prop · G0031 · 1976-12-31 00:00:00 — I34 S finns också regler om justering av landstings protokoll. Vadsom har sagts om protokoll gäller, med vissa avvikelser Prop.1976/77:1 331 ifråga om justering, också förvaltningsulskottets och de oreglerade nämndernasprotokoll (50 och 54 SS LL). föreslår vissa ändringar iprotokollsreglerna (26 och 40 SS EKL). Grunderna lämnas dock orubbade. Avintresse i detta sammanhang är förslagel alt i EKL tas in en beslämmelse om atlrättelse före besvärstidens utgång flr vidtas i protokoll, om detta på grund avskrivfel, räknefel eller annat förbiseende uppenbart har avfallals felaktigt(26 S tredje stycket). Bestämmelsen föreslås gälla för såväl landsting ochfullmäktige som förvaltningsutskott, kommunstyrelse och oreglerade nämnder.Vidare skall nämnas all utredningen föreslår en sådan ändring att redovisningeni protokollet av närvarande ledamöter skall kunna ske inte endasl genom enförteckning över de närvarande utan också genom alt de som är frånvarandeanges. I fråga om sjukvårdsstyrelses, direktions,tandvårdsnämnds, omsorgsstyrelses och regionplanenämnds protokoll hänvisas ispecialförfattningarna till om förvaltningsutskottetsprotokoll. För regionplane-nämndens del stannar del härvid. För de andranämnderna finns i resp. specialförfatining en särregel om att protokollet inlebehöver innehålla annat än förteckning över närvarande ledamöter och beslutet ivarje ärende. 1 motsats till vad som är fallet beträffande fleraspecialreglerade kommunala nämnder uppställs inget krav pä all protokoll skallinnehålla skälen för beslut. De specialreglerade landslingskommunala nämndernasbeslut behöver således inle motiveras annat än i de fall då skyldighet härtillföreligger pä grund av au 17 S förvaltningslagen är tillämplig. Omprolokollföring i semesierhemsnämnd, folkhögskolestyrelse och styrelse försjuksköterskeskola finns över huvud taget inga bestämmelser ispecialförfattningarna. Den särskilda bestämmelsen om begränsning avnämndernas protokollsskyldighet synes ha hämtats frän lagen (1954:579) omnykierhetsvård och lagen (1956:2) om socialhjälp (prop. 1959:19 med förslagtill sjukhuslag s. 223). 1 förarbetena till lagen om socialhjälp framhöll andralagutskottet alt vissa fördelar stod alt vinna, om reglerna för prolokollföringi olika kommunala nämnder och organ gjordes likalydande (2LU 1955:39). mening förelåg emellertid i fråga om socialnämnds protokoll intesamma skäl till ulföriighet som i fråga om kommunfullmäktiges och kommunstyrelsensprotokoll. En prolokollsskyldighet av sådant slag skulle bli onödigt betungandeför nämnderna. Argumentet att det kunde var till uppenbar skada, omledamöternas personliga ställningstaganden i ärenden om åtgärder ochingripanden mot enskilda framgick av protokollet, kunde inle heller frånkännasbetydelse. I den mån de specialreglerade nämndernas beslutöverklags genom förvaltningsbesvär och innebär myndighetsutövning mot enskildär bestämmelserna i 17 och 19 SS förvallningslagen om motivering av beslulresp. rättelse av beslut tillämpliga. Eftersom nämndernas beslut i allmänhet avfattasi protokollform, får dessa regler viss betydelse för nämndernas pro- Prop.1976/77:1 332 lokollföring.Föreskriften om beslutsmotivering innebär atl beslul varigenom ärende avgörs,dvs. prövas slutligt, skall innehålla de skäl som har bestämt utgången. Skälenfår utelämnas bara under vissa bestämda förulsältningär som anges i lagen.Regeln om rättelse av beslut innebär att beslut, som lill följd av skrivfel,räknefel eller annat sådant förbiseende innehåller uppenbar oriklighet, fårrättas först sedan part har fått tillfälle alt yttra sig, om inte delta ärobehövligt. Denna regel brukar uppfattas som ett indirekt ullryck för enallmän princip om myndighels befogenhet att rätta förbiseendefel. Det är självfallet önskvärt att enhetliga regler sålångt möjligt gäller för protokollföringen i de landstingskommunala nämnderna.F. n. gäller, såsom förut har nämnts, särreglerom begränsning avprotokollsskyldigheien i