prop · G00355 · 1976-12-31 00:00:00 — Som jag senarekommer att föreslå behöver denna resursförstärkning inte knytas an till enbestämd tjänst, men beräkningsmässigt uppskattar jag i likhet med utredningentillskottet till mellan en halv och en kontoristtjänst vilket totalt betyder 4milj. Detta belopp bör inräknas i de resurser som ligger till grund förberäkningen av det schabloniserade statsbidraget. Jag vill här också peka påden resursförstärkning som skett genom SÖ:s nedsättning av rektorsundervisningsskyldighet, vilket enligt utredningen torde motsvara cirka entredjedels tjänst per skola. Kurativverksamhet och studie- och yrkesorientering samt skolhälsovård Jag tar i dettasammanhang också upp utredningens förslag om resurser för kurativ verksamhetoch studie- och yrkesorientering samt frågan om skolhälsovård. Elevgrappema vidfolkhögskolorna är mer heterogena . De flesta kursdeltagarnai långa kurser befinner sig i en uppbrotts- eller omställningssituation sommedför både praktiska och personliga problem. Genom utredningens undersökningarvet vi att 1976/77: 55 152 enövervägande del av folkhögskoleeleverna genom sina studier önskar få kompetensför vidareutbildning. Genom alt det har blivit lättare för dem att få tillträdetUl högre studier ställs stora krav på överblick över gällande regler ochmöjligheter. Valfriheten på folkhögskolorna ökar också vilket ställer krav påen medveten studieplanering, I sin beskrivning av folkhögskolornas verksamhetför handikappade har utredningen visat på det behov av kurativa insatser somdenna aktualiserar. Skolornasmöjligheter att göra kurativa insatser är f, n, mycket begränsade, även om lärartimmarkan omvandlas tiU tjänstgöring för dessa ändamål, vilket också sker. Vidungefär hälften av skolorna finns någon form av organiserad kuratorsverksamhet.Slutligen bör inle bortses från den informella kurativa verksamhel som enligttradition förekommer. Lärare och annan personal hjälper och stöderkursdeltagare i olika personliga frågor liksom de studerande också hjälpervarandra. Utredningenföreslår med hänsyn till de ökade behoven resurser för kurativ verksamhet ochstudie- och yrkesorientering motsvarande en fjärdedels tjänst per skola.Skolorna skulle sedan själva få avgöra hur resurserna bör utnyttjas.Utredningen pekar på möjligheterna till samarbele mellan flera folkhögskoloreller samverkan med primärkommun eller landstingskommun. Behov utöver dennabasresurs bör huvudmannen svara för. Landstingsförbundetmenar att förslaget att tilldela skolorna resurser för kurativ verksamhet ochstudie- och yrkesorientering är väl grundat, LO påtalar att studie- ochyrkesorientering och främst sludieorienlering måsle förbättras, hävdar attde behov som utredningen har redovisat borde ha lett fram till slörre resurserän vad som har föreslagits. Även SÖ menar att de föreslagna resurserna ärotillräckliga. Tillfolkhögskolans särprägel har hört dels internatet, dels den nära kontaktenmellan lärare och kursdeltagare som detta har gett möjlighet till. Stora kurativainsalser har sannolikt utförts härigenom. är i många fall problemen intebara fler utan också svårare att hantera. har behovet av orienteringom en snabbt föränderlig arbetsmarknad och ändrade studiemöjligheter ökat. Somjag exemplifierade har remissinstanserna varit positiva tUl principen atttiUföra skolorna resurser för kurativ verksamhet och studie- ochyrkesorientering. Flera har ansett att storleken på det föreslagnastatsbidraget är otUlräcklig- Enligtmin mening är det välmotiverat att tillföra skolorna de föreslagna resurserna.När det gäller omfattningen bör observeras att huvudmannen svararför en del av behovet. Vidarebör skolorna när det gäller samarbete med primär- och landstingskommunalainstitutioner försäkra sig om erforderlig hjälp från dessa. Jag anser det ocksåangeläget att samarbetet mellan skolorna och arbetsmarknadsmyndigheterna somhittills utfallit väl får fortsätta. 