prop · G00399 · 1976-12-31 00:00:00 — Enligt TU bör en ny utredning tillsättas med uppgiftatt belysa hela tidskriftsmarknaden. Statskontoret och NO efterlysergenerella bidragsregler för hela tidskriftsområdet. Flertalet remissinstansertillstyrker eller lämnar utan erinran utredningens förslag om avgränsningen avstödberättigade tidskrifter. RSV framhåller att ett stöd tUlorganisationstidskrifter som avgränsas på det sätt som utredningen harföreslagit inte kan väntas medföra några större problem i den praktiskatillämpningen. Enligt i är de föreslagna reglernaför stödets avgränsning väl ägnade att rikta stödet till tidskriftskategoriersom fyller funktioner som är av vital betydelse för den svenska demokratin.Samma synpunkter förs fram av flera andra remissinstanser. EnUgt föreligger deten risk att vissa tidskrifter kan komma att utestängas från möjligheten att fåstöd trots att ett sådant kan vara befogat. Det torde finnas ickeorganisationsanknutna kulturtidskrifter och politiska tidskrifter samt ickeorganisationsanknuten fackpress, som kan anses fylla de ovan angivna kraven ochsom har betydande ekonomiska svårigheter. Också för sådana tidskrifter måstedet enligt hovrätten anses motiverat att ett stödprogram utvecklas. TU har invändningar mot denföreslagna metoden att avgränsa stödberättigade tidskrifter. De oklarheter somfinns i bestämmelserna om befrielse från mervärdeskatt vållar enligt TUbetydande gränsdragningsproblem. Det finns exempel på att tidskrifter medlikartat innehåU och likartad funktion kategoriseras olika, vilket medfört oUkaskattekonsekvenser och därmed olika ekonomiska villkor. Om tidskriftsutredningensförslag genomförs skulle den olikartade behandlingen av skilda pressgrupperförstärkas. Det framstår för TU som helt orimligt att ett distributionsstödhärvid knyts till gränsdragningen mellan mervärdeskattebefriade och intemervärdeskattebefriade tidskrifter. 1976/77: 99 23 FACTU menar att det rimligaste vore en stödform somtog hänsyn tiU innehåll och om möjligt behov av stöd. FACTU är emellertid medvetenom de mycket stora svårigheter som en granskning av detta skulle medföra. Ettgenerellt stöd for alla tidskrifter som är baserat på den postdistribueradeupplagan vore ur administrativ synpunkt enklast och skulle ge kompensation förden för många tidskrifter snabbast ökande utgiftsposten. Ej heller ett sådantsystem förefaller emellertid föreningen rimligt. FACTU föreslår att alltidskriftspress som svarar mot de fundamentala kraven att informera, kommenteraoch granska skall kunna erhålla tidskriftsstöd. TUl denna press räknarföreningen organisationstidskrifter men även övrig fackpress. Denna senareskulle lämpligen kunna definieras efter i huvudsak de normer som uppställts avTidningsstatistik AB, nämligen att ha klart angivna ämnesområden eUer vända sigtill vissa yrkes- eUer intressegrupper. ICA-jörbundet föreslår att tidskriftsslödet ävenskall omfatta sådana konsumentupplysande tidskrifter som tUl mindre än hälftenutgörs av annonser och som distribuerar av sin upplaga som utgivarkorsband.Distributionsstödet skall endast utgå på de exemplar som distribueras somutgivarkorsband. Även facktidskrifter som uppfyller nämnda krav bör enUgtförbundet bli stödberättigade. Därmed skulle stödet bli mera generellt medmindre risk för snedvridning av konkurrensen. Även ochLantbruks-Journalister och LRF är inne på att också facktidskrifterna böromfattas av det föreslagna stödet. anser det naturligt och väl motiveratatt även de till folkbildningsorganisationerna knutna tidskrifterna får stöd.Denna uppfattning delas av ABF och . Tidskrifter på andra språk än svenska som utges iSverige bör enligt utredningen vara stödberättigade om de allmänna villkorenär uppfyllda. Riksförbundet Finska Föreningar i anser detväsentligt att invandrarorganisationernas tidskrifter inte särbehandlas annatän om språkförhållanden eller andra specifika immigrationsfenomen ger synnerliganledning tiU det, t. ex. större framställningskostnader