prop · G00361 · 1976-12-31 00:00:00 — Styrelsen anger två modeller för att lösa dessaproblem, nämligen antingen omfattande investeringar i mängkammaranläggningarvid de enskilda bmken eller en enda och för branschen gemensam råvaruanläggning.Den senare lösningen har den fördelen att miljöproblemen koncentreras till eltställe, ger möjlighet till en rationell och effektiv lösning av arbetsmUjöproblemensamtidigt som en i övrigi mer rationell anläggning erhålls jämfört med alternativetdär råvarublandningen sker vid de enskilda bruken. Oavsett vilken av de tvålösningarna som väljs, uppges det totala investeringsbehovet bh ungefär delsamma.Förelagen i branschen har emellertid begränsade möjligheter att själva svaraför finansieringen. Projektstyrelsen anser det angelägel all en ceniral råvaruanläggningsnabbi kommer lill stånd och alt staten medverkar finansiellt så alt projektet kangenomföras. Till skrivelsen har projektstyrelsen fogat utredningsmaterial rörandeden planerade anläggningen. lar i skrivelsen upp vissa frågor rörande glasinduslrinoch då bl, a. frågan i vilken utsträckning arbelsmiljöproblemen inom branschenkan lösas genom den pelleteringsleknik som avses bli tillämpad vid denplanerade gemensamma råvaruanläggningen. 1976/77: 61 j2 Länsstyrelseni län tar i skrivelsen upp frågan om val av lokaliseringsortför den planerade råvaruanläggningen, Länsslyrelsen erinrar om alt den harstuderat olika lokali-seringsaltemativ och att och härvid har kommilalt framstå som lämpliga orter. Mot bakgmnd av arbetsmarknadssituationen iEmmaboda anser del angeläget att råvamanläggningen föriäggs dit.Vidare förordar att staten medverkar i finansieringen avanläggningen med lokaliseringsstöd, I skrivelsenden redovisar projektstyrelsen elt förslag till finansiering avråvamanläggningen. Förslaget innebär att staten medverkar genomlokaliseringsstöd samt dämtöver med ett särskUt ränle- och amorteringsfrittavskrivningslån. Den totala investeringskostnaden för råvaruanläggningenberäknas till 15 mUj. I skrivelsen tas även upp frågan om lokaliseringsortför anläggningen. Projektstyrelsen anser härvid vara lämplig ort. Denmanuella glasinduslrin har utsatts för storapåfrestningar. Vid sidan av konjunkturbetingade faktorer har problemen i höggrad haft sitt ursprung i den tilltagande internationella konkurrensen från maskintUlverkatglas. Den hantverksmässiga tillverkningen har härigenom trängts tillbaka påflera produktområden. Denna utveckling har ställt de svenska glasbruken införbetydande omställnings- och anpassningsproblem och flera glasbmk har tvingatsatt upphöra med sin verksamhet. Strukturomvandlingensintensitet har varierat. var utvecklingeninom den manueUa glasinduslrin i flera hänseenden relativt stabil.Sysselsättningsnivån var i stort sett och antalet produktionsenhetervar oförändrat. Produktionsvärdet nära nog fördubblades och exportvärdet ökademed . På hemmamarknaden lyckades de svenska glasbruken totalt settbehålla en oförändrad marknadsandel. Underde har dock situationen för de svenska glasbruken försämrats. Denredan tidigare pressade lönsamheten försvagades ytterligare dåden internationella efterfrågan på svenskt glas minskade som importensteg mycket kraftigt. Del försvagade marknadsläget kan ses som ett resultatdels av den internationella lågkonjunkturen, dels av att del relativakostnadslägel gentemot utländska tillverkare ytterligare försämrades. Del intemationellakonkurrensläget begränsar f. n. möjlighelerna alt kompensera kostnadsslegringarnagenom prishöjningar. Vidsidan av kostnads- och marknadsbelingade svårigheter finns inom branschen ävenandra problem av varierande styrka. Till de mest akuta Prop.1976/77: 61 13 hörarbetsmiljöproblemen, främsl i hyttorna och inom råvaruhanteringen. Statsmakternahar beslutat om särskilda stödåtgärderför branschen. Branschfrämjande åtgärder för den glasinduslrininleddes /71 med treåriga utbildnings- och exportprogram.Exportprogrammet har därefier förlängts. /73 kompletteradesåtgärderna med dels