prop · G003123 · 1976-12-31 00:00:00 — Eftersom dessa varor i belydande omfattning köpspå avbetalning befarar alt kommitténs förslagkommer atl tvinga många konsumenters efterfrågan bort från svenskakvaliielsvaror mot billigare och sämre varor, ofta av utländskt ursprung,vilket skulle medföra än mer ökade svårigheter för den svenskakonfektionsindustrin. Också indusiriförbu/id, grossistförbundoch samt Elinderska Conto Företagen framhåller i dettasammanhang de svårigheter som kommitténs förslag rörande gränsvärdet skullemedföra för den svenska teko-industrin, som till följd av det höga svenskakostnadsläget nödgats satsa på hög kvalitet och design som konkurrensmedel iförhållande till de ofta billigare importvarorna. Enligt organisationerna kansysselsättningen inom branschen påverkas negativt. Även handelskammare och /SR anser atlgränsvärdet bör bestämmas i lag, såsom en bråkdel av basbeloppet så att detblir indexreglerat genom basbeloppets förändringar. /SR framhåller dock allsådana förändringar av tekniska skäl inle bör förekomma vid annan lidpunki änårsskifte. i , handelskammare,SHIO och Husmodersförbundei Hem och Samhälle anser att gränsvärdet bör ulgöraminst av basbeloppet. anser attlagen bör ange ett lägsta gränsvärde, som regeringen inte för underskrida, samlall delta bör sättas väsentligt högre än kommillén föreslagil. I anslutninghärtill framhåller föreningen att del av kommittén föreslagna högstagränsvärdet innebär atl de föreslagna reglerna kommer alt omfatta åtaganden sominle kan anses betungande. föreslår alt gränsvärdethöjs lill minsl 25 proceni av basbeloppel. Handelskammaren i ochVästmanlands län anser alt regeringen frill bör få beslämma gränsvärdel. Flera remissinslanser lar upp frågor rörande vissaenskildheter i de föreslagna reglerna om kontantinsats. framhåller att avgränsningenmellan köp och andra avtal är betydelsefull med hänsyn inte minst tillstraffhotet mot den som överträder 5 8 i den föreslagna konsumentkreditlagen.Enligt köplagsutredningen kan dock tvekan uppstå. Utredningennämner som exempel att en säljare av monleringsfördiga trähus förmedlarlångvarig kredil på förmånliga villkor mol säkerhet i pantbrev i köparensfastighet. Sådan kredit blir inte möjlig enligl lagförslagel. Åtar sig säljarenäven uppförande av huset, kan det enligt köplagsutredningen bli fråga om annalän köp och i så fall gäller inte 5 8 (bortsett från de fall där 22 8 ärtillämplig), men frågan om avtalels nalur blir ofta myckel svårbedömd. Professorn anser i sill avFinansieringsförelagens förening åberopade yttrande atl del inle sakligt kanmotiveras att högsia tillåtna kreditbelopp skall beräknas med utgångspunkt ivarans konlanlpris och inte i det belopp för vilket varan kan köpas påavbetalning. Vahlén påpekar vidare atl kommitténs beskrivning av under vilkaförhållanden det skall anses föreligga avtal om flera kreditköp vid sammatillfölle (5 8 andra stycket förslaget till konsumentkreditlag) är oklar. Sistnämnda bestämmelse berörs också i andrayttranden. i disiriki anser alt bestämmelsenär så lätt att kringgå atl den inte fyller någon funktion och därför börutgå. 1976/77:123 268 ElinderskaConto Företagen anför liknande synpunkter. Svenska postorder-föreningenhänvisar till kommitténs motivuttalande all inköp på olika avdelningar i etlvaruhus som regel inle bör anses som köp vid samma tillfölle. Föreningenförklarar sig förutsätta att poslorderföreiagen/postordervaruhu-sen behandlaspå samma sätt som andra varuhus och all inköp från olika avdelningar i enpostorderkatalog således inle skall anses som köp vid samma tillfälle. och Svenska reklambyråförbundei framhåller atlbestämmelsen kan tolkas godtyckligt och atl den dessutom kan innebära atlfrågan om kontantinsats blir beroende av vilkel inköpsställe konsumenten väljerGörs t. ex. flera inköp samlidigt i en mindre ekipe-ringsbulik blir densammanlagda summan av inköp av olika varor av såväl ekiperings- somkonfektionskaraklär - oavsett om de har naturiigt samband eller inte -avgörande