prop · G00359 · 1976-12-31 00:00:00 — Genomriksdagens beslut om reformering av högskoleutbildningen m, m,(prop, 1975: 9, UbU 1975: 17, rskr 1975: 179) kommer fr, o. m, den 1 juli 1977nya principer atl gälla för behörighet, urval och antagning till sådanutbildning, för studiernas organisation och för högskolans institutionellaorganisation. 1976/77: 59 24 1975: 9 uttalade föredraganden att den vidgade högskolans samhälleligabetydelse motiverar att de grundläggande bestämmelserna för högskolan stadfästsi en högskolelag, 1 lagen borde dessuiom las in beslämmelser om kommunalhögskoleutbildning liksom även eventuella beslämmelser om obligatorisktmedlemskap i studerandesammanslutningar, vilka bestämmelser under allaförhållanden måste regleras i lag. I högskolelagen borde vidare enliglföredraganden ges grundläggande bestämmelser om den verksamhet som bedrivsinom högskolan och om målen för högskoleutbildningen samt huvuddragen iformerna för högskolans planering och ledning: de styrelser och nämnder m.m.som skall finnas lokalt och regionalt, dessas huvudsakliga uppgifter ochprinciperna för deras sammansättning liksom även grundläggande regler omriksrekrytering till högskoleutbildning och därmed sammanhänganderegler om interkommunal ersättning. (UbU 1975: 17) framhöU att förslag om högskolelag måste föreläggas riksdagensenast och atl i lagen skulle regleras många för högskolanfundamentala frågor, vilka vid behandling av lagförslaget skulle fåtillfälle alt diskutera och pröva, för högskolereformen (H 75) har regeringensedermera uppdragit atl med utgångspunkt i beslut utarbeta förslagtill grundläggande beslämmelser för högskolan, bl, a, förslag tillhögskolelag, 1 skriften (DsU 1975: 19) Högskolelag och andra författningarpresenterade H 75 etl utkast till högskolelag, Synpunkler pådelta utkast inhämtades direkt av H 75 från ett stort antal myndigheter m,fl.På grundval av dessa synpunkter reviderade H 75 utkastet lill högskolelag ochredovisade i skrivelse lill regeringen bl. a. förslag tillsådan lag. Förslaget jämte H 75:s kommentarer till detta bör som jag i det föregåendeförordat fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. H75:s reviderade lagförslag innehåller tre huvudrubriker: Allmänna föreskrifter.Högskolans ledning och organisation samt Särskilda föreskrifter. Underrubriken föreskrifter finns regler om verksamheten inom högskolan ochom de allmänna målen för denna verksamhet, H 75 anger sålunda att förutomutbildning och forskning även utvecklingsarbete bör anges som en uppgift förhögskolan. Med utgångspunkt i de i propositionen 1975:9 exemplifierade målenför högskoleutbildning har H 75 i 2 § i lagförslaget närmare angivithögskolans uppgifter. H 75 har ansett det möjligt att låta de här formulerademålen avse hela högskolans verksamhet, sålunda även forskningen och utvecklingsarbetet, Ilagförslaget slås fast bl, a, att all högskoleutbUdning skall ha samband medforskning, atl kännedom skall spridas om villkoren för vetenskapligt ochkonstnärligt arbete, om erfarenheter och kunskaper som vunnits genom sådantarbete samt om tillämpningar som dessa erfa- 1976/77: 59 25 renheteroch kunskaper kan få samt vidare atl utbildningen skall bygga på vetenskapliggrund och på erfarenheter som vunnits i arbetslivet, H 75anger vidare syftet med utbildningen och forskningen samt definierarforskningens frihet inom högskolan som att forskningsproblem fritt får väljasoch formuleras och forskningsmetoder fritt utvecklas samt attforskningsresultaten fritt får publiceras, om ej annat föreskrivs i lag. Principenom återkommande utbildning och atl denna utbildning bör bli ett medsammanhängande utbildning i princip likvärdigt alternativ slås fast. H 75anger vidare närmare regler för rätten till utbildning samt för inskränkningari denna rätt. a, anges regler om behörighet för och tiUträde tillutbildning samt möjlighet att föreskriva att högst ett visst antal studeradefår antagas till viss utbildning. Vidare anges att högskoleutbildning får