prop · G00359 · 1976-12-31 00:00:00 — H 75konstaterar atl länsskolnämnderna i fråga om högskoleutbildning ihuvudsak enbart behöver fullgöra uppgifler som direki rör högskoleutbildningensresurssamband med gymnasieskolan, såsom frågor om lärare, lokaler ochutrustning. Jaganser alt H 75:s bedömning rörande länsskolnämndemas uppgifler för är väl avvägd. Länsskolnämnderna bör vid fullgörandet avsina uppgifter inom skolväsendet även beakta den kommunala högskoleutbildningsom resursmässigt är knuten till gymnasieskolan, i fråga omsjukskölerskeutbildningen dock endast frågor gällande lokaler och utrustning. Skolenheteroch skolledning m. m. 1975:9 (s. 527) anförde föredraganden att den kommunalaihögskoleutbildningen i fråga om den yttre organisationen bör ses som en del avkommunens eller landslingskommunens samlade utbUdningsverksamhet. Dettainnebär t.ex. att kommunala skolledare får ledningsuppgifter avseende ävenhögskoleutbildning. Vidare föreslog han att den kommunala högskoleutbildningenmed hänsyn tiU befintliga samband normalt skulle knytas till skolenheter medgymnasieskolutbildning. H75 föreslår att högskoleutbildning normalt skall förläggas till enhetmed gymnasieskola eller, i fråga om sjuksköterskeut-bUdning som inte ärsamordnad med gymnasieskola, till särskild skolenhet. Jag biträder H 75:sförslag. SÖ bör dock få medge atl sjuksköterskeutbildning förläggs tillskolenhet med gymnasieskola om det är lämpligt med hänsyn till den övrigaverksamheten vid skolenheten. Jag ar inte nu beredd att förorda sådanaändringar i nuvarande bestämmelser för skolledning vid gymnasieskolan attsjukskölerskeutbildningen kan räknas in i poängunderlagel för biträdandeskolledare vid skolenhet med gymnasieskola. Enligt min mening bör denna fråga samt överhuvudtaget frågor om skolledning för högskoleutbildning behandlas av den utredning angående tjänster för lärare m.fl. befattningshavareinom högskolan, vilken jag har nämnt. 1976/77: 59 93 nasieskolansdel utreds molsvarande frågor av ulredningen om den gymnasiala utbildningen.Med hänsyn till sambanden mellan de berörda skolformerna är del naturligt atlde båda utredningarna nära samverkar i dessa frågor, Mol denna bakgrund villjag därför i enlighet med H 75 :s förslag förorda att bestämmelserna vad gällerrektor och biträdande skolledare tills vidare utformas i enlighet med vad somnu gäller för gymnasieskolan resp. sjukskölerskeutbildningen. Mina förslag omkommunal högskoleutbildning föranleder tekniska justeringar av skolförordningenspoängslystem. Jag förutsätter att dessa justeringar inle skall leda till någonminskning av antalet skolledare i kommun eller landstingskommun. Enligtvad föredraganden anförde i prop. 1975:9 (s. 551) är det rimligt atl i den nyaorganisationen de lokala myndigheterna skall ha i stort setl samma tidsutrymmetill förfogande för arbete med årliga anslagsframställningar som man f.n. bl.a. universiteten. Detta innebär att styrelserna för högskoleenheternabör avge sina förslag omkring . Över dessa förslag skallregionstyrelserna yttra sig. Regionslyrelsernas yttranden skall innefattasamlade bedömningar och prioriteringar rörande utbyggnaden och utvecklingen avregionens grundläggande högskoleutbildning. Detta förutsätter atl också de kommunalastyrelserna för högskoleutbildning redovisarplaneringsunderlag beträffande utveckling av vederbörande kommuns ellerlandstingskommuns utbud av högskoleutbildning och av kapaciteten för dennautbildning. H 75föreslår atl man så långt det är möjligt skall tillämpa sammaplaneringsprinciper inom den kommunala som inom den statliga delen avhögskolan. Jag biträder H 75:s förslag och vill stryka under viktenav att- därvid vederbörlig hänsyn tas till dels den kommunala högskolanssamband med gymnasieskolan, dels del kommunala budgetsystemet och kommunalarutiner i övrigt. (U 1973: 03), som tiUkaUades enUgt Kungl, Maj:ls bemyndigande ,hade enligt sina direktiv all utreda och lägga fram förslag om detobligatoriska