prop · G0031 · 1976-12-31 00:00:00 — Har med stöd av 127 S andra stycket byggnadslagenden (nr 385) beslämts atl skall utgöra ettregionpla-neområde, kan Konungen förordna alt frågor om regionplan för områdetskall handläggas av kommunalförbund mellan och länslandstingskommun eller, om staden i landstingskommunen, avlandstingskom-nninen. Har med stöd av 127 S andra stycket byggnadslagen(1947:385) beslämts atl skall utgöra ell regionplaneområde,sAi7//frågorom regionplan for området handläggas av landstingskommun. Förslag till regionplan upprättas av enregionplanenämnd och anlages av kommunalförbundets fullmäktige eller avlandstinget. Förslag till regionplan upprättas av enregionplanenämnd och antages av . eller landstingskommunen kantillsätta särskild regionplanenämnd. Tillsattes ej särskild regionplanenämnd,skall i kommunalförbundet förbundsstyrelsen eller annan nämnd som angives 1förbundsordningen eller i landstingskommunen föiyaliningsuiskottei eller annannämnd som bestämmer vara regionplanenämnd. Landstingskommun .får tillsätta särskildregionplanenämnd eller uppdra åt annan nämnd att vara regionplanenämnd. Ledamöier och .suppleanter i särskildregionplanenämnd väljes av förbundsfullmäktige eller till deianial förbundsfullmäkilge eller taiulsiinget bestämmer. Antalet ledamöter fårdock icke vara under fem. Valet skall vara proportionellt, om del begäres avminst så många väljande som motsvarar det tal vilket erhålles, om samtligaväljandes antal delas med det antal personer valet avser, ökat med 1. Omförfarandet vid sådant proporilonelli val gäller särskilda föreskrifter. Skerval av suppleanter icke prnporiionelli. skall även bestämmas den ordning ivilken suppleanterna skall inkallas till tjänslgöring. För särskild regionplanenämnd ägeri kommunalförbundet 32 i), 33 .första stycket första punkten och andra Slyckei.34-42 samt 451 andra och iredje styckena kommunallagen (nr 753) och 1 landstingskommunen 431, 44 förslå stvckei första punkten ochandra Slyckei. 45-51 saml 54 >!'' fjärde stycket landslingslagen den 14 maj1954 (nr 319) molsvarande tillämpning. skall bestämmelserna i 33-42 kommunallagen (1976:000) ägamolsvarande tillämpning. Regionplan faslsiälles av Konungen. Har avvikande meningi fråga om förslaget till regionplan uttalats inom siyrelseii 1kommunalförbundei eller landstingskommunen, inom annan nämnd som ärregionplanenämnd eller inom fullmäkiige eller eller har erinranmot förslaget framställts av kommun inom regionplaneområdel, kan Konungengöra den Regionplan fastställes av regeringen. Har avvikandemening i fråga om förslaget till regionplan uttalats inom regionplanenämndeller inom eller har erinran mot förslaget framställts av kommuninom regionplaneområdel, kan regeringen göra den avvikelse från förslagel somär befogad med hänsyn lill den uttalade meningen. avvikelsefrån förslaget som är befogad med hänsyn lill den uttalade meningen. Ifråga om kommunalförbundels kostnader för upprättande och ändring av regionplanäger 132 § byggnadslagen motsvarande tillämpning. Bestämmelsernai 133 S och 149 S första stycket första punkten byggnadslagen äger molsvarandetill-lämpning nar kommunalförbundet eller handlägger frågor omregionplan. Vad som sägs om för-bundsfullmäklige skall därvid avse fullmäktigei kommunalförbundei eller . Bestämmelserna i 133 S och 149 S första stycketförsta punkten byggnadslagen äger molsvarande till-lämpning närlandstingskommunen handlägger frågor om regionplan. Vad som sägs omregionplaneförbund och förbundsfullmäktige skall därvid avse landstingskommunenoch . Förordning om ändring i kungörelsen (1967:472) omstatsbidrag till driften av semesterhem, m. m. Härigenom föreskrives all 6 S kungörelsen (1967:472) omstatsbidrag till driften av semeslerhem, m. m. skall ha nedan angivna lydelse. Landstingskommun (//se/särskildsemesierhemsnämnd eller uppdrager ål nämnd som handhar andra landstingskom mimens förvahnlngsi ippgifier att vara semesierhemsnämnd. beslår av ordförande och fyraandra ledamöter. För varje