1976/77: 55 153 Slutiigenanser jag att möjligheten att omvandla undervisningstimmar lill dessa ändamålockså bör beslå. Beträffandeskolhälsovården anför SÖ i sitt remissvar över folkhög-skoleuttedningen attresurser för skolsköterskeverksamhel bör finnas och att denna bör ha tvåfunktioner. Den ena är medicinska stäUningstaganden såsom remiss till läkare.SÖ menar att nuvarande syslem med hälsokontroller kan utgå. Den andrafunktionen blir ett mentalhygieniskl inriktat arbete. Bidragsunderlaget börgrundas på verksamhetsvolymen och inte som hUtills på kursernas längd. Jagbiträder förslaget om alt verksamhelsvolymen bör vara underlag för ett slödtill skolhälsovård på folkhögskolorna. Däremot anser jag att skoloma själva börfå avgöra hur resursema skall användas. Jag förordar atl resurser motsvarandedels en fjärdedels tjänst per skola för kurativ verksamhet och studie- ochyrkesorientering dels en fjärdedels sjuksköierskeijänsl per skola skallinräknas i de resurser som ligger till grund för beräkningen av det schabloniseradestatsbidraget. Jag beräknar kostnaden för dessa resurser till ca . Samarbetetmellan folkhögskolan och det övriga folkbildningsarbetet sker bl. a. genom s.k. kombinerade tjänster som folkhögskollärare och ämneskonsulenter. Folkhögskollärarefungerar också i sin tjänst som handledare i statsbidragsberättigadestudiecirklar. Möjligheter finns att via ett särskilt bidrag erhålla medel förkontaktverksamhet, viss samplanering och konsulentverksamhet. Utredningenvärderar detta samarbete mycket positivt och jag instämmer i den bedömningen.Jag vill i detta sammanhang förorda att möjligheten att inräknacirkelhandledning i tjänsten för folkhögskolans lärare skall kvarstå. Däremotär jag inte beredd att förorda att denna möjlighet utvidgas till att omfattauniversitetscirklar. Närdet gäller kombinerade tjänster konstaterar ulredningen att dessa är mycketojämnt fördelade. Bara 22 skolor, nio länsbUdningsförbund och fyrastudieförbund har fått del av dem. Enligt utredningen är det angeläget attvarje skola har resurser för sådan verksamhet. Det är också viktigt att de kananpassas till de aktuella behoven och inte är bundna tUl en bestämdbefattningshavare. Utredningens slutsats blir därför att de kombinerade tjänsternabör avvecklas och att de resurser, som via folkhögskoleanslaget i praktikenutgör ett inte obetydligt stöd till vissa länsbildningsförbund, bör sammanförasmed övriga kontaktresurser. Intressetfrån skolorna för att utveckla kontakterna med folkbildning och folkrörelser,med hjälp av särskilda medel som SÖ disponerar, har varit långt större äntillgången. Utredningen citerar SÖ:s uppfattning 1976/77: 55 154 attde mest betydelsefulla resultaten är det vidgade och fördjupade samarbetet medstudieförbunden och andra organisationer. Antalet kortare ämneskurser,cirkeltimmar ledda i tjänsten och även rekryteringen tiU långa kurser har ökatgenom dessa insatser. Utredningenföreslår att de befintliga resurserna för denna kontaktverksamhet förs sammanmed resurserna för kombinerade tjänster och fördelas på samtliga skolor. Föratt resursema för detta ändamål skall bli tillräckUga krävs en vissförstärkning. Utredningens bedömning är att en resurs motsvarande i genomsnitten tredjedels lärartjänst per skola bör vara ett lämpligt mått. Utöver de medelsom redan finns krävs då en anslagsökning på ca . Denberäknade satsningen på en tredjedels lärartjänst för kontakt-arbete tillstyrksav bl. a. ABF, , kyrkliga studieförbund och LRF.Tjänstemännens bildningsverksamhet anser verksamheten vara av stor betydelseför samarbetet mellan skolorna och folkrörelserna. Resurser för entillfredsställande kontaktverksamhet bör därför skapas. Några remissinstanseranser att förslaget är otillräckligt, t. ex, ,, frikyrkoråd och liksom vuxenutbildningsnämnden i . a. länsbildningsförbunden i och län ärkritiska mot alt avveckla de 22 kombinerade tjänstema. iGävleborgs län kräver att ingen resursförsämring skall drabba de skolor somredan har dessa tjänster och bUdnings-förbundet i län finner detnödvändigt att tjänstema behålls och