för om kunden skall avkrävas en kontantinsats vid självaköptillfället. Om motsvarande köp görs på olika avdelningar i etl varuhus ochnågot naturiigt samband inle föreligger mellan inköpta varor behöverkontantinsats inte uttagas, om ingeidera köpel överstiger gränsvärdet. och förbundet skulle en slor del av dessa problem försvinna genom enhöjning av gränsvärdel för krav på kontanlinsats till exempelvis avbasbeloppet. Liknande synpunkter - dock inte i fråga om effekterna av enhöjning av gränsvärdet - anförs av AB Konto. kronofogdemyndigheten i Göteborgsdisiriki, Föreningen och bilkreditnämnden påpekar altkommittén inte har berört frågan i vad mån kontantinsatsen skall kunna eriäggashelt eller delvis genom all köparen lämnar en vara i byle, hovräil utgårfrån alt kontantinsatsen skall kunna erläggas hell eller delvis genom attköparen lämnar en vara i byte. Värderingen av inbytesobjeklet komplicerar dåytteriigare beräkningen av kontanlpriset. Från tillämpningen av förordningen(1959:575) med föreskrifter om vissa betalningsvillkor vid yrkesmässigförsäljning av bilar har hovrällen den erfarenhelen alt övervärdering avinbylesobjekt ofta är myckel svår att styrka. Även NO framhåller attvärderingen av inbylesvaror i relation lill kontanlinsalskravet är ellsvårbemästrat problem som kräver vidare överväganden. Bilkreditnämndenframhåller att det f, n, inte torde vara ovanligt alt bytesvaror lämnas vid köpav TV-apparaler, bålar, m, m. Medges enligt den föreslagnakonsumentkredillagen alt kontantinsatsen hell eller delvis får betalas i dennaform möter en rad tillämpningsproblem som måsle beaktas i del fortsattalagstiftningsarbetet. lämnar flera exempel på delta från sinlillämpning av avbelalningsöverenskommelsen för bilbranschen. En inombilhandeln vanlig företeelse utgör sålunda övervärdering av inbytesbilen. Tasdenna upp till för högt värde och tillskjuls inte kontant likvid i motsvarandemån uppkommer brist i fråga om kontantinsatsens reella värde, Atl dettaförfaringssätt är så utbrett förklaras ofta av det psykologiska faktum atlköparen är mera intresserad av det inbylespris som åsälts hanstidigare bil än den mellanskillnad som han får belala, Inle sällan genomförsdärför affären så att även försäljningsobjektets pris "hissas"varigenom affärens resultat, sett från säljarens synpunkt, blir detsamma. Omtransaktionen be-räkningsmässigl förs ned lill sina "rätta värden"framkommer som regel det faktum atl kontantinsatsen inte har blivit fulllbetald. I andra fall rör det sig om mer eller mindre medvetna chansningar ifråga om inbytesbilens kondition. Man har alltså inte iakttagit denundersökningsplikt som bort 1976/77:123 269 kommai fråga enligt god köpmannased. En bristfällig bil har inte vid inbytet haftdel värde som fordrats för all konlanlinsalsen skulle bli uppfylld. Tillsynenav avbetalningsöverenskommelsens efterievnad och bilkreditnämndens prövningförsvåras i dessa fall av atl utredning måste införskaffas om de olikaobjektens rätta värde, bilarnas tidigare och senare öden, olika omständighetersom kan påverka värdeuppgång eller värdenedgång, t, ex. reparationer och andrapåkostnader resp. lång lagringslid, skador efter inbylel, rabattgivning osv.Ofta kommer prövningen att få avse en kedja av transaktioner, varvid de bokfördavärdena sällan kan tjäna som ledning. I sista hand får prövningen göras utifrånde erfarenheter och den sakkunskap som finns företrädd inom bilkreditnämnden, -Den föreslagna 5 8 konsumentkredillagen utesluter enligl bilkredilnämnden intes, k. mellanprisaffärer, dvs. att i köpehandlingen anges endast vilket objektsom säljs, vilket objekt som byts in och vad köparen har alt belala emellan,kontant och genom avbetalningar. Utredning och prövning blir då än merakomplicerad eftersom kontraktet inte ger någon upplysning om försäljningsprisoch inbytespris ulan endast om mellanskillnaden. Med utgångspunkt frånkreditbeloppet, som alltid brukar kunna fastställas, är det emellerlid möjligtatl utreda hur affären går ihop inom de