prop · G003123 · 1976-12-31 00:00:00 — Den har behandlats under 5.7 i denallmänna motiveringen. Vid kreditköp har enligl förslå stycket köparenalllid rätl all belala sin skuld till kreditgivaren . Denna köparensbefogenhet är ovillkoriig och kan som framgår av 4 8 inte åsidosättas genomavtal. Rätten till förtidsbetalning gäller såväl mol säljare som mol andrakreditgivare vid kreditköp. Vem som är att anse som kreditgivare och vad somavses med kreditköp framgår av 2 och 3 88- Prop.1976/77:123 174 Andra stycket begränsar kreditgivarens möjligheterall kräva betalning i förlid. Liksom första stycket är bestämmelsen tillämpligvid kreditköp. Enligt andra stycket får kredilgivaren krävabetalning endast om han har gjort förbehåll härom samt köparen hardröjt med att ertägga förfallen del av kredilfordringen ochdenna del uppgår till mer än en tiondel av hela kredilfordringen. Bestämmelsen riktar sig mol s. k, förfalloklausuleri krediiköpskontrakl. Av inledningen lill andra styckel framgår atl avtaletmåste innehålla en sådan klausul, om kreditgivaren över huvud taget molköparens vilja skall kunna kräva betalning i snabbare takt än som framgår avden överenskomna betalningsplanen. Endast förfalloklausuler som hänför sig tilldröjsmål med betalningen får göras gällande. Härvidlag krävs atl köparen påangivet sätt har kommit i kvalificerat dröjsmål. De båda krav som uppställs,lidskravel och storlekskravet, måste vara uppfyllda. Utgångspunktenför tidsberäkningen är den belalningsplan som parterna kommit överens om. Vid krediiköp som är förenat med återtaganderätthar köparen enligt 16 8 viss möjlighet att värja sig mot atl kreditgivaren görgällande en förfalloklausul, även om köparen har kommit i sådant kvalificeratdröjsmål som anges i 12 8- I denna del får hänvisas till vad som anförs under16 8. Med kredilfordringen avses, som framgår av 2 8, delsammanlagda beloppet av kreditbelopp och kreditkoslnad. Dröjsmålsbeloppet,dvs. den obetalda del av kreditfordringen som är förfallen enligtbetalningsplanen, skall sättas i relation till hela kreditfordringen. Visar detsig att dröjsmålsbeloppet uppgår till merän en tiondel av denna kankreditgivaren således göra gällande en fdrfalloklausul, om även tidskravet äruppfyllt. Vid kreditköp i allmänhet, som vanligadelbetalningsköp och låneköp där kreditavtalet hänför sig lill köp av vissvara, utgör kredilfordringen i regel elt belopp som vanligen tordevara uttryckligen angivet i avtalet eller eljest skriftligen dokumenterat (jftspecialmötiveringen lill 6 8). 1 vissa fall lorde dock kreditkostnaden kunnavariera , l. ex, därför all räntesatsen anknutits lilldiskontot. 1 sådana fall kommer kredilfordringens storlek alt förändras medvariationen i krediikostnaden. Givetvis skall hänsyn tas härtill vidtillämpningen av 12 8- När det gäller köp med användande av kontokredil ärdet uppenbart alt beslämmelserna i 12 8 i regel inle kan sättas i relation lillvarje enskilt kontoköp. följer av att kontohavarens betalningar iallmänhet avräknas på kontots totala saldo ulan uppdelning på de enskildaköpen. Avgörande för frågan huruvida kreditgivaren i ett konloavial skall kunnagöra gällande en förfalloklausul bör därför vara om konsumenten/kontohavarenhar dröjt med att erlägga förfallen del av kontots saldo,vilken uppgår till mer än en tiondel av hela saldot. Med"kredilfordringen" avses alltså vid kontoavtal del vid varje tidpunktföreliggande kontosaldot, vilkel omfattar dels utnyttjat krediibelopp och delsupplupen kostnad för krediten. Prop.1976/77:123 175 För all belysa konlokreditsituationen kan somexempel tas del fallet alt kontohavaren enligt avtalet skall belala minst entiondel av saldot inom efter del alt han fått motta månatligtsaidobesked. Vid ell tillfälle (månad 0) visar saldobcskedel ell saldo på 5 000kr, Kontohavaren gör i fortsättningen inle någon inbetalning. Vid nästatillfälle för saidobesked (månad 1) skulle kontohavaren enligl avtalet habetalat . Vid del därpå följande tillföllel (månad 2) utgör del