ulökas för alt fördelas över hela landet. Folkhögskolansställning som en del av folkbildningsarbetet har kraftigtmarkerats genom det vidgade samarbetet med folkrörelser och studieförbund. Särskilthar detta skett genom en fruktbar samverkan vad gäller ämneskurser. Jag anseratt denna utveckling är glädjande. Utan tvivel har detta samarbete främjatsgenom de bidrag som staten i olika former har gett till folkhögskolornaskontaktverksamhet. Närnu erfarenheter finns av den senaste förändringen de . förkontaktarbete som har utgått /75 är det befogat attsamordna befintliga resurser. Jag anser därför liksom ulredningen alt de olikaresurserna för kontaktverksamhet bör sammanföras och fördelas på samtligaskolor. Detta behöver inte så hårt drabba skolor som har haft tiUgång tUldem då deras kontakter kan antas vara delvis självförnyande och betydligt merutvecklade än vad fallet är på andra skolor. Därföransluter jag mig i princip till utredningens förslag att de nuvarandekombinerade tjänsterna avvecklas. För att minska omställnings-ochövergångssvårigheterna avser jag att senare föreslå regeringen att Prop.1976/77: 55 155 uppdraåt SÖ att överväga formerna för en successiv övergång där full lärartjänst inteomedelbart kan beredas. Samernas folkhögskola iJokkmokk måste med hänsyn till skolans inriktning i särskilt hög gradupprätthålla kontakter över hela landet. har därför i betänkandet(SOU 1975: 99) Samerna i funnit det önskvärt att den nuvarandeämneskonsulenten, som f. n. har sin verksamhet inom , skall kuimatjänstgöra inom ett större område, i första hand inom de tre nordligaste länen.Fömtom samverkan med länsbUdningsförbunden och studieförbundenslokalavdelningar skall konsulenten vid Samemas folkhögskola även planera ochgenomföra ett växande antal decentraliserade kurser i samverkan med bl. a. lantbraksnämnderaa.Nordiskt samiskt institut och de samiska organisationerna. Det finns, enligtmin mening, särskilda skäl för att låta Samernas folkhögskola behålla sinnuvarande tjänst för kontaktarbete och konsulentverksamhet. Jag avser attåterkomma till denna fråga i samband med att förslag läggs fram om insatser församerna. Detar viktigt att det kontaktskapande arbetet med olika vuxenulbildningsformeroch folkrörelser ges så stora resurser att det kan bli verkningsfullt. Därförinstämmer jag i utredningens förslag om ett statsbidrag som ungefär motsvararen tredjedels lärartjänst per skola, vilket jag beräknar lill 3,5 milj, kr.Utöver befmtiiga medel kräver detta en anslagshöjning med ca 1 665 000 kr.Detta belopp liksom befuilUga medel bör inräknas i de resurser som Ugger till gmndför beräkningen av det schabloniserade statsbidraget. Detär angeläget att dessa resurser effektivt utnyttjas och alt onödigtdubbelarbete undviks. Det ankommer på SÖ att uppmärksamt följa utvecklingen avdenna verksamhet. Utredningenhar konstaterat den stora betydelse som musiklinjer och -kurser har för denenskilde individen, för dennes omgivning i skolsamhället och för en vidarekrets av kontakter i folkrörelser och samhälle i övrigt. Detta ligger helt ilinje med intentioner bakom de senaste kulturpolitiska reformerna.Genom tidigare beslut har ett antal skolor fått rätt till extraresurser förmera omfattande musikundervisning i form av ökad lärartäthet till resp. 2,8,4,0 och för olika typer av verksamhet. värderar den hittillsvarande verksamheten på musik-området finnerden att flera skolor utan medgiven högre lärartäthet genomför en betydelsefuU utbUdning.Det sker genom att timmar omfördelas inom den totala ramen. Det visar sig attden faktiska timanvändningen oavsett formeUt tilldelade resurser för dessaändamål ligger på ca 3,54,0 lärartimmarper elewecka. 