prop · G00311 · 1976-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1976/77:11 medförslag till lag om tilläggsavgift i kollektiv persontrafik; Regeringenföreslår att antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås enhetliga regler i fråga om sådana tilläggsavgifter somtas ut i kollektiv persontrafik av resenärer sora saknar gUtig bUjett, 1 1976/77.1 saml Nr II Prop, 1976/77:11 2 Lagom tilläggsavgift i kollektiv persontrafik 1 §Den som driver kollektiv persontrafik, för vilken regeringen eller förvaltningsmyndighet fastställer taxa, får under de fömtsättningar som anges i denna lag taga ut tilläggsavgift av resande som ej kan förete gUlig bUjett. Regeringeneller förvaltningsmyndighet som regeringen beslämmer får föreskriva att dennalag skall gälla även trafikutövare som själv faststäUer taxa, TUläggsavgifltages ul ulöver avgift för biljett, 2 § TUläggsavgifl får ej tagas utom avsaknaden av giltig biljett får anses vara ursäktiig med hänsyn till denresandes ålder, sjukdom, bristande kännedom om lokala förhållanden eller annanomständighet, 3 § Tilläggsavgift bestämmes lillbelopp som är skäligt med hänsyn till trafikutövarens kostnader förbiljettkontrollen och avgiften för den biljett som har avkrävts den resande mensom han ej har kunnat förete, 4 § I fall som avses i 1 § förstastycket meddelar den myndighet som faslställer taxan även de föreskrifter sombehövs om tilläggsavgift, 1 fall sora avses i 1 § andra stycket meddelas sådanaföreskrifter av den myndighet som regeringen bestämmer, 5 § Resande som vägrar att lösabiljett eller erfägga tUläggsavgift får avvisas från färdmedlet av tjänstemansom utför avgiftskonlroll. Vad som har sagts ora färdmedel gäller ävensådant område för jämvägs-, spårvägs- eller tunnelbanetrafik till vilketallmänheten äger tUlträde endasl om färdavgift har erlagts. Påbegäran av tjänsteman som utför avgiftskontroll lämnar polismyndighethandräckning för verkställande av sådan avvisning som avses i första stycket. 6 §Regeringen bemyndigas att meddela ytterligare föreskrifter i de avseenden som regleras i denna lag. Dennalag träder i kraft , I fråga om tUläggsavgift, som harfastställts av regeringen eller förvaltningsmyndighet före ikraftttädandet,gäller äldre bestämmelser. Prop.1976/77:11 3 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , Anlonsson, Mogård, , , Asling, Söder, ,Mundebo, Krönmark, , Burenslara , , , Propositionmed förslag till lag om tilläggsavgift i kollektiv persontrafik Enligt9 kap. 1 § (BrB) döms den sora genora vUseledande förmår någontill handUng eUer underlåtenhet, som innebär för gärningsmannen ochskada för den vilseledde eller någon sora är i dennes ställe, för bedrägeri. Ärbrottet raed hänsyn till skadans omfattning och övriga omständigheter vidbrottet att anse som ringa, skall gärningen enligt 9 kap. 2 § första stycketbedömas som bedrägligt beteende, 19 kap. 2 § andra stycket BrB finns bestämmelser om ansvar för vissa förfarandensom inte alllid ryms under begreppet bedrägeri sådant detla har beslämts i 1 §.Ansvar föreskrivs sålunda i första punkten för den som ulan att göra rält försig begagnar sig av husrum, förtäring, transport, tillträde till föreställningeller annat dylikt som tillhandahålls under förutsättning av kontant betalning.1 andra punkten har tagits upp cn ansvarsbestämmelse för det fall att någon,som har alt betjäna allmänhelen efler viss taxa, tar betalning ulöver taxanulan alt påvisa avvikelsen. För slraffbarhelen saknar det i båda fallenbetydelse om gärningsmannen vilseleder någon eller inle. Har ett vUseledandeägt rum är det emeUertid principiellt sett fråga ora bedrägeri. Brottetbetecknas i lagtexten som bedrägligt beteende eller om brottet inte är ringasom bedrägeri. Straffet är i det förra faUet böter eller fängelse i högst sexmånader och i del senare fallet fängelse i högst . Gärningen har inle somvanligt är i BrB åsatts något särskilt namn. Uttrycket snyltning som ensamlingsbeteckning på detta slag av brottslighet får dock anses