ledamot finnes en suppleant. Ledamöier ochsuppleanter utses för en lid av . är beslulför, när ordförandenoch minst två andra ledamöier är närvarande. Som nämndens beslut gäller den meningsom de flesta förenar sig om eller, vid lika röstetal, den mening som ordförandenbiträder. Landstingskommun får tillsättasärskild semesierhemsnämnd eller uppdra åt annan nämnd att vara semesierhemsnämnd. skall bestämmelserna i 33-42 sf kommunallagen (1976:000) ägamolsvarande tillämpning. Föreskrifter om 1 vilkenutsträckning beslut skall innehålla de skäl som har bestämt utgången finns 117! föiyahningslagen (1971:290). Föreskiifier om rättelse av beslut finns i 19 samma lag. 'Senaste lydelse 1969:782. Prop.1976/77:1 360 Förordning om ändring ifolkhögskoleförordningen (1958:478) Härigenomföreskrives i fråga om folkhögskoleförordningen (1958:478) dels atl 3 S 1 mom.och 5 S 1 mom. samt rubriken till 3 S skall ha nedan angivna lydelse, dels alt i lagen skall införas enny paragraf 3 a S, samt rubrik lill paragrafen avnedan angivna lydelse. 3S Styrelsens sammansättning Styrelse för folkhögskola med en- skild huvudman ) mom. För folkhögskola skall 1 mom. För folkhögskola med finnasen styrelse bestående av enskild huvudman skaWfmnasensty- minst fem ledamöier jämte minst tre relse bestående av minst fem leda suppleanter, möter jämte minst tre suppleanter. Skolans tjänstgörande rektor skall vara ledamot av styrelsen och tillika dess sekreterare. Styrelsen utser för varje arbetsår bland styrelsensvalda ledamöter ordförande och vice ordförande samt inom eller utom styrelsenkassaförvaltare. Styrelse .för folkhögskola med landstingskommuneller kommun som huvudman För folkhögskola med landstingskommun eller kommun som huvudmanskall finnas en styrelse. Landstingskommunen och kommunen får tillsättasärskild styrelse eller uppdra ål annan nämnd atl vara styrelse. skola bestämmelserna 133-38 , 39 .första stycket samt 40-42 kommunallagen (1976:000)äga motsvarande lill-lämpning. Föreskrifter om i vilken utsträckning beslul skallinnehålla de skäl som ha bestämt utgången finnas 117 förvafi- 1976/77:1 361 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ningslagen (1971:290). Föreskiifier om rättelse av beslutfinnas i 19 samma lag. hinder av 2 2 jörvaltningslagen(1971:290) äga 4 och 5 \\ nämnda lag lillämpning i samlliga ärenden hossärskild slvrelse för folk-högskola. 5S Reglemente 1 mom. skall 1 mom.Skolöverstyrelsen skall fastställa reglemente för varje folk- fastställareglemente för varje folk högskola. Förslag till reglemente högskola med enskild huvudman. skall avgivas av skolans styrelse. Vid Förslag till reglemente skall avgivas förslaget skall fogas yttrande av sko- av skolans styrelse. Vid förslagel lans lärarråd. skall fogas yttrande av skolans lä- Prop.1976/77:1 363 Jordbruksstämma utgör en särskild form avkommunalstämma -tidigare sockenstämma - för behandling av ärenden som endastangår den manlalssatta jorden. Detta sätt all handlägga sådana ärendentillämpades redan vid liden för tillkomsten av vår första kommunalförfattning,sockenstämmoförordning. Gällande bestämmelser rörande jordbrukssiämmaåterfinns i den numera i övrigt upphävda lagen (1930:251) om kommunalstyrelsepå landet (LKL). 13 § lagen har följande lydelse. Angår ärende endast i mantal satt jord, mä ej andradeltaga däri än de som innehava sådan jord. I ärende, varom nu är sagt, tillkommer rösträttjordinnehavaren, ändå att han ej är mantalsskriven i kommunen eller är omyndigeller i konkurstillstånd eller ej uppnått sådan ålder, som sägs i 11 S; och måsådan rätt utövas jämväl för oskiftat dödsbo, bolag eller annan samfällighet.För omyndig röstar förmyndare, som har jorden under sin förvaltning, eller, därdessa äro flera, den, som de bland sig utse; för oskiftal dödsbo, bolag ellerannan samfällighet må ej mera än en person föra talan. Vid behandling av ärende, som sägs i förstastycket, skall genom kommunalnämndens föranstaltande finnas tillgänglig längdöver de i sådant ärende röstberättigade, vilka