p. g. a. språket,översättning, tryckning i hemlandet och distribution. ifrågasätter om inte hela stödettill invandrartidningarna bör läggas på ett och samma organ och attföljaktligen det här aktuella tidskriftsstödet ej bör omfatta tidskrifter påandra språk än svenska. Tidskrifter på andra språk än svenska bör kunna erhåUasitt distributionsstöd samordnat med det övriga stöd som eventuellt kanföreslås för dem. Statskontoret framhåller att stödet tillinvandrartidningar och invandrartidskrifter så långt möjligt bör följa de generellabidragsregler som 1976/77: 99 24 gällerpå tidningsmarknaden (jämförbara med fådagarstidningar med rikstäckjung) ochtidskriftsmarknaden. Liknande synpunkter förs fram av UHÄ. finner vidare att utredningensförslag att stöd inte bör utgå för tidskriftsexemplar som distribueras tiUanställda i organisationer eller till anställda hos medlemmar i organisationerär rimligt av praktiska skäl. Det skulle enligt nämnden bli mycket svårt attavgöra till vilka anställda som stödberättigade exemplar skulle få sändas. Utredningens förslag att stöd även skaU utgå förtidskrifter som utges av en sammanslutning (förening, stiftelse eller dylikt)som har i d é-mässig anknytning till ett politiskt parti tillstyrks ellerlämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. finner förslaget i hög grad önskvärt.Utredningens förslag att sambandet mellan den utgivande föreningen och partietskall intygas av utgivaren och partiet är enligt tänkbart förutsattatt det inte ställs sådana krav på formuleringarna av sambandet att dessatidskrifters självständighet kan ifrågasättas. och för fram liknande synpunkter på denav utredningen föreslagna metoden att fastställa sambandet. a. upp frågan om envidgning av kretsen stödberättigade tidskrifter i förhållande till vad somgäller i fråga om befrielse från mervärdeskatt. Förbundet anser därvid att manstrikt bör hålla sig tUl principerna för momsbefrielse. RSV framhåller att stiftelser i rättspraxis inteansetts falla under begreppet sammanslutningar i den mening som avses imervärdeskattelagen. Till undvikande av missförstånd bör därför den grupp avorgan som avses få stöd, trots att befrielse från mervärdeskatt inte medges,beskrivas klart och entydigt i en proposition om samma synpunkter. och Ungdomsförbundframhåller att statens uppgift måste vara att stödja tidskrifter avrikskaraklär. Stöd bör därför endast utgå tiU tidskrifter som har sitthuvudsakliga spridningsområde fördelat på mer än hälften av länen. Statensungdomsråd menar att stödet med hänsyn till de relativt begränsade medel somkan komma i fråga för reformen t. v. endast bör utgå till tidskrifter som utgesav centrala organisationer. framhåller att om det är nödvändigtatt begränsa kostnaderna måste i första hand antalet stödberättigadetidskrifter begränsas. Ett sätt att generellt göra en sådan begränsning ärenligt partiet att uppställa krav antingen på organisationens geografiskaspridning eller på tidskriftens spridning över landet. 1976/77: 99 25 4.4.3Underlag för beräkning av stöd Flertalet remissinstanser tillstyrker eller lämnarutan erinran förslaget att lägga den som utgivarkorsband distribueradeupplagan som grund för beräkning av stödet. finner denna princip tUltalande främstfrån den synpunkten att den är automatiskt verkande och verkar oberoende avtidskrifternas utformning och innehåll. Även presstödsnämnden finnerutredningens förslag ändamålsenligt och praktiskt. Anknytningen till den postdistribuerade upplagankan enligt socialdemokratiska arbetareparti i och för sig diskuteras.