prop · G003149 · 1976-12-31 00:00:00 — ,TCO samt yrkesinspektionen i och instämmer i reservationenangående a r b e I sm i 1 j ö-lagens tillämplighet på svenskt luftfartyg utanförlandets gränser. Enligt TCO ligger arbetsmiljölagens betydelse inte främst iatt arbetarskyddsmyndigheten kan göra ingripanden vid akuta situationer utandäri att den ger stöd för ett långsiktigt fackligt handlande. Det kan inteanses acceptabelt att den flygande personalen inte skall ha stöd i enarbetarskyddslagstiftning. i framhåller att även omsvenska arbetarskyddsmyndigheter inte har kompetens att ingripa utomlands börde praktiska förutsättningarna för ingripanden vara goda, eftersom flygplaneni regel befinner sig utanför riket under förhållandevis korta perioder.Luftfarsverket påpekar att säkerhetsfrågorna för luftfartens del regleras iluftfartslagen. Denna lag är tillämplig på svensk luftfart, oavsett omluftfartyget befinner sig i eller annorstädes. Luftfartsinspektionensvarar enligt åläggande från statsmakterna för erforderiiga in- 1976/77:149 56 spektioner.Verksamheten är härvidlag inte begränsad till svenskt område. Verket ser ingahinder mot att tankarna i reservationen genomförs, om luftfartsinspektionenövertar yrkesinspektionens tillsynsuppgifter vid flygningar utomlands. I fråga om arbetstagare på tjänsteresa utomlandsanser TCO att utredningen borde ha uttalat att arbetsmiljölagen i principskall gälla sådan arbetstagare utom i delar som avser den offentligatillsynen. Enligt bör arbetsmiljölagen överhuvud omfatta arbetstagare som i anställningsförhållande med väsentlig anknytningtill sysslar med arbete utomlands. I fall där andra länderslagstiftningar ger ett sämre skydd än arbetsmiljölagen bör sålundaarbetstagaren omfattas av arbetsmiljölagens regler. En annan fråga, därtveksamhet råder angående lagens räckvidd, rör enligtMetallindustriarbetareförbundet rätten för arbetstagaren att utomlands vägrautföra farliga arbeten. Även TCO önskar ett klarläggande uttalande att sådanvägran inte skall anses strida mot arbetsskyldigheten. Enligt TCO har utredningen mycket summarisktbehandlat frågan om arbetsmiljölagens giltighet vid svenska utlandsbeskickningar.Vid tillämpningen av lagens bestämmelser på utlandsmyndigheterna kan uppkommavissa problem genom att yrkesinspektionens organisation och resurser inte räckertill för att utöva tillsyn över lagens efterlevnad vid utlandsmyndigheterna.TCO anser att detta inte kan tas till intäkt för ett påstående att lagen ejskulle gälla. Frågan om tillsynens organisation måste dock lösas. TCO pekar påmöjligheten att ges befogenhet att utse tillsynsmän.Byggnadsstyrelsen anför att svensk arbetarskyddslagstiftning synes varatillämplig i fråga om svenska beskickningslokaler utomlands. När det gällerhyrda lokaler kan emellertid svårigheter föreligga. Styrelsen är därvidhänvisad till de för orten gällande speciella förhållandena och byggnadssätteninom kontorsmarknaden. Ett klarläggande av den svenska lagstiftningenstillämpning på kontorslokaler utomlands bör enligt styrelsen ske. I frågan hur arbetslokal skall vara inrättadhänvisar arbetarskyddslagen till vad som kan vara särskilt föreskrivet (8 §).Därutöver sägs att arbetstagarna i erforderlig utsträckning skall ha tillgångpå eller invid arbetsstället till dricks- och tvättvatten, toaletter, plats förombyte, förvaring och torkning av kläder samt lämplig måhidsplats (9 §). Därså kan anses behövligt skall lämplig plats för vila eller utrymme. Prop.1976/77: 149 57 som erbjuder tillfredsställande skydd mot köld ochnederbörd stå till arbetstagarnas förfogande. Det skall vara sörjt förtillräckligt luftutrymme, i regel per arbetstagare,tillfredsställande luftväxling, tillräcklig och tjänlig belysning samt lämpligvärme- och fuklighetsgrad på arbetsstället (10§). Dessutom skall det finnaslämpliga anordningar för att hindra att damm, rök, gas eller ånga sprids iskadlig eller besvärande mängd eller att arbetstagarna skadas genom attutsättas för buller, skakningar eller