prop · G00390 · 1976-12-31 00:00:00 — 1) att dag,varunder arbetstagaren åtnjutit semester, må räknas honom till godo förerhållande av förhöjt antal semesterdagar endast därest han före ochefter semestern utfört arbete, som avses i denna lag, samt 2) att dag,varunder arbetstagaren varit frånvarande från arbetet av anledning, varomförmäles i 7 § andra stycket b)e) lagen om semester, icke må räknas arbetstagarentill godo för erhållande av förhöjt antal semesterdagar därest, av annan orsakän drifts-, uppehåll för samtidig semester, arbete, som avses i denna lag, uppenbarligenicke kunnat beredas honom å sådan dag. Med dag, under vilken utförtsarbete, som avses i första stycket, jämställes 1) dag,under vilken arbetstagaren varit semesterledig, dock endast om hans arbeteomedelbart före och efter ledigheten varit sådant som avses i förstastycket, samt 2) dag,under vilken arbetstagaren haft ledighet som är semesterlönegrundande enligt17 § semesterlagen, dock ej om arbete, som avses i första stycket, uppenbarligenicke kunnat beredas honom sådan dag öch ajiledningen härtill varit annan ändriftsuppehåll för samtidig semester. För varje semesterdag som tillkommerenligt första stycket utgår semesterlön av arbetstagarensunder intjänandeåret förfallna lön i anställningen, beräknad enligt 16 §semesterlagen. Om semester, som utgår med Om semester för arhetsta°are tillämpning av denna lag, gäller i som avses i denna lag gäller i öv- övrigt vad i lagen om semester är rigt vad i semesterlagen (1977: 000) är stadgat. Denna lag träder i kraft . Beträffande förlängning av semesterunder semesteråret den 1 april 1978den skall de nyabestämmelserna tillämpas, med iakttagande av att tiden den 1 januari 1977den31 betraktas som intjänandeår. I övrigt skall, i den mån enligtövergångsbestämmelserna till semesterlagen (1977: 000) äldre bestämmelser ilag eller avtal skall äga fortsatt giltighet, detsamma gälla på förevarandelags tillämpningsområde. 1976/77: 90 Lagom ändring i förmånsrättslagen (1970: 979) Härigenom föreskrives att 12 § förmånsrättslagen(1970: 979) skall ha nedan angivna lydelse. Allmän förmånsrätt följer därefter medarbetstagares fordran på sådan lön eller annan ersättning på grund avanställningen som ej förfallit till betalning tidigare än innankonkursansökningen gjordes och på lön eller ersättning under skäliguppsägningstid, högst . Har arbetstagaren utförtarbete enligt anställningsavtalet med gäldenären, gäller förmånsrätten alllön eller ersättning för arbetet. I den mån arbete ej utförts underuppsägningstiden gäller förmånsrätten endast sådan lön eller ersättning somöverstiger inkomst vilken arbetstagaren tm-der tid som lönen eller ersättningenavser förvärvat i annan anställning eller uppenbarligen borde ha kunnatförvärva i anställning som han skäligen bort godtaga. Vid bestämmande enligtvad sagts i vilken utsträckning fordran på lön eller ersättning underuppsägningstid är förenad med förmånsrätt skall med samtidig inkomst i annananställning jämställas utbildningsbidrag som utgår av statsmedel vidarbetsmarknadsutbildning, i den mån bidraget avser som lönen ellerersättningen och arbetstagaren har blivit berättigad till bidraget efter uppsägningen.Har lönefordran som förfallit tidigare än innan konkursansökningengjordes varit föremål för tvist, gäller förmånsrätten, om talan väckts ellersådan förhandling som föreskrives i kollektivavtal begärts inom sex måna- 1Senaste lydelse 1975:1248. Allmän förmånsrätt följer därefter medarbetstagares fordran på sådan lön eller annan ersättning på grund av anställningen som ej förfallit till betalning tidigare än innankonkursansökningen gjordes och på lön eller ersättning under skäliguppsägningstid, högst . Har arbetstagaren utfört arbete enligt anställningsavtalet med gäldenären, gäller förmånsrätten alllön eller ersättning för arbetet. I den mån arbete ej utförts gäller förmånsrätten endast sådan lön eller ersättning somöverstiger inkomst vilken arbetstagaren under tid som lönen eller ersättningenavser