Å andra sidan befordras av organisations- och facktidskrifternasupplaga via postverket, för organisationstidskrifternas del avårsupplagan. Distributionskostnaderna är en tung post i tidskrifternas ekonomioch dessutom lätta att kontrollera. En anknytning till den postdistribueradeårsupplagan fångar in de tidskrifter som det från aUmän demokratisk synpunkt ärmest angeläget att stödja, och partiet kan därför godta förslaget också idenna del. Liknande synpunkter förs fram av flera andra remissinstanser. De särskilda regler om innehåll m. m. som gällerför de tidningar som sänds som utgivar- och kommissionärskorsband har enligtpostverket till största delen tillkommit efter förhandlingar mellan verket ochtidningarnas organisationer. framhåller att reglerna hålls aktuellamed utvecklingen på tidningsområdet. Ändringar av gäUande bestämmelser kan tasupp tUl diskussion vid de årliga förhandlingar som sker om postavgifterna förtidningar eUer i annat sammanhang. behandlar eventuellaändringars inverkan på det föreslagna tidskriftsstödet. Enligt nämnden börövervägas hur ändringar av definitionen utgivarkorsband skall fastställas i denmån de skulle få avgörande betydelse för tidskriftsstödets storlek för skildaeller alla tidskrifter. äv kritiskt mot detföreslagna stödets utformning och finner det mindre välbetänkt att knytatidskriftsstödet till den postdistribuerade upplagan. De utvecklings- ochrationaliseringsvinster som kan göras i de från postverket helt friståendedistributionsföretagen skuUe enligt inte komma destödberättigade tidskrifterna tiU del. Genom att stödet knyts tUl en särskildtidskriftsgrupps postdistribuerade upplaga minskar dessutom påtagligtmöjligheterna för andra tidskriftsgrupper att utnyttja andra distributionsvägarän postverkets. Några remissinstanser menar att även den somkommissionärskorsband distribuerade upplagan bör vara stödberättigad. lOCT/NTO framhåUer att ungdomars fritidsintressenskiftar snabbt, kamratgängen genomgår förändring, vistelseorten växlar ofta under 1976/77: 99 26 Att mot den bakgrunden lägga upp ett adressregister för utgivarkorsbandställer sig alltför kostsamt och personalkrävande. Ätt en tidskrift somdistribueras som kommissionärskorsband skuUe vara utestängd från stöd av detskälet att distributionssättet inte ryms inom det som administrativt är detenklaste från bidragssynpunkt anser lOGT/NTO vara ett byråkratisktbetraktelsesätt. Några remissinstanser, bl. a. Vänsterpartietkommunisterna, och ,finner det angeläget att det planerade stödet kan få en sådan utformning attäven tidskrifter som distribueras på annat sätt än som utgivarkorsband kan fåstöd. TCO och LO framhåller att de ombordanställdastidskrifters specieUa problem bör uppmärksammas. En del av deras upplaga somgår tUl fartyg ute i världen kan inte sändas som utgivarkorsband och kommerdärför inte att omfattas av det föreslagna stödet. Det är enligt TCO och LOangeläget att detta problem kan lösas. förordar att stöd skall utgå ocksåför den upplaga som under är 1977 har posldistribuerats på annat sätt än somutgivarkorsband under förutsättning att övergång tiU utgivarkorsband skerunder och att storleken av den upplaga, för vilken stöd sökes, kanstyrkas och att övriga förutsättningar för stöd har förelegat. Flertalet remissinstanser tillstyrker eller lämnarutan erinran förslaget att stöd inte bör utgå om den stödberättigade upplaganunderstiger 10 000 exemplar. frikyrkoråd menar att förslaget om 10 000årsexemplar som nedre gräns förefaller rimligt med tanke på att stöd inte är såavgörande för riktigt små tidskrifter. anser att det finnsanledning att ytterligare utreda lämpligheten av en minimigräns på denföreslagna nivån med hänsyn tUl många lokala och regionala tidskrifter som utges samt även med tanke på olika minoriteters öpskemål. Några remissinstanser, bl. a. och , anser att även tidskriftermed mindre årsupplaga än 10 000 exemplar bör erhålla stöd. LRF ifrågasätter om det är en rimlig inskränkningav stödet att de som medlemsblad stödberättigade tidskrifterna endast får stödför de exemplar som går till medlemmarna. Organisationerna har enligt LRF ocksåett betydande intresse av att sprida tidskrifter utanför de egna leden. LRFföreslår att stöd även skall utgå för medlemsbladens prenumererade upplaga.Liknande synpunkter förs fram av bl. a. FACTU och SACOISR. Presstödsnämndenanser att det äi viktigt att fastställa kriteriet på 1976/77: 99 27 medlemoch att i stödförordningen