sjukvårdsstyrelse, direktion, tandvårdsnämnd ochomsorgsstyrelse. Dessa nämnders protokoll behöver endast innehålla förteckningöver närvarande ledamöter och beslutet i varje ärende. Det kan ifrågasättas ominte denna begränsning i enhetlighetens intresse bör las bort. Atl i ställetgöra motsvarande inskränkning i förvaltningsutskotleis och de oregleradenämndernas pror tokollsskyldighet kan knappast komma i fråga. De skäl på vilka begränsningen har grundats harknappast samma giltighet i fråga om de nämnder som har nämnts sombeträffande de kommunala nämnder för vilka begränsningarna ursprungligenaktualiserades. De förra torde sällan vidta'den typ av åtgärder och ingripandenmot enskild person som motiverade den begränsade protokollsskyldigheien inyklerhetsnämnd, socialnämnd och . Det är också tveksamt om denprolokollsskyldighet som anses acceptabel för förvallningsutskottet och deoreglerade nämnderna kan betraktas som alltför betungande för de specialregleradenämnderna. Dessa fattar åtskilliga beslut i frågor om vilka det fråndemokratisk synpunkt är lika angeläget med en ulföriigare prolokollföring somnär del gäller förvallningsutskottet och de oreglerade nämnderna. I landstingskommunalpraxis är skillnaderna i protokollföringen sannolikt mindre än vad man hadekunnat vänta sig med hänsyn till olikheterna i reglerna om protokoll i LL ochspecialförfattningarna. Det förekommer alt har uppdragit åtförvaltningsutskoilet atl vara sjukvårdsstyrelse. Då gäller den begränsadeprotokollsskyldigheten när förvaltningsutskottet fungerar somsjukvårdsstyrelse. I särskild omsorgsstyrelse gäller den begränsadeprotokollsskyldigheien medan däremot är tillämpligaom annan oreglerad nämnd, t. ex. sociala nämnden, är omsorgsstyrelse. För attundvika olägenheter av detta slag och uppnå enhetlighet i bestämmelserna omprolokollföring i landstingskommunernas nämnder bör gällande begränsningar ide spcialreglerade nämndernas protokollsskyldigheter tas bort. All LL:sprotokollsregler kommer atl gälla oavkortat även i dessa nämnder kan knappastmedföra någon kännbar utvidgning av protokollsskyldigheien. För övrigt kantilläggas atl gäller ularl inskränkningar iutbildningsnämnden och regionplanenämnden. Prop.1976/77:1 333 I fråga om landstingskommunal folkhögskolestyrelse,eller landstingskommunal styrelse för sjuksköterskeskola och semesierhemsnämndför vilka regler om prolokollföring f n. saknas, bör göras klart atl deallmänna landstingskommunala prolokollsreglerna är tillämpliga. Mot bakgrund av vad som har sagts ovan föreslås anen förbehållslös hänvisning lill bestämmelserna i 40 S EKL om prolokollföring iförvaltningsuiskoitet införs i alla de specialförfaltningar som behandlas här.Hänvisningen omfattar således också de nya reglerna om närvaroredovisning ochom rättelse av förbiseendefel. Den förra innebär atl redovisningen kan ske intebara genom förteckning över de närvarande ledamöterna utan också genom att desom är frånvarande anges. Denna ordning synes kunna till-lämpas ulankomplikationer även på de specialreglerade nämndernas protokoll. Landstingskommunernas specialreglerade nämnder är,som har nämnts tidigare, inle skyldiga atl motivera beslut i andra fall än när17 S förvaltningslagen är tillämplig. Detta är fallet endast i sådana ärendenom myndighetsutövning mot enskild som kan överklagas genom förvaltningsbesvär.Ärenden av delta slag är relativt sällsynta i de landstingskommunala nämnderna.I fråga om de nämnder där sädana ärenden kan förekomma bör en hänvisning till17 § förvaltningslagen tas in i resp. specialförfattning. Som förut har framhållits föreslärkommunallagsutredningen att en bestämmelse om rättelse av förbiseendefel ikommunala och landstingskommunala protokoll tas in i EKL. I PM II ochIII föreslås att denna rättelseregel skall vara tillämplig också på despecialreglerade kommunala nämndernas protokoll. Detsamma bör gälla delandstingskommunala nämnderna. I den mån det är fråga om kvalificeratpartsärende, som avgörs genom beslut som kan överklagas