1976/77: 55 156 redningenatt skolorna överlag bör ges rätt att för denna typ av musikutbildning räknaresurser molsvarande . Här bortses liksom i detföljande från musikinstruktörs- och musik-pedagogutbildningen med 8,0 lärartimmarper elewecka till vilken utredningen avser att återkomma i sitlslutbetänkande. Avremissinstanserna har några kommenterat utredningens förslag. Vad gällerlärartätheten tillstyrks 4,0. för högre musikutbildning (OMUS)menar dock alt detta är otiUräckligt med hänsyn till de faktiska kostnadernaoch pekar på andra former av musikutbildning som får bidrag också tillutrustning och lokaler, tillstyrker för sin del den föreslagnalärartätheten. har visat att en lärartäthet på inemot 4,0 erfarenhetsmässigtsynes vara nödvändig för att genomföra denna typ av kurser biträder jagförslaget. Utredningentar upp frågan om dimensionering av musikutbildningen från flerautgångspunkter. Individers, gruppers och folkrörelsers efterfrågan av dennautbildning har ökat kraftigt. Många skolor har också ansökt om rätl till ökadlärartäthet. Volymen eleweckor har vuxit som verksamheten har varitknuten till i huvudsak ett fåtal skolor. Utredningen har generellt denuppfattningen att inga specialkurser bör få dominera en skola. Det gäUersjälvfallet också musikutbildning. En speciallinje bör inle heller fungera sombuffert mot variationer i rekryteringen till allmänna kurser. Slutligen börockså kostnadsaspekten vägas in. Utredningen föreslår därför att en övre gränsskall fastställas i budgetarbetet och att SÖ får fördela den volymsom sedermera beslutas. Därvid skall hänsyn tas till olika regioners ochfolkrörelsers behov. Utredningenanser att hälften av den faktiska ökningen utöver de ursprungligen inrättademusiklinjerna borde berättiga till extraresurser vilket leder till förslagetalt 20 000 musikeleweckor skall få exlra bidrag. Flertaletremissinstanser som kommenterat förslaget anser alt den föreslagna volymen ärför liten. Några, bl. a. OMUS och rektorsnämnden vid iLinköping anser även att principen om en övre gräns är förkastlig, SFHL menaralt den föreslagna gränsen skulle innebära en faktisk minskning gentemotdagsläget i stället för en vähnoti-verad ökning. föreslår en volym av 2800030 000 eleweckor och frikyrkoråd och Frikyrkliga studieförbundetkonstaterar atf 20 000 är helt otillräckligt. Vadförst gäller frågan om en skolas inriktning delar jag utredningens och OMUS'uppfattning alt det är viktigt att undvika ensidighet. Det bör ligga i varjeskolas intresse att balansera olika delar av verksamheten till en helhet. Medhänsyn dels till detta, dels tiU kostnaderna anser jag att volymen av demusikkurser till vilka extra statsbidrag skaU 1976/77:55 157 utgåbör fastställas genom årliga beslut. Samma metod används f. ö. vad gäller exlraslödettill fritidsledarutbildningen. Jag avser att senare föreslå regeringen attuppdra åt SÖ att fördela dessa resurser och göra det i så god lid attresp. skola kan planera hela verksamhetsåret i medvetande om de anslag den kanräkna med. En inle oväsentlig del avfolkhögskolans musikutbildning genomförs nu vid skolor som inte förfogar överförstärkta resurser. På sina håll har detla medfört påfrestningar på andradelar av skolornas verksamhel. Jag anser, i likhet med flera remissinstanser,alt det vore olyckligt om krav på omfördelning av resurserna vid dessa skolorskulle leda till alt musikutbildning, som fungerar tillfredsställande ochfyller angelägna behov, väsentligt skulle försvåras. Jag förordar därför attden faktiska volym som ulredningen har redovisat för /74 skall tastill utgångspunkt när volymen skall faststäUas. För /78 bör, i likhelmed vad SÖ har föreslagit i sin anslagsframställning, 25 000 eleweckor fåberättiga till extrabidrag på det sätt som jag i det följande kommer atlutveckla. Den totala merkostnaden för en lärartäthet av 4,0 för 25 000elevveckor torde belöpa sig på ca 4,5 milj. kr., som bör inräknas i underlagetför det schabloniserade statsbidraget. Somjag har nämnt pekar utredningen på den tillgång folkhögskolemiljönkan utgöra för fysiskt, psykiskt och socialt handikappade. Skolorna har ocksåvisat sig beredda att göra en betydelsefull insats. Det är dock viktigt, anserutredningen, alt den handikappade kommer liU en balanserad miljö, så att haneller hon kan inlemmas i skolsamhällets