fastställa att såsom medlemsexemplar avsesexempelvis endast ett exemplar per medlem, vilket är avsett för medlemmen självoch inte för vidaredistribution eUer vidareförsäljning. Enligt RSV förekommerdet numera en hel del tidskrifter av medlemsbladskaraktär som är inriktade t.ex. på en närmare avgränsad politisk fråga och som saknar anknytning tillpolitiskt parti som deltar i allmänna val. Sådana tidskrifter brukar imervärdeskattehänseende behandlas som medlemsblad men inte som organ försammanslutning med något av de i 8 § 6) lagen om mervärdeskatt (ML) angivnaändamålen. Dessa tidskrifter distribueras ofta i betydande utsträckning genomlösnummerförsäljning genom medlemmarnas försorg. I praxis anses skattebefrielseför medlemsblad inte omfatta sådan lösnummerförsäljning genom medlemmar. Detbör enligt RSV:s mening klarläggas om denna på skatteområdet numera tillämpUgaavgränsning mellan medlemsexemplar och lösnummerförsäljning bör gälla även ifråga om tidskriftsstödets utformning. Flertalet remissinstanser tillstyrker eller lämnarutan erinran förslaget om begränsning av antalet stödberättigade friexemplar. anser det angeläget att undvikaatt tidskriftsstödet kommer att omfatta gratisutdelade tidskrifter. Nämndenfinner det rimligt att tidskriftsstödet omfattar en krets friexemplar, närmastsådana exemplar som tidskriften i opinionsbildande syfte kan ha anledning attsprida till andra medier, till politiker m. fl. Nämnden anser att antaletstödberättigade friexemplar bör vara lika för alla tidskrifter, exempelvishögst 1 000 friexemplar per utgivningstillfälle. En konsekvens av utredningens höga värdering avorganisationstidskrifternas roll i samhällsarbetet borde enligt Folkpartietvara att underlätta tidskrifternas spridning också utanför medlemskretsen. Deregelmässigt postdistribuerade friexemplaren borde därför inräknas i den stödberättigadeupplagan. Alternativt borde andelen friexemplar som tillgodoräknas vara högreän vad utredningen har föreslagit. Friexemplaren får anses vara en mycketväsentiig och i hög grad samhällsnyttig del av tidningsutgivningen. Även FACTU anser att friexemplaren bör ingå i denstödberättigade upplagan. föreslår att antaletfriexemplar räknas upp till åtminstone 2 000 exemplar. Riksförbimdet Finska Föreningar i föreslåratt invandrartidskrifterna med hänsyn till deras stora betydelse och speciellasituation får räkna in friexemplaren i sin årsupplaga upp till 10 000 exemplar.Ett sådant arrangemang skulle enligt föreningen säkert aktivera många flerinvandrartidskrifter att nå bidragsberättigad upplaga med ett ökatinformationsflöde och förbättrad gruppkommunikation som ett välkommetresultat. 1976/77: 99 28 Flertalet remissinstanser tiUstyrker eUer lämnarulan erinran förslaget att stöd endast bör utgå för tidskriftsexemplar sominnehåller annonser. framhåller att utredningensförslag ligger i linje med den negativa inställning tiU annonsblad inom ramenför samhäUets presspolitik som statsmakterna givit uttryck för i samband medbeslut om stöd tUl dagspressen. Flera remissinstanser, bl. a. FACTU ochTidningsstatistik AB anser att annonsvolymen ska beräknas på helaårsutgivningen och inte på varje nummer för sig. , är av samma mening. Även S.4CO/SR delar denna uppfattning. /SRframhåller att det totalt sett trots allt är tidskrifternas årsekonomi som ärav avgörande intresse. Om annonsinnehållet beräknas på den samladeårsutgivningen skulle man dessutom garantera den nödvändiga handlingsfrihetenför redaktionerna när det gäller att planera avvägningen mellan annonser ochredaktionellt material i varje nummer. NO menar att om det anses nödvändigt att undvikastöd tiU vissa kommersiellt inriktade tidskrifter kanske det skulle varaenklare att undanta sådana tidskrifter vilkas annonsintäkter utgjorthuvuddelen av de totala intäkterna. LRF hänvisar till att postverket i sinabestämmelser medger annonsvolym för distribution som utgivarkorsband och menaratt en anknytning tUl denna gräns inte förefaller orimlig. delar utredningens