annan liknande olägenhet. På arbetsställeskall ordning och renlighet iakttas. Arbetet skall anordnas så att det kanutföras på sätt som inte är onödigt tröttande. För att förekomma olycksfall iarbetet skall motorer och vissa angivna maskinella anordningar, ångpannor ochandra tryckkärl samt lyft- och transportanordningar vara försedda mederforderliga skyddsanordningar och även i övrigt vara så utförda och anordnadeatt de erbjuder betryggande säkerhet (11 § arbetarskyddslagen). Åtgärder skallockså vidtas för att undvika att arbetstagare skadas genom fall, nedstörtandeföremål eller ras eller splitter, stänk, vassa eller heta föremål eller hetavätskor. Vidare skall undvikas skada genom klämning eller slag eller genomeldfarliga, explosiva, frätande, giftiga eller eljest hälsofarliga ämnen ellergenom elektrisk ström, kyla eller värme eller genom bländande ljus. Personlig skyddsutrustning av lämplig beskaffenhet skalltillhandahållas arbetstagaren, om annan åtgärd inte kan vidtas eller skäligenpåfordras för att vinna nödvändigt skydd mot ohälsa eller olycksfall (12 §arbetarskyddslagen). Arbetstagaren är skyldig att använda utrustningen underarbetet och väl vårda den. För att lämna första hjälpen vid olycksfall ellersjukdomsfall skall finnas sådana anordningar som kan anses erforderliga medhänsyn till arbetsställets storlek och belägenhet samt arbetetes beskaffenhetoch de förhållanden under vilka arbetet bedrivs (13 § arbetarskyddslagen).Bemyndigande finns för regeringen att meddela särskilda föreskrifter i defrågor som avses i 813 §§ arbetarskyddslagen och att föreskriva särskildavillkor eller förbud för arbetstagares användande till arbete som medförsärskild fara för ohälsa eller olycksfall (14 och 16§§). Ett stort antal föreskrifter somallmänt utvecklar arbetarskyddslagens bestämmelser om hygieniska anordningaroch om åtgärder till förebyggande av ohälsa och olycksfall inryms iarbetarskyddskungörelsen. Med stöd av arbetarskyddslagen har även utfärdatsandra kungörelser av intresse i sammanhanget. Föreskrifter med hänsyn tillförekomsten av farliga ämnen finns i kungörelsen (1949:210) om förbud att användaarbetstagare till målningsarbete med blyfärg (ändrad senast 1974:973) ochkungörelsen (1949:491) om förbud att använda bensolhaltigt ämne vidtillverkning av läderskodon (ändrad 1973: 844). Viktig är kungörelsen(1949:211) om läkamndersÖkning och läkarbesiktning 1976/77:149 58 tillförebyggande av vissa yrkessjukdomar (ändrad senast 1974:972), som närmareredovisas i ett följande avsnitt om företagshälsovård. Särskilda bestämmelser finns i arbetarskyddslagenom kvinnors arbete. Bestämmelserna gäller numera främst arbete under jord igruva eller stenbrott, där förbud föreskrivs mot att anlita kvinna (34 §).Arbetarskyddsstyrelsen kan dock ge dispens. Medför visst slag av arbete synnerligfara för olycksfall, när kvinna används därtill, eller är det synnerligenansträngande eller hälsofariigt för kvinna, får regeringen föreskrivasärskilda villkor för eller förbud mot att kvinna används till sådant arbete(38 §). I detta sammanhang bör även nämnas att 35 § arbetarskyddslageninnehåller särskilda regler om ledighet från arbetet för kvinna som sannoliktkan vänta sin nedkomst . Vidare får kvinna som fött barn inteanvändas till tyngre arbeten efter barnsbörden,om det inte styrks med läkarintyg att hon utan men för sig eller barnet kanbörja arbetet tidigare. Arbetsmiljön bör enligt utredningen varatillfredsställande från såväl fysisk som psykisk och social synpunkt. Den skallutformas inte bara utifrån en miniminivå vad avser det förebyggande skyddetutan även med sikte på att tillgodose väsentliga mänskliga behov i vidbemärkelse. konstateras att hänsyn måste tas tillarbetets natur när man sätter kraven på arbetsmiljön. Man kan sålunda enligtutredningen inte bortse från att det finns för samhället väsentligaverksamhetsfält där förutsättningarna för exempelvis arbetskomfort radikaltskiljer sig från andra områden. För en tillfredsställande utveckling