tillbetalning förfallna beloppet merän tiondel av den månad O föreliggandekredilfordringen. Därmed börjar den lidsfrist löpa som är av belydelse isammanhanget. Efter loppet av ytteriigare en månad har kreditgivaren möjlighetatt med stöd av en förfalloklausul utkräva betalning av hela kreditfordringen. Av del anförda framgår all det saknar belydelsehumvida kontohavaren efter den lidpunki som bildar utgångspunkt vid bedömningen(månad 0) tar kreditutrymmel i anspråk ytteriigare. Självfallet måste gälla attkontohavaren inle kan försälta sig i en bättre ställning genom all efterhandöka saldot som han inte gör några inbetalningar. Vidare lorde avallmänna principer följa alt kredilgivaren har rätl atl avvisa avbetalningar påkonloskulden vilka understiger avtalat och förfallet amorieringsbelopp. Det bör anmärkas att av den nu berörda regleringenföljer alt kreditgivaren inle genom enbart uppsägning av etl konloavial kanbringa den avtalade amorleringsplanen till upphörande. Härför fordras atl enförfalloklausul kan göras gällande. Enligt 12 8 tredje stycket utgör de i andra styckelstadgade begränsningarna i rätten alt åberopa förfalloklausuler inte hinder förbank eller annan kreditgivare att göra gällande strängare förbehåll ombetalning , om sådan skyldighet följer av annan författning. Av denallmänna motiveringen (avsnittel 5.7) framgår alt det här är banklagstiftningensom åsyftas. Regeln i tredje stycket tillåter emellertid inte ifrågavarandekreditgivare atl åberopa förfalloklausuler som är strängare än vad som ärdirekt motiverat av den berörda lagstiftningen. Vidare bör framhållas altregeln gäller endast för det fall kreditgivaren lämnat ell lån lillkonsumenten, dvs, vid kreditköp av låneköpets konstmktion. Regeln är däremotinte tillämplig när bankaktiebolag e,d, inträder som kreditgivare ikonsumentkreditlagens mening genom alt överta säljares fordran mot köpareenligl elt mellan säljaren och köparen upprättat kreditköpsavtal. Här gällerenligt allmänna rätlsgmnd-satser atl den nye kredilgivaren inle mot köparenförvärvar längre gående rätt i fråga om möjligheten att åberopa förfalloklausulän säljaren själv hade, Paragrafen motsvarar 13 8 i kommitténs förslag tillkonsumentkreditlag och kan jämföras med 4 8 avbelalningsköplagen, vartillhänvisas i 6 8 tredje styckel och 9 8 samma lag. Bestämmelsen har behandlatsunder 5.7 i den allmänna motiveringen. Den innebär alt köparen vidförlidsbelalning av skuld på grund av kreditköp har rätt alt få sin skuldreducerad på vissl sätt. 1976/77:123 176 Med förtidsbetalning förstås betalning av beloppsom enligt den avtalade betalningsplanen ännu inte är förfallet lill betalning.Det saknar belydelse om del är köparen själv som tar initiativet tillförtidsbetalning eller om del är kreditgivaren som med stöd av en avtalsklausulpåfordrar sådan betalning. Som framgår av 17 8 tredje styckel skallbestämmelserna i 13 8 tillämpas även vid den avräkning som äger rum närkredilgivare återtar vara som har sålts med förbehåll om ålertaganderält. Vid förtidsbetalning utnyttjas inte hela denöverenskomna kredittiden. Beslämmelserna i 13 8 syftar till atl köparen vidförtidsbetalning inie skall behöva belala den del av krediikostnaden som vid enschablonmässig beräkning kan anses belöpa på den ej utnyttjade kredittiden.Enligt paragrafen skall sålunda, när förtidsbetalning aktualiseras, vidberäkning av kreditgivarens fordran den obetalda delen av kreditfordringenminskas med så stor del av krediikostnaden som den ej utnyttjade kredittidenutgör i förhållande till den avtalade kredittiden. Kreditgivaren för dockalltid tillgodoräkna sig hela kostnaden för uppläggning av krediten, om dennakostnad särskill anges i avtalet och ej är oskälig. Som exempel på uppläggningskostnad kan nämnaskreditgivarens kostnad för kreditupplysning. Hit hör ocksåadministrationskostnader som hänför sig lill avtalsförhållandets inledandeskede, men däremot inle efter hand uppkommande aviseringskostnader ochlikna/ide. Det kan vara svårt för