medlemskapet i studerandesammanslutningar. Kommittén skulleallsidigt pröva om det beträffande universitets- och högskolestuderandeföreligger särskilda skäl för en obligatorisk anslutning till fackligasammanslutningar eller för andra former för samhällelig reglering av eller slödtill sådana samman- 1976/77: 59 94 slutningar.En utgångspunkt borde enligt direktiven vara atl en avveckling av obligatorietinte skall leda till några nya åtaganden för staten. En annan utgångspunkt varatt prövningen av skälen för ett obligatorium borde ulgå från denstuderandefackliga delen av sammanslutningarnas verksamhet. Kommitténkonstaterar i sitt avgivna betänkande (SOU 1976:14)Kårobligalorium? inledningsvis att sluderandesammanslul-ningarna bedriver enomfattande verksamhet på såväl det staderande-fackliga som det studiesocialaområdet. Den studerandefackliga intressebevakningen bedrivs med många av demedel som normalt står till fackliga organisationers förfogande.Sammanslutningarna saknar emellertid en motsvarighet till löntagarorganisationernasförhandlingsrätt och har ingen praktisk möjlighet att vidta effektiva fackligaslridsåtgärder. Hög genomströmningshastighet i medlemsunderlaget och avsaknadenav förhandlingsmöjligheter gör att förutsättningarna för facklig intressebevakningär klart sämre för studerandesammanslutningar än för löntagarorganisationer.Studerandesammanslutningar med obligatoriskt medlemskap har såväl i enlighetmed av regeringen meddelade bestämmelser för skilda läroanstalter som genomförsöksverksamheten med nya samarbetsformer (FNYS) beretts möjlighet att utsestuderanderepresentanter i organ inom läroanstalterna. Denstudiesociala verksamhet sammanslutningarna direkt eller indirekt bedriveromfattar enligt kommittén främst studerandehälsovård, motionsidrott ochstudentbostäder. Sammanslutningarna äger och förvaltar samlingslokaler avbetydande omfattning och förvaltar också en mångfald stipendie- ochpremiefonder. Statsbidrag utgår i särskUd ordning för studerandehälsovård ochmotionsidrott. För den studiesociala verksamheten i övrigt och för huvuddelenav kostnaderna för studerandefacklig verksamhet är sammanslutaingarna beroendeav möjligheterna att ta ut obligatoriska avgifter. Kommitténpekar på att det från föreningsrättsUga utgångspunkter har hävdats atl stateninte borde tvinga de studerande att tUlhöra sammanslutningar som bedriver endelvis facklig verksamhet. Grundlagen föreskriver att medborgare skall varaskyddad mot att myndighet tvingar honom att tUlhöra förening. Undantag fråndenna föreskrift kan göras endast genom riksdagsbeslut. Kommitténerinrar vidare om att högskoleutbildningens roll i samhället har förändratsoch en reformering av högskoleutbildnmgen har beslutats. Reformeringen innebärbl, a, att högskolebegreppet vidgas. Om ett obligatoriskt medlemskap bevarasfår vidgningen av högskolebegreppet och en förändrad indelning ihögskoleenheter tiU följd att nya grupper av studerande måste innefattas ibestämmelser om obligatoriskt medlemskap. Djupgåendeoch varaktiga förändringar i studerandestrukturen kan 1976/77: 59 95 ocksååterverka på behovet av samhäUelig reglering av eller stöd tillstuderandesammanslutningar. har bl, a. andelen studerandesom är , deltidsstuderande och yrkesverksamma ökat markant bland deuniversitets- och högskolestuderande. Kommilténsammanfattar skälen mot ett obligatoriskt medlemskap i studerandesammanslutningari följande punkter attsådana bestämmelser från föreningsrättsliga synpunkter är principielltförkastliga, allhögskolans roll i samhäUet nu förändras på etl sätt som gör att detobligatoriska medlemskapet upplevs som alltmera otidsenligt samt attreformeringen av högskoleutbildningen gör det omöjligt att bibehålla detobligatoriska medlemskapet ulan alt utvidga del lill atl omfattaflera grupper av studerande. Obligatoriekommitténföreslår mot denna bakgrund att det obligatoriska medlemskapet avskaffas fr.o. Detär enligt kommittén värdefullt om den verksamhet som