prop · G003149 · 1976-12-31 00:00:00 — Efter remiss har yttranden över slutbetänkandetjämte bilagor avgetts av riksåklagaren (), , kammarrätten iGöteborg, , kruninalvårdsstyrelsen, överbefälhavaren (),fortifikationsförvaltningen, , ,, , , luftfartsverket, statskontoret,, , , statensavtalsverk, statens personalnämnd, , ,dåvarande universitetskanslersämbetet (UKÄ), lantbruksstyrelsen, statensnaturvårdsverk, produktkontrollnämnden, ,, miljödatanämnden, ,, arbetarskyddsstyrelsen, styrelsen förarbetarskyddsfonden, , arbetsdomstolen, statens invandrarverk,statens planverk, statens industriverk, statens kämkraftin-spektion, styrelsenför teknisk utveckling (STU), statens provningsanstalt, domänverket, (), i , i län,i , i , iNorrbottens län, handikapputredningen (S 1966:38), hälsovårdsstadgeutredningen(S 1974: 08), fartygsmiljöutredningen (K 1973: 04), utredningen rörande miljöproblemm. m. i vissa industriområden (C 1972: 01), för de fria konsterna.Arkitektförbundet, Aktiebolaget , ,Folkrörelsen mot tobaksbruket (VISIR), Föreningenbekämpningsmedelsleverantörer, , Göteborgskommunstyrelse. , Hälsofrämjandet,skyddschef , , och (KF KFO), i (LO),, (), skyddsingenjör , , . hem och skola. Riksföreningenför ridningens främjande, centralorganisationen /SR, Sam-arbetskommitténmot barnolycksfall, och huvudskyddsombud vid LMEricssons kontor i , , statenselektriska inspektions, västra distriktet, personal, (), 301ST-arbetarskydd, , (), , församlings- ochpastoratförbund, , hantverks- ochmdustriorganisation (SHIO), , (), . (), och ,. Yttranden över betänkandet har överlämnats av RA från överåklagarna i , och åklagardistrikt samt 1976/77:149 21 fråncheferna för länsåklagarmyndighetema i , och ,av statens personalnämnd från statens jämvägar (SJ), postverket och statensvägverk, av universitetskanslersämbetet från universiteten i , ,, , och Lmköping, karoUnska institutet, tekniskahögskolan i , och högskolan i , avlantbmksstyrelsen från lantbmks-nämndema i , , ochGodands län, av från dess omgivningshygieniskaavdelning, av arbetarskyddsstyrelsen från yrkesinspektionen i ,, , , , , , , ,, , , , , , , , ochLuleå distrikt, av statens industriverk från statens elektriska inspektion ochsprängämnesinspektionen, av i från länslandsting, , och kommuner, handelskammareoch Fackliga centralorganisationen i , av i Kalmarlän från läns företagareförening, läns handelskammare. SydöstraFCO-distrik-tet samt och länsläkarorganisationen i länet, av länsstyrelseni från länsläkarorganisationen i länet och handelskammare,av i från i ,, . 12, samtlänsläkarorganisationen och socialkonsulenterna i , avlänsstyrelsen i från länsarbetsnämnden i länet samthälsovårdsnämnderna i , och kommuner, av statenshandikappråd från , av LO från . Svenska bleck-och plåtslagareförbundet. ,, Svenska elektrikerför-bundet. , , och , av från Kemikontoret och av SIS från och mekanstandardisering. LO:s remissvar gmndar sig bl. a. på resultatet aven av organisationen och socialdemokratiska arbetareparti anordnadarbetsplats-remiss på grundval av betänkandet. Mer än 61 000 deltagare i drygt7 500 gmpper har till LO redovisat sina synpunkter och erfarenheter. Även inom TCO-området har betänkandet varit föremålför rådslagsverksamhet. Enligt TCO:s remissvar har omkring 45 000 personer deltagiti rådslaget. 