bidrag till konsultinsatser för omslällningsfrämjandeåtgärder, dels strukturgarantier. Enligt gällande riksdagsbeslut löper debranschfrämjande åtgärderna för glasindustri t, o. m, utgången avinnevarande budgetår. Betydandeinsalser har således redan nu gjorts för att underlätta en nödvändigomställnings- och anpassningsprocess. Del är emellertid uppenbart all hittillsvidtagna åtgärder från såväl statsmakternas som företagens sida inte harvarit tillräckliga för att uppnå en tillfredsställande konkurrenskraft ochdärmed långsiktig trygghet för de anslällda inom branschen. Sommaren1975 tillsatte statens industriverk en särskild arbetsgrupp med uppgift atlnärmare kartlägga situationen och utvecklingstendenserna inom den glasinduslrinsaml överväga ytterligare ålgärder för alt förbättra branschenskonkurrenskraft. Arbetsgruppen publicerade rapporten (SIND PM1976: 3) Den glasindustrin i . Rapporten har överlämnats lillindustridepartementet och har därefter remissbehandlats. Arbetsgruppenföreslår etl femårigt ålgärdsprogram med fortsatta branschfrämjande åtgärderoch dessuiom bl, a. elt finansiellt stöd till branschen. Ilikhel med arbetsgruppen och en samstämmig remissopinion anser jag att del lägesom den manueUa glasindustrin befinner sig i motiverar ytterligare statiigaåtgärder. I framliden kommer med slor sannolikhet successivi skärpta krav attställas på den svenska glasindustrin. Detla gäller i fråga om bl, a,marknadsföringsinsatser, produktutveckling, produktionsteknisk utveckling,effektivare produktionsutmstning och förbättrad arbetsmiljö, EnUgt minbedömning är det endast elt fåtal glasbruk som av egen kraft kommer atl kunnabemästra de problem som hänger samman härmed, Syftel med del ålgärdsprogram somjag kommer att förorda är all på bästa säll medverka till all den långsikligakonkurrenskraften i branschen stärks väsentligt för att de anslällda ska kunnages en tryggad sysselsättning. Jag kommer alt förorda även särskilda åtgärderför all snabbt komma till rätta med de mest akuta arbetsmiljöproblemen. Jagvill emellertid understryka att statliga åtgärder för branschen måste ses som eltlidsbegränsal slöd och som ell komplement tUl förelagens egna ansträngningar.Myckel talar för all en i olika avseenden 1976/77: 61 14 ökadsamverkan inom branschen blir avgörande för glasbrukens lönsamhet ochlångsiktiga konkurrenskraft. Slödel bör därför ges en sådan utformning altsamverkan och samarbete stimuleras. Jagövergår nu till att närmare behandla de särskilda åtgärder som är aktuella. Desvenska glasbruken har under lång lid avsatt en väsentlig del av sin produktionpå utiändska marknader. Denna andel har under 1970-lalet legat på (värdemässigt). Även om exportandelen och exportberoendet varierar mellan deenskilda glasbmken, framslår del som helt klart att möjUghetema till enframgångsrik export alltmer har kommil all bli en avgörande överlevnadsfaklorför flertalet glasbruk. Den omorientering i produklhänseende mol merkonstnärligt präglade och prisokänsliga produkter som i viss mån har skett haremellertid inneburit all företagen i ökad utsträckning har fått inrikta sig påbegränsade köparkalegorier. En bibehållen eller ökad export har därmedförutsatt en vidgning av antalet avsättningsmarknader, något som hittillsendast i begränsad utsträckning har kunnai förverkligas. Detta har dessuiominneburit betydande ekonomiska påfrestningar för glasbruken. De exporlfrämjandeåtgärderna som har beslutats av torde ha underlättatbranschens exportsträvanden. Jag anser dock, i likhel med arbetsgruppen och deremissinstanser som har yttrat sig i denna fråga, att fortsatta och väsentligtvidgade exporlfrämjande ålgärder nu bör komma i fråga för den manuellaglasindustrin. För att branschen skall kunna uppnå en ökad och långsiktigstabil export lorde del dock vara nödvändigt med ett ökat och i fastaformer etablerat samarbele vad avser den internationella marknadsföringen. Idetta avseende delar jag den uppfattning som har framförts av fleraremissinstanser, bl. a. av