gemenskap. Målet bör därför vara attundvika alt man vid en och samma skola får alltför många handikappade elleralltför många med samma problem. granskar de behov som framgår av skolornas ansökningar om exlrastöd och de medel som står till buds, blir dess slutsats alt en övre gräns börsältas för antalet elevveckor med extrastöd. Utredningen stannar för 27 000elevveckor. Ulredningenkonstaterar alt medel ges ur fem olika anslag, av vilka några ärmaximerade. De behov som redovisas är större än de tillgängliga resurserna. SÖkan först relativt sent lämna besked om hur stora exlra bidrag som kanbeviljas. Detta leder till att det blir svårt för skolorna att planeraverksamheten . Utredningen föreslår därför dels att befintligaresurser läggs samman, dels att de räknas upp med 1,2 milj, kr, i förhållandetill riksstaten för /76. Av dessa hade redan 300 000 kr.föreslagits i budgetpropositionen (prop. 1975/76: 100 bil, 10 s, 474). Jagåterkommer senare till bidragskonstruktionen. Mångaremissinstanser har starkt kritiserat prmcipen om en begränsning av antalet eleweckorför extra stöd till handikappade. 1976/77: 55 158 menatatt del är helt oacceptabelt all för en enda grupp studerande sälta en sådangräns, eftersom folkhögskolan är en av de få studiemöjligheter som finns förmånga i denna grupp. Så menar exempelvis SÖ att ett maximiantal elevveckor inteskall anges just för gruppen handikappade elever. Det särskilda slödet bör istället utgå som förslagsanslag. menar att elt tak inte är förenligt medjämlikhetsprincipen och saknar grund i rättskänslan. Siatens handikappråd delarheUer inle uppfattningen om en begränsning. Inte heller handikapputredningenkan acceptera begränsningen. Några remissinstanser tarupp bakgrunden till utredningens begränsningsförslag, nämligen risken attalltför många handikappade samlas på en och samma skola. De handikappadesriksförbund (DHR) anser att den främsta anledningen till att det vidvissa skolor förekommer förhållandevis många handikappade elever är att så fåskolor är utrustade att ta emot handikappade. Liknande synpunkter framförstatens handikappråd och handikapputredningen. Det är enligt SÖ:s meningnödvändigt med särskilda resurser för alt väsentiigt öka folkhögskolornas möjUghetatt ta emot handikappade. SÖ beräknar 1 mUj. för detta ändamål i sittförslag till anslagsframställning för /78. Oavsettvad remissinstansema har ansett om en begränsning av antalet elevveckor förhandikappade har alla betonat att det är viktigt att de handikappade kanintegreras i den allmänna verksamheten på skolan. Några yttranden, t. ex. frånstatens handikappråd pekar på att den principen ibland måste frångås för attinte isolera den handikappade. Rådet pekar på de dövas speciella problem. Fördem är det viktigt att både elever och lärare behärskar teckenspråket.Folkhögskoleutredningen har också redovisat undersökningar om hur mångahandikappade en skola anser sig kunna ta emot. Alla intressenter förefallermedvetna om problemet med denna avvägning. är vidare anslaget tillpersonlig assistans ett förslagsanslag. Med utredningens föreslagna gränsskulle även möjUghetema till assistans upphöra vid 27 000 eleweckor, vilketenligt min mening skulle medföra en försämring gentemot nuvarande förhållanden.Jag anser därför att någon begränsning inte bör komma ifråga för det antalhandikappade elever som berättigar till förhöjt statsbidrag. Närdet slutligen gäller ulredningens förslag till uppräkning av stödet tillhandikappades folkhögskolestudier har detta mottagits positivt. Även jag anseratt en höjning bör komma till stånd. Då verksamheten är angelägen förordar jagatt stödet ökas med 1,3 milj. kr. Jag anser också att det är angeläget att skapamöjlighet för flera folkhögskolor att ta emot handikappade och biträder därför SÖ:sförslag om ett särskilt bidrag på 1 milj. kr. /78 för sådanakompletteringar i byggnader som ökar de enskilda skolornas åtkomlighet förhandikappade studerande. Det totala stödet till handikappadesfolkhögskolestudier ökar