kredilgivaren att ange den exakta kostnadenför uppläggningen av viss kredil. En schablonmässig beräkning bör därför kunnakomma i fråga. Som en spärr föreskrivs emellertid all endastuppläggningskostnad som ej är oskälig får tillgodoräknas kredilgivaren. Innebörden av beslämmelserna i 13 8 kan belysas medföljande exempel (jfr kommitténs betänkande s. 228 O, En vara köps på kredit . Enligt köpeavtalet har varan köpts på följande villkor i övrigt: Av krediikostnaden utgör uppläggningskostnad.Betalningen skall enligt avtalet eriäggas med , den 30 i varjemånad med början har köparen enligt betalningsplanenbetalat sammanlagt , av kreditfordringen. , dvs, vid utgången avden sjätte månaden av den avtalade kredittiden, vill köparen göra sig fri frånkreditavtalei genom förtidsbelalning. Ej utnyttjad kredittid uppgår till fyramånader, dvs, lill 4/10 av den avtalade kredittiden. 1976/77:123 177 tillgodoräknatshela uppläggningskostnaden för krediten skall alltså den obetalda delen avkreditfordringen, , minskas med 4/10 av (165-55 =) , dvs, 44 krKreditgivarens fordran uppgår således till (466-44 =) För lillämpningen av bestämmelserna i 13 8 är deten underförstådd förutsättning all den i kredilfordringen ingåendekreditkostnaden till någon del kan anses hänföriig till den ej utnyttjadekredittiden. bör alllid anses vara fallet vid sedvanliga delbelalningsköpoch låneköp. Vid kontokrediter innefattar kreditfordringen däremot i allmänhetendast kostnad som faktiskt hänför sig till utnyttjad kredittid. Någonreduktion av kostnaden enligt 13 8 blir då inte aktuell. Paragrafen molsvarar 14 8 i kommitténs förslag tillkonsumenlkreditlag och kan jämföras med 8 8 tredje styckel avbelalningsköplagen.Den har behandlas i avsnittet 5,8 i den allmänna motiveringen. Den som har flera förfallna skulder till sammakreditgivare har i princip befogenhet att själv avgöra på vilken skuldavräkning skall ske vid betalning som inle läcker allt vad han är skyldig.Gäldenären kan emellerlid länkas på förhand avslå från denna befogenhet.Avtalsvillkor varigenom sådant avstående görs är i allmänhet bindande.Bestämmelsen i 14 8 riktar sig mot villkor av angivet slag, s, k,avräkningsförbehåll, i samband med kreditköp, Enligl 14 8 för belopp som köparen eriägger föravräkning på viss kreditfordran i anledning av kreditköp inte först avräknaspå annan fordran. Har sålunda köparen exempelvis ingått två delbetalningsavtalmed samme säljare och vill köparen atl inbetalat belopp skall anses sombetalning på den ena fordringen, får säljaren inle först dra av beloppet frånden andra fordringen. Motsvarande gäller för banker och andra kreditgivare somträtt i säljarens ställe. Vidare gäller beträflände kredilgivare som har lämnatdels elt från köp frislående lån, dels en kredit i samband med köp till sammekonsument all han inle får neka konsumenten avräkning på den fordran som hänförsig lill kreditköpet. Förbudet all göra gällande avräkningsförbehåll har,som framhållits i den allmänna motiveringen, särskild betydelse vid krediiköpmed återtaganderätt. Om nämligen kredilgivaren hade kunnat åberopa sådantförbehåll, hade del i praktiken inneburit atl återtaganderätten kunnat kopplastill annan fordran mol samme gäldenär än den som ursprungligen förenats medåtertaganderätt. Vid kontokrediter utgörs kredilfordringen avkontots saldo. Bestämmelsen i 14 8 utgör således inte hinder mot altkreditgivaren, då fråga är om kontoköp, på vanligt sätt avräknar eriagt beloppmot saldot. 