mening att enanknytning till en organisation inte får vara uteslutande formell ochmedlemskap i en förening inte får vara fiktivt i den mening att det endastinnebär att medlemmarna får eller får köpa en viss tidskrift. En tidskrift somej kan få stöd på kriteriet "organ för" skall enligt nämnden intekunna skaffa sig stöd genom en medlemsorganisation som uteslutande har tiUsyfte att vara mottagarkrets för tidskriften i fråga. frikyrkoråd framhåller vikten av attbegreppet organisation får en sådan tolkning att det kommer att gäUaorganisationer som har tiUkommit genom demokratiska beslut och där medlemmarnasinflytande är garanterat. I annat fall finns enligt rådet risken atttidningsutgivare kan komma att åberopa en organisationsbakgrund för tidningensom inte överensstämmer med vedertagen innebörd av begreppet organisation ochden tolkning som utredningen anfört. finner detangeläget att klargöra vad som menas med en organisationstidskrift. Några remissinstanser tar upp frågan om andrastödformer för tidskrifterna än den av utredningen föreslagna. EnligtSvea hovrätt är det troligt att det även för tidskriftspressen 1976/77: 99 29 kanvara lämpligt med en stödform som uppmuntrar till nyetableringar samt tillolika former av samverkan mellan tidskrifter. Hithörande frågor bör enligthovrättens mening ytterligare utredas. Möjligheterna för tidskrifter med veckoutgivningatt övergå till att bli dagstidning bör enligt statskontoret underlättas. berörs de ekonomiska svårigheterna att skapa nya tidningar avdags-presskaraklär. Om en tidskrift skulle vilja ta ett steg mot att bli enallmän nyhetstidning bör enligt statskontoret denna strävan stödjas, t. ex.genom att stödformer såsom utvecklingsbidrag och lån ur pressens lånefond, somnu är förbehållna dagstidningar, skulle ställas till deras förfogande. framhåller att det bordevara en självklarhet att även synskadade kan få ta del av aUa betydelsefullaorganisationers tidskrifter. Men för att åstadkomma detta krävs enligtförbundet en särskild stödform för att täcka merkostnaderna för framställningav tidskrifterna på band. Det föreslagna stödets nivå tillstyrks eller lämnasutan erinran av flertalet av remissinstanserna. Bland remissinstanserna finnsemeUertid även ett antal som förordar ett högre stöd åt de mindretidskrifterna. Denna synpunkt förs fram av bl. a. ,i , , . , FACTU samt KLYS. Den metod somnästan genomgående anvisas för att ge de mindre tidskrifterna ett bättre stödär en höjning av det fasta beloppet. Flertalet av de remissinstanser somförordar ett högre fast belopp och själva kommer med förslag föreslår . Som skäl för ett högre fast belopp anför FörbundetVi Unga att det föreslagna stödet mot bakgrund av den mycket snabba kostnadsutvecklingeninte kommer att ha någon avgörande inverkan. För att kunna utge en tidskriftkrävs relativt stora basresurser i form av en utrustad redaktion, ett utbyggtkontaktnät och personal med en viss kunskap. Dessa baskostnader drabbar enligtförbundet samtliga tidskrifter oavsett upplagans storlek. Liknande synpunkterförs fram av bl. ifrågasätter om inte gmndbidragetbör fastställas inte såsom ett fast bidrag per tidskrift utan såsom ett fastbidrag per utgivet nummer. LO anser det nödvändigt att understryka stödnivånsminimikaraktär. Samma synpunkt förs fram av bl. a. socialdemokratiskaarbetareparti, ABF och KF. Några remissinstanser, bl. a. , förordar en kraftig uppräkning av stödet inom deföreslagna bidragsgrupperna. ModerataSamlingspartiet är inne på tanken att införa ett maximalt 1976/77: 99 30 bidragsbelopp.