avarbetsmiljön inom hela samhället anses det emellertid angeläget att insatsergörs för att utjämna dessa skillnader genom att områden där förhållandena ärsämst prioriteras. Utredningen framhåller vidare att vid utformningen avarbetsmiljön måste beaktas den vid varje tid rådande tekniska och socialautvecklingen. I samhället sker en ständig teknisk och social utveckling. Detbetonas att också arbetsmiljön skall vara i överensstämmelse med dennautveckling och förbättras i takt med de möjligheter utvecklingen ger. I enlighet med dessa överväganden föreslårutredningen att arbetsmiljölagens materiella föreskrifter inleds med enbestämmelse som slår fast att arbetsmiljön skall vara tillfredsställande medhänsyn till arbetets natur och den sociala och tekniska utvecklingen isamhället. En samlad bedömning påkallas. Kvalitativt sett uppstår nya förhållandennär en totalbedömning sker. Här avses inte bara vanskliga kombinationer avolika kemiska ämnen och fysikaliska faktorer som buller eller strålning. Vidbedömningen skall också tas med samspelet med olika förhållanden 1976/77: 149 59 somberör arbetets psykologiska och sociala innehåll. Vidare framhålls attbedömningar i arbetsmiljöhänseende i första hand måste ske utifrån synpunkterfrån arbetstagarna själva för att man skall få fram en arbetsmiljö som upplevssom tillfredsställande. Utredningen konstaterar härefter att också frågorom arbetets psykologiska och sociala innehåll bör omfattas av lagstiftningen.Arbetsmiljöproblem som i hög grad påkallar uppmärksamhet är de upplevelser avt. ex. monotoni, stress, social isolering etc. som många moderna arbetsformerkan ge upphov till. Som särskilt kritiska egenskaper i arbetets organisationframhålls bl. a. ständig upprepning av kortcykliga arbetsmoment, systemstyrdarbetstakt särskilt i kombination med höga krav på uppmärksamhet, i detaljförutbestämda rörelsemönster och arbetsmetoder, utnyttjande av i huvudsakendast motoriska funktioner hos den arbetande och bristande möjlighet tillsocial kontakt under arbetet. Arbetet bör enligt utredningen utformas på sådantsätt att det inte heller i psykiskt avseende är onödigt tröttande. Med sikte påolika yrkesgrenar bör härvid finnas möjlighet att formulera kriterier som utgårfrån att arbetet bör vara omväxlande, att arbetsuppgifterna bör möjliggöraöverblick över den egna arbetsuppgiftens roll i ett störreproduktionssammanhang, att arbetet bör ge kontakt och samarbete medarbetskamrater o. d. Möjlighet bör sålunda finnas att i tillämpningen göravissa preciseringar närmast riktade mot arbetsformer som är starkt bundna ochinnebär ständig upprepning av kortcykliga arbetsmoment. Utredningen betonarhärvid att utrymme måste lämnas för övergångsformer och att uppmärksamhet börägnas åt dessa frågor särskilt vid nyanläggningar. Det är enligt utredningenklart att man genom arbetspauser av tillräcklig längd och antal i vissutsträckning kan motverka kritiska egenskaper i arbetets organisation. Arbetstillfredsställelsebegreppet samlar enligtutredningen upp de krav och önskemål som kan ställas utifrån en vidare syn påarbetets värde och mening. hänvisas till att arbetstillfredsställelseenligt forskning och all erfarenhet är i hög grad relaterad till den enskildamänniskan och hennes skiftande läggning och behov. Det synes därför inte möjligtatt i lagstiftningen ställa regler om arbetsförhållandenas utformning i direktrelation till arbetstillfredsställelse eller närliggande begrepp somsjälvförverkligande, arbetets meningsfullhet eller personlig utveckling. Någotav kärnan anser utredningen emellertid ligga i möjligheten att själv vara aktivvid utformningen av sin arbetsplats och sina arbetsuppgifter och att ha ettyrkesmässigt ansvar. Vill man införa den gmnd-synen i arbetsmiljölagstiftningenatt arbetet skall vara inte bara i möjligaste mån riskfritt i fysiskt ochpsykiskt avseende utan också ge möjlighet till engagemang, arbetsglädje ochpersonlig utveckling synes det riktigt och ändamålsenligt att i enmålsättningsbeskrivning bl. a. utgå från de anställdas möjligheter att påverkasina arbetsförhållanden. 