allraäntvedertaget, Idelbelänkandet (SOU 1973: 13) Snyllningsbrott och sjukförsäkringsmissbrukföreslog brotlmålsutredning bl, a. alt föreskriften i 2t 1976/77.1 saml Nr 11 1976/77:11 4 2 § andra stycket BrB om särskUda straffbestämmelser för snyllningsbrottskulle upphävas. Vidare föreslog utredningen införande av en ny lagstiftningsom skulle göra det möjligt för vissa Irafikförelag att ta ut en särskildkontrollavgift i fall då passagerare saknar gUlig färdbiljett. Yttrandenöver ulredningens förslag till lagstiftning ora kontrollavgift har avgetts avriksåklagaren (), , . (),länsstyrelserna i och , akademikers centralorganisation(), Föreningen , AB lokaltrafik (SL)och . Till RA:s yttrande är fogatyttranden från överåklagarna i och . Länsslyrelsen i Malraöhuslän som inte har yttrat sig särskilt i fråga om förslaget rörande kontrollavgift har bifogat yttranden från polisstyrelsen i och socialförvaltningen iHelsingborg. SlutUgen har länsslyrelsen i län bifogat yttrande från OmnibusAB, . Övriga remissorgan, som yttrade sig över delbetänkandet, har inleberört frågan om kontrollavgift. En fullständig redovisning avremissinstanserna och remissbehandlingen av ulredningens delbetänkande lämnasi prop. 1975/76: 148 raed förslag till enklare former för beivrande av mindrelagöverträdelser. Inämnda proposUion föreslog regeringen bl. a. alt straffbestämmelsen om snyltningi 9 kap. 2 § andra stycket BrB begränsas lill att omfatta endast dem som underförutsättning av kontant betalning ulan att göra rätt för sig skaffar sig mm påhotell eller pensionat, förtäring på restaurang, kafé eller annat sådantnäringsställe, transport med taxi, jäm-väg, buss eller annat allmänt samfärdsmedeleller tUlträde tUl föreställning. Vidare föreslogs alt allmänt åtal för snyllningsbrotti fortsättningen skall ske bara när åtalet av särskUda skäl är påkallat frånallmän synpunkt. Vadgäller snyltning på kollektiva samfärdsmedel fömlskickade föredragandedepartementschefen i propositionen att chefen för kommunikationsdepartementetsenare skulle ta upp tUl behandling frågan om möjligheterna alt mföra en enhetiigreglermg av rätten att ta ut kontrollavgift. Riksdagenhar ännu inte tagit ställning till propositionen. Systemmed kontrollavgifter tUlämpas av ett flertal trafikföretag i landet i faUdå resande anträffas utan gUtigt färdbevis. Jag skall i det följande ge någraexempel på hur avgiftssystemen är utformade och hur de tillämpas. ISJ:s tågtrafik g'äller att den resande - om han vid biljettkontroll anmäleratt han saknar färdbiljett ges möjlighet att lösa 1976/77:11 5 sådanutan särskilt tillägg. Om vederbörande inle kan betala, får han under vissaförutsättningar följa med tåget, nämligen om han undertecknar en s. k.betalningsförbindelse. Detta innebär att han förbinder sig att senast vissangiven dag erlägga avgiften för resan. För att en sådan förbindelse skall fåutfärdas krävs att den resandes uppgifter ora anledningen til! att han saknarbiljett förefaller vara trovärdiga. Vidare skall den resande, om han inte ärkänd, kunna visa upp giltig legitimation med foto. Slutligen gäller även denförutsättningen att det skulle vålla den resande avsevärd olägenhet om hannekades att följa med tåget, I de flesta fall godtas resenärens förklaringar,varefter han får lösa biljett eller eventuellt underteckna enbetalningsförbindelse. Om en tågresenär emellertid anträffas under sådana förhåUandenatt det framgår alt han har försökt att imdandra sig biljeltavgiften, avkrävshan en kontrollavgift ora , utöver biljettavgift. Omresenären inte kan betala biljettavgift eller, i förekommande fall,kontrollavgift skrivs "rapport om resa som företagits utan giltig färdbiljett".Den resande avvisas sedan på lämplig station och överlämnas där tillstationspersonalen för vidare åtgärder. Del kan då bli fråga om att görapolisanmälan eller inhämta närmare upplysningar om den misstänktes person föratt undersöka möjligheten till betalning på civil väg. Eventuellt kan polisensmedverkan begäras för