förvärvat i annan anställning eller uppenbarligen borde ha kunnatförvärva i anställning som han skäligen bort godtaga. Vid bestämmande enligtvad sagts i vilken utsträckning fordran på lön eller ersättning underuppsägningstid är förenad med förmånsrätt skall med samtidig inkomst i annan anställning jämställas utbildningsbidrag som utgår av statsmedel vid arbetsmarknadsutbildning, i den mån bidraget avser somlönen eller ersättningen och arbetstagaren har blivit berättigad till bidragetefter uppsägningen. Har lönefordran som förfallit tidigare än innankonkursansökningen gjordes varit föremål för tvist, gäller förmånsrätten, omtalan väckts eller sådan förhandling som föreskrives i kollektivavtal begärtsinom sex måna- 1976/77: 90 der från förfallodagen och konkursansökningen följt från det att tvisten blivit slutligt avgjord. 1 fråga om semesterlön eller semesterersättning som är intjänad innan konkursansökningen gjordes, gäller förmånsrätten vad som står inne för det löpande och de närmast föregående två kvalifikationsåren. der från förfallodagen och kon-kursansökningéh följt inom sex månaderfrån det att tvisten bhvit slutligt avgjord. I fråga om semesterlön ellersemesterersättning som är intjänad innan konkursansökningen gjordes, gällerförmånsrätten vad som står inne för det löpande och de närmast föregående tvåintjänandeåren. Förmånsrätten gäller även innestående semesterlön ellersemesterersättning för semesterledighet som har sparats i den utsträckning 18och 20 §§ semesterlagen (1977: 000) medger. Förmånsrätt enligt första stycket följer även medfordran på pension vilken tillkommer arbetstagare eller dennes efterlevande förhögst innan konkursansökningen gjordes och nästföljande . Förmånsrättengäller även i fråga om pension, som intjänats hos föregående arbetsgivare, omgäldenären övertagit ansvaret för pensionen under de betingelser som anges i 23och 26 §§ lagen (1967: 531) om tryggande av pensionsutfästelse m. m. Om gäldenären är näringsidkare, skall arbetstagare,som själv eller jämte närstående ägde väsentlig andel i företaget och som hadeväsentligt inflytande över dess verksamhet, eller hans efterlevande ej ha förmånsrättenligt denna paragraf för lön eller pension. Vad som sagts nu gäller även omgäldenären är juridisk person utan att vara näringsidkare. Dennalag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller i fråga om förmånsrättför fordran i konkurs på grund av ansökan som har gjorts före ikraftträdandet. Prop.1976/77: 90 14 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,, , Asling, Söder, , Mundebo, Krönmark, ,, , , Lagrådsremiss med förslag till ny semesterlag m. m. Den nu gällandescmesterlagstiftningen tillkom . Detta år beslutades lagen (1963: 114)om semester (SemL, ändrad : 380), vilken trädde i kraftden , samt lagen (1963: 115) om förlängd semester för vissaarbetstagare med radiologiskt arbete (ändrad 1964: 101). Den senare lagenträdde i kraft . Nuvarande semesterlagstiftning har föregåttsav tidigare lagar i ämnet, den första . Med stöd av Kungl. Maj:tsbemyndigande tillkallades sakkunniga för att verkställa enallmän översyn av semesterlagstiftningen. De sakkunniga avlämnade i november1975 ett betänkande (SOU 1975: 88) med förslag till semesterlag, omfattandefem veckors semester, m. m. Förslaget till semesterlag torde fåfogas till regeringsprotokollet i detta ärende som bilaga 1. Efter remiss har yttranden överbetänkandet avgetts av hovrätten för , kammarrätten i ,överbefälhavaren (), försvarets civilförvaltning, ,försäkringsdomstolen, (), postverket, ,(), statskontoret, (),(), (), universitetskanslersämbetet(UKÄ), centrala (), (),arbetarskydds- ' De sakkunniga var vidbetänkandets avgivande f. d. förbundsordföranden ,förbundssekreteraren , direktören ,direktören , ledamoten av , direktörenEric , ombudsmannen , ledamoten av OlaNyquist och avtalssekreteraren . 