hastaten, kommun eller landstingskommun som huvudman. Regeringen får därutöverföreskriva att föreskrifter om högskoleutbildning skall tillämpas även påutbildning som med statsbidrag anordnas av enskild huvudman. Underrubriken och organisation ges inledningsvis föreskrifter omcentral och regional ledning och organisation och därefter föreskrifter omlokal ledning och organisation med regler om lokala styrelser (högskolestyrelseför statlig högskoleutbildning och skolstyrelse respektive högskoleutbildning) och vissa andra organ(linjenämnd, fakultets-nämnd, sektionsnämnd och institutionsstyrelser m,m. )samt dessas uppgifter. Underrubriken föreskrifter ges regler om sammansättningen av nämndaorgan, om riksrekrytering till högskoleutbildning och ominterkommunal ersättning. Vidare ges föreskrifter som ger regeringenbemyndigande att meddela föreskrifter om organisationen av kommuns ochlandstingskommuns befattning med högskoleutbildning samt regler omöverlåtande från regeringen på förvaltningsmyndighet att meddela föreskrifterför sådan utbUdning. Ledamöternai H 75 och reserverar sig mot förslaget, såvittavser 2 §. De anser att det är direkt olämpligt att i lag fastställa vilka målsom en principiellt fri och obunden universitetsforskning skall främja.Paragrafen kan enligt reservanterna med fördel avvaras. Motbakgrund av dels de krav som framfördes av ett stort antal myndigheter m.fl.då H 75 inhämtade synpunkter på sitt första utkast till högskolelag, dels dendebatt som uppstått i anslutning tUl H 75:s förslag har jag ansett detvärdefullt att ge berörda myndigheter, kommittéer och organisationer ännu enmöjUghet att påverka bl. a. högskolelagens utformning. Jag har därför låtitremittera H 75:s förslag m.m. Prop.1976/77: 59 26 2.1.2 Remissyttrandena Allmänna synpunkter Ett stort antal remissinstanser, bl, a. (), konsistorierna vid universiteten i och ( , socialhögskolornai , och , i , Grafiska institutetoch , organisationskommittén för högreteknisk utbildning och forskning i övre (NOTH), organisationskommitténför högre musikutbildning (OMUS) och organisationskommittéerna för ,och / högskoleregioner framhåller alt synpunkter somframförts i den tidigare remissomgången i viss utsträckning beaktas av H 75 idet nu remitterade förslaget. Statskontoret finner de framlagda förslagen tillhögskolelag och förordningar väl avvägda och helt i linje med intentionernabakom riksdagsbeslut, vars innehåll i väsentliga delar präglades av ensträvan att åstadkomma ökad decentralisering och vidgad lokal bestämmanderättinom högskolan. Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) erinrar om atthuvuddragen i högskolereformen är fastlagda genom riksdagsbeslut. Decentrala myndigheter, som UHÄ helt eller delvis ersatt, har i huvudsak varitföreträdda i H 75 och även i övrigt haft möjlighet att följa kommitténsarbete. i (LO) erinrar om desynpunkter som organisationen framförde i sitt yttrande över 1968 årsutbildningsutrednings (U 68) betänkande "Högskolan". LO anförde då bl.a. att högskolan måste liksom utbildningsväsendet i övrigt bli ettinstrument som bidrar till en jämnare fördelning av ekonomiska, sociala och kulturellavärden och en vidareutveckling av demokratin. Främsl gäller det härvid enligtLO att göra högskolan till ett mera öppet system, som kan utnyttjas av växandegrupper, i fråga om både utbildning och forskning, samt att bättre förankrahögskoleväsendet i det omgivande samhället. En starkare arbetslivsanknytningär därvid väsentlig. Denna grundsyn är vägledande för LO:s medverkan i arbetetmed högskolereformen. Förslaget till högskolelag innehåller i många styckenintentioner som överensstämmer med den uppfattning som LO redovisade i sittyttrande över U 68 :s huvudbetänkande. i anser det värdefullt, att maninledningsvis söker formulera högskolornas målsättning något utförligare äntidigare. Formuleringarna är också klart bättre i denna version än i utkastetfrån , Ytterligare översyn behövs dock. Högskolelagen och de olikahögskoleförordningarna