1976/77:149 22 2 Översikt över gäUande lagstiftning inom arbetarskyddet Nuvarande arbetarskyddslag (1949:1, ändrad1976:583) trädde i kraft . Lagen har sedan sin tillkomst ändratsvid flera tillfällen. En principiellt betydelsefull ändring gjordes dålagens tillämpningsområde utvidgades från rörelse till i huvudsak all verksamheti vilken arbetstagare används för arbetsgivares räkning. Därefter har denförsta etappen av arbetsmiljöutredningens arbete lett fram till en delreformav arbetarskyddslagstiftningen. Denna reform beslöts och genomfördesfr. o. m. (prop. 1973: 130, SoU 25, rskr 290). Den innebaratt viktiga bestämmelser tillkom om skyddsombudens befogenheter och ompartssamverkan i de lokala skyddsorganisationerna. Vidare infördes nyabestämmelser om förhandsgranskning av arbetslokaler och om skyddsåtgärder pågemensamma arbetsställen. reform av arbetarskyddslagstiftningenomfattade även tillsynsverksamheten och sanktionssystemet. Arbetarskyddslagen innehåller i första kapitletbestämmelser som anger lagens tillämpningsområde. Lagen är i principtillämplig på varje verksamhet i vilken arbetstagare används till arbete förarbetsgivares räkning. Arbete som utförs av medlem av arbetsgivarens familj ärdock undantaget bl. a. beträffande jordbruket. Vidare undantas övningar m. m.inom försvaret. Arbetarskyddslagen är å andra sidan i viss utsträckningtillämplig utanför arbetsgivar-arbetstagarförhållanden, såsom i fråga omarbete som utförs av elever vid vissa skolor och intagna på vissavårdanstalter. En närmare redogörelse för arbetarskyddslagenstillämpningsområde lämnas i avsnitt 4.1. Arbetarskyddslagens andra kapitel innehållerföreskrifter om åtgärder till förebyggande av ohälsa och olycksfall.Arbetsgivares och arbetstagares allmänna skyldigheter beskrivs. Allmänt hållnaskyddsföreskrifter meddelas beträffande olika förhållanden på arbetsplatsema.Vidare finns bestämmelser om gemensamma arbetsställen och om anmälan närarbetslokal skall tas i bruk. I avsnitt 5.1, 7.1 och 9.1 lämnas närmareredogörelse för bestämmelserna i detta kapitel. I arbetarskyddslagens tredje och fjärde kapitelfinns särskilda bestämmelser om arbetstidens förläggning och om minderårigasanvändande i arbete. Dessa bestämmelser redovisas i avsnitt 11.1 och 12.1. Ett särskilt kapitel i arbetarskyddslagen femtekapitlet handlar om kvinnors arbete. Bestämmelserna redovisas i avsnitt 5.1. Arbetarskyddslagens sjätte kapitel innehållerregler om samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare. Här finns regler omskyddsombud och skyddskommittéer. reform avarbetarskyddslagstiftningen hade sin tyngdpunkt i utformnmgen av samverkansregleraa.För dessa redogörs närmare i avsnitt 13.1. 1976/77:149 23 I arbetarskyddslagens sjundekapitel föreskrivs vissa skyldigheter för tillverkare och försäljare m. fl.Närmare redogörelse finns i avsnitt 9.1. Åttonde kapitlet iarbetarskyddslagen handlar om tillsyn över lagens efterlevnad. Tillsyn utövasav arbetarskyddsstyrelsen och under dess överinseende och ledning avyrkesinspektionen. Bestämmelsema i detta kapitel berörs i avsnitt 6.1, 14.1 och15.1. Arbetarskyddslagen innehåller i nionde kapitletstraffbestämmelser. Dessa innebär främst att straffsanktion inträder närtillsynsmyndighet meddelat förbud, föreläggande eller föreskrift enligtarbetarskyddslagen och påbudet inte följts. Vid reform avarbetarskyddslagstiftningen infördes bl. a. möjlighet för tillsynsmyndighetatt sätta ut vite i beslut om föreläggande eller förbud. För sanktionssystemetenligt arbetarskyddslagen redogörs i avsnitt 15.1. Arbetarskyddslagens tionde kapitel tar bl. a. uppbestämmelser om fullföljd av talan, se avsnitt 16.1. I tionde kapitlet finnsockså vissa allmänna bemyndiganden för regeringen att meddela närmareföreskrifter angående lagens tillämpning och för arbetarskyddsstyrelsen att meddelaråd och anvisningar till ledning vid lagens tillämpning, se avsnitt 15.1. Den centrala tillämpningsförfattningen tillarbetarskyddslagen är arbetarskyddskungörelsen (1949: 208, ändrad senast 1973:841). I denna finns ett stort antal bestämmelser som i olika avseendenutvecklar lagens föreskrifter. Med stöd av arbetarskyddslagen har ävenutfärdats ytterligare ett antal kungörelser, se avsnitt 4.1, 5.1 och 10.1. En särskild reglering finns omskogsförläggningar för vissa arbetstagare. gäller lagen (1963: 246) omtillfälliga bosläder vid skogs- och flottningsarbete m. (skogsförläggningslag, ändrad : 8361). För bestämmelsema iskogsförläggningslagen redogörs i avsnitt 18.1. I arbetarskyddslagstiftningen ingår också de generellaföreskrifter, råd och anvisningar som arbetarskyddsstyrelsen meddelar med stödav arbetarskyddslagen, arbetarskyddskungörelsen och skogsförläggningslagen. Idessa finns preciserande och kompletterande bestämmelser för en radarbetsområden, arbetsuppgifter och arbetsanordningar. I anslutning till rarificering avinternationella konventioner har utfärdats lagen (1932: 55) om viktmärkning ivissa fall av gods som skall inlastas å fartyg (ändrad : 839) ochkungörelsen (1937: 816) om skyddsåtgärder, som vid lastning och lossning avfartyg ankomma på arbetsgivaren m. fl. Från arbctarskyddslagens tillämpning undantas bl. a.arbete som utförs i arbetsgivarens hushåll. Vissa skyddsbestämmelser för olikakategorier av husligt anställda finns i stället i lagen (1970: 943) omarbetstid m. m. i husligt arbete (ändrad : 732). Arbetarskyddslagenär inte heller tillämplig på skeppstjänst och avser endast i begränsad omfattningarbete som är underkastat tillsyn enligt strålskyddslagen. 1976/77:149 24 vudförfattningbeträffande arbetarskyddet för de ombordanställda är lagen (1965: 719) omsäkerheten på fartyg (ändrad : 722). I strålskyddslagen (1958: 110,ändrad : 245) finns bestämmelser om skydd mot skada som orsakas avjoniserande strålning. För arbetarskyddet betydelsefulla föreskrifterfinns också i ett flertal författningar vid sidan av dem som har berörts.Bland dessa kan nämnas lagen (1902: 71 s. 1) innefattande vissa bestämmelser omelektriska anläggningar (ändrad : 239), byggnadsstadgan (1959: 612,omtryckt 1972: 776, ändrad : 678), brandlagen (1974: 80, ändrad1975: 96), lagen (1973: 329) om hälso- och miljöfariiga varor (ändrad senast1976: 592) och lagen (1975: 69) om explosiva och brandfarliga varor medanslutande författningar. Vad gäller byggnadsstadgan bör framhållas att denutvidgade arbetsmiljömässiga förhandsprövning av arbetslokaler, som infördesgenom ändringar i arbetarskyddslagen m. m., anknyter till stadgansföreskrifter om byggnadslov, se avsnitt 9.1. Särskilda resurser för arbetsmiljöinsatser harskapats enligt lagen (1971:282) om arbetarskyddsavgift (ändrad senast 1976:80).Denna utgår i form av en speciell arbetsgivaravgift. Av arbetarskyddsavgiftengår huvudparten till arbetarskyddsfonden, som ger bidrag till forskning ochutveckling samt utbildning och upplysning beträffande arbetarskydd. Genomarbetarskyddsavgiften täcks vidare en del av statsverkets kostnader för deoffentliga arbetarskyddsorganens verksamhet. Mot bakgrunden av konjunkturutvecklingen