1976/77: 14 60 medde regler som utvecklats i arbetarskyddslagen om samverkan mellan arbetsgivareoch arbetstagare och om skyddsombudens befogenheter har denna väg redan anträttspå ett vidare fält. En fortsatt utveckling "är att i arbetsmiljölagen angeatt möjligheterna skall tas till vara att anordna arbetet på sådant sätt attden anställde själv kan påverka sin arbetssituation. Det kan enligtutredningen bl. a. röra sig om att vid uppläggningen av arbetstakt ocharbetssätt och vid förläggningen av arbetstiden beakta hur detta generellt settinverkar på självständighet och ansvar i arbetssituationen. Ökatsjälvbestämmande och ökat yrkesmässigt ansvar kan vidare i vissa fallåstadkommas genom självstyrande arbetsgrupper eller mera sammansattaarbetsuppgifter, påpekar utredningen. Motdenna bakgrund föreslår utredningen att i arbetsmiljölagen föreskrivs attarbetsförhållandena skall anpassas till människans förutsättningar i fysisktoch psykiskt avseende. Enligt vad som anges i den föreslagna bestämmelsen skallhärvid även beaktas möjligheterna att anordna arbetet så att arbetstagare självkan påverka sm arbetssituation. Utredningen tillägger att bestämmelsen börkunna fungera som stöd vid samråd och förhandlingar mellan parterna om arbetetsuppläggning och innehåll. Aktiviteter med denna inriktning fömtsatts i enframtid bli allt vanligare. Det blir här i stor utsträckning fråga om valmellan olika alternativ. Det synes vara riktigt att bedömningar avönskvärdheten av olika arbetsformer i första hand avgörs av parterna. Menmöjlighet bör enligt utredningen finnas att hänskjuta även frågor av detta slagtill yrkesinspektionen. Vid prövningen har inspektionen med den föreslagnauppläggningen av den nya lagen att medverka till lösningar som tillgodoserhälsoaspekter i vid bemärkelse. Frågor om förhållandet mellan överordnade ochunderordnade och andra mellanmänskliga relationer på arbetsplatsen inrymsenligt utredningen i den bedömning från psykologisk och social synpunkt somskall ske av den fysiska arbetsmiljön och arbetets uppläggning. Samtidigtkonstateras att det här ytterst rör sig om frågor som inte är till alla delaråtkomliga för en lagstiftning om arbetsmiljön. Utredningen understrykeremellertid att de lokala skyddsorganisationerna och företagshälsovården harviktiga uppgifter att fylla på detta område. I detta sammanhang uppmärksammar utredningen äveneffektema av styrsystem som bygger på automatisk databehandling (ADB). Detkonstateras att sådana system, som de kan ge produktionsökningar ochrationaliseringsvinster, kan medföra problem i form av ökad grad av styrningöver den enskilde arbetstagaren och minskade möjligheter till självbestämmande.Det gäller enligt utredningen att se till att systemen inte läggs upp så att demer än nödvändigt låser möjligheterna till ett aktivt handlande för dem somsedan skall sysselsättas i verksamheten. Den enskilde arbetstagarensmöjligheter till frihet 1976/77: 149 61 ochansvar i arbetet skall tillvaratas när systemen utformas. Utredningenunderstryker att arbetsmiljölagens samverkansregler innebär att representanterför arbetstagarna skall vara med redan från början när det gäller att förberedasystem för planläggning och uppläggning av arbete. Förändringar av teknik och arbetsmetoder gergrunden för arbetsmiljöns utveckling, anför utredningen vidare. För att få engod arbetsmiljö måste förändringar på ett tidigt stadium övervägas med hänsynäven till den effekt de kan få för de arbetande. Det gäller enligt utredningenatt få in även miljömässiga och sociala bedömningar redan i teknisk forskningoch utvecklingsarbete. På motsvarande sätt måste en bedömning frånarbetsmiljösynpunkt ske redan på planeringsstadiet när man skall bygga enarbetslokal, utforma ett arbetsområde i det fria, införa nyaproduktionsmetoder, anskaffa ny utrustning e. d. ärytterligare en faktor som nämns i detta sammanhang. Denna avser hur de olikaarbetsuppgifterna