förefaller i mycket skrivna utifrån de nuvarandeuniversitetens förutsättningar. har inte nu ansett sig i detaljkunna ta ställning tUl vad som ur lärarhögskolomas Prop.1976/77: 59 27 synvinkel"saknas" eller kan leda till svårigheter. Högskolan föreslår dock atlUHÄ får i uppdrag att i nära samarbete med lärarutbildningsutredningen utredai vad mån lärarhögskoleförordningens viktigare bestämmelser kan sägas påadekvat sätt ingå i de nya förslagen. Heltnegativt till lagförslaget i dess helhel är förskoleseminariet i , somanser att U 68 alltifrån första början varit oacceptabelt och därmed deriksdagsbeslut och förslag till lag, förordningar och övriga åtgärder somvidtagits för högskolereformens genomförande, och att apparaten medlinjenämnder, högskolestyrelser och regionslyrelser bli så stor att detifrågasätts om lärare och studerande som representanter i dessa kommer att hanågon reell möjlighet alt med yrkesutövandet respektive studiernakunna vara med och påverka det som rör utbildningen. Vidare anser seminarietatt innehållet i H 75:s förslag är så oklart och allmänt formulerat att det ärsynnerligen osäkert hur förslaget kommer att tolkas efter det eventuellagenomförandet, H75:s förslag till högskolelag Fleraremissinstanser, bl, a. i och OMUS, konstaterar medtillfredsställelse att termen utvecklingsarbete förts in i lagens 1 §.Konstindustriskolan och förordar en klarare skrivning och attbegreppet konstnärligt utvecklingsarbete tas in i lagtexten. Gymnastik-och () i erinrar om att i gymnastik- ochidrottslärarutbildningen ingår omfattande praktiska moment i ämnesutbildningen.Det är således även för denna utbildning viktigt att inom områden där man intebedriver forskning i konventionell mening utvecklingsarbete anges som ensjälvständig uppgift. GIH konstaterar därför med tillfredsställelse att det ikommentaren till första paragrafen framhålles att vad som sägs omutvecklingsarbete inte bara har syftning på det konstnärliga området. Föratt betona forskningens betydelse som utgångspunkt för verksamheten vidhögskolan föreslår konsistoriet vid () attverksamhetsgrenarna nämns i ordningen forskning, utvecklingsarbete ochutbildning. H75:s förslag i 2 § lämnas utan erinran av flera remissinstanser.Målformuleringarna anses av ett stort antal remissinstanser alltför vaga ochoprecisa. Socialhögskolani är mycket tveksam om de mycket allmänt hållna målsättningar somföreslås inleda högskolelagen överhuvudtaget skall vara med. Formuleringar avtyp "främja demokrati och 1976/77: 59 28 välfärd,kulturell välfärd, förståelse för andra länder" kan i vissa situationermissbrukas och den risken bör undvikas. Därför ser helst attde allmänna målformuleringarna ej skrivs in i själva lagtexten.Lärarhögskolorna i och anför liknande synpunkter. Lärarhögskolani finner sålunda del otillfredsställande att så vara formuleringar som"social förändring" och "personlig utveckling" används ilagtexten. Del är angeläget att texten är så utformad att den inte inbjudertill godtyeldiga tolkningar. Statensdansskola anser atl i förslagel mycket av den krUik som framfördes överlagutkastet beaktats. Detta framgår enligt skolan tydligt av H 75:s kommentarertill lagförslaget. Speciellt glädjande är att "kulturell utveckling"och "konstnärligt arbete" tillkommit i 2 §. Dramatiska institutetanser att en väsentlig förbättring i 2 § skulle uppnås om "åsikts- ochyttrandefrihet" togs in i första stycket efter ordet "främja".Man skulle härigenom anser institutet, ge ett mera konkret underlag tillformuleringama om "kritisk skolning" i 3 § och om forskningens friheti 4 § samt undanröja möjligheter tUl misstolkning av uttrycket "samhälletsbehov" i 5 §. Medanledning av att formuleringen i 2 § på sina håll uppfattats så, att varjeenskild komponent i utbildning, forskning eller utvecklingsarbete direkt skallkunna relateras till de angivna målen, anser UHÄ det angeläget att det som H 75anfört i kommentaren så långt möjligt kommer till uttryck också i självaförfattningstexten. UHÄ föreslår att stycket formuleras på följande sätt(ändringen kursiverad): "Verksamheten inom högskolan skall främjademokrati och välfärd, kulturell utveckling och social förändring samtförståelse för andra länder och internationella förhåUanden". Begreppet"social förändring" kritiseras av många remissorgan. a, konsistorietvid CTH anför i denna del att "social förändring" kan ske till detbättre eller till det sämre. Uttrycket "förändring" bör därför inteanvänds. Med hänsyn till svårigheten att entydigt formulera mål för enverksamhet av ifrågavarande slag föreslår konsistoriet att paragrafens förstastycke utgår. Liknande synpunkter anförs även av konsistorierna viduniversiteten i och . och konsistorietvid universUetet i anför också kritik mot begreppet "social förändring"och framhåller att detta och även andra av H 75 föreslagna målformuleringar äromotiverade sedan regeringsformen numera kompletterats med vissa övergripandemålsätmingsstadganden avseende det allmännas verksamhet (1 kap. 2 § RF).Konsistoriet vid anser att de i första stycket intagnaformuleringarna inte hör hemma i svensk lagstiftning och att stycket bör utgå. Enligkonsistoriets vid tekniska högskolan i (KTH) uppfattning stårmålsättaingsparagrafen fortfarande i strid med oavvisliga 1976/77: 59 29 kravpå forskningens frihet. Den slår även i uppenbar slrid med 4 §, Det synes varaoklokt att bädda för framtida lolkningstvister genom oklar formulering av enlagtext. Konsistoriet instämmer därför i vad reservanterna i H 75 ochEgardt anförl om målsättningsparagrafen, SverigesFörenade Studentkårer (SFS) ifrågasätter om det överhuvudtaget finns anledningatl ta in portalparagrafer" av den karaktär som föreslås i 15 §§. Heltuppenbart är enligl SFS alt åtminstone 2 § första stycket hell bör ulgå, SFSvill med kraft instämma i de synpunkter som framkommer i Arwedsons och Egardtsreservation. Även Centralorganisationen I SR, iKristianstad, för de fria konsterna och NOTH instämmer i den avArfwedson och avgivna reservationen. i erinrar om alt U 68 formulerade förslag tillaUmänna mål för den grundläggande högskoleutbildningen. Målen kan väsentligenhärledas ur de mål som gäller för underliggande skolformer, dvs. grundskolanoch gymnasieskolan, H 75 har i kommentaren till 2 § "ansett det möjligtatt låta de i andra stycket formulerade målen avse hela högskolans verksamhet,sålunda även forskningen och utvecklingsarbetet". Även om man skalluppfatta de angivna målen som generella och avseende högskolans verksamhet istort ter det sig enligl konsistoriets mening från principiell utgångspunktutomordentligt tveksamt att på detta sätt införa allmängiliga mål även förforskningen och utvecklingsarbetet inom högskolan. Om mål för forskningen överhuvud taget skall formuleras på annat sätt än som i 4 § torde i vart fallytterligare överväganden vara nödvändiga att tillgripa. Konstistoriet instämmerdärför i och reservation. Mot bakgrund av det nära sambandetmellan forskning och forskarutbildning kan det också ifrågasättas, om de i detaktuella författningsrummet angivna målen bör göras tillämpliga på annat änden grundläggande högskoleutbildningen. EnligtSvenska arbetsgivareföreningens (SAF) mening står 2 och 4 §§ i viss molsätmingtill varandra och kan ge upphov till mindre önskvärda tolkningar, A ena sidanskall forskningen bidra till uppfyllandet av högskolans mål, å andra sidan slåsforskningens frihet fast, SAF menar att det är synnerligen väsentligt attformuleringar i lagtexten inte skall kunna tas till intäkt fÖr en styrning avforskningens mål och metoder. för LundjMalmöhögskoleregion pekar också på att i 2 § anges vissa övergripande mål inteblott för utbildningen utan även för forskningen och utvecklingsarbetet. Enintensiv diskussion har förts kring denna paragraf, varvid ifrågasatts,huruvida det är rimligt att sätta upp mål för en forskning, som skall vara frioch obunden. Mot bakgrund härav föreslår kommittén att 2 § jämte de anslutande3 och 4 §§ utgår ur högskolelagen. I stället bör