genomförvaltningsbesvär, gäller redan förvaltningslagens regel om kommunikation medpart innan förbiseendefel rättas (19 S). Hinder synes inte föreligga mot attlåta båda reglerna gälla i de kvalificerade partsärendena. Tvärtomtalar rättssäkerhetsskäl för en sådan lösning. Den rättelseregel somkommunallagsutredningen föreslår kommer härvid all gälla samtliga ärenden hosden specialreglerade nämnden. När beslut innebär myndighetsutövning mot enskildoch kan angripas med förvaltningsbesvär gäller härutöver fortfarande 19 Sförvaltningslagen med det förstärkta rättsskydd denna regel ger. En erinranhärom för de nämnder där sådana beslut kan förekomma bör tas in i resp.specialförfattning. , direktion, tandvårdsnämnd,omsorgsstyrelse och regionplanenämnd gäller genom hänvisning ispecialförfaltningarna bestämmelsen i 50 S fjärde stycket LL omförvaltningsutskottets arkiv. Enligl denna bestämmelse skall utskottetsprotokoll och övriga handlingar som hör lill Prop.1976/77:1 334 dessarkiv vårdas och förtecknas på det sätt som ulskotlet har bestämt. Delta ägermolsvarande lillämpning på de oreglerade nämnderna. För semesierhemsnämnd,folkhögskolestyrelse och styrelse för sjukskölerskola saknas bestämmelser omarkiv. Enligt 41 § e) LL tillkommer det förvaltningsutskottetatl vårda och nämndernas arkiv i den mån de har överiämnals tillutskottet. Särskilda bestämmelser om rätt för nämnderna atl överiämna sinaarkiv till förvallningsutskottet finns inte. föreslår ingen direktmotsvarighet till de arkivregler i LL som har nämnts ovan, ulan en beslämmelseom att får föreskriva vad som skall gälla i fråga omförvaltningsutskottets och de oreglerade nämndernas arkiv (40 och 43 SS EKL). Landslingens arkivutredning har lagt fram förslaglill detaljerade anvisningar rörande värd av och gallring i arkiven hoslandstingen och dessas olika organ. Uiredningen, vars förslag redovisas ibetänkandet (SOU 1975:71) Landslingens arkiv, har utarbetat bl. a. exempel påstadga för landstings arkiv. Avsikten är att varje landsting skall anta ensådan stadga som anpassas till de lokala förhållandena. Enligt 1 S stadganskall , förvaltningsutskottets och övriga landslingsmyndighetersarkiv vårdas och förtecknas enligl LL. I 2 S ges förvaltningarrätt atl överlämna sina arkiv till cenlralarkiv. Landstingen bör (1 bestämma grunderna för hur delandslingskommunala organens arkivvård skall organiseras. Den regel somkommunallagsuiredningen föreslår om att föreskriver vad som skallgälla i fråga om värden av förvaltningsutskottets och de oreglerade nämndernasarkiv bör bli tillämplig också på de specialreglerade nämnderna. Detta skergenom hänvisning i specialförfattningarna till 40 S EKL. För förvaltningsutskottet och de oregleradenämnderna finns bestämmelser om delegation i LL. Enligl 54 S fjärde stycket LLflr oreglerad nämnd, om beslutar det, överlåta nämndensbeslutanderätt i vissa grupper av ärenden åt en eller flera ledamöter ellersuppleanter i nämnden eller åt tjänsteman hos landstingskommunen. Landstingetskall i beslut ange beskaffenheten av de ärenden i vilka beslutanderätten flrdelegeras. Beslut som har fattats med stöd av delegationen skall anmälas vidnämndens nästa sammanträde. Liknande delegationsmöjligheter finns förförvaltningsutskottet enligl 52 S tredje stycket LL och för kommunstyrelsenoch de oreglerade primärkommunala nämnderna enligl 43 och 45 SS KL. , direktion, tandvårdsnämnd,omsorgssiyrelse och regionplanenämnd gäller reglerna i 54 S LL för oregleradnämnd genom Prop.1976/77:1 335 För semesierhemsnämnd, folkhögskolesiyrelse ochstyrelse för sjuksköterskeskola finns inga bestämmelser om delegation. 