föreskrivna ramarna. Visar del sig dåatt försäljningsobjekt och inbytesobjekt måsle åsättas från marknadsbildenhelt avvikande värden för alt ekvationen skall gå ihop, brukar bilkredilnämndenuldöma vite, - En variant som främst förekommer vid nybilsförsäljning gällernedvärdering av både försäljningsobjekt och inbytesbil. Till slöd för att denföreskrivna kontantinsatsen ändock har blivit betald brukar säljaren åberopaall inbytesbilen vid senare försäljning har inbringat vinst, som börtillgodoräknas den förra affären, har emellertid intagit denståndpunkten atl bestämmelserna om kontantinsats gäller varje avslutad affäroch att vinster i efterföljande försäljningsled alltså inte får åberopas.Ställningstagandet motiveras inte bara av de risker för skatleflykl som föreliggerutan också av svårigheter att bedöma vad som utgör vinst i verklig mening. Överhuvud lagei fordrar den fikliva värdesätlningen - både övervärdering ochundervärdering - långtgående undersökningar. Ofta visar sig affärens rättainnebörd först i slutet av den s. k. byteskedjan. - Att endast inbyiesobjeklelsnettovärde får tillgodoräknas köparen som kontantinsats, dvs. att eventuellareslskulder först skall räknas av på inbytesobjekt, bör enligtbilkreditnämndens mening komma till uttryck i lagtext eller motiv, omlagstiftaren väljer att tillåla annan form för kontanlinsats än likvida medel.Ställning för då las även till frågan huruvida varor av annal slag, tjänster,motfordringar etc, får gå i avräkning på kontantinsatsen, t, ex, begagnad bilvid köp av husvagn, fritidsbål etc. - påpekar vidare alt denföreslagna konsumentkreditlagen inte gäller renodlade konlantaffärer, men blirtillämplig så snart en köpare ges anstånd med betalning mer än en månad. mening bör därför möjligen klargöras atl reglerna gäller ävenom den ursprungliga affören formellt konstrueras som en ren kontantaffär. 1bilbranschen förekommer det att man söker kringgå avbeialningsöverenskommelsensregler om kontantinsats med sådana s, k, kontantkonlrakt, vilka har kombineratsmed sidokrediler, som medför ati del i verkligheten rör sig om enavbeialningsafför, - Beslämmelserna i 1 och 2 88 i den föreslagnakonsumentkredillagen torde enligt bilkredilnämnden innebära att kontantinsatseninte för inbegripa kredit som har lämnats eller förmedlats av säljaren. Förbudmol sådana inle alls ovanliga 1976/77:123 270 kringgåendenbör enligl nämndens mening framgå direkt av ordalydelsen i lagens 5 8, såsom 128 1 mom, andra slyckel i förordningen med föreskrifter om vissabetalningsvillkor vid yrkesmässig försäljning av bilar och 3 8 andra styckel iavbelalningsöverenskommelsen för bilbranschen, framhållervidare atl reglerna i 5 8 konsumentkredillagen lorde omfatta inle bara renakonlraklsförseelser gällande kontantinsatsens storlek utan även faktiskahandlanden från säljarens sida, t, ex. all varan utlämnas till köparen ulan attkontantinsatsen harblivit fullt betald (jfr beiänkandei s. 172 och 194). Densenare situationen är enligl bilkreditnämnden ulomordenlligl vanlig påavbeialningsöverenskommelsens område, dvs. man skriver formellt oantastligakontrakt men den försålda bilen utlämnas trots brist i kontantinsatsen.Förbudet mol utlämnande av varan bör därför enligt bilkreditnämndens meningkomma till klart uttryck i lagiexlen. Liknande anmärkningar kan enligtbilkredilnämnden riktas mol formuleringarna i 5 8 andra och iredje styckenaförslaget till konsumentkredillag, vilka för tanken enbart till renodladekonlraklsförseelser. 