de i tiUämpliga de- 1976/77: 59 30 larinföras i förordningen om högskoleutbildning, vilken förordning omfattar allsådan utbildning, både den statliga och den kommunala högskoleutbildningen. i ansluter sig lill kommitténs uppfattning i denna del. Vissaremissorgan ansluter sig lill H 75:s förslag till utformning av 2§. Musikhögskolani har sålunda inga andra invändningar mot 2 § än att i konsekvensmed sitt ändringsförslag rörande 1 § även utvecklingsarbete nämns, i andrastycket, första meningen. Styrelsenför noterar med tillfredsställelse att i 2 § införts ävenbegreppet "kulturell utveckling" och ansluter sig till de synpunkler,som framförs i kommentaren. Styrelsen understryker vikten av att sambandetmellan utbildning och forskning inte enbart blir honnörsbegrepp utan får enreell innebörd också för läroanstalter, vilkas huvuduppgift är grundutbUdning,Enligt styrelsens mening bör i 2 §andra stycket också orden "allmänt kulturellt" skjutas in efter or det "konstnärligt". Den kulturella verksamheten i sin helhet är för omfattande och kulturutbudet för mångfasetterat för att rymmas inom begreppet "konstnärligt". LOframhåller att 2 § beskriver målen för hela högskolans verksamhet, sålundainte bara utbildningen utan även forskningen och utvecklingsarbetet. LO hävdaratt denna paragraf måste förbli oförändrad i en framtida högskolelag, bl. a.därför att all utbildning genom kontakt med forskning och utvecklingsarbetesamt med de förnyelsesträvanden som finns i samhället bör vara en faktor isamhällets utveckling. Genom att kunskapsmassorna snabbt förändras är detenligt LO viktigt att en fortlöpande revidering av utbildningsinnehållet påalla nivåer sker. Därför kan enUgt LO:s förmenande forskningen ochutvecklingsarbetet ej avgränsas från utbildningen. () anser att den inledande paragrafen som slår fast attsocial förändring ska vara ett huvudmål för högskolan är naturlig ochnödvändig. Att utesluta formuleringen skulle enligt TCO kunna uppfattas som atthögskolan kan stå vid sidan av samhällsutvecklingen och endast registrera ochinte medvetet påverka. H75:s förslag i 3 § kommenteras i några få yttranden. SFS förordar attformulering "och erfarenheter som vunnits i arbetslivet" utgår ochatt paragrafen i stället endast tar upp att "Utbildningen skall bygga påvetenskaplig grund". Under begreppet "vetenskaplig grund" rymsde erfarenheter från arbetslivet som har någon vetenskaplig relevans ochsåledes bör vara vägledande för den fortsatta utbildningen. 1976/77: 59 31 i anser alt del inle i alla lägen är rimligt attutbildningen skall, förutom på vetenskaplig grund, även "bygga påerfarenheter som vunnits i arbetslivet". En lämpligare formulering pådenna punkt vore, enligt konsistoriets mening, all man i utbildningen skall"tillvarataga objektiv kunskap som vunnits i arbetslivet".Konsistoriet vid i förordar att sista meningen i andrastycket utgår eller ändras så att "samt" ersätts av"eller". vill stryka "samtpersonlig utveckling" i 3 § andra stycket, Vissasynpunkter som berör H 75:s förslag till formulering av 4 § har jag nyssredovisat under 2 §, Musikhögskolani anför all 4 § anger mål och säkrar ett fritt och obundet val avobjekt och metoder för forskning/utvecklingsarbete. På lämpligt sätt börparagrafen därför ge uttryck för atl "uppbyggnad av kunskap" ocksåkan ske genom sådant utvecklingsarbete, som inte traditionellt rubriceras somforskning och alt grunden för "utbildning och annan samhälleligverksamhet" inte enbart är av vetenskaplig art, fotad på forskning ivedertagen mening. i anser att 4 § i stort är tillfredsställande underförutsättning att dessa formuleringar inte förekommer med enÖvergripande ändamålsparagraf där även forskningen inkluderas. Beträffandeutformningen av 4 § är forskningsrådsutredningen tveksam om garantier för ettfritt problemval inom forskningen vid högskolan kan lämnas men vill intemotsätta sig den föreslagna formuleringen. Det är i detta fall lättare attunderförstå de restriktioner som finns och låta formuleringen