alltså med 2,3 milj. kr. till 7,9 milj. kr. Som jagsenare kommer att motivera Prop.1976/77: 55 159 av detta inräknas i de resurser som ligger till grund förberäkningenav det schabloniserade statsbidraget. Somjag har påpekat har folkhögskolornas verksamhet både utvidgats ochblivit mer mångskiftande. Den snabbt föränderliga skolformen med krav påengagemang och nytänkande såväl organisatoriskt som pedagogiskt gör detangeläget att en rektor som inle orkar eller inte vill fortsätta har möjlighettill reträttjänsl. För en rektor i andra skolformer finns denna möjlighet.Med folkhögskolans fria me-rilprövning saknas den garantin för dess egnaskolledare. Utredningen vill garanteraen rektor lärartjänst även om han skulle bli förbigången vid elt sedvanligtansökningsförfarande. Det normala torde vara att han får den sökta tjänsten,men motsatsen kan också tänkas även om det kan gälla ytterst få fall. Därförbör medel avsättas så att SÖ kan ge en skola de extra resurser som behövs föratt skapa de önskvärda garantiema. Utredningensförslag har tillstyrkts av SFHL, ochrektorsnämnden vid i . Även jag anser att dennagaranti bör skapas. Det måste vara otillfredsställande för både skola ochrektor om den senare tvingas kvar på tjänsten därför att han inte kan få enlärartjänst beroende på t. ex. ämneskombinationer eller andra orsaker. Jag villockså peka på utredningens farhågor att dugliga personer just genom avsaknadenav reträtt-möjligheter avstår från att söka rektorstjänster. Jag biträderdärför utredningens förslag att SÖ skall få disponera medel motsvarande ett antaltjänster utöver gängse lärartilldelning. Jag avser att senare föreslåregeringen att uppdra åt SÖ att i förekommande fall tillse alt verksamhetensnarast organiseras så att den aktuella tjänsten kan inordnas i skolansreguljära statsbidrag. I likhet med utredningen bedömer jag behovet somytterst litet men beräknar en resurs motsvarande tre tjänster vilket tordekosta ca . Densenaste större reformen vad gäller folkhögskolans statsbidrag genomfördes, somjag har nämnt, på förslag av statsbidragsutredning.Den innebar en kraftig förenkling av bidrags-bestämmelserna.Folkhögskoleutredningen har funnit att dessa förenklingar har fungerat bra ochbör kunna utvecklas ytterligare. Detta har blivit så mycket mer angeläget somen rad nya bidrag har tiUkommit . har verksainhetenblivit mer mångsidig och utvecklats på sätt som jag har beskrivit. Depositiva erfarenheterna leder utredningen till slutsatsen att statsbidragen,med hänsyn till de större behov av rörligare resursanvändning som har visatsig, behöver ytterligare förenklas och schabloniseras. 1976/77: 55 160 Utredningenföreslår atl , dvs. antal elever multiplicerat med antalkursveckor, skall berättiga till statsbidrag som beräknas genom att en visskoefficient multipliceras med den genomsnittliga kostnaden för en lärartjänst.Detta schabloniserade statsbidrag bör få disponeras av skolan på del sätt denfinner mest angeläget och fördelas mellan personal, materiel ochkapitalkostnader. Dock bör dagens lärartäthet på per elevveckafortfarande vara vägledande. När utredningen beräknar schablonkoefficientenutgår den från nuvarande statsbidrag jämte de av utredningen föreslagnaförstärkningar som jag har redovisat. Det så erhållna beloppet ställs i förhåUandetill en beräknad volym av . Resultatet blir en schablonkoefficientpå 0,0036. För skulle aUtså en skola få 0,0036 av den gällande lärarlönekostnadenför . Utredningen utgår därvid från en lärarlön beräknad enligt AT 12:0. Iantalet elevveckor bör, enligt utredningens förslag, också ingå de cirkeltimmarsom folkhögskollärarna gör i tjänsten, omräknade till elevveckor. Vidareföreslås alt antalet elevveckor skall fastställas för kurser kortare än åttaveckor på kursens första dag och för längre kurser som genomsnittet avräkningar efter start och före kursslutel. För att geskolorna en rimlig planeringsram skuUe staten garantera statsbidrag sommotsvarade av de tre senaste årens genomsnittliga verksamhet.