inomnäringslivet har tillkommit lagen (1974: 325) om avsättningtill arbetsmiljöfond (ändrad 1975: 23) av vissa vinstmedel för . Lagenär inriktad på att främja investeringar för bättre arbetsmiljö och investeringarsom i övrigt är ägnade att förbättra förhållandena för de anställda. I lagenges arbetstagama inflytande vid valet av de åtgärder som skall stödjas medavsatta vinstmedel. tas en tilläggsavgift utsom skall föras till en delfond inom arbetarskyddsfonden benämnd fonden förarbetsmiljöförbättringar (SFS 1975: 353). Delfonden skall användas förfinansiering av statliga lånegarantier för lån till arbetsmiljöförbättringarinom en ram om totalt 200 milj. kr. Arbetarskyddslagstiftningen kompletteras dessutomgenom överenskommelser mellan arbetsmarknadens partsorganisationer. a.frågorna om den lokala skyddsverksamheten får sin närmare reglering genom sådanaöverenskommelser. Prop.1976/77:149 25 Som en inledning till utredningens övervägandentecknas i slutbetänkandet huvuddragen i den tekniska utvecklingen och dessinverkan på olika arbetsmiljöer. £>et framhålls att den tekniskautvecklingen har gett fömtsättningar för en kraftig välfärdsökning. Beträffandedagens arbetsmiljösituation konstateras att genom tekniken många typer av fysiskttungt och nedslitande arbete kunnat undvikas. Det är enligt utredningenuppenbart att den allmänna standarden på arbetsplatserna i de flesta fall höjtsväsentligt under senare årtionden. framhålls att utvecklingen har medförtnya problem från skyddssynpunkt. Modem produktionsteknik har i en rad fallInneburit sönderdelning av arbetet och högsta möjliga specialisering av den enskildearbetstagarens uppgifter. I rationaliseringens spår har ej sällan följt ökadarbetstakt och övergång till skiftarbete. Vidare är kunskaperna omverkningarna av olika kemiska änmen ofullständiga. har kommitalarmerande rapporter om långtidsverkningarna av vissa kemiska ämnen. Iöversikten betonas också att många gamla arbetarskyddsproblem kvarstår. Härerinras om att buller, klimatproblem, luftföroreningar och andra starktbelastande arbetsmiljöfaktorer ofta är anhopade inom vissa yrkesområden. Utredningen påpekar att de arbetsmiljöproblem somkommit fram ofta uppmärksammats som ett resultat av att forskningoch undersökningar enligt modema metoder kunnat påvisa hälsorisker. Nyaframsteg inom instmmentteknik och undersökningsmetodik fömtses innebäraytterligare stora förändringar i synen på arbetsmiljön och dess risker. Ett sätt att belysa förhållandena i arbetslivet äratt följa yrkesskadeutvecklingen enligt den officiella statistiken. Dennavisar enligt utredningen inte några stora förändringar till det bättre när detgäller arbets-olycksfallen sedan arbetarskyddslagens tillkomst. Samtidigtframhålls att en allt noggraimare redovisning kan ge en bild som inte heltspeglar resultatet i olycksfallshänseende av de insatser som skett En tydligminskning kan dock iakttas beträffande de allvarligare olycksfallen trots attantalet arbetstagare har ökat. Utredningen konstaterar att möjlighetema attvia yrkesskadestatistiken belägga utvecklingen vad gäller arbetsmiljönsinverkan på hälsan är ännu mindre. Fömtsättningama för att ohälsa kommer attregistreras som yrkesskada vidgas nämligen allteftersom kunskaperna ökas omolika samband mellan ohälsa och arbete. Utredningen framhåller vidare att anspråksnivån hosde anställda som ett resultat av välfärdsutvecklingen höjts starkt i jämförelsemed vad som gällde ännu för bara ett par årtionden sedan. 