1 sjukvårdslagstiftningen finns ytterligare någrabestämmelser med anknytning lill delegation. Enligt 14 S andra stycketsjukvårdslagen och 7 S sjukvårdskungörelsen har sjukvårdsstyrelsen vissamöjligheter atl på sjukvårdsdireklör föra över uppgifter som eljest ankommerpå direktion eller delegera beslutanderätt till honom. Till skillnad från vadsom gäller vid vanlig delegation krävs i detta fall inte landstingetsbemyndigande. Enligt 24 S sjukvårdslagen beslutar vederbörande överiäkare,sjukstuguläkare eller sjukhemsläkare "inom ramen för vadsjukvårdsstyrelsen bestämt" om intagning på sjukhus. Denna läkare flr vidbehov överiåta sin beslutanderätt pä annan läkare som är anställd vidsjukhuset. Dessa typer av uppgiftsöverföring och delegation av beslutanderättär av speciell karaktär och begränsar inle sjukvårdsstyrelses och direktionsmöjligheter att delegera beslutanderätt enligl den allmänna delegalionsregeln.Dessa särskilda regler behandlas därför inte vidare i detta sammanhang.Däremot skall diskuteras bestämmelsen i 6 S sjukvärdskungörelsen omyttranderätt för vissa läkare m. fl. i ärende som avgörs av direklionsledamoteller tjänsteman efter delegation från direktionen. Kommunallagsuiredningen föreslår förförvallningsutskottet, kommunstyrelsen och de oreglerade nämnderna endelegalionsregel som i allt väsentligt lämnar gällande principer fördelegation orubbade (42 S EKL). En nyhet för de landstingskommunala nämnderna ärall framställning eller yttrande till eller yttrande över besvärenligt lagen måste beslutas av nämnden samfällt. Någon särskilddelegationsregel för de oreglerade nämnderna ges inte. 1 stället görsförvaltningsulskotisregeln tillämplig genom hänvisning (43 S EKL). I samtliga specialförfattningar som behandlas härbör en hänvisning till den allmänna delegationsregeln i 42 S EKL införas. Dettainnebär ingen större förändring i sak för sjukvårdsstyrelse, direktion,omsorgssiyrelse, tandvårdsnämnd och regionplanenämnd. Bestämmelsen i 42 S EKL bör vara tillämplig även påsemesierhemsnämnd, styrelse för landstingskommunal folkhögskola och styrelseför eller landstingskommunal sjuksköterskeskola. För de båda senarenämnderna gäller ibland enligt reglementen som utfärdas av skolöverstyrelsendelegationsregier som avviker från den allmänna kommunala delegalionsbestämmelsen.Om denna beslämmelse görs tillämplig på de landslingskommunala skolorna, blirdet i stället för landstingen som enligl de principer somgäller för övriga landslingskommunala nämnder bestämmer om och i vilka grupperav ärenden folkhögskolestyrelse och styrelse försjuksköterskeskola skall kunnadelegera sin besluianderäli. Goda skäl talar för en sådan ordning. särskilda regeln i 6 S sjukvårdskungörelsen om yttranderätt i sam- Prop.1976/77:1 336 bandmed beslut, som fattas efter delegation från direktion, anges kretsen avpersoner med yttranderäli genom hänvisning lill bestämmelsen i 12 S andrastycket sjukvårdslagen om vilka som har närvarorätt i direktionen. Dennabestämmelse har ovan i avsnitt 8 föreslagits utgå. Bestämmelsen i 6 Ssjukvårdskungörelsen är veteriigen den enda föreskriften om sådan speciell rättall yttra sig till delegat som finns i lagstiftningen. Bestämmelsen bör utgå.Om anser yttranderätt i dessa fall nödvändig kan sådan föreskrivasi reglemente eller instruktion. 14Gemensam personaladministration och egendomsförvaltning I PM II föreslås att i 43 S EKLinförs en ny bestämmelse om befogenhet för landsting och kommunfullmäktige allbesluta om handläggningen av personalfrågor och frågor om egendomsförvaltning.Enligl denna beslämmelse får landsting och fullmäktige i den mån inte annat ärföreskrivet i lag eller annan författning, besluta att förvaltningsutskottetresp. kommunstyrelsen ellerannan nämnd skall handha förvaltning ochverkställighet i fråga om egendom som eljest förvaltas av andra nämnder. Sammaöverföring förgöras i fråga om handläggningen av frågorom anställning,ledighet, vikariat eller skiljande från tjänst beträffande personal som ärunderställd andra nämnder. Syftet med bestämmelsen är atl förbättramöjligheterna för kommuner och landstingskommuner att ordna sinegendomsförvaltning och personaladministration på det sätt som de själva ansermest ändamålsenligt. Staten har ingen anledning att på detta område sökapåtvinga kommuner och landstingskommuner någon bestämd lösning. För en närmareredogörelse för förslaget, dess bakgrund och