bedrivs inom ramen försammanslutningarna kan hållas på en oförändrad ambitionsnivå.Sammanslutningarna riskerar vid ett avskaffande av det obligatoriskamedlemskapet .att få kraftigt minskade ekonomiska resurser. ObUgatoriekommitténanser det därför inte möjligt att avskaffa det obUgatoriska medlemskapet utanatt säkra organisatoriska och ekonomiska resurser förstuderandefacklig och studiesocial verksamhet. En varaktig lösning av deproblem som är förknippade med det obligatoriska medlemskapets avskaffandetorde endast kunna komma till stånd genom förhandlingar mellan staten ochstuderandesammanslutningarna samt i vissa hänseenden berördalandstingskommuner och kommuner. Kommittén föreslår att sådana förhandlingar kommertill stånd. Reformeringenav högskoleutbildningen gör det nödvändigt att finna en provisorisklösning som innebär att det obligatoriska medlemskapet kan avvecklas innannämnda förhandUngar har kunnat slutföras. Kommittén framlägger i sitt betänkandeförslag tUl sådana provisoriska anordningar. Dessa bör inte uppfattas sombindande för förhandlingarna. Denstuderandefackliga verksamhet som bedrivs av sammanslutningarna är, framhållerkommittén, av stor betydelse som en fömtsättning för de studerandes medverkan ihögskolans planering och ledning m, m. Kostnaderna for den studerandefackligaverksamhet sammanslutning-ama bedrev uppskattas tUl 8 milj, kr. Om detobligatoriska medlemskapet avskaffas kan enligt kommittén förutsättningama förstuderandesammanslutningarna att erhålla olika former av statligt och kommunaltstöd komma att ändras. Även om sådant stöd kommer 1976/77: 59 96 attutgå, kan detta sannolikt inte ersätta sammanslutningarna för bortfallet avobligatoriska medlemsavgifter. För atl inle resurserna för slu-derandefackligverksamhet av det slag som befintUga sammanslutningar bedriver skall reducerasväsentligt har kommittén mot bakgrund av den i direktiven givna förutsättningenfunnil del nödvändigt atl tills vidare bibehålla en möjlighet atl låta destuderande genom obligatoriska avgifter bidra till att täcka koslnaderna förstuderandefackUg verksamhet. Delstatliga slöd som ulgår liU sludiesocial service är enligt kommiltén långtifrån tillräckligt för all garantera verksamhetens fortbestånd vid ettavskaffande av del obligatoriska medlemskapet. Ett fortsatt statsbidrag tillhälsovård och motionsidrott för studerande kan endast garantera attverksamheten kan upprätthållas på en viss miniminivå. I avvaktanpå utgången av ovan berörda förhandlingar anser kommitién alt de studerandetills vidare bör ha möjlighet att genom obligatoriska avgifter hålla även denstudiesociala verksamheten minst på en i jämförelse med dagsläget oförändradnivå. Detbör också vara möjligt alt tills vidare finansiera driften av samlingslokalergenom avgifter från samtliga berörda studerande. Kommitténs förslag att det i avvaktan på resultatet av nämnda förhandlingar skall vara möjligt att ta utavgifter till studerandefacklig och studiesocial verksamhet från samtligaberörda studerande gäller oavsett om det obligatoriska medlemskapet avskaffaseller om en ordning med sådant medlemskap bevaras övergångsvis. Kommitténhar utarbetat tre principmodeller som är möjliga att tUl-lämpa intill dessförhandlingar mellan berörda parter har avslutats: A Anordningar inomhögskoleorganisationens ram B Bibehållet obligatoriskt medlemskap C Friståendeorgan utan medlemmar. Detre modeUerna har vissa gemensamma förutsättningar, I samtliga alternativföreslås att organ som helt eller till huvuddelen består av studerande skallha möjligheter att i praktiken besluta om hur stora avgifter som skall las utav de studerande. Iprincip bör samhälleliga åtgärder tUl stöd för studerandefacklig ochstudiesocial verksamhet omfatta alla delar av högskoleutbUdningen, De nuvarandebestämmelserna om obligatoriskt medlemskap i studerandesammanslutningar gällerendast för huvuddelen av den statiiga högskoleutbildningen. Mot bakgrund avatt det är fråga om provisoriska