identifieringen. Undertiden juni 1969oktober anmäldes till SJ:s centralförvaltning altsammanlagt 2 991 personer vid kontroll hade visat sig sakna biljett och intehaft medel att lösa sådan. Av dessa fick 2 944 undertecknabetalningsförbindelse medan 47 avvisades och rapporterades. Av dera sora fickunderteckna betalningsförbUiddse beräknas ha gjort rätt för sig enligtförbindelsen. Enordning motsvarande den som har redovisats tillämpas även i S J:s busstrafik. Ilikhet med SJ tillämpar ett flertal lokallrafikföretag ett system som innebäratt en särskUd kontrollavgift tas ut när en resande anträffas utan giltigtfärdbevis. Detsystem som tUlämpas av AB lokaltrafik (SL) infördes ochinnebär följande. Resande som vid kontroU inte kan förete giltigt färdbevis fårpåföras en förhöjd färdavgift. Denna utgår med . eUer i vissa fall 30kr. om färdsträckan har överskridits i förhållande till vad uppvisatfärdbevis anger. Avgift utgår med . även i fall då giltigt färdbevissaknas helt. Avgiften skall erläggas kontant vid konlrolltillfället, varvidtrafikanten får en kontrollbUjett som kvhto. Saknar trafikanten möjUghet attbetala utfärdas ett s, k. kontrollbevis, I beviset anges attavgiften skall betalas möjligt och senast . Kantrafikanten lämna en tillfredsställande förklaring till att han saknar giltigtfärdbevis, t. ex. bristande kännedom om de lokala förhåUandena, tas förhöjdfärd- 1976/77:11 6 Kontrollen utförs av en särskUd kontrollgrupp, vars personal hargenomgått viss utbildning. anträffades ca 28 000 personer utangiltigt färdbevis. Man bedömer all av dem som anträffas utan giltigtfärdbevis betalar vid kontroll-tillfället. Systemmed förhöjda färdavgifter motsvarande SL:s tUlämpas också av Saltsjöfart,, Stockholra n, och , vilka saratliga driver trafik i , Blandandra Irafikförelag sora har infört system med kontrollavgift kan n'ämnas Göteborgsspårvägar. Det där tiUämpade systemet skall ses mot bakgrund av att någon passagerarkontroUinte sker vid av- eller påstigning ulan endast stickprovsvis. Resande sora vidkontroll påträffas utan giltig färdbiljett eller annat giltigt färdbevis avkrävsen särskild avgift kontrollavgift vilken berättigar tUl fortsatt resa med samraavagn längst till linjens ändhållplats. för den soravid kontroll visas ha åkt längre än biljetlen medger och . för den somsaknar färdbevis. En expeditionsavgift om , skall erläggas därutöver, dåkontrollavgiften ej betalas i omedelbar anslutning till resan, I sådant fallantecknas trafikantens namn och adress och han upplyses ora atl avgiften skaUbetalas . Kontant kontrollavgift tas inte ul av äldrepensionärer, minderåriga, svårt handikappade eller turister. Kontrollenvid spårvägar utförs av personal som utbUdas iniernt inom företagel.Under år 1975 kontrollerades sammanlagt 1 296 400 passagerare. Av dessa salcnade14 005 dvs, av de kontrollerade giltigt färdbevis. Av de personersom avkrävdes kontrollavgift under årel var det 11 576 som inle betaladekontant. Av dem har dock 4 197 (27,) betalat efter krav, Enliglöverenskommelse sora har träffats raellan spårvägar och polisens bedrägerirotelskall polisanmälan för bedrägligt beteende ske endasl i sådana fall, då resandeunder vid minst sex restUlfällen har erlappats ulan giltigtfärdbevis. polisanmäldes 271 fall. Av dessa ledde 240 lill åtal. FörMalmö lokaltrafik gäller att resande, som saknar giltigt färdbevis och intekan ange godtagbara skäl därtill, skall lösa en kontrollbUjett som daleras ochundertecknas av trafikförman. Någon polisanmälansker inle i dessa fall, IMalmö är sålunda uttagandet av kontrollavgift begränsat till sådana fall därtrafikanten inte kan visa upp biljett. Däremot tillämpas inte kontrollavgift vids, k, överåkning, dvs, när resanden åker längre än vad biljetlen medger. Om entrafikant ertappas raed sådan överåkning tar konduktören ul ny avgift förfortsatt resa. 1976/77:11 7 Systemetmed kontrollavgift har tillämpats i . Det förekommer sällanall sådan avgift tas ut. Däremol är det vanligare att ny avgift tas ut föröveråkning. Vid