icke finnas upptagna såsomröstberättigade i den allmänna röstlängden. I betänkandet (SOU 1952:14) med förslag till nykommunallag m. m. föreslog komm'unallagskommiltén atl kommunalstämman ochallmänna rådstugan skulle avskaffas som organ för utövningen av kommunsallmänna beslutanderätt. I skrivelse till Kungl. Maj:i den 10 oktober 1949föreslog kommittén att man under en övergångstid skulle tillåta anjordbruksstäm-molillgängarna förvallades på hävdvunnet sätt men att de olikamenig-heterna skulle beredas möjlighet att skapa nya förvaltningsformer förtillgångarna. Föredragande departemenischefen anförde (prop.1953:210 s. 62) all förvaltningen av jordbruksstämmotillgångarna föll utanfördet i egentlig mening kommunala verksamhetsområdet. 1 likhet med kommitténansåg han emellertid alt ärendena borde fä behandlas på kommunalstämma under enövergångstid, under vilken menigheterna skulle beredas tillfälle att ordnaannan förvaltning. delade denna uppfattning (KU1953:22), vilken även godkändes av (rskr 1953:419). 1 8S lagen (1953:754) om införande av kommunallagenintogs en bestämmelse om alt vad lagen om kommunalstyrelse på landetinnehåller om ärende som endast angår i mantal satt jord får tillämpas t. o. m.den 31 december 1959 eller den senare dag som Kungl. Förordnandeom fortsatt giltighet av dessa beslämmelser i lagen om kommunalstyrelse pä landet har senast meddelats genom förordningen Prop.1976/77:1 364 (1975:1018).Enligt denna förordning får bestämmelserna tillämpas . Maj:t åt ensärskild utredningsman, kammarrådet göra den utredning sombehövdes för avveckling av institutet jordbruksstämma och alt inkomma med deförslag som utredningen kunde ge anledning lill. Utredningsmannen avgav den 27april 1962 en promemoria angående avveckling av institutet jordbruksstämma. Efter remiss har yttranden över promemorian avgettsav justiiiekansiers-ämbeiet (JK), kammarkollegiet, dåvarandelantmäterisiyrelsen, , samtliga länsstyrelser, 1954 årsfaslighetsbildningskommiité, dåvarande , dåvarandeSvenska landskommunernas förbund, dåvarande Svenska pastoratens riksförbundoch . Länsstyrelserna har överlämnat, i Kristianstadslän ytirande från länets hushållningssällskap, i länyttranden från länsavdelningen av ochöveriant-mäiaren i länet, i yttranden från Morajord-ägarstämma, . allmänningssiämma ochRättviks sockens jordägarnämnd, i yttranden frånlänsavdelningen av , skogsvärds-styrelsen ilänet och överiantmälaren i länet samt i länytirande från länets hushållningssällskap. Flera länsstyrelser har bifogatyttranden av kommuner. 2.1Gällande regler i kommunallagarna Enligt lagen om kommunalstyrelse på landet (LKL)var det beslutande organet i kommun med mera än 1 500 invånarekommunalfullmäktige. 1 kommun med lägre invånarantal utövades beslutanderättenpå kommunalstämma. Sådan kommun ägde dock rätt att uppdraga beslulanderällenåt kommunalfullmäktige. Vissa slag av ärenden var emellertid förbehållnakommunalstämma även i de kommuner där kommunalfullmäktige hade inrättats. Deltagällde enligl 9 S LKL ärenden, för vilkas avgörande gällde särskildarösträllsregler, bl. a. ärenden som angick endast i mantal satt jord och avsågvården av vissa till sådan jord knutna förmögenhetstillgångar (s. k.jordbruksstämmotillgångar). I 13 S LKL föreskrivs att bara de som innehar imantal satt jord för besluta i ärenden som angår endasl sådan jord.Jordinnehavaren har rösträtt, även om han inte är mantalsskriven i kommunen ochäven om han är omyndig. För omyndig röstar förmyndare, som förvaltar jorden,eller, om det finns flera förmyndare, den som de utser bland sig. Rösträtt föräven utövas för oskiftat dödsbo, bolag eller annan samlallighei. Särskildröstlängd skall upprättas över de röstberättigade Prop.1976/77:1 365 sominte finns upptagna i den allmänna röstlängden. Den på detta säu sammansattakommunalstämman brukar kallas jordbruksstämma. Genom kommunallagen (1953:753) avskaffades iprincip kommunalstämman som kommunens beslutande organ. Kommunensbeslutanderätt utövas numera av