1976/77: 90 15 styrelsen,länsstyrelserna i , , och . , (),, Föreningen ,Bankinstitutens arbetsgivareorganisation, Sveriges redareförening.Kooperationens förhandlingsorganisation (KFO), kooperativa ochallmännyttiga bostadsföretags förhandlingsorganisation (KAB), (), Försäkringskassornas förhandlingsorganisation.Statsföretagens förhandlingsorganisation (SFO), hantverks- ochindustriorgar nisation (SHIO), . iSverige (LO), (), CentralorganisationenSACO/SR, och . Yttranden har överlämnats, av UKÄ frånrektorsämbetena och de juridiska fakulteterna vid , Lunds och Stockholmsuniversitet, av i från handelskammare samtTCO-kommittéerna i /och , av iÖrebro län från länsarbetsnämnden och socialkonsulenterna i länet, länslandsting, handelskammaren för och samt länsFCO-distrikt, av SAF från , av LO frånflertalet medlemsförbund samt av FFO från ett tiotal allmännaförsäkringskassor. Yttranden över betänkandet har dessutom avgetts avFredrika . samt Föreningen skogsbruketsarbetsgivare instämmer i SAF:s yttrande. Sammanställning av remissyttrandena torde fåbifogas till regeringsprotokollet som bilaga 2. 2 Gällande ordning i huvuddrag SemL föregicks av 1938 och 1945 årssemesterlagar. I fråga om innehållet i dessa hänvisas till SOU 1975: 88 s.5154. Med semesterlagstiftning reformerades semesterrätten i viktigahänseenden. De viktigaste förbättringarna bestod i en förlängning av den lagstadgadesemestern , en förbättring av semestervillkoren förkorttids- och deltidsanställda sanit införandet av en enklare beräkningsmetodbeträffande tim- och ackördsavlönade. SemL har i huvudsak följande innehåll. SemL gäller förarbetstagare i allmän eller enskild tjänst. Undantagna är arbetstagare som ärmedlem av arbetsgivarens familj och arbetstagare som avlönas uteslutande genomandel i vinst (1 §). Lagen har karaktär av social skyddslag och är därför tillhuvudsaklig del tvingande. Avtal mellan arbetsgivare och arbetstaga- 1976/77: 90 16 re,som innefattar avstående från rätt till semester eller i något avseende mindreföirmåner för arbetstagaren än vad som utgår enligt lagen, är enligt 2 § i dendelen ogiltigt, om inte annat uttryckligen anges i lagen. Semester utgör enligt gällande lag en rätt tillledighet med bibehållen lön. Semesterrätt förvärvas enligt 3 § första stycketgenom det arbete som arbetstagaren utför under ett kalenderår förarbetsgivarens räkning. Det år under vilket arbetstagaren tjänar in semesternkallas kvalifikationsår. Arbetsgivare och arbetstagare kan träffa avtal om attannan tolvmånadersperiod skall vara kvalifikationsår. Semester skall utgå åretnäst efter kvalifikationsåret, om inte överenskommelse träffas om att semesternhelt eller delvis skall utgå tidigare; Semesterlön skall utgå under semestern(3 § andra och tredje styckena). Särskilda bestämmelser gäller för arbetstagare somutför arbetet i sitt hem eller i övrigt under sådana förhållanden, attarbetsgivaren inte kan eller bör vaka över arbetet. För dessa s. k.okontrollerade arbetstagare innebär semestern enbart rätt till s. k. särskildseniesterlön (4 §). Om anställningen upphör innan arbetstagaren harfått ut all intjänad semesterlön, har han rätt att i stället få kontantersättning, semesterersättning (5 §). Semesterersättning utgår också i ettannat fall, nämli-. gen när arbetstagarens anställningsvillkor, utan attanställningen upphör, ändras så att semester skall utgå redan underkvalifikationsåret i stället för näst efter detta. I sådant fallskall anses att anställningen har upphört , dåanställningsvillkoren ändrades, varför semesterersättning skall utgå förinnestående semester. Överlåtelse av företag eller fartyg får inteinverka på arbetstagarens rätt enligt lagen (6 §). Hur lång semester som skall utgåbestäms enligt 7 § första stycket av det arbete som har utförts hos sammearbetsgivare under kvalifikationsåret. tjänas in för varjemånad av kvalifikationsåret, under vilka arbetstagare har arbetat minst 15 dagar.Om arbetstagaren har arbetat minst och under en månad,har han rätt till en semesterdag för den månaden. Den dagliga arbetstidenslängd saknar betydelse för rätten till semester. Som arbetad dag räknas enligt andra stycket även dag,då arbetstagaren har varit frånvarande på grund av semester, sjukdom, havandeskapoch barnsbörd samt viss militärtjänst, civilförsvarstjänst och vapenfritjänst. Sådan frånvaro som är semestergrundande brukar kallas privilegieradfrånvaro. Lagen ställer upp vissa tidsgränser inom vilka frånvarotid som nunämnts jämställs med arbetad tid. Regeln om privilegierad frånvaro gällerinte, om arbetsgivare av annan orsak än driftsuppehåll för samtidig semesteruppenbarligen inte hade kunnat erbjuda arbetstagare arbete (7 § tredje stycket). 