12 1976/77. Prop,1976/77:123 178 Med denna paragraf inleds konsumentkreditlagenssärskilda bestämmelser om återtaganderätt (15-23 88). Paragrafen molsvarar 15och 16 88 i kom-miiiéförslagei. Den kan jämföras med I 8 första stycket och 2 8första stycket avbelalningsköplagen. Enligl 15 8 första stycket avses med förbehåll omåtertaganderätt avtalsvillkor som ger kredilgivaren möjlighet alt återta varanom köparen inte fullgör sin del av elt kreditköpsavtal. Ett sådant villkor kanformuleras på olika sätt. Deflniiionen i första stycket omfattar båda de typerav förbehåll som anges i 1 8 avbelalningsköplagen, således åleriagandeförbehålloch ägan-derätisförbehäll. Även det senare förbehållet innebär nämligen attvaran skall kunna återtas vid bristande fullgörelse från köparens sida. Såväl äganderättsförbehåll som återiagandeförbehålllorde numera ge kredilgivaren ett sakrättsligt skydd med avseende på det godssom omfattas av förbehållet (angående återtagandeförbehåll, se rättsfallet NJAI 1975:222). Kreditgivarens rätl lill godset är således skyddad i förhållandetill tredje man, t, ex. vid utmätning hos köparen eller vid dennes konkurs. Konsumentkreditlagens bestämmelser om återtaganderätthar ett vidare tillämpningsområde än avbetalningsköplagens. Sistnämnda laggäller nämligen endast vid delbelalningsköp där minst en post skall erläggas iefterhand, medan konsumentkreditlagens regler gäller även kreditköp där helabetalningen skall eriäggas på en gång efter köpel. En grundläggande förutsättning för atl en varaskall kunna återtas från köparen är naturiigivis att avtalet innehåller ettförbehåll om ålertaganderält som är giltigt enligl allmänna avtalsrältsligaregler och atl de i avtalet uppställda förutsättningarna för all förbehålletskall fö göras gällande är uppfyllda. Därjämte uppställs i 15 8 andra stycketvissa särskilda krav för att förbehåll om återtaganderätt skall fö görasgällande, Enligl andra stycket krävs lill en början altförbehållet har gjorts av säljaren i samband med köpet för att trygga säljarensrätt lill betalning. Annan kreditgivare än säljaren kan alltså inle förbehållasig delta slag av säkerhet i varan, Etl av säljaren uppställt förbehåll kanemellerlid åberopas av annan kreditgivare till vilken säljaren har överlåtiteller pantsalt sin rätt. Säljaren kan endast göra förbehåll som har tilländamål att trygga hans egen räll till betalning på grund av kreditköpet. Närbetalningen som vid låneköp och vissa former av kontoköp eriäggs med belopp somköparen lånar från bank eller annan kreditgivare kan således säljaren inteförbehålla sig återtaganderätt och inle heller göra ett gilligt förbehåll tillsäkerhet för köparens förpliktelser mol kreditgivaren. Delta innebär altålertaganderält är utesluten i samband med låneköp och konloköp. Observeras bör vidare atl förbehåll omåtertaganderätt måste ha tillkommit i samband med köpet. innebär att envara inle i efterhand kan göras till föremål för säkerhetsräll av detta slag. Prop.1976/77:123 179 Enligl andra stycket krävs vidare för attåtertaganderätt skall få utövas atl köparen har dröjt med alleriägga förfallen och ej preskriberad del av kreditfordringen och all denna deluppgår till mer än en tiondel av hela kreditfordringen. Annat kontraktsbrott änbetalningsdröjsmål godtas således inte som grund för återtagande ochdröjsmålet måsle vara kvalificerat på angivet sätt. Härvidlag råder i principöverensstämmelse med förutsällningarna föratt kreditgivaren med stöd avförfalloklausul skall fö kräva betalning (se 12 8 andra stycket). Allkredilfordringens storiek i vissa fall kan variera harberörts under 12 8, Vid lillämpningen av 15 8 skall hänsyn tas till sådanavariationer För att förbehåll om återtaganderätt skall få görasgällande krävs som nämnts atl den del av kredilfordringen som dröjsmålet avserinte har blivit preskriberad. 1 realiteten innebär delta atl återtaganderättenefter kan upphöra. Del bör anmärkas att del enligt annan författningän konsumentkreditlagen kan föreligga särskilda begränsningar av möjlighetenalt göra gällande ett förbehåll om återtaganderätt (jft 2 kap. 4 och 5 88jordabalken). Genom tredje styckel begränsas i näringsrältsligordning användandet av förbehåll om återtaganderätt. Enligl första meningen kannäringsidkare som vid försäljning av vara använder sådant förbehållförbjudasalt i liknande (all använda förbehållet, om det avser varasom med hänsyn lill sin beskaffenhel eller sitt värde eller på grund avförhållandena på marknaden inte är lämpad som kredilsäkerhel, I den