1976/77:149 26 utbildningsverksamhetmedför en helt annan medvetenhet än tidigare om sambanden mellan arbete ochhälsa. När det gäller arbetets psykologiska och socialainnehåll har enligt utredningen starka värderingsförskjutningar skett. För attfånga upp aktiviteter och synsätt som kan verka befmktande på arbetet med enmodern arbetsmiljölagstiftning har utredningen anlitat några experter inom detarbetspsykologiska och arbetssociologiska fältet. Vissa rapporter från dessaexperter har sammanställts i en bilaga till betänkandet. Utredningen betonaratt ambitionen härvid inte kunnat vara att ge någon heltäckande och slutgiltigbild av hur psykologiska och sociologiska betraktelsesätt kommer in när manvill skapa en god arbetsmiljö. Materialet anses dock kunna verka stimulerandevid strävandena att allsidigt tillgodose de arbetandes behov. Det har delvisäven utnyttjats som underlag för utredningens överväganden. I ett avsnitt som handlar om brister i nuvarandearbetarskyddslagstiftning framhåller utredningen att den breddning avarbetarskyddsverksamheten som kan följa av att man vill betona den totalahälso-aspekten sambandet mellan arbetsmiljö och hälsa i fysiskt, psykiskt ochsocialt hänseende inte kommer till uttryck i arbetarskyddslagen. Därefteruppehåller sig utredningen vid utformningen rent allmänt av arbetarskyddslagensföreskrifter och anknytande bestämmelser i arbetarskyddskungörelsen. Detkonstateras att dessa till stor del är präglade av ett synsätt som ter sigförlegat vad gäller nutida förhållanden inom svenskt arbetsliv. Punktändringaranses av denna anledning bara kunna ge provisoriska lösningar.Arbetarskyddslagen och tillämpningskungörelsen innehåller dessutom talrikareservationer för vad som påkallas eller är möjligt i det enskilda fallet.Framställningssättet kan enligt utredningen föranleda uppfattningen atträttsläget är svävande och att skyddsförhållandena på arbetsplatserna alltid skallbedömas med utgångspunkt i vad som i det enskilda fallet anses möjligt attåstadkomma. Den delvis detaljbetonade utformningen kan vidare binda den fortlöpandereglering som måste ske av arbetarskyddet. På åtskiUiga punkter finner utredningen att arbetarskyddslageninte ger den centrala arbetarskyddsmyndigheten tillräckligt vidsträckta befogenheteratt ingripa med generella föreskrifter för att förhindra brister iarbetsmiljön. Det finns också ett behov av starkare inriktning av arbetarskyddslagstiftningenpå de kemiska riskerna i arbetslivet. Bristerna i nuvarande arbetarskyddslagstiftning harenligt utredningen sin naturliga förklaring i den tid som förflutit sedanlagstiftnmgens tillkomst och den utveckling som skett. Utredningen föreslåratt gällande arbetarskyddslagstiftning upphävs och ersätts med en helt ny lagom arbetsmiljön. Utgångspunkten anges vara att skydda mot hälsofaror ocholycksrisker i arbetet. Men målsättn-.ngen är enligt utredningen vidare än attbara skydda mot vissa negat-.va företeelser som innebär risker för 1976/77: 149 27 I kraft av den vidgade synen på arbetsmiljöns be-tvdelse börarbetsmiljölagstiftningen bygga på att syftet också skall vara att söka nå framtill arbetsförhållanden där arbetet av den enskilde kan upplevas som enmeningsfylld och berikande del av tillvaron. Utredningen framhåller att dåliga arbetsmiljöer medfysiskt belastande arbetsmiljöfaktorer kvarstår inom en rad verksamhetsområden.En ny lagstiftning