1976/77: 90 17 räknas inte in i semestern, vilketdäremot.är fallet med helgdagar och sedvanliga fridagar. Helgdagar inräknasdock inte om semestern är kortare än . För arbetstagare medsöndagsarbete gäller en särskild regel. Har arbetstagare enligt avtal rätt tilllängre semester än den lagstadgade, gäller enligt 9 § SemL:s bestämmelseräven beträffande den överskjutande delen, om annat inte har avtalats. Enligt huvudregeln utgårsemestern året näst efter kvalifikationsåret. Någon viss semesterperiod ar inteföreskriven i lagen. Som en rekommendation gäller dock att semestern bör förläggastill sommaren. Arbetsgivaren kan i princip fritt bestämma tiden för semestern.Denna får dock i princip inte läggas så att den sammanfaller med sjukdomstideller annan privilegierad frånvarotid. Sker det kan arbetstagaren begära attfrånvarodagarna räknas av från semestern. Semestern skall i princip utgå i ettsammanhang, om annat inte har avtalats. Semester som ar längre än , fårarbetsgivaren dela upp även mot arbetstagarens vilja. Då skall dock den enadelen av semestern vara minst . Arbetsgivaren skall enligt 11 § föresemesterns början underrätta arbetstagaren om tiden för semestern.Underrättelsen bör om möjligt lämnas en månad före semesterns början och fårinte i något fall ges senare än före semestern. Arbetstagare skall i princip hasamma lön under semestern som han har när han arbetar. Semesterlönen förarbetstagare, som avlönas med tidlön , månad eUer år, skall därförmotsvara den vanliga lönen (12 § första stycket). För andraarbetstagare, dvs. sådana som har timlön, ackord, provision o. d., beräknassemesterlönen på grundval av inkomsten under kvalifikationsåret. Semesterlön,sjuklön eller övertidstillägg skall därvid inte räknas med i inkomsten. Vid privilegieradfrånvaro skall för beräkning av semesterlönen arbetsinkomsten ökas med ettbelopp, som för varje fråh-varodag motsvarar arbetstagarens genomsnittligadagsinkomst i anställningen (andra och tredje styckena). Ersättning försärskilda kostnader och förmån av fri bostad skall inte tas med vid beräkningenav semesterlönen (fjärde stycket). Avvikelse från reglerna om semesterlönensberäkning enligt procentmetoden kan göras genom kollektivavtal som påarbetstagarsidan sluts av huvudorganisation. Har sådant avtal träffats, fårarbetsgivaren också tillämpa avtalet på oorganiserad arbetstagare (femtestycket). Arbetstagare som får fri kost här enligt 13 § rätttill kostersättning. Denna skall även utgå för sön- och helgdagar som infallerunder semestern. Semesterlönen skall utbetalas i samband medsemestern. Kollektivavtal kan träffas om annan tidpunkt för semesterlönensutbetalande. 2 Rilisdagen 1976/77. 1976/77: 90 18 avtalmåste dock vara träffat eller godkänt på arbetstagarsidan av huvudorganisation(14 §). Semestern skall användas för vila och avkoppling.För att framhålla vikten härav föreskrivs att arbetstagare som utnyttjarsemestern till förvärvsarbete inom det egna yrket förlorar rätten tillsemesterlön (15 §). I 16 § finns bestämmelser om beräkningen av densärskilda semesterlönen till okontrollerade arbetstagare. Den utgör nioprocent av arbetstagarens saimnanlagda arbetsinkomst under kvalifikationsåret.I fråga om ersättning för särskilda kostnader, förmån av fri bostad och kostersättninggäller samma regler som för övriga arbetstagare. Lagens regler om privilegieradfrånvaro gäller däremot inte för okontrollerade arbetstagare. "Vissa särbestämmelsergäller om utbetalningen av