gälla som enallmänt hållen sats. Bl.a. i föreslår att 4 § formuleras "Forskningen inomhögskolan skall vara fri och obunden". Syftet och innebörden av andrastycket i 4 § är oklar. Stycket ger enligt högskolan intryck av att de krav påexempelvis forskarens integritet som sammanhänger med formuleringen omforskningens frihet inte skulle gälla för uppdragsforskning. Däremot synes inteskäl finnas att motsätta sig en ordning som möjliggör för regeringen att då detgäUer uppdragsforskning meddela bestämmelser som garanterar just en sådanintegritet. Förstastycket i 5 § har kommenterats endast av några remissorgan. iUppsala och Reftec anser att båda leden "samhällets behov avutbildade" och "enskildas behov och önskemål" skall tiUmätasbetydelse. Inget led får vara ensamt avgörande utan en avvägning mellan dembåda måste ske. 1976/77: 59 32 Utkastelsformulering i andra stycket alt återkommande utbildning skall främjas stöds bl,a, av i och . Konsistorietvid CTH anser att 5 § andra stycket genom ordet "främja" gjortsalltför rigoröst och förordar i stället "beaktas". En mjukareskrivning föreslås även av förskoleseminariet i . SFS menar attverbet "främja" i alltför hög grad prioriterar återkommande utbUdning,Även om SFS ser positivt på atl det skall finnas möjlighet till återkommandeutbildning anser SFS att denna form av utbildning inte ensidigt fårprioriteras, varför verbet "underlättas" bör användas. Även /SRanser alt "underlättas" bättre svarar mot vad beslutat idenna del. i anser atl ett neutralare uttryck än "främja"bör användas. Det får enligt konsistoriet inte bli ell uttryck som kan tolkassom en prioritering av en bestämd organisation. Konsistoriet förordar"underlättas" i stället för "främjas". Häri instämmer bl.a. konsistoriet vid i och kommun. LOanser att i linje med att högskolan i allt större utsträckning bhr tillgängligför nya grupper med erfarenheter från arbetslivet den också måste vara bereddatt komplettera sitt utbildningsutbud så att dessa grupper har möjlighet altvarva studier med yrkesverksamhet och att denna värvning också skall kunnautnyttjas av dem som påbörjar högskolestudier direkt efter gymnasieskolan. Detär därför, framhåller LO, av vikt att detta framgår av högskolelagen så att allhögskoleutbildning ger alternativa möjligheter för de studerande. TCOfinner formuleringen i andra stycket tillfredsställande och uttalar att det ärviktigt att lagen klart uttrycker att utbildningsmyndigheterna har en direkiskyldighet att planera så att mönstret med återkommande utbildning utvecklas.Sker inte en positiv styrning kommer, framhåller TCO, den sammanhängandeutbUdningens totala dominans aldrig att brytas, TCO vill slå vakt om attviljeförklaringen i H 75:s förslag till förmån för den återkommandeutbildningen kommer till klart uttryck i författningarna. Konstfackskolananser att ingen utbUdning vid bör klassificeras som gymnasial. SÖhar funnit det nödvändigt att ta upp vissa frågor om utbildning på gymnasial(eller ännu lägre) nivå inom högskolan. /högskola av t. ex, studiekurser som betecknats som basår tordeenligt SÖ:s mening inte kunna anses stå i överensstämmelse med beslutom högskolereformen. Detta aktualiserar behovet av klara föreskrifter om vargränsen skall gå för det slag 1976/77: 59 33 avutbUdning som får anordnas inom den nya högskolan. Andra frågor somaktualiseras gäller dels utformningen av särskilda förkunskapskrav förtillträde till viss utbildning, dels i de fall där del blir i vederbörligordning sanktionerat att vid högskola få anordna utbildning, som ligger pågymnasial nivå (eller rent av lägre) huruvida dylik utbildning skall åsättaspoäng och i fråga om t.ex, betyg och utbildningsbevis behandlas på samma sättsom grundläggande högskoleutbildning, SÖförmodar atl del totalt inte kan undvikas särskilt inte under elt förstaskede, medan överföringar från till gymnasisko-lans kompetensområdeännu inte helt genomförts alt inslag av utbildning på gymnasial nivå kanbehöva i någon mån förekomma vid högskolan.