Även SHIO diskuterar möjligheten att införa ett maximibelopp för stödet. Avtrappningen av stödet vid större upplaga börenligt ske snabbare. anser att öresbidraget perexemplar bör upp-justeras så att hela distributionskostnaden täcks. Det totalabidragsbeloppet blir därmed också otillräckligt och måste höjas. Enklast voreenligt förbundet att staten ersatte postverket för hela distributionskostnadenutan att gå via organisationerna. Detta skulle också innebära storaadministrativa fördelar och förenkla handläggningen. Stödet blev då automatisktanknutet tUl kostnadsutvecklingen, vUket är nödvändigt oavsett stödets nivå. När det gäller utredningens förslag om högre stödvid högre utgivningsfrekvens menar att detta inte ärpresspolitiskt tillräckligt motiverat i utredningens förslag. anser att högre bidrag inte bör utgå vid högre utgivningsfrekvens. Med hänvisning till partiets inställning tillutgivningstäthetens betydelse för tidskrifternas funktion anser Folkpartietatt det är en fördel om det i stödformen ingår en extra bonus för tätareutgivning. ifrågasätter emellertid om det inte vore lämpligt meden mera nyanserad skala för det förhöjda bidraget. Skillnaden mellan 15 och 16utgivningar kan annars bli avsevärd. Samtliga remissinstanser som kommenterarutredningens förslag att stödets nivå fortlöpande bör omprövas tillstyrkerdetta förslag. Några remissinstanser, bl. a. i ochSACOfSR, är inne på tanken att indexreglera stödet. erinrar om att önskar enredovisning av postens tidningstaxesystems effekter efter en treårsperiod.Enligt press-stödsnämndcns uppfattning finns det anledning för statsmakternaatt samordnat pröva dels effekterna av taxehöjningarna i tidningsrörelsen,dels behovet av ökat tidskriftsstöd. Flertalet remissinstanser tillstyrker eller lämnarutan erinran förslaget att stödet skall utbetalas året stödetavser. Några remissinstanser menar att det för de småtidskrifterna är angeläget med någon form av förskott under utgivningsåret.Pensionärernas avstyrker utredningens förslag att helaersättningen skall utbetalas i efterskott. För en tidning med storadistributionskostnader och svag ekonomi innebär förslaget enUgt organisationenatt det inte finns resurser att klara utsändningen utan att ta upp lån. Prop.1976/77: 99 31 lägedär lånemöjligheterna är begränsade och räntesatserna på kortfristiga lån ärhöga skulle resultatet komma att bli att organisationen skulle tvingas betalaen betydande del av det bidrag den erhöll som räntekostnader för lånen. Samtiiga remissinstanser som berör frågan välkomnarutredningens förslag att st öd skall utgå redan för . När det gäller handläggningsordningen talar enligtRSV vissa skäl för att ansökningarna om stöd ges in direkt till presstödsnämndenoch inte till länsstyrelse. bör därvid se till att ärendenautreds på lämpligt sätt. Som utredningen har föreslagit bör sökanden självåläggas att i ansökningen lämna uppgifter om hur tidskriften tidigarebehandlats i mervärdeskattehänseende. RSV ifrågasätter om inte redan dettamaterial ev. kompletterat med av press-stödsnämnden inlånade handlingar frånlänsstyrelse eller RSV ofta bör kunna vara ett tillräckligt beslutsunderlagför presstödsnämnden. Även i en del av övriga fall bör enligt kunna ta ställning i stödfrågan utan ytterligare utredning.Genom den av RSV förordade handläggningsordningen inskränks enligt verketlänsstyrelsernas medverkan tUl de fall där de kan väntas tillföra ärendenaväsentiiga fakta. Flera länsstyrelser förordar en liknandehandläggningsordning. föreslår att förstagångsansökningarskall göras hos den myndighet som administrerar stödet, enligt Utredningensförslag alltså hos presstödsnämnden. Nämnden skall sedan översända aUa förstagångsansökningartill RSV, varvid verket skall yttra sig över hur tidskriften skall bedömas enUgt8 § 6) ML. RSV bör kunna inhämta yttrande från länsstyrelse om RSV finnerdetta erforderligt. RSV bör inte ha att yttra sig över om tidskrift svarar motövriga för tidskriftsstödet gällande kriterier, ej heller de som gälleravvikelser från bestämmelserna i 8 § 6) ML. RSV erinrar om att ärenden rörande förhandsbesked iskattefrågor omfattas av sekretesskydd. Samma skydd föreligger i fråga om promemorioröver företagna skatterevisioner. Ännu gäller dock inte dessa sekretessreglermyndigheter emellan. Frågan om presstödsnämndens rätt till insyn i det iskattehänseende sekretesskyddade materialet bör enligt RSV behandlas ianslutning till förslaget om tidskriftsstöd.