mot skattepliktig inkomst av annanförvärvskälla, t. ex. rörelse. Skattefriheten för faslighelsinnehavet är idetta fall alltså till nackdel för föreningen. Utredningen är negativt inställd lill enschablonbeskattning av ideella föreningar. Föreningarnas verksamhet är enligtulredningen av så skiftande natur alt det blir ulomordenlligl svårt all utformaen schablonregel som tar erforderiig hänsyn till förhållandena i del enskildafallet. Vid bedömning av om förmånsbehandlingen kaninnefatta full befrielse från inkomst- och förmögenhetsskatt bör man enligtulredningen beakia storieken av de belopp som ideella föreningar enligt nuvaranderegler betalar i Prop.1976/77:135 32 Utredningen har genomfört en undersökning av samtligaideella föreningar som vid taxering varit upptagna itaxeringslängdernas s. k. C-längd (i C-längden registreras alla ideella föreningarsom är eller kan väntas bli skyldiga all erlägga inkomsl- ellerförmögenhetsskatt). C-längd fanns omkring 15 000 ideella föreningar.En mindre del av dessa var branschföreningar, arbetsgivarorganisationer,fackföreningar och andra föreningar med huvudändamål alt tillgodosemedlemmarnas ekonomiska intressen. Återstoden - omkring 12 400 - var ideellaföreningar med mer utpräglat allmännyttigt ändamål,dvs. trossamfund,idrottsföreningar, nykterhetsföreningar, handikappföreningar, politiskaföreningar m. m. Dessa föreningar betalade enligt utredningens undersökningsammanlagt omkring 10 milj, kr. i inkomstskatt och omkring 0,5 milj. kr. Den genomsnittliga skatten per förening understeg således I000 kr. Enligt utredningen visar den genomfördaundersökningen att de belopp som betalas i skall av allmännyttiga ideellaföreningar har mycket liten betydelse för statens och kommunernas ekonomi.Beloppen molsvarar endasl en liten del av de bidrag som föreningar uppbär fråndet allmänna. Detta talar enligt utredningen för atl inkomsl- ochförmögenhetsskatten kan slopas för ideella föreningar som har etl allmännyttigtsyfte och driver en verksamhet i enlighet med della ändamål. Ulredningenframhåller all en lösning av delta slag är överiägsen andra allernaliv i frågaom möjligheten att uppfylla direktivens krav på enhetligare och enklareskatteregler. De fördelnings- och kviitningsproblem som är förenade medpartiell skattefrihet skulle t. ex. hell bortfalla. Utredningen är medveten om atl det frånprincipiella utgångspunkter kan riktas kritik mot ett syslem som innebärskattefrihet för en slor gmpp ideella föreningar. En sådan ordning kan enligtulredningen sägas slå i slrid mol gmndsalsen alt ideell verksamhet inle börslödjas genom befrielse från skaller eller avgifter ulan genom direkta bidrag.Utredningen erinrar t. ex. om alt under senareår avslagit förslag om all ideella organisationer skall få lindring av ellerbefrielse från allmän arbetsgivaravgift. Det föreligger emellertid enligl utredningensmening en väsenllig skillnad mellan befrielse från inkomsl- ochförmögenhetsskatt och befrielse från allmän arbetsgivaravgift eller andraindirekta skatter och avgifter. Arbetsgivaravgiften är en del avarbetsgivarens lönekostnad. Ulredningen anför vidare alt man vid fastställandeav arbetsgivaravgift, mervärdeskatt m. m. inte lar hänsyn lill om denbetalningsskyldige är ell enskili eller offenlligl rättssubjekt. Av dessa skälkan de administrativa mlinerna i samband med fastställande och uppbörd av dessaskatter göras förhållandevis enkla. Atl införa förmånligare regler för enspeciell kategori juridiska personer -exempelvis vissa ideella föreningar -skulle enligt ulredningen i hög grad komplicera dessa syslem. Prop.1976/77:135 33 Motsvarande situation föreligger enligtutredningens uppfattning inle vid inkomst- och förmögenhetstaxeringen. Avgörandeför skattens storiek är här dels vilken kategori den skattskyldige tillhör(fysisk person, aktiebolag, ideell förening osv. ), dels det samlade resultatetav den skaltskyldiges ekonomiska verksamhet under beskattningsåret. Utredningenanser inle all den diskuterade omläggningen av ideella föreningars beskattningmedför att skattesys-lemels uppbyggnad rubbas. En omläggning av ideella föreningars beskattningväcker enligt utredningen också frågan om behovet av att ändra reglerna förstiftelsernas beskattning. F. n. beskattas ideella föreningar i allt väsentliglpå samma sätt som stiftelser. Båda slagen av rättssubjekt är i principoinskränkt skattskyldiga såvida inle de i 53 § KL och motsvarande stadganden iSI och SF uppställda kraven på skattelindring är uppfyllda. Utredningenkonstaterar att denna likabehandling upphörom ideella föreningar- men intestiftelser med motsvarande ändamål - helt befrias från skatt och att skillnadenblir än större om - som anges i företagsskatteberedningens direktiv - de förstiftelser gällande villkoren för skattelindring skärps. Ulredningen anser emellertid inte att det finnsnågot som hindrar alt ideella föreningar skattemässigt behandlas förmånligareän stiftelser med samma ändamål. En vidgad skattefrihet för ideella föreningarbehöver alltså inte kräva atl reglerna för stiftelsers beskattning ändras.Utredningen motiverar detta med att ideella föreningars verksamhet är byggd påde enskilda medlemmarnas aktiva insatser. Alt i sådana fall beskatta t. ex.