allmännamotiveringen (avsnitt 5,9) har angivils närmare riktlinjer förlämplighetsprövningen. Förbudkan riktas inte bara mol näringsidkare som själv är säljare utan även motnäringsidkare som använder sig av återtagandeförbehåll när han i sinyrkesmässiga verksamhet förmedlar kreditköp som ombud för säljaren. Enligltredje stycket andra meningen äger i fråga om förbud avialsvill-korslagensbestämmelser motsvarande tillämpning. Hänvisningen lill avtalsvillkorslagensregelsystem innebär inte bara att förbud kan meddelas av ulanockså all fråga om förbud i fall som ej är av slörre vikt får prövas av KOgenom förbudsföreläggande. Har förbudsföreläggande godkänts, gäller det somförbud av . En fömtsättning för meddelande av förbud är enliglavialsvillkorslagen all det är påkallat från allmän synpunkt. Förbud skall i princip förenas med viie. Det kanmeddelas även anställd hos näringsidkare och annan som handlar pånäringsidkarens vägnar. Fråga om förbud upptas inför efteransökan av KO eller i andra hand sammanslutning av näringsidkare, konsumenter ellerlöntagare. Anknytningen till avtalsvillkorslagen betyder vidare attnäringsidkare är skyldig att på anmaning av KO komma in med yttrande ellerupplysning i förbudsärende enligl 15 8 tredje stycket konsumentkreditlagen.Efterkoms Prop.1976/77:123 180 intesådan anmaning, för KO förelägga näringsidkaren all vid vite fullgöra sinskyldighet. Beslut i fråga om förbud hindrar inte alt sammafråga prövas på nytt, när ändrade förhållanden eller annal särskill skäl föranlederdel. Interimistiskt beslut kan meddelas om särskilda skäl föreligger. Talan omutdömande av vite förs vid allmän domstol av åklagare. Förbud som enligt 15 8 tredje styckel kan riktasmot ålerlagandeklausuler är alltså av näringsrältslig karaktär. Detta hindraremellerlid inle en återverkan på det civilrättsliga planet, Etl villkor somkan förbjudas eller rentav har förbjudits av torde vidbedömning i ett enskilt fall ofta kunna lämnas utan avseende med slöd av denallmänna förmögenhetsrältsliga generalklausulen i 36 8 avtalslagen. Här kanhänvisas lill vad som har anförts i prop. 1975/76:81 (s, 131). Enligl 21 8konsumentkredillagen får handräckning för återtagande av vara inte beviljas,om det ifrågavarande ålertagandeförbehållel har uppställts i strid mol förbudenligl 15 8iredje stycket, Paragrafen saknar uttrycklig motsvarighet ikommittéförslaget (jfr uttalande på s. 185 i kommitténs betänkande). Den kanjämföras med 2 8 andra stycket avbelalningsköplagen (se även 6 8 första stycketsamma lag). Enligt 16 8 kan köparen, sedan han har råkat isådant kvalificerat dröjsmål som anges i 15 8 andra stycket, hindra atl varanåtertas genom att i efterhand eriägga det belopp som inte har betalats i rätllid plus ränta och kostnader. Denna möjlighet har köparen så länge varan intehar ålertagils, oavsett anledningen lill dröjsmålet. Rättelse kan ske både föreoch efter del att kreditgivaren har inlett rättegång eller exekutivt förfarandeför alt återta varan. För alt rättelse skall anses fullgjord måsteköparen först och främst betala allt som inte har eriagts i rätt tid enligtavtalet. Således måsle köparen betala även belopp som har varit förfallet imindre än en månad och därför inle har haft belydelse för kreditgivarens rällatl göra gällande förbehåll om återtaganderätt. För det andra måste köparen betala dröjsmålsräntapå ifrågavarande belopp enligt de grunder som anges i 17 8 tredje stycket.Köparen behöver således inte betala högre ränta än som anges i 6 8 räntelagen.Vidare måsle köparen ersätta kreditgivaren för kostnader som kan ha uppkommitför denne och som anges i 17 8 fjärde och femte styckena. Verkan av rättelse enligl 16 8 är för del förstaatl kreditgivaren inte på gmnd av ifrågavarande dröjsmål för återta varan.Därtill kommer enligt bestämmelsens andra punkt, att kredilgivaren inte hellerfär göra gällande avtalsvillkor om förtida betalning (se 12 8 andra stycket) påerund av dröis- målet.Däremot är kreditgivaren oförhindrad alt vid framtida kvalificerade dröjsmålgöra gällande förbehåll om återtaganderätt och förfalloklausul. Paragrafen molsvarar 17 8 första - iredje styckenai kommittéförslaget och kan jämföras med 3 och 4 88 avbelalningsköplagen. 