1,5.2Maximering av kredittiden Kommitténs förslag att kreditgivaren vid kreditköpinle skall äga medge längre kredittid än stöds eller lämnas ulan erinranav RA, liovräit, RSV,kronofogdemyndigheterna i , , och , stålens induslriverk, hemförsäl/nlngskommittén (majorilelen), leasingutredningen.Malmö kommun (kommunstyrelsens majoritet) och . Nö framhåller att en maximering av kredittiden av utredningsmaterialet atl döma synes bättre anpassad efter rådandeförhållanden än förslaget rörande kontanlinsats. Behovet av avvikelser tordeenligl NO främst göra sig gällande vid mycket stora inköp t, ex, ifråga ombåtar samt vissa reparationer i bosläder, NO påpekar all i sådana fallmöjligheterna till banklån dock synes vara slörre och alt kommittén föreslårdispensmöj-lighel för längre kredittid, Ytteriigare ett alternativ skulleenligl NO vara atl i lagen medge kredittid på t. ex. för inköp över vissbeloppsgräns, förslagsvis knuten lill basbeloppel. Föreningen säger sig kunna acceptera en längsta kreditlid menframhåller att en sådan regel förulsäller all köparen i fråga om vissa avtalhar förmåga all göra relalivt slora avbetalningar och atl regeln kan vållasvårigheter för köpsvaga konsumenter. Det helt övervägande flertalet remissinstanserställer sig emellertid negativa till att i lag fastställs en enda maximigränsför kredittiden vid . Av dessa anser etl stort antal atl en begränsningav kredittiden i enlighet med kommitténs förslag inle gagnar konsumenterna. Svenskahandelskammareförbundel, , handelskammare.SACO/SR, . ,och arentydigt negativa lill all kredittidens längd överhuvud taget lagregleras. Datainspektionen anser att det sakliga innehållet iden av kommillén föreslagna bestämmelsen om längsta kreditlid överensstämmermed rådande praxis på kreditköpsmarknaden utom i vissa fall avseende särskiltdyrbara Prop.1976/77:123 271 varor,såsom större fritidsbålar. Den naluriiga reglering som sålunda sketl, visarenligt datainspektionens mening att behovet av en lagreglering allvariigt kanifrågasättas. De konsumenter, som betros med så stora krediter att längrekredittider än kommer ifråga, lär inte vara i särskilt stort behov avkonsumentskydd på sådant sätt som föreslås. 1 viss konsumentkredit förekommers. k. belalningsfria månader, vanligen eller eljest valfriamånader. Detta synes vara till fördel för konsumenien, men skulle försvåras omförslaget genomfördes. Datainspektionen framhåller all sanktionerna mot den somöverträder bestämmelsen kan medföra alt en kreditgivare underiåler att ge ell ioch för sig berättigat beialningsanslånd som skulle innebära förtängdkredittid, vilket kan åligga honom all göra för atl fullgöra den ickesanktionerade skyldigheten enligt inkassolagen (1974:182) att iakttaga godinkassosed, Enligl dalainspektionens uppfattning bör den föreslagna regelndärför utgå eller väsenlligen mildras. Därmed nås också den fördelen atldispensbesiämmelsen- i 8 8 förslaget lill konsumentkredillag kan undvarassåvitt rör kredittid. Om kredillidsbegräns-ningen likväl anses böra ingå bördispens branschvis eller för vissa varor kunna medges av tillsynsmyndighetensjälv. Allmänt sett torde enligl datainspektionen sådana "särskildaförhållanden" som den föreslagna regeln i 8 8 syftar på ytterligt sällanföreligga om det konsumentpolitiska syftet vidmakthålls. Om bestämmelsen äravsedd som etl konjunkturpolitiskt styrmedel synes delta enligldatainspektionen vara alltför trubbigt för atl ge erfordertig effekt. a. atl de föreslagnareglerna om (kontantinsats och) maximering av kredittiden kan komma att verkadiskriminerande gentemot konsumentgrupper med begränsad likviditet. ÅO avstyrker den av kommittén föreslagnamaximeringen av kredittiden. En begränsning av kredittiden kan enligl KOvisserligen vara befogad i enslaka fall. Obesiridligen blir kreditkostnadernalägre ju kortare kredittiden är. Enligt KO är det dock tveksami om denföreslagna tvåårsregeln kan få någon större praktisk betydelse. Av betänkandetframgår au kredittiderna vid avbelalningsköp och låneköp normall liggerväl och är längre bara vid köp av vissa dyrare kapitalvaror. Regelnkan däremot få som följd att en låginkomsttagare som kanske har vilja ochförmåga atl spara ihop kontantinsatsen lill en dyrarekapitalvara inle alls för möjlighet att förvärva varan, eftersom han inle kaninrymma de höga avbetalningar, som blir följden av tvåårsregeln, i sin budget,KO anser atl mot della knappast kan anföras alt konsumenten slipper högakredilkoslnader genom atl köpet inte blir av. Det kan inte uteslutas atl