utformas och hur dessa uppgifter läggs upp sinsemellan. Detgäller enligt utredningen att vid uppläggningen välja sådana former som är brafrån arbetsmiljösynpunkl. För att understryka vikten av att arbetsmiljömässigavärderingar förs in vid arbetets planläggning och uppläggning föreslårutredningen som ytterligare en grundläggande bestämmelse i arbetsmiljölagen attarbete skall planläggas och anordnas så att det kan utföras i en sund och säkerarbetsmiljö. Utredningen påpekar att bestämmelsen harformulerats så allmänt att den täcker alla situationer där ingripande kanbehövas mot risker i arbetslivet. Den avses därigenom kunna användas även närdet gäller andra förhållanden än de verkande miljöfaktorer som behandlasi den föreslagna arbetsmiljölagen. Som exempel nämns bl. a. lönesystemet. Detligger enligt utredningen i sakens natur att detta är en fråga som främstavgörs av partema i förhandlingar. Utredningen framhåller att frågan om lönesystemetär komplicerad och att lönesystemets verkningar för arbetsmiljön inte ärtillnärmelsevis utredda och kartlagda. Det anses emellertid uppenbart attvissa former av prestationslön skall undvikas i arbeten med hög säkerhetsrisk.Detsamma kan gälla vid arbeten exempelvis ställningsbyggen som harbetydelse för annans säkerhet. Vissa områden måste av båda dessa skäl särskiltuppmärksammas. I sådana fall kan enligt utredningen olämpliga ackordssystem gearbetarskyddsmyndigheterna anledning att ingripa i arbetets uppläggning för attfå till stånd säkra arbetsförhållanden. Efter de grundläggande bestämmelserna omarbetsmiljöns beskaffenhet föreslår utredningen ett antal allmännaföreskrifter om olika företeelser i arbetslivet som skall beaktas. 1976/77: 149 62 denuppdelning i olika miljöfaktorer som arbetarskyddet av tradition bygger på.Utredningen betonar att de förhållanden som därvid behandlas ofta har sambandmed varandra. Ensärskild bestämmelse föreslås sålunda att arbetslokal skall vara så utförd ochinredd att den är lämplig frå,n arbetsmiljösynpunkl. Utredningen erinrar omatt byggnaders utförande regleras i byggnadslagstiftningen. kan emellertid enligt utredningen behövas med hänsyn till byggnadsanvändning för arbetsändamål. Enligten efterföljande bestämmelse skall luft-, ljud- och ljusförhållanden ochövriga arbetshygieniska förhållanden vara tillfredsställande. En omfattandereglering förutsätts ske genom arbetarskyddsstyrelsen på alla de områden somavses med bestämmelserna om arbetsmiljöns beskaffenhet. Utredningen anför dockvissa allmänna synpunkter till ledning för tillämpningen. a. berörs frågorom luftföroreningar, buller, vibrationer, belysning och strålning. Utredningentar i detta sammanhang även upp frågan om tobaksrökning i samband med arbete. Enbestämmelse föreslås vidare om att betryggande skyddsåtgärder skall vidtas motskada genom fall, ras, brand, explosion, elektrisk ström eller annan jämförligomständighet. Maskiner och andra tekniska anordningar skallenligt en annan bestämmelse vara så beskaffade och placerade samt brukas såatt de ger betryggande säkerhet mot ohälsa och olycksfall. Dekemiska riskerna berörs av olika delar av lagförslaget. Som en utgångspunktföreslås en allmän bestämmelse att ämne, som kan föranleda ohälsa ellerolycksfall i arbete, får användas endast under förhållanden som gerbetryggande säkerhet. Bestämmelsen avser också sammansatta produkter ocharbetsprocesser i vilka ingår farliga ämnen. En alknän bestämmelse föreslås också om personligskyddsutrustning. Kan betryggande skydd mot ohälsa eller olycksfall inte nås påannat sätt, skall personlig skyddsutrustning användas. Den skalltillhandahållas genom arbetsgivarens försorg. Utredningen framhåller attarbetarskyddsstyrelsen kan meddela föreskrifter även om att lämpliga pauserskall finnas inbyggda i arbetssystemet eller ingripa mot löneformen för att intelöneformen skall föranleda att föreskrifter om personlig skyddsutmstningåsidosätts. Höjningenav den allmänna hygieniska standarden medför enligt utredningen