innebörd hänvisas till PM II s.68-82. Den föreslagna bestämmelsen är tillämplig pä bl. a,landstingskommunernas specialreglerade nämnder. Behovet av en bestämmelse ombefogenhet all införa gemensam personaladministration och egendomsförvaltninghar emellertid varit störst på den kommunala sidan. Bestämmelsen kommerantagligen inte att medföra några drastiska förändringar i landstingskommunernaspersonaladministration och egendomsförvaltning. Landstingens möjligheter attbesluta om uppgiftsfördelningen på dessa områden är inle lika kringskurna avregler i specialförfaltningarna som kommunfullmäktiges. Beträffande statligt reglerade tjänster och andratjänster som enligt uttrycklig beslämmelse i specialförfatining skalltillsättas av ett visst organ samt egendom som enligl specialregler skallförvaltas av en viss nämnd medför den föreslagna regeln inga ändringar, om inteföljdändringar görs i de olika specialförfattningarna. För ledandeförvaltningstjänstemän och för läkare, tandläkare och lärare finns isjukvårds-, tandvårds- och omsorgslagstiftningen saml ifolkhögskoleförordningen bestämmelser som lägger tillsältningsrälten hossjukvårdsstyrelse, direktion, tandvårdsnämnd, omsorgssiyrelse ochfolkhögskolesiyrelse. Däri föreslås här inga ändringar. Prop.1976/77:1 337 För övrig personal finns i regel inga föreskrifterom tillsättningsrätt i specialförfattningarna. Övrig personal som behövs inomvårddelen av omsorgsverksamhelen utgör ett undantag. Sådan personal tillsättsenligl 105 S omsorgsstadgan av omsorgsstyrelsen. På motsvarande sätt anställsannan personal än rektorer och lärare vid sjuksköterskeskola enligl 40 Sbrevet angående sjuksköterskeskolor av skolans styrelse. kansåledes inte flytta befogenheten alt tillsätta dessa tjänster till annan nämnd.Del synes inte finnas några vägande skäl för denna särbehandling. Bestämmelseni 105 S omsorgssiadgan och 40 S brevet angående sjuksköierskeskolor om tillsättningav övrig personal bör ändras sä att det framgår alt kan fattasådant beslul som avses i den nya bestämmelsen i 43 S EKL. 1 de fall då nämnd i specialförfattning har ålagtsett allmänt ansvar för förvaltningen inom sitt verksamhetsområde råder vissoklarhet om i vad män detta hindrar från alt flyttapersonaladministration och egendomsförvaltning till annan nämnd. Av de nämndersom behandlas i denna promemoria har sjukvårdsstyrelse, direktion,tandvårdsnämnd, omsorgsstyrelse och styrelse för ellerlandstingskommunal sjuksköterskeskola ett sådant allmänt förvaltningsansvar.Bestämmelserna härom, 9 S I mom. första stycket och 11 S 1 mom. första stycketsjukvårdslagen, 5S folkiandvårdslagen, 6 S första stycket omsorgslagen resp. 34S brevet angående sjuksköterskeskolor, bör ändras så att det framgåratt deinte utesluter landstingsbeslul av det slag som avses i den nya bestämmelsen i43 § EKL. 15Närmare om förslagen till författningsändringar 15.1En modell för reglerom nämndernas organisation och arbetsformer Övervägandena i de föregående avsnitten ger lillresultat alt goda förutsättningar finns för alt med ett minimum av särregleranpassa de olika specialförfattningarnas bestämmelser om nämndernasorganisation och arbetsformer lill motsvarande regler i EKL. Genomgående föreslås en hänvisning till EKL i resp.specialförfatining med i princip följande lydelse. Belräffande särskild x-nämnd skall bestämmelserna i332 SS kommunallagen (1976:000) äga molsvarande tillämpning. Hänvisningarna lill kommunallagen avser EKL i denslutliga utformning som lagtexten har fött genom kommunaldemokratiutredningensoch kommunallagsutredningens förslag i betänkandet (SOU 1975:41) Kommunaldemokrati. Denna lagtext (1-3 kap. EKL) redovisas i bilaga 9 till dennapromemoria. Mindre avvikelser från normalhänvisningen blir ivissa fall nödvändiga. Men i stort kan denna användas och därigenom kari ettstort antal motsvarande eller likartade regler i specialförfattningarnamönstras ut. För de nämnder vars organisation och arbetsformer f n. ärofullständigt reglerade 22 1976/77. Prop.1976/77:1 