1 första stycket sägs atl om kredilgivaren villåterta varan, skall avräkning göras mellan honom och köparen. Avräkningen skerpå det sätt som anges i andra och tredje styckena. Reglerna om avräkning lillämpas såväl vidhandräckning för återtagande som vid verkställighet av dom varigenom köparenhar förpliktats att lämna tillbaka vara som har sålts med förbehåll omålertaganderält. Reglerna skall emellerlid också lillämpas om kreditgivaren medstöd av sådant förbehåll vill återta varan utan medverkan av myndighet, vilkelnaturiigivis förutsätter köparens medgivande. Av 4 8 framgår all reglerna omavräkning inte till köparens nackdel kan åsidosättas genom avtal. Vid avräkning skall enligt andra stycket köparentillgodoräknas varans värde vid återtagandet, varvid 3 8 avbelalningsköplagenäger motsvarande tillämpning. I 3 8 avbelalningsköplagen föreskrivs alt godsetsvärde vid återtagandet skall beräknas efter vad säljaren kan antas utvinnagenom all ombesörja godsels försäljning på lämpligt sätt. Hänsyn skall sålundatas till omständigheter som är ägnade att höja värdet i säljarens hand, såsomatt han kan på nytt sälja godset i egen rörelse och avhjälpaeventuell skada på godset. När det gäller principerna för värderingen kanhänvisas till prop, 1953:3, Här bör dock anmärkas följande. Vad säljaren kan antas "utvinna" genomatt på lämpligt sätt sälja varan omfattar vad som kan antas inflyta genomförsäljningen med avdrag av försäljningskostnaderna. Av nyssnämnda propositionframgår att i princip alla försäljningskostnader skall beaktas, såväl fastakostnader som mera speciella, t. ex. för annonsering, transport ochreparation. Säljaren får däremot inte tillgodoräkna sig handelsvinst på den nyaförsäljningen. I regel torde en vara sjunka i värde efterköpelillfället. kan värdet dock tvärtom ha stigit. Givetvis skall isådant fall avräkningen vid återtagande ske med hänsyn till det nya, högrevärdet. Detta gäller även om köparen härigenom tillgodoräknas elt högre värdeän kreditköpspriset för varan. Det kan inträffa all kreditgivaren för all kunnaverkställa ett återtagande måste belala vissa skulder som egentligen åvilarköparen. Denne kan t. ex. ha lämnat varan för reparation under sådana förhållandenalt den som verkställt reparationen har rätt all kvarhålla varan som säkerhetför reparationsfordringen (s, k, relenlionsrätt). Om kreditgivaren då för allfå ut varan 1976/77:123 182 tvingasbetala reparationsfordringen bör hänsyn härtill tas vid bestämmandet av varansvärde vid avräkningsförfarandet. Detta torde överensstämma med vad som gällerenligl avbelalningsköplagen (jfr prop. 1953:3 s. 38 ff, särskilt s. 39, samlEklund-Nordström, Lagen om avbetalningsköp, 2 uppl., 1957, s, 55).Vad nu sagts bör gälla även när retenlionsräll utövas för andra fordringar änreparalionsfordringar och kredilgivaren på grund härav måste betala sådanfordran för alt återtagandet skall kunna verkställas. 1 17 8 tredje-femte styckena anges vadkreditgivaren får räkna sig lill godo vid avräkningen. Kredilgivaren för enligl iredje stycket först ochfrämst tillgodoräkna sig den obetalda delen av kreditfordringen efter reduktionenligt 13 8, Enligl 13 8 skall, när förtidsbetalning sker, vid beräkning avkreditgivarens fordran den obetalda delen av kreditfordringen minskas med såstor del av krediikostnaden som den ej utnyttjade kredittiden utgör iförhållande till den avtalade kredittiden. Dessutom för kreditgivarentillgodoräkna sig hela kostnaden för uppläggning av krediten, om denna kostnadsärskilt anges i avtalet och ej är oskälig. Belräffande reduktionen avkrediikostnaden hänvisas i övrigt till vad som har anförts vid 13 8- Normall kan avtalets uppgifter omkredilköpsfaktorerna läggas till grund för beräkningen av vad kreditgivarenskall tillgodoräknas enligl 17 8 tredje stycket.