handelskamrarna i län samt i ochBlekinge län. Endast etl fåtal förelag i branschen lorde ha egnaresurser för att klara ett framgångsrikt exporlarbele. Jag finner det angelägetatt det exportkunnande och den exporterfaren-hel som redan nu finns inom vissaglasbruk genom olika samarbelsaklivi-teler ges en ökad spridning i branschen. Arbetsgruppenhar i sin rapport förordal att exportstödet koncentreras tillföretagsindividuella projekt. I remissyttrandena från bl. a. kommerskollegium,exportråd och anförs att exportstödbör kunna utgå till såväl företagsindividuella som kollektivaexportsatsningar. Jag vill erinra om att vid 1975/harbeslutat om ändring i riktlinjerna för exportprogrammet för den manuellaglasindustrin i detta avseende (NU 1975/76: 53 s. 57, rskr 1975/76: 387).Beslutet innebär att, vid sidan av slöd till kollekliva projekt, även förelagsindividuelltutformat exportstöd i särskilda fall kan utgå. Jag finner nu gäUande riktUnjeri detta avseende ändamålsenliga. Jag vUl i sammanhanget erinra även om den änd- Prop.1976/77: 61 15 ringav reglerna för exportstödet som jag har förordal vid min anmälan av anslagetFöretags- och branschfrämjande åtgärder i budgelproposUionen 1977 (prop,1976/77: 100 bU, 17 s, 66). Genom atl etablering av försäljningsorganisationerutomlands föreslås kunna rymmas i de exportfrämjande åtgärderna bör effektenav exportstödet öka. Dets, k, strukturstödet bidrag till konsultinsatser för omställningsfrämjandeåtgärder samt statliga lånegarantier, s. k. strukturgarantier infördes förden manueUa glasindustrin fr. o. m. /73 och löper enligtgällande riksdagsbeslut till utgången av innevarande budgetår. Strukturstödethar varit ett viktigt medel för att underlätta den omställnings- ochomstruktureringsprocess som har varit nödvändig. Behov föreligger emellertidalltjämt av intern rationalisering samt ökad samverkan och vidgat samarbete iolika avseenden mellan glas-bmksförelagen. Iarbetsgruppens rapport har föreslagits att bidrag till konsultinsatser skallkunna utgå även till utredningar av teknisk natur. Denna ändrade inriktning i omslällningsstödethar tillstyrkts av en bred remissopinion. För egen del vill jag erinra om attjag vid min anmälan av anslaget Förelags- och branschfrämjande åtgärder ibudgetpropositionen 1977 (prop. 1976/77: 100 bil. 17 s. 67) har förordat attanvändningsområdet för konsultinsatserna vidgas för samtUga branscher, som ärföremål för denna branschfrämjande åtgärd, till att omfatta även undersökningarsom syftar till all i förelagen införa redan utvecklad produktionsteknik och/elleranpassa sådan teknik till företagens behov. Motbakgrund av vad jag nu har anfört i fråga om exporlfrämjande åtgärder ochbidrag lill konsultinsatser för omställningsfrämjande åtgärder förordar jag atldessa åtgärder förlängs för den glasindustrin med tre budgetår, dvs.t. o. m. utgången av /80. Resurserna bör väsentligtutökas. Jag beräknar det totala medelsbehovel lill 10 milj. kr. Likaledes förordar jag all systemet med strukturgarantierförlängs för den glasindustrin atl gälla under ytterligare trebudgetår fr. o. m. budgelårel 1977/78. Vid min anmälan av anslaget Kostnaderför räntebefrielse vid slrukturgaranlier till företag inom vissaindustribranscher i budgetpropositionen 1977 (prop. 1976/77: 100 bil. 17 s. 75)har jag förordat att den totala ramen för strukturgarantier höjs från nuvarande125 milj. kr. till 155 milj. kr. Jag har härvid räknat med att behövligt utrymmeför slrukturgaranlier även lill den glasinduslrin kommer alt föreliggaunder del närmast kommande budgelårel. Den ram för räntebefrielse vid slrukturgaranliersom jag vid min anmälan av nyssnämnda anslag har förordat anser jag varatillräcklig även för den glasindustrin. Denmanuella glasindustrin kännetecknas av en i huvudsak hantverksmässigproduktionsteknik. Produktionen är därmed relativt arbetsinten- 1976/77: 61 16 siv,vilket i kombination med snabbt stigande lönekostnader harmedfört en från produklionskostnadssynpunkt försvagad konkurrenskraft