kommunfullmäktige. Som inledningsvis nämnts haremellertid om behandling av jordbruksstämmoärenden getts fortsatttill-lämpning t. o. m. utgången av . Sedan landskommuner inkorporerats eller ombildatslill städer var del inle sällsynt au jordbruksstämmotillgångar fanns även istäder. Lagen (1930:252) om kommunalstyrelse i stad saknade emellertidsärskilda beslämmelser för handläggning av jordbruksstämmoärenden. Sådanaärenden brukade behandlas på särskild allmän rådstuga, varvid bestämmelserna iLKL tillämpades analogt. har ärenden som endast rör denmanlalssatta jorden handlagts pä kommunalstämma. Så skedde långt årssockenstämmoförordning. 1 denna liksom sockenslämmoförordning och i1862 års förordning om kommunalstyrelse på landet fanns beslämmelser om atl förbeslul som angick sådana ärenden skulle stämman ha en särskild sammansättning,ungefärligen motsvarande den som föreskrivs i 13 S LKL Det subjekt som jordbruksstämman företräder utgörsav en säregen kommunbildning, en s. k. mantalskommun, som är skild frän den vanligakommunen. Den kan karakteriseras som ett tvunget territoriellt subjekt, som avstaten har fött i uppdrag all vårda vissa förmögenhetslillgångar som är knutnatill den manlalssatta jorden. Dessa bestod ursprungligen av egentligasockenallmänningar, sockermagasin och kassor av olika slag, bl. a. magasinskassoroch rotehållarkassor. För förvaltningen av tillgångarna har mantalskommunenutrustats med viss beslutanderätt gentemot sina medlemmar, jordägarna.Beträffande dessa ärenden är jordbruksslämman exklusivt kompetent. Denborgeriiga kommunens vanliga organ har ej rätt all besluta därom. Förekomstenav jordbruksstämmotillgångar kan sägas vara en förutsättning för stämmansexistens. De intressen som jordbruksstämmotillgångarnaursprungligen tjänade höjde sig över den enskilde jordägarens. Socknensvälfärd var beroende av vården av sockenallmänningarna och fiskevatlnen, vilkatidigare föll under stämmans beslutanderätt. Det var ett statligt intresse attrolehållarkassorna behölls för att det militära indelningsverket skulle kunnafungera tillfredsställande. Sockenmagasinen hade ursprungligen tillkommitföratt förebygga himgersnöd. Det offentliga intresset manifesterades genom attför de olika tillgångarnas vård och förvaltning i stor utsträckningfastställdes reglementen (Kaijser, Förvallningsrättslig 1946 s. 207). Jordbrukssiämmanskompetens är beroende av två faktorer. Prop.1976/77:1 366 överläggningsämnetvara sådant all det uppfyller villkoret i 13 S LKL dvs. angår endast i mantalsatt jord, dels skall beslutet inom ämnesområdet stämma överens med grundernaför 3 S LKL och med de särskilda föreskrifter som kan finnas för den aktuellajordbruksslämmotillgångens förvaltning. Enligt 3S fick kommun själv vårda sinaangelägenheter, såvitt inte handhavandet därav enligt gällande författningarankom på annan. Vadgäller villkoret an överiäggningsämnet skall angå endasl mantalssalt jord gerLKL inte någon antydan om den materiella beskaffenheten av de ärenden somavgörs av innehavarna av den manlalssatta jorden. Inte heller 1862 årskommunalförordningar innehöll några närmare uppgifterom ärendenas art. Av deknapphändiga uttalandena i förarbetena lill dessa förordningar framgår att ärendenai huvudsak har ansetts vara historiskt givna. Det blev på så sätt överlämnat ätpraxis all närmare bestämma vilka ärenden som ligger under jordbrukssiämmansbeslutanderätt (Kaijser a.a. s. 202). Jordbruksstämmotillgångarna kunde från början delasin i tre grupper, nämligen jord (i första hand de äkta sockenallmänningarna),inrättningar (sockenmagasin) och Aas5or (allmänningskassor, magasinskassor,rotehållarkassor saml kassor för väghållning, brobyggnad, fullgörande avskjutsnings-verksamhet och hållande av gäslgivargård). Beträffande den fasta egendom som tidigareförvaltades av jordbruks-stämma gäller numera lagen (1973:1150) om förvaltningav samfälligheter. trädde i kraft . Enligt 1 S skall vidtillämpningen av lagen som samfällighet anses bl. a. samfällighet enliglfaslighelsbild-ningslagen (1970:988) och annan mark som gemensamt tillhörägarna av de manlalssatta fastigheterna i en socken. Enligt den departementspromemoria (Ds Ju 1971:16)som låg till grund för lagen om förvaltning av samfälligheter borde lagenomfatta även sockenallmänningarna och de allmänningskassor som är knutna lillsockenallmänningarna. 