lösningar i avvaktan på resultatet avförhandlingar mellan berörda parter förordar obligatoriekommittén att åtgärdernu vidtas enbart avseende studerande vid de statiiga högskoleenheterna. Dennaturliga ramen för det fackliga arbetet på lokal nivå är hög- Prop.1976/77: 59 97 skoleenhelen,I princip finns därför i samtliga tre altemativ ell representativtsluderandefackligt organ för varje högskoleenhet. Detta organ skall utses avsamtliga berörda studerande i allmänna årliga val. Medhänsyn till bl, a. del växande antalet vuxen- och deltidsstuderande böreventuella avgifter reduceras för sådana studerande som inte har möjlighet attutnyttja den studiesociala servicen. Rätt tiU avgiftsreduktion bör gälla föryrkesverksamma/deltidsstuderande och för studerande som är stadigvarandebosatta på annan ort. Detbör liksom ankomma på rektorsämbetena atl tUlse att destuderande fuUgör sin skyldighet atl erlägga beslutade avgifter. Slutligenbör den skattebefrielse som gäller för sammanslutningar medobligatoriskt medlemskap enligt kommitténs mening bibehållas. Enligtalternativ A bör vid varje högskoleenhet inrättas en studerandeförsamling.Församlingen utses genom aUmänna val bland berörda studerande. anordnas en gång av högskoleenheten. Varjestuderande vid enheten är röstberättigad och valbar. Studerandeförsamlingen,som är en myndighet, är avsedd att fungera som en valförsamling. Den skallkunna utse studeranderepresentanter i organ ovanför institutionsnivå inomhögskolan. Om studerandeförsamlingen så önskar kan den emellertid överlåta åtfrivilUga föreningar att utse de studerandes företrädare i högskolans organ.Därvid har studerandeförsamlingen att besluta om vUka föreningar som skall harätt att utse representanter och hur representationen skall fördelas meUan dem. StuderandeförsamlingenskaU också kunna besluta om obUgatoriska avgifter i syfte att därav lämnabidrag till frivilUga studerandefackliga sammanslutningars verksamhet, Idetta alternativ finns det möjlighet för studerandefackliga föreningar medfrivilUgt medlemskap att dels nominera kandidater vid val avstuderandeförsamling, dels med stöd av bidrag från studerandeförsamlingen svara för studerandefackUg intressebevakning, FriviUigastuderandefackliga sammanslutningar kan inte fömtsättas svara för sådanstudiesocial service som tUl betydande del finansieras med obligatoriskamedlemsavgifter. Enligt altemativ A inrättas på varje högskoleort ensludiesocial nämnd. Nämnden, som utgör en myndighet, bör bestå av sjuföreträdare för de studerande, två företrädare för de anställda inom nämndensverksamhetsområde och tre ledamöter som inte är studerande och som utses av högskolestyrelseneUer, i vissa fall, . Nämndendisponerar de statliga bidrag som utgår till hälsovård ochmotionsverksamhet för studerande. Nämnden kan besluta om obligatoriskaavgifter till studiesocial verksamhet. De avgifter som nämnden beslutar om kananvändas till hälsovård och motions- 7 1976/77. 1976/77: 59 98 idrottför studerande men också tiU bidrag tiU sådana frivilUga föreningar som svararför förvaltning av samlingslokaler och viss annan social service (t, ex.nationsbibliotek). Destuderandesammanslutningar som har obligatoriskt medlemskap blir i dettaalternativ frivilUga föreningar. De tUlgångar som skapats bl. a. genom detobUgatoriska medlemskapet kommer således att förvaltas av föreningar medfrivilUgt medlemskap. förutsätter därvid att de studerandesom nu är medlemmar i sammanslutningarna bevakar att den framtidaförvaltningen av sammanslutningarnas tillgångar ordnas på ett sådant sätt attnyttan av tiUgångarna konuner samtliga studerande tiU del. Sådana friviUigaföreningar som förvaltar samlingslokaler som tUlkonunit med hjälp av statligas, k, kår-lokallån skall i detta altemativ inte utan regeringens medgivandekunna försälja eUer ytterligare belåna fastigheterna. AlternativB innebär att den provisoriska lösningen av obligatoriefrågan innefattar ettbevarat obligatoriskt medlemskap i