gentemotutländska tiUverkare. I detta perspektiv måsle den svenska manuellaglasindustrin i allt väsentligt fortsätta anpassningen mol produktområden därhög kvalitet och konstnärlig prägel utgör starkare saljargument än priset.Förutsättningar härför bör enligt min bedömning föreligga. Även med etlbibehållande av den karaktären i väsentliga tUlverkningsmomenl, finnsdet med nu tUlgänglig produktionsteknik utrymme för rationaliserings- och mekaniseringsål-gärderav kostnadssänkande natur. Den pressade lönsamheten förflertalet glasbruk har emellertid resulterat i svårigheter bl, a, vad gällerfinansieringen av mer avancerad produktionsutmstning. För att den manuellaglasindustrin skall kunna bli långsiktigt livskraftig, måste relativtomfattande rationaliserings- och mekaniseringsåtgärder genomföras. Vidsidan av den typ av investeringar som jag nu har nämnt finns inom branschen ettakut behov av omfattande investeringar för att förbättra arbetsmiljön.Förhållandena är i detta avseende mycket otillfredsställande, framför alltinom råvaruhanteringen och kring smältpro-cessen. Visserligenfinns möjlighet att erhålla särskilda garantilån för att förbättraarbetsmiljön, enligt förordningen (1975: 632) om lånegaranti förarbetsmiljöförbättringar, s. k. AG-lån, men enligt vad jag har inhämtat hardessa garantilån av glasindustrin utnyttjats endast i mycket begränsadomfattning. Anledningen härtill synes vara dels de begränsade belopp med vilketgarantUån kan utgå, dels begränsade möjligheler för flertalet glasbmk att klarade i och för sig gynnsamma amorterings- och räntevillkor som är knutna tilldessa lån. Den pincipiella grundsyn som måsle anläggas är att kostnaderna föratt förbättra arbetsmiljön är en del av produktionskostnadema och att dessasåledes skall bäras av företagen själva. De investeringar som behövs för alluppnå en acceptabel arbetsmiljö i glasbruken är emellertid av sådan omfattningatt många glasbruk i praktiken har små eller inga möjligheter att självagenomföra dessa med de finansieringsmöjligheter som föreligger. Dengemensamma anläggning för råvamblandning som planeras anser jag vara ettviktigt steg i strävandena att komma till rätta med arbetsmiljöproblemen ibranschen. Jag återkommer till denna fråga i det följande. Motbakgrund av vad jag nu har anfört förordar jag att ett särskiltinvesteringsstöd sätts in för den glasinduslrin under en lid av treår. Ett sådant stöd är angelägel både för alt höja branschens effektivitet ochför att förbättra arbetsmiljön i branschen, 1 denna fråga har jag samrått medchefen för . Föreffektivitetshöjande investeringar i produktionsutmstning och för 1976/77: 61 17 investeringarsom syftar till atl förbättra arbetsmiljön bör ett direkt stöd kunna lämnas iform av avskrivningslån. Avskrivningslån bör kunna utgå med högst avinvesteringskostnaderna. Stödi form av avskrivningslån för effektivitetshöjande investeringar i produktionsutmstningbör komma i fråga enbart för företag som ge nom den planerade investeringen,eventuellt i kombination med ytterligare åtgärder, kan bedömas lönsamma ochlångsiktigt konkurrenskraftiga. En så hög andel avskrivningslån som börkomma i fråga endast i de fall investeringen inte endast har påtagligt effektivitetshöjandeeffekt utan dessutom sker i anslutning till andra åtgärder som är av väsentligbetydelse för branschens effektivitet och konkurrenskraft. Detla kan ipraktiken komma alt innebära alt en relativt hög bidragsandel kan beviljasenbart i de fall som investeringen sker i anslutning till samverkan i konkretaoch fasta former mellan två eller flera företag. I övriga fall bör som regelgälla atl avskrivningslånels andel av investeringskostna derna skall varalägre. Huren samverkan konkret bör utformas vad gäller omfattning och inriktning varierarnaturligtvis från faU till fall. Medan för vissa företag ett ägarmässigtsamgående kan vara den lämpligaste formen, är i andra faU ett samarbele av merabegränsad omfattning, t. ex. i fråga om gemensam marknadsföring, kanske denbästa