den särskilda semesterlönen. Lagen behandlar också det fallet att enarbetstagare imder utför både kontrollerat och okontrollerat arbete,s. k. blandat arbete. Har arbetstagaren under en viss kalendermånad utförtsådant arbete, men är det kontrollerade arbetet inte av sådan omfattning attdet grundar rätt till semesterlön, skall det behandlas som okontrollerat.Arbetstagaren får alltså rätt till särskild semesterlön för bägge arbetena (17§). Semesterlönen är i många avseenden jämställd medvanlig arbetslön. Den är skyddad mot kvittning från arbetsgivarens sida enligtlagen (1970: 215) om arbetsgivares kvittningsrätt (ändrad 1976: 587). Semesterlönär inte fredad mot införsel. Däremot skyddas semesterlön och semesterersättningmot utmätning i vidsträckt omfattning. Semesterlön har förmånsrätt iarbetsgivarens konkurs enligt bestämmelserna i 12 § förmånsrättslagen (1970:979, lagen omtryckt 1975: 1248). Förmånsrätten för semesterlön ellersemesterersättning som är intjänad före konkursansökan omfattar belopp somstår inne för det löpande och de närmast föregående två k\'alifikationsåren.För tiden efter konkursansökningen gäller samma regler som för vanlig lön. Vidarbetsgivarens konkurs svarar staten enUgt lagen (1970: 741) om stathglönegaranti vid konkurs (ändrad senast 1975:1261) för semesterlön ellersemesterersättning som är förenad med förmånsrätt. När en anställning upphör hararbetstagaren rätt till kontant ersättning för all intjänad semester som haninte har fått ut under anställningen. Semesterersättning skall också, somnämnts, erläggas om anställningsvillkoren, utan att anställningen upphör,ändras så att semestern skall utgå under löpande kvalifikationsår i stället förunder året näst efter detta. Semesterersättningen beräknas enligt samma reglersom gäller för semesterlön. Vissa regler finns om avräkning avförskottssemester mot semesterersättning. Rätten till avräkning gäller inteförskottssemester som har utgått före anställningens upphörande(18 §). Semesterersättningenskall i princip betalas ut senast inom 1976/77: 90 19 frånutgången av det kalenderkvartal då anställningen har upphört (19 §). Vadbeträffar skydd mot kvittning samt förniånsrätt och statlig lönegaranti gällersamma regler för semesterersättning som för semesterlön. Skadestånd, preskription m. m. Om arbetsgivarenåsidosätter sina förpliktelser enligt SemL, kan han bli skadeståndsskyldig.Skadan behöver inte vara av ekonomisk natur, utan även s. k. ideellt skadeståndkan utgå. Skadeståndet kan under vissa förutsättningar nedsättas eller heltbortfalla (20 §). Skadeståndsskyldigheten fördelas mellan flera ska-devållare eftervars och ens skuld (21 §). För fordringar som grundas SemL gälleren kortare preskriptionstid än den allmänna tioårspreskriptionen. Den som villgöra gällande anspråk enligt SemL skall väcka talan därom inom två årfrån utgången av det år, under vilket arbetstagaren enligt lagen hade rätt attfå ut den semesterförmån till vilken anspråket hänför sig (22 §). Mål om tillämpning av SemL handläggsenligt lagen (1974: 371) om rättegången i arbetstvister (ändrad senast 1976:581). Tvister som rör organiserad part handläggs direkt vid arbetsdomstolen(AD) som första och enda domstol. Tvister mellan oorganiserade parter handläggsförst vid tingsrätt. De fullföljs till AD i andra och sista instans. Vid sidan av SemL gäller lagen (1963: 115)om förlängd semester för vissa arbetstagare med radiologiskt arbete (särskildasemesterlagen). Lagen föregicks av liknande lagar . Enligt densärskilda semesterlagen utgår semester för varje kalendermånadunder vilken arbetstagaren utför radiologiskt arbete under minst . Detskall därvid vara fråga om radiologiskt arbete som utsätter arbetstagaren förjoniserande strålning i sådan omfattning att skadlig inverkan kan befaras (1§). Enligt 2 § skall arbetarskyddsstyrelsen på begäran av domstol eller av denvars rätt berörs, avgöra om visst arbete omfattas av den särskildasemesterlagen. I 1 § andra stycket finns särskilda regler om den närmaretillämpningen av SemL:s bestämmelser om privilegierad frånvaro påsådan semester som omfattas av den särskilda lagen. I övrigt gäller enligt 3 §bestämmelserna SemL. 3 Semesterlagens tillämpningsområde 3.1 Gällande ordning m. m. SemL gäller som har nämnts förarbetstagare i allmän och enskild tjänst med två undantag. Undantagen avserarbetstagare som är medlem av arbetsgivarens familj och arbetstagare somavlönas uteslutande genom andel i vinst. Begreppet arbetstagare definieras intei lagen. 