studerandesammanslutningar, I detta fallmåste dock bestämmelsema enUgt kommitténs uppfattning stärka den enskildemedlemmens rättsskydd. Ändamåletmed studerandesammanslutaingarna kan oförändrat vara att "främjamedlemmamas studier och vad därmed äger sammanhang". En precisering avändamålet fordras emellertid. I alternativ B bUr det således inte tUlåtet attskänka obUgatoriska avgiftsändamål tiU ändamål som inte direkt eller indirektsammanhänger med studerandefackliga, studiesociala och andra ändamål som berörmedlemmarna. Varjesammanslutning med obligatoriskt medlemskap leds av en full-mäktigeförsamUng,som utses genom allmänna val bland de studerande vid högskoleenheten. skall kontroUera sammanslutningarnas ändamålsbestämmelse, attfullmäktigeförsamling finns och att bestänmielser om avgiftsdifferentiering förvissa gmpper av studerande finns intagna i stadgarna. Stadgama skall såledesimderstäUas högskolestyrelsens prövning. Det bUr också möjligt för den enskUdeatt hos myndighet begära prövning av beslut som sammanslutningen fattat. Ensådan prövning gör det möjligt att undanröja dels beslut som innebär attavgiftsmedel eUer förmögenhet används för annat ändamål än vad som angivits,dels beslut som tUlkommit i strid med lag, förordning eller sammanslutningensstadgar. Prövningen av ett besluts ändamålsenlighet görs av universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ). Prövningen av om beslutet har tUlkommit på ett formeUtrUctigt sätt görs i första instans av högskolestyrelsen. I båda fallen kanbeslut i anledning av prövningen överklagas i en instans (regeringen respektiveUHÄ). Motsvarande ordning föreslås beträffande studerandesammanslutningarnavid jordbmkets högskolor. Enligtalternativ C upphävs det obUgatoriska medlemskapet i stude- 1976/77: 59 99 randesammanslulningarulan all nya högskolemyndigheter inrättas. De obligatoriskasammanslutningarna utgör gmnden för ett studeranderåd inom varje blivandehögskoleenhet. Ett sådant studeranderåd avses utgöra en offentiigrättsligtreglerad juridisk person utan för-eningsrättsligt inslag. Studeranderådelhar liksom föreningarna som högsta beslutande organ en fullmäktigeförsamling.Skillnaden är att rådet mte bygger på medlemmar och atl alla studerande vid enhögskoleenhet har rösträtt till fullmäktigeförsamlingen inte i egenskap avmedlemmar i en förening utan endast på den grund att de är studerande videnheten. PåoffentUgrättslig väg bör förklaras att identitet skall råda mellan de nuvarandesammanslutningarna inom den blivande högskoleenhetens område ochstuderanderådet. Det blir på detta sätt möjUgt att undvika en överföring avförmögenheter och skulder till ett helt nytt rättssubjekt. Genom att bevarasamma ändamålsbestämning för studeranderådet som gäUer försammanslutningarna torde man undvika permutationer av de 400 stiftelseurkundersom finns hos sammanslutaingarna. Enligtdetta altemativ finns i och avdelningsråd (nationer). Nationernaskall ha fullmäktigeförsamlingar och kan för sin verksanihet ta ut särskUdaavgifter av de studerande. Fördelningen av arbetsuppgifter mellan rådet ochnationerna regleras lämpligen i stadgama för organen. Varje studerande fårsjälv avgöra till vUken nation han vill ha rösträtt och erlägga obligatoriskavgift. RådenskaU kunna fungera lika fristående från högskolemyndigheterna som de nuvarandesammanslutningarna gör. Det är därför nödvändigt att de förslag om förstärkträttsskydd för den enskilde som kommittén diskuterat i alternativ B ocksågäller i detta alternaliv. Sålunda skall bestämmelserna om råd regleraändamålet, den interna demokratin, stadfästandet av stadgar och möjligheternatill prövning av fullmäktiges och styrelses beslut. Rådenkan i detta alternativ fullfölja såväl den studerandefackliga som denstudiesociala verksamhet som de nuvarande sammanslutning-ama bedriver, Isitt slutUga ställningstagande finner kommittén att de principiellainvändningarna mot ett obligatoriskt medlemskap är av sådan styrka att denhhtillsvarande