enkonsument som befinner sig i den situation som beskrivits föredrar all belalakanske i och för sig höga kredilkoslnader framför atl vara tvungen att avståfrån varan eller tjänsten, KO framhåller att del bör beaktas att deninformation som skall lämnas konsumenten före avtalet bör leda till att han fåren realistisk uppfattning om vilken ekonomisk börda som avtalet kommer attmedföra för honom. Med hänsyn härtill och till vad som anförts om förekommandekreditlider måsle enligl KO:s mening nackdelarna med en begränsning avkredittiden från konsumentsynpunkt anses vara större än fördelarna. Konsumenlverkel framhåller alt den föreslagnaregleringen främst kommer att gälla produkter med relalivt lång livslängd. Urekonomisk synvinkel är det enligt teoretiskt väl berättigat attkredittiden kan Prop.1976/77:123 272 räcka under varans hela livslängd. anservisserligen alt så långa kredittider kanske inie bör förekomma i prakliken, menresonemanget leder lill att motsätta sig kommitténs förslag omgenerell reglering av kredittiden. anser del oberättigat atllåla det begränsade antalet misslyckade kreditköp leda lill en allmänförsämring av kreditmöjligheterna även för köpare som klarar av sådana köp. -Såsom lidigare har framgåtl menar dock att det skulle kunnavara av värde alt vid hemförsäljning begränsa kredittiden i enlighet medkommitténs förslag. LO säger sig i princip kunnaacceptera en längsta kredittid , i allt fall för produkter av ickealltför stort värde. För varor och tjänster som represenlerar mer betydandevärden, måste emellerlid enligl LO:s mening en kredittid om högsl två årkännas betungande för det slora flertalet konsumenter, LO anser därför atl delfinns skäl för en längre kredittid i dessa fall. Ett lämpligt gränsvärde kundeenligl LO vara ell basbelopp, TCO, bilindusiri- ochbilgrossistförening och KAK intar i huvudsak samma ståndpunkt men nämner intenågon viss beloppsgräns. Flertalet remissinslanser i övriglanser att kredittiden måste kunna differentieras med hänsyn till olikafaktorer såsom varans art, pris, brukslid och beräknade ekonomiska livslängd,kreditbeloppets storiek och kreditformen. Hit hör etl antal remissinstansersom i denna del ansluter sig till kommitléledamoten reservation,nämligen kronofogdemyndigheten i distrikt, handelskamrarna i Göteborgsoch , handelskammaren i och . handelskammaren iÖstergötlands och , en ledamot av hemförsäljningskommittén(direktören ). en minoritet inom , , . , föreningsbankers förbund. ,Svenska annonsörers förening, Svenska reklambyråförbundei, . För ensådan differentiering av kredittidens längd, med en högre maximitid än ,uttalar sig också hande/skammaren i /, Gol/ands handelskammare,i , köplagsutredningen. SHIO, KF, LRF,, , , MHF, , , , AB , Elinderska Conio Förelagen.Husmodersförbundei Hem och Samhälle föreslår att den av kommittén föreslagnatvåårsregeln görs dispositiv. Flertalet remissinslanser, blanddem flera myndigheter, flera företrädare för särskilt konsumentintressen, fleranäringslivs- och kreditgivarorganisationer och flera företag framhåller atl enlagreglering av kredittidens längd under alla förhållanden bör innehållasärskilda regler som medger förlängning av kredittiden om köparen huvudsakligenulan egen skuld råkar i betalningssvårigheter såsom vid arbetslöshet, sjukdomo. d. Inle minsl från näringslivshåll riktas skarp kritik mot atl kommitténinte har föreslagit sådana regler, vilka skulle ge kredilgivaren möjlighet attvisa köparen hänsyn, NO framhåller i detta sammanhang alt om en maximitid påtvä år skall kunna upprätthållas det i och för sig synes ofrånkomligt all krävaalt den vid avtalets ingående bestämda kredittiden aldrig får överskrida tvåår. Detta hindrar dock enligt NO inte alt anstånd med betalningen bör kunna gespå grund av vissa godtagbara och i lagtexten preciserade omständigheter sominträffat efter köpets avslutande och som inte skäligen kunde förutses viddetta tillfälle. 