att högreanspråk får ställas på personalutrymmen av olika slag. Detta skall framför alltbeaktas vid ny- och ombyggnad. En bestämmelse föreslås om att vid arbetsställeskall finnas utrymme och anordningar för personlig hygien, förtäring och vila iden utsträckning som föranleds av arbetets art och arbetstagarnas behov.Bestämmelsen avser också första hjälp vid olycksfall eller sjukdomsfall. Liksombeträffande övriga materiella krav som ställs i arbetsmiljölagen förutsätts Prop.1976/77:149 63 att genom tillämpningsföreskrifter frånarbetarskyddsstyrelsen sker en reglering avpassad till föreliggande skiftandebehov. Vidare erinrar utredningen om attarbetarskyddslagstiftningen tidigare inte ansågs tillämplig påpersonaltransporter mellan bostad och arbetsplats. Ar 1969 gav emellertidarbelarskyddsstyrelsen lagstiftningen eji vidare tolkning och utfärdade ettmeddelande med anvisningar om fordon för personaltransporter inom skogsbruket.Utredningen föreslår att i arbetsmiljölagen tas in en bestämmelse om attfordon för personaltransport skall vara lämpat för ändamålet. Därigenom avsesatt undanröja varje tvekan om att arbetsgivarens ansvar sträcker sig även tillsådana personaltransporter som han ombesörjer. Utredningen framhåller att rättentill ett så långt möjligt riskfritt och meningsfullt arbete är av grundläggandebetydelse. Detta ger anledning att sträva efter en arbetsmarknad med storvariation på arbetsuppgifter där var och en kan få sysselsättning efter sinfysiska eller psykiska förmåga. Individuella särdrag gör det visserligennödvändigt att ta hänsyn till de mdividuella förutsättningarna för olika slagsarbetsuppgifter. Meji det betonas att hela inriktningen av lagförslaget verkarför en vidgning av sysselsättnings- och anpassningsmöjligheterna för dem somsöker sig in i arbetslivet och för dem som av olika anledningar haftsvårigheter att finna fortsatt sysselsättning. När det gäller att fastställagränsvärden och andra föreskrifter beträffande fysiska arbetsmiljöfaktorer,ergonomiska förhållanden o. d. har man att ta hänsyn till besvärsupplevelserav olika slag. Detta bör enligt utredningen innebära att en radförhållanden som tidigare utgjort arbetshinder kan komma att undanröjas. Enligtlagförslaget har man också vid planeringen av arbetsmiljön att ta hänsyn tillmänniskors skilda förutsättningar. Sålunda skall vid förhandsgranskning avolika slag bevakas att man i arbetsmiljön kan sysselsätta såväl män somkvinnor. Vidare skall beaktas sådana förhållanden som transportmöjligheternaför rörelsehindrade, anordningar för vanliga typer av handikapp m. m. Ett sådant vidgat synsätt kanenligt utredningen inte innebära att man lägger speciella behov förviss enskild arbetstagare till grund för bedömning enligt arbetsmiljölagstiftningen.När det gäller de betingat arbetsföra anses uppenbart att man kan komma alltlängre in på företeelser som har sin tyngdpunkt utanför arbetsmiljön.Utredningen framhåller att det framför allt är arbetsmarknadsmyndigheterna somhär har myndighetsansvar. På arbetsplatserna finns ett ansvar för dessa frågorinom personalfunktionen och inom ramen för den partssam-verkan som utövas inomanpassningsgrupperna. Härvid kan företagshälsovården ge impulser till åtgärdersom främjar arbetsanpassning för de betingat arbetsföra. Prop.1976/77: 149 64 Utredningen tar därefter upp vissa frågor somdirekt anknyter till arbetsmiljölagens utformning med avseende på om deanställda är män eller kvinnor. Utredningen föreslår bortsett från enbestämmelse om ledighet för amning inga särbestämmelser för kvinnor i arbetsmiljölagen.Nuvarande särbestämmelser om förbud för kvinnor att arbeta under jord föreslåssålunda slopade. Utredningen konstaterar att vissa grupper avarbetstagare kan vara särskilt mottagliga för speciella risker i arbetsmiljön.Bl. a. nämns risker för fosterskador. I detta sammanhang påpekas även att detfinns sjukdomsformer och olika typer av besvär som kan innebära speciella riskerför påverkan av vissa arbetsmiljöfaktorer.