ordningen om möjligt bör ersättas med sådana former avsamhäUsstöd som inte innebär tvång att tillhöra en förening. Det obUgatoriskamedlemskapet i studerandesammanslutningar bör avskaffas den 1 juli 1977.Betydelsefulla studerandefackliga och studiesociala funktioner finansieras nugenom obligatoriska studerandeavgifter. För att täoka kostnaderna för dessaändamål föreslår kommittén att en avgiftsskyldighet tUls vidare bevaras. Påsikt är det önskvärt 1976/77: 59 100 attockså skyldigheten att erlägga avgifter i samband med högskolestudieravvecklas. Ettavskaffande av obligatoriska avgifter får emellertid enligt kommiltén underinga omständigheter leda tUl att den studerandefackliga verksamhetenssjälvständighet och integritet äventyras. Denna fråga, anser den, kan endastlösas i de förhandlingar mellan staten, berörda studerandesammanslutningar,kommuner och landstingskommuner som kommittén föreslår. Kommittén förutsätteratt en mera varaktig lösning av obligatoriefrågan grundas på överenskommelsersom uppnås vid dessa förhandlingar, Bestänunelsernaom obligatoriskt medlemskap i studerandesammanslutningar måste, som en följdav ändringar i indelningen i högskoleenheter, under alla omständigheterförändras i samband med att högskolereformen träder i kraft ,Kommittén föreslår att en provisorisk ordning införs . Dennaprovisoriska ordnmg bör enligt kommitténs uppfattning utformas som enkombination av alternativen A och C, De organisatoriska förutsättningarna förden studerandefackliga verksamheten bör därvid utformas på det sätt kommitténangivit i alternativ C och de organisatoriska förutsättningama för denstudiesociala verksamheten på det sätt kommittén angivit i alternativ A. Förslagetinnebär att det vid varje högskoleenhet inrättas ett studeranderåd och att detpå varje högskoleort inrättas en studiesocial nämnd. Såväl studeranderåd somstudiesocial nämnd har möjlighet att vid behov besluta att ta ut avgifter avde studerande. utses av samtliga berördastuderande i aUmänna årliga val. En majoritet av ledamöterna i studiesocialnämnd skaU vara företrädare för de studerande och utses av berört eUer berördastuderanderåd. Studeranderådsändamål skall vara att främja de studerandes studier och vad därmed ägersammanhang. Avgifter som de studerande är skyldiga att erlägga tUl rådet fåranvändas enbart för studerandefacklig verksamhet, förvaltning avsamlingslokaler och för sådan studiesocial verksamhet som inte denstudiesociala nämnden svarar för. Rådets stadgar skall för att vara giUigagodkännas av högskolestyrelsen. Minst en tiondel eller minst 100 studerandefår hos högskolemyndighet anföra besvär över beslut av studeranderåd. förslag skall staten ta över huvudmannaskapet för hälsovård ochmotionsidrott för studerande. De studiesociala nämnderna skaU ansvara förverksamheten. Nämnderna kan överlåta åt frivUliga motionsidrottsföreningar attsvara för att de studerande bereds tillfälle tUl motion. Kommittén utgår frånatt statsbidrag tiU studerandehälsovård och motionsidrott skall ulgå enligt iprincip oförändrade grunder. Prop.1976/77: 59 101 Imotsats till vad kommittén diskuterat i alternativ A bör ansvarel förförvaltningen av samlingslokaler helt åvila råden. Detta synes lämpligt medhänsyn till att råden enligt kommitténs förslag kommer att slå som ägare tillde samUngslokaler som ägs av sammanslutningar med obligatoriskt medlemskap, Relativtfå remissinstanser ägnar någon utförlig diskussion ål de principiellaaspekterna på det obligatoriska medlemskapet i studerandesammanslutning.Flertalet säger sig endast instämma i () uppfattning.Justitiekanslern () konstaterar emellertid att de principiellabetänkligheterna mot obligatoriet inte enhgt hans uppfattning är av sådan styrkaalt de kan ta över varje skäl som kan anföras till obligatoriets försvar, JKframhåller atl såväl nu gällande lydelse av regeringsformen som de av 1975/76års såsom vUande antagna ändringama i regeringsformens 2, kap, medgeratl obligatoriet bibehålls.