1976/77:123 273 och framhåller all man vid en eventuelllagreglering av kredittidens längd bör lämna utrymme för kredilgivaren attmedge vissa amorteringsfria månader , t. ex. vid jul- och semesterlid. Några remissinslanser berör vissa enskildheter ikommiiténs förslag rörande begränsning av kredittiden vid kreditköp.Datainspektionen framhåller all bestämmelsen i 7 8 i förslaget tillkonsumentkreditlag utsäger att kredilgivaren ej för medgiva längre kredittidän . Enligt deflniiionen av begreppei kreditgivare iförslagels 2 8 läcker begreppet även frislående kredilgivare som banker m, fl.Del ger - om inte placeringen av 7 8 under rubriken beaktas -enligl datainspektionen intryck av atl t. ex, etlicke lill besläml köp kopplat banklån till konsument inte för löpa med längrekreditlid än . Delta har, framhåller dalainspektionen, inte varitkommitténs avsikt. Sådant lån behandlas i 24 8- Generellt bör dock en lagregelkunna läsas och förstås ulan hjälp av mellanrubriker i lagen, /SR hänvisartill kommiiténs motivuttalanden alt kredilgivaren inle skall lastas, omkonsumenten trots krav inte betalar inom tvåårsfrislen, men atl såväl eltuttryckligt som stillatigande medgivande av förlängd kreditlid är förbjudet.SACO/SR anser alt slora svårigheter uppenbarligen kan uppslå när del gäller atlavgöra vilken uiformning kreditgivarens krav måsle ha haft och atl avslöja renaskenkrav. Hela bestämmelsen förefaller enligl /SR atl bli utomordentligtineffektiv, i vart fall avseende krediter som förlängs efter hand. Synpunkteri denna riktning anförs också av bl, a. köplagsutredningen och menaratt etl godtagande av kommitténs förslag i detta avseendemed all sannolikhet skulle leda till etl stort antal onödiga rättegångar föratt säljaren inte skall riskera att anses ha medgett föriängning avkredittiden. Också professorn uppehåller sig i sitt avFinansieringsförelagens förening åberopade yttrande vid kommiiténsmolivuttalanden alt såväl elt uttryckligt som ett stillatigande medgivande omlängre kredittid bör kunna läggas kreditgivaren till last. Enligt Vahléns meningmåsle sådana subliliteter som viljeförklaringar som avges genom passivitetanses vara mindre lyckade i en konsumentlagsliftning. Vahlén framhåller vidarealt del synes olämpligt att i en konsumentskyddslagstiftning uppställa krav påatl näringsidkaren i vissa fall skall slamma konsumentenoch att man måste skilja mellan å ena sidan det ursprungliga avtalet och åandra sidan vad som senare kan överenskommas i en förändrad situation. EnligtVahlén slår kommitténs hårda ställningstaganden i motsatsförhållande till annanlagstiftning inom konsumenlpakelel. anser att man böreftersträva en formulering av lagtexten i 7 8 förslaget lillkonsumenlkreditlag som innebär alt inte bara rena konlraklsförseelser utanockså faktiska tillåtanden av för lång kredittid kommer att fångas upp. Aureglerna om kredittid genom t. ex. muntliga sidoöverenskommelser kringgås pådetta sätt är enligt bilkreditnämnden inte ovanligt inom bilhandeln. Envariant är atl säljaren redan från början ulan anledning medger amorteringarsom ligger långt under vad som fordras för all avbelalningsbeloppel skallslulregleras inom föreskriven lid. Del förekommer också alt kontraktenföreskriver månatliga inbetalningar med låga belopp och en sista betalning vidkredittidens ulgång med mångfaldigt högre belopp, s, k. tung bakända. Intesällan löses uppkomna betalningsproblem vid amorteringstidens ulgång genom allkontrak- 18Riksdagen 1976/77. 1976/77:123 274 tetskrivs om eller att ålerköp eller bilbyle då sker, brukar isådana fall göra en total bedömning av hur affären har kommit att gestalta sig.Har säljaren inte kunnat visa några skäl för att affären har utvecklat sig somden har ort och kvarstår belydande belopp obetalda vid amorteringstidensutgång, har det anselts utgöra ett förfarande som strider mot syftet medavbetalningsöverenskommelsen för bilbranschen. 1,5,3Särskill angående konloköp och låneköp. Konloköp av annat än varor Åtskilliga remissinstanser tar upp frågan om denföreslagna konsumentkreditlagens tillämpning på konloköp och låneköp.