1 promemorian föreslogs att lagen skulle omfatta ocksåde fastigheter som hade förvärvats av mantalskommun och som förvaltades avjordbruksstämma. Utanför lagens tillämpningsområde skulle däremot falla sådanlill socken hörande allmänning som tidigare hade utgjort del avhäradsallmänning -s. k. oäkta sockenallmänning, vilken förvaltas enligt lagen(1952:166) om häradsallmänningar - liksom sockenmagasin och de andra kassor somf n. förvaltas av jordbruksstämma. Föredragande departementschefen anslöt sigtill förslagel (prop. 1973:160 s. 364) och inle heller hade något attinvända mot del (CU 1973:33, rskr 1973:389). Till jordbruksstämmas handläggning hör ärenden omförvaltning av sockenmagasin. Dessa ärenden omnämndes särskilt i 1817 och 1843års sockenstämmoförordningar som hörande till sockenstämmans förvaltning. Någonmagasinsrörelse synes inte längre bedrivas i landet utan det är bara självamagasinsbyggnaderna som i några fö fall slår kvar under jordbruks-stämmansförvaltning. De vanligaste jordbruksslämmoärendena är desom rör magasinskassorna, vilka har uppkommit genom avveckling avsockenmagasinen. Prop.1976/77:1 367 Stundomingår statliga nödhjälpsbidrag eller enskilda donationer i kassorna. En annangrupp av ärenden, som hör under jordbruksstämmas förvaltning, är de som rör des. Dessa kassor har samband med indelningsverket ochförekom under olika benämningar i olika landsdelar, t. ex. uddemanlalskassorochlegokassori , invalidbevärings-kassor i ochrotebesparingskassor i . Slutligen kan nämnas kassor och andratillgångar för väghållning, brobyggnad, fullgörande av skjulsningsskyldigheloch hällande av gäslgivargård. Dessa tillgångar var - liksom rolehållarkassorna- ursprungligen avsedda för fullgörande av s. k. allmänna besvär. Sedanmotsvarande besvär avskrivits eller inle längre utkrävs, tjänar kassorna intesitt ursprungliga ändamål. Eftersom de har tillkommit när bördornai fråga väsentligen vilade på mantalssalt jord, har de emellertid blivit föremålför överenskommelser ("föreningar") mellan jordägarna. Beslul rörandesådana kassor har fattats på jordbruksstämma. Vad gäller kravet att ärendet skall framstå som enangelägenhet för innehavarna av den manlalssatta jorden kan framhållas altreglementsföre-skrifterna för kassorna vanligen innehåller föreskrifter om attkassans räntemedel skall användas till jordinnehavarnas gemensamma nytta ochbehov eller någol liknande. Magasinsreglementena har ofta mycket ulföriiga beslämmelserom räntemedelsanvändningen, medan reglementena för udde-mantalskassorna däremotsaknade särskilda regler i ämnet. Förvaltningsdomstolarna har på besvär brukatundanröja beslut varigenom enskilda personer har gynnats framför andra. Omdäremot beslutet har avsett anslag till gemensamma behov inom kommun ellerinneburit medelsanvisning för atl möjliggöra en allmän nedsättning ikommunalutskylderna, har besvär över beslutet avslagits. Utgången har blivitdensamma när beslutet gått ut pä all åstadkomma en lindring av endasl jordinnehavarnasulskylder. Stundom har förvaltningsdomstolarna haft att ta ställning lillbeslut av jordbruksstämma eller annat kommunalt organ av innebörd atttillgångarna skulle fördelas mellan jordägarna eller förbrukas för kommunensbehov. Sådana beslul har regelmässigt undanröjts, antingen därför att beslutetansågs kräva tillstånd av Kungl. Maj:t eller därför alt jordinnehavarna inlehade visat sig äga befogenhet därtill. 