338 ilag eller annan författning innebär hänvisningen en anpassning till del allmännakommunala nämndregelsyslemet och undanröjande av oklarhet i fråga om vilkaregler som gäller. och styrelse försjuksköterskeskolagällerdetta.som har framhållits tidigare,endast skolor med landstingskommuneller kommun som huvudman. På några punkter hänvisar normalregeln tillbestämmelser i som inte har behandlats tidigare i promemorian och som genomhänvisningen blir tillämpliga på de specialreglerade nämnderna. Det gällerreglerna om rätt till ledighet vid fullgörande av förtroendeuppdrag (34 S),mandatperiod, suppleants inkallande vid ledamots avgång och fyllnadsval (35 S),utseende av ordförande och vice ordförande (36 S 1 mom.), ersättare förordförande (36 S 2 mom.), lid och plats för sammanlräden och tillkallande av förtroendeman(37 S), inkallande av suppleant samt suppleants ijänslgöringsrätt ochnärvarorätt (38 S), handlings ingivande och delgivning (41 S) samt reglemente(42 S första stycket). Det ligger i sakens natur att dessa bestämmelser börgälla även belräffande de specialreglerade landstingskommunala nämnderna. EKL är tillämplig på både kommuner ochlandstingskommuner. De särskilda hänvisningarna lill nämndreglerna i KL somför de landstingsfria kommunernas del f n. finns i 9 S 2 mom. och II S4 mom. sjukvårdslagen saml 14 S omsorgslagen blir därför överflödiga ochbehöver ingen motsvarighet i den nya hänvisningsregeln. Den normalhänvisning som används här är med någrasmärre avvikelser densamma som tillämpas i PM II och IIIi fråga om de specialreglerade kommunala nämnderna. Den bör kunna komma tillanvändning även när nya nämnder skapas genom speciallagstiftning. Den kan ocksårelativt enkelt kompletteras med särskilda beslämmelser i den mån det behövsmed hänsyn till nämndens speciella arbetsuppgifter. I del följande redovisas förslagen till ändringar ide olika specialförfaltningarna. De överväganden som påkallas av reglerna iden nya regeringsformen om fördelningen av normgivningsmaklen görs inte idetta sammanhang. Frågan om nämndreglerna bör meddelas genom lag eller genomförordning övervägdes således inle när förfatlningsförslagen utarbetades. 15.2Sjukvårdslagen m. m. Den enhetliga regel om inrättande avspecialreglerade nämnder som behandlas i avsnitt 3 föreslås ersätta nugällande regler i 9 S 1 mom. sjukvårdslagen om vilken nämnd som skall leda densjukvårdande verksamheten. Bestämmelsen om sjukvårdsstyrelsens ledning avsjukvården kompletteras med en hänvisning till den nya bestämmelsen i 43 S EKLom möjligheter för atl besluta om gemensam personaladministrationoch egendomsförvaltning. Denallmänna regel med hänvisningar lill EKLs nämndregler, som fö- Prop.1976/77:1 339 reslåsi föregående avsnitt, ersätter de flesta bestämmelserna i 9 S sjukvårdslagen.Sakligt innebär denna ändring bl. a. att nuvarande begränsningar iprotokollsskyldigheten las bort och atl valbarhetshindren för landstingsdirektöroch verkschefer upphävs. Vidare avskaffas den särskilda rätten för vissa läkareoch chefstjänstemän att närvara vid sjukvårdsstyrelsens sammanträden, yttrasig och fö sin mening antecknad till protokollet. Bestämmelsen i 37 S EKLomrätt för nämnd alt tillkalla förtroendemän, tjänstemän och särskilda sakkunnigaföratt meddela upplysningar blirdäremot tillämplig även på sjukvårdsstyrelsen.Någon motsvarighet till hänvisningen till nämndreglerna i KL behövs inte längreförde landstingsfria kommunernas del, eftersom EKL är tillämplig på bådekommuner och landstingskommuner. Bestämmelsen i 11 S 1 mom. sjukvårdslagen omdirektions allmänna ansvar för förvaltningen av sjukhus föresläs ändrad sä altdet framgår atl den inle utesluter sådant beslul av som avses i detnya fjärde stycket i 43 § EKL. Bestämmelsen om atl landsting får besluta attsjukvårdsstyrelsen, men ingen annan nämnd, skall utgöra direktion ändras inle. Den allmänna hänvisningen lill EKL föreslås ersättareglerna i 11 S 2-5 mom. om direktion med i huvudsak samma konsekvenser som försjukvårdsstyrelsen.