Trafikverktillämpas den ordningen atl man stiger på bussarna baktUl och betalarfärdavgiften framrae hos föraren vid avsligningen. Om trafikanten därvid sägeratt han saknar pengar lill betalning, får han lämna namn och adress tillföraren. Han får sedan en blankett på vilken anges att betalning av färdavgiftenskall ske till trafikexpeditionen . Om betalning ej sker inom dennalid, uttas en expeditionsavgift om . den resande harkrävts i civil ordning utan att göra rätl för sig, kan saken anraälas tillpolis. Del beräknas att ca 2 000personer underiåler att betala färdavgiften i . Av dembetalar ca 1 600 utan krav. Omkring en tredjedel av de övriga som krävs uppgerfelaktig adress. Polisanmälan sker så gott som aldrig. Även i sjötrafiken tillämpaskontrollavgifter i viss ulslräckning, I SJ:s tågfärjetrafik tillämpas ettsystem som i aUt väsentligt Överensstämmer med del sora används i företagelsbuss- och tågtrafik. Det system som används av har fastställtsav bolagels styrelse och är utforraat med SL:s system som mönster.Kontrollavgiften utgör , oavsett färdsträckans längd. AB Göteborg StyrsöSkärgårdstrafik har ett system motsvarande det sora används av Göteborgsspårvägar. Passagerare som anträffas utan giltigt färdbevis i sådan sjötrafiksom bedrivs av Rederi-aktiebolaget (Gotlandsbolaget) anmodas att undertecknaen betalningsförbindelse. Vidare utgår en särskild avgift med , 3 Den rättsliga grunden för avgiftssystemen Rättenför Irafikföretagen att ta ut kontrollavgifter av resande som saknar gUligtfärdbevis gmndar sig oftast på de taxor sora i de flesta faU fastställs avlänsstyrelsen. Taxor för SJ:s tåg- ochbusstrafik fastställs av regeringen, numera genom förordningen () omtaxor för (ändrad ), I 19 och 26 §§förordningen finns bemyndiganden för SJ att beslämma grunderna för beräkningav avgift för bl, a, resande som inte kan visa upp giltig biljett vid färd medtåg resp, buss, Föreskrifler om vilka åtgärder tågbefäl skall vidta mot enperson som anträffas på låg ulan all ha föreskriven färdbiljett finns i statensjärnvägars författningar (SJF 610, transport av personer, art. 257259; SJF880, personexpediering, art, 318322). När det gäller postverket har taxorfastställts genom förordningen (1975: 433) om taxor för postverkets bussUnjelrafik(ändrad 1976: 105). 1976/77:11 8 Bestämmelserom taxa i sådan bussUnjelrafik sora inte bedrivs av SJ eller postverket finns iförordningen (1940: 910) angående yrkesmässig automobillrafik m, m. (ändradsenast 1974: 105) (YTF). Enligt 29 § 1 mom. är utövare av yrkesmässig trafikför personbefordran i bl, a. linjetrafik underkastad de beslämmelser om taxasom fastställs av den länsstyrelse som har meddelat tiUstånd till trafiken. Bestämraelserna i YTF omtaxa innehåller inte något uttryckligt slöd för att trafikföretagen har rältatt ta ut kontrollavgift. Frågan om den rättsliga grunden för avgiftensuttagande har emellertid vid ett tUlfälle varit föreraål för regeringensprövning i samband med ett besvärsären-dei, varvid fastslogs att länsstyrelsefår anses behörig att med stöd av 29 § YTF fastställa avgifter av ifrågavarandeslag som särskilda taxor med anpassning till den merkostnad somkontrollverksamheten kunde bedömas föranleda. Om taxor för spårvägs- ochtunnelbanetrafik finns bestämmelser i allmänna ordningsstadgan (1956: 617,ändrad : 749) (AOSt). Förekommer behov av reglementen eller taxorför åkare, spårvägsföretag, stadsbud, bärarelag e. d. utfärdar länsstyrelsenenligt 25 § AOSt sådana efter hörande av kommunfullmäktige. Med stöd av AOSthar vissa länsstyrelser i saraband med taxefastställdse fastställt de kontrollavgiftersom tillämpas i spårvägs- och tunndbanelrafiken. För den kollektivatrafiken i har gällande taxor och kontrollavgifter tagits in i Slockholmsläns allmänna kungörelser, nr 1973 (ändrad senast genom nr 1975). Fömtombusslinje-, spårvägs- och tunnelbanetrafik omfattar kungörelsen sådan lokaltågtrafik som bedrivs av SaUsjöfart, samt sådan pendeltågstrafik i somutförs av SJ för SL:s räkning. För