lösningen. Ytterligare andra former kan vara avtal om produktbyten,produktutveckling eller gemensamt produktionstekniskt utvecklingsarbete. Jagvill dock understryka att samverkan inte skall ses som ett självändamål utansom etl medel för att uppnå lönsamhet och långsiktig konkurrenskraft. Vidbeslut om slöd i form av avskrivningslån till investeringar som i första handsyftar lill atl förbättra arbetsmUjön bör, i enlighet med vad jag har anförl,den allmänna regeln vara alt företagen själva så långt möjligt skall svara förfinansieringen. Vidare bör gälla att endast företag som i det längreperspektivet kan bedömas ha fömtsättningar för lönsam verksamhel bör komma ifråga för avskrivningslån. Avskrivningslån för arbetsmUjöinvesteringar börvidare komma i fråga endast för sådana projekt som är avsedda alt lösa de mestakuta arbetsmiljöproblemen och då i första hand i hyttorna och inområvaruhanteringen. Avskrivningslånen,som bör beviljas av statens industriverk, bör vara ränle- och amorteringsfriaoch normalt skrivas av med ett lika stort belopp avhögst . En förutsätining för avskrivningslån bör vara att industriverketges full insyn i företagets ekonomiska utveckling och i de samverkansplanersom kan komma att utgöra vUlkor för beviljande av avskrivningslån. Detankommer på regeringen att meddela närmare föreskrifter för beviljande avavskrivningslån. För stöd till effektivitetshöjande investeringar och arbetsmiljöinvesteringari form av avskrivningslån beräknar jag medelsbehovet tUl totalt 15 milj. kr.under en treårsperiod, räknat fr. o. m. /78. 1976/77: 61 18 Föratt möjliggöra en ändamålsenlig fördelning av det investeringsstöd som jag nuhar förordat bör en översiktlig plan upprättas för investeringsstödetsfördelning på olika behovsområden. Detla arbele bör åvila statens industriverkoch ske efter samråd med företrädare för företag och anslällda i branschen. inom branschen har i en skrivelse i augusti 1976tagit upp bl. a. de miljöproblem som sammanhänger med blandning av råvaror tUl s.k. mäng. Projektstyrelsen framhåller härvid alt problemen kan lösas antingengenom investeringar i mängkammaranläggningar vid de enskilda bmken eller genomatt en för branschen gemensam anläggning för framställning av mäng byggs.Investeringskostnaderna i de två alternativen bedöms beloppsmässigtlikvärdiga. En gemensam anläggning har enligt projektstyrelsen flera fördelaroch styrelsen anser att de miljöproblem som är förenade med råvarublandningeninom den glasindustrin bäst löses med en för branschen gemensamanläggning. Jag delar denna uppfattning och i likhel med projektstyrelsen ochflera av de remissinstanser som yttrat sig över arbetsgruppens rapport finnerjag det angeläget alt nämnda anläggning kommer till utförande. Ifråga om investeringsstöd till den planerade råvamanläggningen vill jag anföraföljande. Diskussioner har förts mellan projektstyrelsen ochen konsult engagerad av industridepartementet. Syftel har härvid varit att fåfram en lämplig modell för finansieringen av råvaruanläggningen.Projektstyrelsen har redovisat ett förslag till finansieringsom förutsätter dels alt lokaliseringsstöd beviljas med 6 milj. kr., dels attstaten skjuter till 2 milj. kr. i form av ett särskUt avskrivningslån. Dentotala kostnaden för anläggningen har av projektstyrelsen beräknats till 15milj, kr, inkl, rörelsekapital. Vadgäller lokaliseringsort för anläggningen anser projektstyrelsen varalämplig. 