1 oklara fall har alltså ett förbud motkassans upplösande presumerats föreligga (Kaijser a.a. s. 214-217). Jordbruksslämman torde inte ha någon självständigutdebiteringsrält för ändamål som kommunen för tillgodose. Av rättspraxis synesframgå att jordbrukssiämmans självständiga utdebiteringsrätt endast avsersådana ändamål som har alt göra med skyddet, värden eller utnyttjandet av detill-gängar som är knutna lill den manlalssatta jorden. Möjligen skulle denockså kunna tas i anspråk när det framstår som ett gemensamt intresse förjordinnehavarna atl höja en kassas kapitalbelopp (Kaijser a.a. s. 219-220). Sockenmagasinen,som har tillkommit genom insatser av spannmål från Prop.1976/77:1 368 jordägarna,hade ursprungligen ett dubbelt syfte. Dels skulle de säkerställa böndernasutsädesbehov, dels fungerade de som krediirörelse. Bestämmelser om delägarskapoch rösträtt i magasinsärenden har regelmässigt meddelats i reglementen, somhar fastställts av Kungl. Nor-malreglemenien tordeha funnits. 1 1817 och sockenslämmoför-ordningar omnämndes särskiltalt ärenden som angår spannmålsmagasinen hör under sockenstämmansbeslutanderätt, Magasinskassorna har bildats dels av avkastningen frånspannmålsmagasinsrörelserna, dels av de medel som flöt in när magasinsrörelsenavvecklades. Det är oftast klart atl endast manialssatt jord har haft del imagasinen. Stundom konstituerar själva innehavet av jordbruksfastighet somsådan delaktighet i tillgången. är de egentliga magasinsmedlen sammanfördamed statliga nödhjälpsbidrag eller donationsmedel. Reglementen finns för en delmagasinskassor. Reglementenas innehåll skiftar dels med hänsyn till detändamål kassorna tjänar, dels på grund av att de har tillkommit vid skildatidpunkter. Avkastningen kan få användas exempelvis lill skoländamål ochunderstödsändamål. Stundom är området för avkastningens användning mycket vidsträckt.1 andra fall har synnerligen snäva gränser dragits upp för användningen. utfärdades en kungörelse som gavkommunalstämman -jordbruksstämman - rätt all besluta om ändringar i fråga omförvaltningen av sockenmagasinen och alt i detta syfte andre det fastställdareglementet. Kommunalstämmans frihet begränsades dock av en bestämmelse om atldet kapital som återstod skulle behållas under behörig kontroll om magasinsrörelsenminskades eller upphörde. Denna bestämmelse medförde hinder för delägarna attupplösa kassan och skifta ut behållningen mellan sig. Vid ändring iförvaltningen skulle hänsyn tas lill villkor som kunde vara fastade videnskilda donationer som ingick i kassan. De nuvarande kassornas medel är oftastplacerade i bank. I och med kommunallagstiftning blevinrättandet av nya sockenmagasin en angelägenhet för kommunen. Som huvudregel gäller all allmännakommunallagsbeslämmelser är till-lämpliga på hithörande ärenden, i den mån inleannat följer av 9 och 13 SS LKL (Kaijser a.a. s. 209 ff). För förvaltningen avvissa tillgångar kan finnas särskilda föreskrifter som strider motbestämmelserna i . Dessa fö-reksrifter har i praxis ansetts gälla i ställetför kommunallagsreglerna. Enligl 13 S LKL har endast innehavare av manialssattjord rösträtt. är emellertid delaktigheten i viss tillgång knuten ävenlill annan fastighet (t. ex. jordbruksfastighet över huvud taget). Detförekommer också att endasl jordägare har rösträtt. Belräffande formerna för kungörande och hållande avstämma, beredning av ärenden, fattande och verkställande av beslul, protokoll ochreserva- Prop.1976/77:1 369 tionsrättgäller i princip . Kommunstyrelsen är alltså beredande ochverkställande organ. Om beslämmelser om särskild styrelse eller vissa lider förstämma finns i reglemente, tillämpas dessa regler. Varje kommunmedlem anses numera ha besvärsrätt överjordbrukssläm-mobeslul oberoende av om han innehar manialssatt jord eller inte.Tidigare har praxis i delta hänseende varit skiftande. Bestämmelsen i 8 S promulgationslagen lill 1953 årskommunallag tillkom för att ge delägarna i jordbruksstämmotillgångarnamöjlighet att under en övergångslid avveckla tillgångarna eller skapa nyaförvaltningsformer för dem. Syftet härmed var att den tvångslagsliftning somskulle komma alt bli en nödvändig följd av alt jordbruksstämman upphörde somkommunalt institut skulle beröra så fö tillgångar som möjligt.