1976/77: 90 20 Arbetstagarbegreppet har i olikalagstiftningssammanhang varit föremål för betydande uppmärksamhet. En utförligredogörelse for begreppet arbetstagare i svensk rätt finns i arbetsrättskommitténsbetänkande (SOU 1975: 1) Demokrati på arbetsplatsen (s. 691 ff). I dettasammanhang skall därför endast nänmas följande. fram till omkring uppkom tvåskilda arbetsta-garbegrepp. Det ena var det s. k. sociala (ellersocialrättsliga) arbetstagarbegreppet, vilket framträdde i försäkringsrådetspraxis vid tillämpningen av lag om försäkring för olycksfall iarbetet. Det andra var det s. k. civilrättsliga arbetstagarbegreppet, vilketutbildades i rättstillämpningen i högsta domstolen (HD) och AD. Detcivilrättsliga arbetstagarbegreppet tog sin utgångspunkt i vad som hadeavtalats mellan parterna, medan det sociala arbetstagarbegreppet medarbetstagare jämställde även dem som, civilrättsligt sett, var självständigaföretagare men som i ekonomiskt och socialt hänseende och med hänsyn till omständigheternai övrigt framstod som i huvudsak likställda med arbetstagare. Den rättsutveckling som senare har ägt rum i frågaom gränsdragningen mellan arbetstagare och uppdragstagare (självständigaföretagare) har lett till att den tidigare skillnaden mellan detcivilrättsliga arbetstagarbegreppet och ett s. k. socialt arbetstagarbegreppinte längre fiims. Praktiskt sett tillämpas numera endast det civilrättsligaarbetstagarbegreppet. Det gäller inte bara vid AD:s och de allmäima domstolarnastillämpning av exempelvis den arbetsrättsliga lagstiftningen ochsemesterlagsttftningen. Även försäkringsdomstolen tillämpar i princip detcivilrättsliga arbetstagarbegreppet. Vid tillämpningen av det civilrättsliga begreppetfästs, å andra sidan, inte längre lika avgörande vikt som tidigare vid vissaavtalsmoment. Bedömningen av huruvida någon är arbetstagare elleruppdragstagare och sålunda självständig företagare sker numera genom en helhetsbedömningav samtliga omständigheter i varje enskilt fall. Därvid kan tas in i densamlade bedömningen även omständigheter som saknar omedelbar anknytning tillavtalet. Vilka omständigheter som är av betydelse för avgörande, av frågan ompart är arbetstagare, och sålunda omfattas av bl. SemL framgår avrättspraxis. Omständigheter som tyder på att denarbetspresterande parten är att betrakta som arbetstagare brukar anses vara: 1)Han har att personligen utföra arbetet vare sig detta utsagts i avtalet ellerfår anses vara förutsatt mellan kontrahenterna. 2) Han har faktiskt helt ellerså gott som helt själv utfört arbetet. 3) Hans åtagande innefattar, att hanställer sin arbetskraft till förfogande för efter hand uppkommandearbetsuppgifter. 4) Förhållandet mellankontrahenterna är av mera varaktig karaktär. 5) Han är förhindrad att samtidigtutföra liknande arbete av någon betydelse åt annan, vare sig detta grundar sigpå direkt förbud eller bott-, nar i arbetsförhållandena, såsom exempelvis dåhans tid eller krafter 1976/77: 90 21 ejkan räcka till annat arbete. 6) Han är beträffande arbetets utförandeunderkastad bestämda direktiv eller närmare kontroll vare sig detta gällersättet för arbetets utförande, arbetstiden eller arbetsplatsen. 7) Han har atti arbetet använda maskiner, redskap eller råvaror, som tillhandahålls honom avmedkontrahenten. 8) Han får ersättning för sina direkta utlägg, exempelvis förresor. 9) Ersättningen för arbetsprestationen utgår åtminstone delvis i formav garanterad lön. 10) Han är i ekonomiskt och socialt hänseende jämställd meden arbetstagare.