sjötrafikens del finnsinte några särskilda bestämmelser för taxefastställdse med undantag för sådantrafik som bedrivs av Gotlandsbolaget med tUlstånd av regeringen enligt lagen (1970:871) om linjesjöfart på . Enligt 5 § skall regeringen eller myndighet soraregeringen beslämmer fastställa taxor och turplaner för trafiken. GäUandetaxor innehåller inte några bestämraelser om kontrollavgift. Brottmålsutredningenfrarahöll i sitt betänkande att ett system med en särskild kontrollavgift vid färdsnyltningutgör ett viktigt led i strävandena att försöka begränsa rättsvårdensbefattning med mindre för-mögenhelsbrott. När det gäller avgiftens rättsliga konstraktionansåg utredningen att vägledning kan hämtas från systemet med skattetillägg. KonlroUavgiftenbör sålunda, menade utrednmgen, betraktas som en särskild påföljd av administrativ-expeditioneUnatur. », dnr IV 160/70. 1976/77:11 9 finns det ett klart behov av en enhetlig reglering av systemet medkontrollavgifter i den kollektiva trafiken. En författning på detta område börenligt utredningens mening innehålla endast vissa ramföreskrifter medanverksamhetens utformning i detalj bör regleras på det administrativa planet. Utredningenföreslog att en begränsning med hänsyn till verksamhetens art borde ske tillsådana företag som enligt av utfärdade reglementen eller taxorbedriver personbefordran i linjetrafik med kollektivt trafikmedel.Tunnelbanetrafiken i samt buss-och spårvägstrafiken där liksom påandra orter i landet skulle därmed komma att omfattas av lagstiftningen.Utredningen ansåg alt SJ bör undantas från regleringen, eftersom detta företagredan har utarbetat intema reglementen som bl. innehåller föreskrifter omvilka ålgärder som skall vidtas mot resenärer som saknar färdbiljett. Utredningenansåg att verksamheten bör underkastas en allmän tUlsyn, Med hänvisning tillatt enligt YTF bl, a. är taxefast-slällande myndighet fannutredningen det ligga närmast lUl hands att också prövar förutsättningamaför uttagande av kontrollavgift samt svarar för tillsynen över denna verksanihet. Brottmålsutredningenframhöll att uttagandet av kontrollavgifter på delta sätt underkastades allmäntillsyn och att vissa garantier för rätlssäkerheten därmed tillskapades. Densom ansåg att systemet missbrukades, t. ex. genom att givna anvisningar inteföljdes, borde kunna anmäla detta tUl som då skulle få undersökaförhållandet. Förutsättningar borde finnas för att dra in tUlståndför , om det visade sig att ett trafikföretag drev verksamheten på ett otiUbörligtsätt. mening borde fömtsättningar också finnas för den enskilde attbegära överprövning av beslut om uttagande av kontrollavgift. Denna överprövningansåg utredningen borde göras av länsslyrelsen i dess egenskap avtillsynsmyndighet. Brottmålsutredningenföreslog att den behövliga regleringen sker genom en kungörelse om rätt förvissa trafikförelag att ta ut kontrollavgift. Utredningensförfattningsförslag bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga. Utredningensförslag om införande av en enhetlig reglering av systemet med kontrollavgiftertillstyrktes eller lämnades utan erinran av det övervägande antaletremissinstanser. Till dessa hörde RA, överåklagarna i och ,, polisstyrelsen i , , och spårvägar. 1976/77:11 10 hovrättfann det befogat att regler utfärdas på förevarande område. Avgiften borde dockenligt hovrättens mening inte få sättas högre än vad som motsvarar skäligakostnader för kontrollen. SL framhöll att den av utredningen föreslagna kungörelseninnebär att riättcn att ta ut kontrollavgifter blir enhetligt reglerad förhela landet varigenom bestämmelserna erhåller en slörre tyngd . Detnuvarande rättsläget på området upplevs ofta som oklart och trafikföretagensarbete skulle enligt SL underlättas om man kan stödja sig på och hänvisa av regeringen utfärdad kungörelse i äranet. Föreningen del riktigt att förenklingar sker i sanktionssysteraet på det sättet, atlrätten för Irafikförelag att ta ut kontrollavgifter författnings-regleras och förutsällsbli