måste skapa underlag för effektiva insatser i alla dessafall. Här finns enligt utredningen stora möjligheter att få påtagligaskyddseffekter av de resurser som sätts in. Vidare understryks attarbetsolycksfallen är ett av de stora arbetsmiljöproblemen.Vidgade ansträngningar måste enligt utredningen göras för att man skall kommatill rätta med förhållanden som kan sättas i samband med olycksfall i arbete. Hälsobegreppet har sedan arbetarskyddslagenstillkomst undergått förskjutningar. En utvidgning har enligt utredningen skettfrån en renodlat medicinsk syn på arbetsplatsens hälsorisker till att mansträvar efter att nå bästa möjliga förhållanden från medicinsk, psykologisk ochsocial synpunkt. Som utgångspunkt för ett nyare och i vart fall i det psykiskahälsovårdsarbetet användbart hälsobegrepp nämns också livsviljan, motivationentill arbete och till utveckling mot egen identitet och personlighet.Arbetsmiljölagen bör spegla att bedömningar skall ske utifrån denna nya syn påhälsa. Genom arbetsmiljölagstiftningen bör alltsåuppmärksamheten riktas på åtgärder som behövs för att arbetsförhållandena skallbli så bra som möjligt. Utredningen betonar att grunden inte fårryckas undan för en fortsatt utveckling av samhället. Vid all bedömning måsteen avvägning ske med hänsyn till viktiga samhällsfunktioner. Allmänna synpunkter ges på frågan hur enarbetsmiljölagstiftning skall avgränsas från annan arbetsrättslig lagstiftning.Utredningen anför att till arbetsmiljöns beskaffenhet i socialt och psykisktavseende också hör t. ex. tryggheten i anställningen liksom hur långarbetstiden är, hur utvecklad demokratin är på arbetsplatsen, lönesystemetsutformning osv. Arbetsmiljön kan sålunda ses från olika aspekter. Allteftersomarbetar-skvddet breddas stärks enligt utredningen de förbindelselänkar somfinns med olika regelkomplex inom arbetsrätten. Arbetsmiljölagstiftningenanses emellertid kunna ges en naturlig ram genom att anknyta till denuppdelning i ohka miljöfaktorer som arbetarskyddet av tradition bvgger på. Detgäller här faktorer såsom arbetslokalers och maskiners utformning,luftförhållanden och farliga ämnen, buller och vibrationer, belysning,personalutrymmen och liknande. Vidare behandlas frågor om arbetstidensförläggning sedan gammalt i arbetarskyddslagstiftningen. Inomarbetsmiljölagstiftningens ram anses böra rymmas alla slag av hälsorisker somanknyter till arbetsmiljön. Utredningen tar också upp andra avgränsningsfrågor.Vid sidan av den egentliga arbetarskyddslagstiftningen finns en rad ytterligareför- 1976/77:149 28 fattningarsom reglerar miljöfaktorer av betydelse såväl på arbetsplatserna som utanfördessa. a. nämns författningar på det elektriska området, det kemiskaområdet och strålskyddsområdet. Även tra-fikförfattningama anförs som exempelpå reglering som avser skyddet för både yrkesverksamma och allmänheten. I dessaförfattningar finns en säkerhetsinriktad reglering med områdesansvar för andramyndigheter än arbetarskyddsmyndighetema. Från arbetarskyddets synpunkt bördetta enligt utredningen ses som en komplettering av arbetsmiljölagstiftningenav stor betydelse även för skyddet av de anställda. anläggs dengrundsynen att arbetsmiljölagen bör vara övergripande i fråga om skyddet motohälsa och olycksfall i arbete. Arbetsmiljölagen bör sålunda i princip täckaäven områden med särskild säkerhetslagstiftning, och det slutliga ansvaret förtillsynen på arbetsplatserna bör alltid firmas hos