1likhel med projektstyrelsen och även i län bedömer jagEmmaboda vara lämplig lokaliseringsort för råvamanläggningen. Frågan omlokaliseringsstöd bör dock prövas i sedvanlig ordning. Det investeringsstödsom enligt projektstyrelsens kalkyl därutöver behövs anser jag bör kunna utgåinom ramen för det särskilda investeringsstöd i form av avskrivningslån somjag har förordat för bl, a, arbetsmiljöförbättrande åtgärder. Enförutsättning för att särskilt statligt finansiellt stöd skall lämnas tilluppförandet av råvaruanläggningen bör dock vara en fuUgod uppslutning kringprojektet. I enlighet med vad jag har angivit bör det ankomma på siatensindustriverk atl pröva frågan om särskilt investeringsstöd till anläggningen.De nu föreslagna avskrivningslånen bör kunna komma till användning även förvissa investeringar som måste ske vid de enskilda bruken som en 1976/77: 61 19 direktkonsekvens av all en ceniral råvaruanläggning utnyttjas för inköp av mäng. Iarbetsgruppens rapport framhålls behovet av forsknings- och utvecklingsarbeteinom branschen. Arbetsgruppen föreslår att detla utreds särskUt. Styrelsen förteknisk utveckling (STU) har i sitt yttrande över arbetsgruppens rapport nämnt atlelt sådant utredningsarbete planeras bli genomfört vid STU under innevarandebudgetår. Det statiigastödet till den kollektiva forskningen för branschen är redan nu betydande.Sommaren 1976 tecknades mellan STU och Stiftelsen glasforskning ett treårigtavtal för det forsknings- och utvecklingsarbete som bedrivs vidGlasforskningsinstitutet. Avtalet som löper till utgången av /79innebär alt institutets resurser väsentligt har ökats, från totalt 2,4 milj.kr. under föregående avtalsperiod till nära 3,4 milj. kr. Det statliga slödel täcker av kostnadema för dennaforskning. Den kollektiva forskning som bedrivs vid Glasforskningsinstitutetavser i första hand materialteknik. Härutöver kan STU inom ramen förbehovsområdet Produktionsteknik bevUja enskilda eller gmpper av företag stödför produktionstekniskt utvecklingsarbete. Det är emellertid angeläget attökade insatser görs för produktionsteknisk utveckling inom den glasindustrin. har vid sin anmälan av anslaget Styrelsen för teknisk utveckling:Teknisk forskning och utveckling i budgetpropositionen 1977 (prop. 1976/77:100 bil. 17 s. 227) räknat med ökade resurser för produktionsteknisk forskningoch utveckling inom den glasindustrin och då i första hand församarbetsprojekt. För de närmast kommande tre budgetåren har beräknats totalt1,2 mUj. Arbetsgruppenhar i sin rapport framhållit vikten av yrkesskicklighet inom den manuellaglasindustrin och föreslår mot den bakgmnden ett program för utbildning av koUektivanstäUdpersonal inom kvalificerad produktion. Ett sådant program bör enligtarbetsgruppen närmare utredas och knytas till den gymnasiala yrkesutbildningenför glasarbetare. Jag delar uppfattningen att yrkesskickligheten inom den manueUaglas-tillverkningen är av stor vikt. I själva verket är det en grundläggande förutsätiningför att branschen skall kunna arbeta inom konkurrenskraftiga produktområden. Ansvaretför den grundläggande yrkesutbildningen åvilar i huvudsak samhället. Inomskolöverstyrelsen utarbetas f. n. i samarbete med arbetsmarknadens parter,förslag till nya lim- och kursplaner för en tvåårig UtbUdning i glaslillverkning.Denna ulbildning avses ersätta den tvååriga specialkurs som anordnas.Undervisningen under andra årskursen kommer att organiseras i form av inbyggdundervisning, vilket innebär att det arbetstekniska momentet förläggs tillenskilda glasbruk. räknar med att de nya tim- ochkursplanerna 1976/77: 61 20 skallföreUgga i början av detta år. Som redovisas i remissyttrandet från hantverks- och industriorganisation finns , utöver gmndläggandeyrkesutbildning för glasarbetare, även en specialkurs iproduktutformning inom glas- och Iräområdena. Vad gäller fortbildning för demsom redan är verksamma inom glasinduslrin vill jag erinra om de möjUgheter somfinns atl utnyttja del allmänna utbildningsutbudet inom den kommunalavuxenutbildningen. Inom den del av utbildningen som i särskilt hög grad äryrkesinriktad pågår ell utvecklingsarbete inom . Samtligaläroplaner som skall gälla efter skall ha faststäUts av skolöverstyrelsenefler samråd med arbetsmarknadens parter. Det förbättrade utbudet inomkommunal VuxenutbUdning är dock inte avsett atl ersätta företagens interna fortbUdningsverksamhet.Jag vill erinra även orn den pågående utredningen (A 1975: 01) omföretagsutbildningen, som skall kartlägga bl. a. personalutbUdningen med hänsyntill företagens behov av personal med yrkeskunskaper.