tUlärapad i de aUra flesta fall av snyltning med allmänna trafikmedel. Länsstyrelseni län uppgav att det inom länet dittUls inte i något fall hade begärts fastställelseav kontrollavgift med stöd av 29 § YTF. Detta torde enligt beropå att något slörre behov därav inte ansetts föreligga, efiersom resen'ärernabetalar vid påslig-ningen. En brist i utredningens förslag ansågs vara atttrafikföretagets krav på avgift blir verkställbart först efter skadeståndstalanvid domstol. Länsslyrelsen föreslog därför en ordning som innebär attlagsökningslagen (1946: 808) görs tillämplig på 'ärenden angående fastställelseav kontrollavgift. förordade också att trafikföretag befrias frånansöknings- och expeditionsavgifter vid domstol i sådana ärenden, AB Omnibusifrågasatte om den föreslagna regleringen har någon funktion att fylla när detgäller busstrafiken med hänsyn till att bUjetlköp i denna trafik så gott somundantagslöst sker hos föraren vid påstigandel. Länsstyrelseni avstyrkte utredningens förslag. hävdade attregler om en sådan avgift mer hör hemma inom skadeslåndsrätten än inom straff-eller förvaltningsrätten. Rättslig prövning av ett åläggande att utge en avgiftborde därför helst ske i form av en vanlig civilprocess eller genom målsägandeanspråki ett brottmål. Elt vanligt inslag i den prövningen måste enligt länsstyrelsensuppfattning bli frågan om trafikanten varit alltför vårdslös eller rent av haftför avsikt att smila. För en sådan prövning fann den allmännadomstolen vara betydligt lämpligare än förvaltningsmyndigheten, man däreraotser kontrollavgiften som en offentligrättslig företeelse måste raan också varaberedd att redovisa dels kostnaderna för samh'äUsinsatsen, dels effekten av ensådan insats. Någon redovisning av delta slag ansåg länsslyrelsen inte altutredningen hade presterat, Enligt9 kap, 2 § andra stycket första punkten (BrB) döms den som utanatt göra rätt för sig begagnar sig av husrum, för- 1976/77:11 11 täring,transport, tillträde till föreställning eller annal sådanl som tillhandahållsunder förutsättning av kontant betalning för bedrägligt beteende eller, ombrottet inte är att anse som ringa, för bedrägeri. De förfaranden som beskrivsi paragrafen går i allmänhet under beteckningen snyltning, Isitt delbetänkande (SOU 1973: 13) Snyllningsbrott och sjukförsäkringsmissbrukföreslog brottmålsutredning bl, a, att snyltnings-brollen skulleavkriminaliseras. Utredningen föreslog vidare införandet av en enhetligreglering av det system med förhöjda färdavgifter, s, k, kontrollavgifter, somi dag tillämpas av etl flertal Irafikförelag i fall då resande begagnar allmäntsamfärdsmedel ulan atl inneha giltigt färdbevis, Iprop, 1975/76: 148 raed förslag till enklare former för beivrande av raindre lagöverträdelserföreslås att kriminalisering av snyltning begränsas lUl att gälla endast densom under förutsättning av kontant betalning utan att göra rätt för sigskaffar sig mm på hotell eller pensionat, förtäring på restaurang, kafé ellerannat sådant näringsställe, transport med taxi, jämväg, buss eller annat allraäntsarafärdsraedel eller tillträde till föreställning. Vidare föreslås all allraäntåtal för snyllningsbrott skall väckas endast när det av särskUda skäl ärpåkallat från allmän synpunkt. När det gäller s, k, gratisåkning med allmänna samfärdsmedelanför föredraganden att särskilt skäl för all underlåta åtal kan varamöjligheten för Irafikföretaget att ta ut kontrollavgift. Det förutskickas attfrågan om lagstiftning rörande sådan avgift skall tas upp särskilt av chefenför kommunikationsdepartemenlet. Systemmed förhöjd färdavgift eller kontrollavgift tillämpas f, n. av elt flertalförelag som driver järnvägs-, spårvägs-, buss- eller båttrafik. 1 vissa företag skUjer man mellan sådanafall då färdbevis saknas helt och fall då för låg färdavgift har erlagts. Fleraförelag, bl, a, SJ, tar utöver plalsbiljellköp på tåg ut kontrollavgiftendast då det framslår som sannolikt att vederbörande har försökt att undandrasig erläggandet av färdavgiflen.