överskoll av anordnade tävlingar eller mindre kapitalinkomster kan enligtulredningen i många fall framstå som obilligl. 1 en stiftelse har däremotstiftelsekapitalet som regel en central position. Omfattningen av stiftelsensverksamhet beror således i regel inte på enskilda personers ideella arbete utanpå det förvaltade kapitalets storlek. Utredningen framhåller också alt avsiktenmed en stiftelsebildning kan vara atl hålla samman en förmögenhet.Förvaltningen av och kontrollen över förmögenheten kan i dessa fall för stiftarenframstå som lika viktiga uppgifter som att tillgodose det ändamål som angivitsi stadgarna. Till detta kan enligt utredningen läggas alt en stiftelse ofta harstörre möjlighet än en ideell förening all förhindra att utomstående får insyni verksamheten. Någon speciell grupp av personer -motsvarande medlemmarna i enförening - som har ett naturiigt intresse att granska en stiftelses förvaltningfinns normall inte. Enligt ulredningen kan del ibland vara svårt allavgöra om en viss tillgång, 1. ex. ett banktillgodohavande, bildar en stiftelseoch därmed ett självständigt skattesubjekt eller om tillgången skall ansesutgöra en del av en ideell förenings förmögenhet. Gränsdragningsproblem avdetta slag kan t. ex. uppkomma om en person, som skänker medel till en ideellförening, lämnar särskilda föreskrifter om hur de donerade medlenskall användas. Om föreskrifterna angående medlens användning är utföriiga ochinte helt identiska med föreningens ändamål anses - anför ulredningen - 3 1976/77. 1976/77:135 34 normalten särskild stiftelse ha bildats. Föreningen får då ställning enbart somstiftelsens förvaltare. enligt donalionsvillkoren själv bestämmahur medlen skall disponeras, behandlas däremot dessa enligl utredningen i regelpå samma sätt som annan egendom som föreningen har. En person som önskar stödjaviss ideell verksamhet kan alltså ofta antingen skänka medel direkt till enbefintlig ideell förening eller bilda en ny stiftelse och därvid föreskriva allstiftelsen skall förvaltas av föreningen. Det anförda leder utredningen till slutsatsen attdet inte existerar någon skarp gräns mellan ideella föreningar och stiftelser.Utredningen anför alt del av denna anledning kanske kan synas olämpligt attutvidga skattefriheten för ideella föreningar utan alt göra motsvarandeändringar beträffande stiftelser. Ulredningen finner dock denna invändning varamer av teoretisk än av praktisk natur. De förmånligare skattereglerna börnämligen enligt utredningen omfatta endast sådana föreningar vilkas ideellaverksamhet bygger på medlemmamas aktiva insatser Någon svårighet alt skiljamellan sådana ideella föreningar och stiftelser torde enligt utredningens uppfattninginle föreligga. Utredningen föreslår mol den bakgrund som harredovisats atl ideella föreningar som uppfyller vissa angivna villkor skall blihelt befriade från inkomst- och förmögenhetsskatt. Villkoren gäller bl. a.ändamålet enligt föreningens stadgar, hur verksamheten faktiskt bedrivs,villigheten att anta nya medlemmar samt sambandet mellan föreningens intäkteroch den ideella verksamheten. Föreningar som inte uppfyller samtliga krav påskattefrihet föreslås bli oinskränkt skattskyldiga. Något förslag om ändring avreglerna för beskattning av stiftelser läggs inte fram. En följd av utredningens förslag för beskattning avideella föreningar -antingen oinskränkt skattskyldighet eller full skattefrihet- är att den särskilda omkostnadsregeln för idrotts- och gymnastikföreningarslopas. Därmed försvinner också föreskriften om att avdrag inte får medges föromkostnad som bestritts av skattefritt statligt eller kommunalt bidrag ellerskattefri inkomst av lotteriverksamhet. Den av utredningen valda principlösningen att delaupp de ideella föreningarna i en gmpp oinskränkt skattskyldiga föreningar ochen gmpp helt skattebefriade föreningar har fält etl blandal mottagande avremissinstanser inom skatteförvaltningen. I så gott som samtiigaremissyttranden som avgetts av företrädare för förenings väsendet lillstyrksdäremol utredningens förslag i denna del. Ä5Koch länsstyrelserna i och Jönköpingslän anser att förslaget inte bör läggas till grund för lagstiftning. RSVanTöratt enbart det förhållandet att ideella föreningars taxeringar är låga interimligen kan las till utgångspunkt för skattefrihet. Enligt RSV kan det ocksåbefaras alt en fullständig 1976/77:135 35 skattefrihetför ideella föreningar i längden leder till kontrollsvärigheler förmyndigheterna samt slentrianmässig syn på skyldigheten att lämna uppgifter hosföreningarna.