arbetarskyddsstyrelsen ochyrkesinspektionen. Enligt utredningens betraktelsesätt föranleder detta i ochför sig ingen inskränkning i andra myndigheters områdesansvar men iimebär attett samarbete måste ske mellan dessa myndigheter och arbetarskyddsmyndigheterna. I fråga om tillämpningsområdet för arbetsmiljölagenframhåller utredningen att regleringen bör ha en vid syftning. Utredningenslår vidare fast att arbetsmiljölagen bör vara allmängiltig. Att med denna utgångspunktge en samlad och något så när fullständig detaljreglering av arbetsmiljönsbeskaffenhet på olika verksamhetsområden skulle enligt utredningen heltspränga ramen för en lag eller förordning. Det påpekas dessutom attdetaljregler om arbetsmiljöns beskaffenhet måste kunna med minsta möjligatidsutdräkt anpassas av den ansvariga fackmyndigheten till den snabbautvecklingen och till nya rön och erfarenheter på olika områden. Utredningenföreslår därför att arbetsmiljölagen utformas som en ramlag i vad avser dekrav som skall gälla i fråga om arbetsmiljöns beskaffenhet. Lagen bör i dettaavseende innehålla allmänna bestämmelser som översiktligt anger kraven. I dettasammanhang framhåller utredningen att det materiella innehållet i reglema omarbetsmiljöns beskaffenhet enligt förslaget i hög grad bestäms av detill-lämpningsföreskrifter som arbetarskyddsstyrelsen skall kunna utfärda. Arbetsmiljölagen föreslås vidare innehållabestämmelser som preciserar vilka kategorier som skall ha ansvaret förarbetsmiljöns beskaffenhet. Även i fråga om mnehållet i dessa skyldigheteranser utredningen att lagen bör vara rambetonad och fyllas ut genom denreglering som förutsätts ske i administrativ ordning. I vissa delar bör emellertid arbetsmiljölagenenligt utredningens åsikt vara relativt utförlig. Detta gäller områden som ärlikartade inom skilda arbetsmiljöer och där det därför är praktiskt möjligt attge preciserade regler. Så är i viss utsträckning fallet med bestämmelserna omsamverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare, om arbetstidens förläggning. 1976/77:149 29 omminderåriga och om tillsyn. Arbetsmiljölagen anses i dessa delar böra innehållaföreskrifter som ganska detaljerat reglerar vissa sidor i arbetslivet. Ennärmare reglering fömtsatts dock i vissa avseenden ske genomtillämpningsföreskrifter av arbetarskyddsstyrelsen och, vad gällersamverkansbestämmelserna, genom överenskommelser mellan arbetsmarknadensparter. När det gäller uppläggningen avarbetsmiljölagstiftningen anför utredningen slutligen att tyngdpunkten börligga i att skapa garantier för ett samspel mellan parterna och den offentligatillsynen i syfte att åstadkomma effektiva insatser. Vidgat utrymme måstehärvid ges åt de anställdas möjligheter att påverka sin arbetsmiljö. Mot denna bakgmnd har utredningen lagt fram förslagtill arbetsmiljölag och arbetsmiljöförordning och dessutom föreslagit vissändring i byggnadsstadgans fullföljdsregler. Utredningens förslag har allmänt fått ett mycket gottmottagande av remissinstansema. Följande sammanfattande omdömen ger en bild avdetta. LO framhåller att för fackföreningsrörelsen harkravet på en bättre arbetsmiljö varit en av de dominerande frågorna under 1960-och 1970-talen. Bakgrunden har bl. a. varit den tekniska utvecklingen och enökad medvetenhet bland medlemmarna om arbetsmiljöns betydelse. För att få tillstånd en genomgripande förändring av arbetsmiljön anses en ny arbetsmiljölagvara en nödvändig fömtsättning.