prop · G003114 · 1976-12-31 00:00:00 — Tillträde av utrymme som tagits i anspråk eller av mark sominlösts sker som fastighetsbildningsmyndigheten bestämmer.Innan tillträde sker, skall anläggningsbeslutet ha vunnit laga kraft Prop.1976/77:114 14 ochersättning enligt 13 § ha betalats (26 § anläggningslagen). Utan hinder av attersättning enligt 13 § inte har betalats får tillträde ske, om berörda sakägaremedger det. Även utan medgivande får tillträde ske, sedanfastighetsbildningsmyndigheten bestämt förskott på den ersättning som slutligenfastställs och detta har betalats. Är det uppenbart att förskottet skulle uppgåtill endast obetydligt belopp, kan fastighetsbildningsmyndigheten föreskrivaatt tillträde får ske utan att förskott betalas (27 § första stycketanläggningslagen). I beslut om förskott skall anges hur betalningsskyldigheten skallfördelas mellan delägarna i anläggningen. I beslutet skall vidare anges dentid inom vUken förskott, som utgör villkor för tiUträde, skall ha betalats. Harbetalning inte skett inom utsatt tid, får tiUträde inte ske förrän ersättningenligt 13 § har betalats (27 § andra stycket anläggningslagen). Även sedantillträde har skett kan fastighetsbildningsmyndigheten på begäran av sakägarebestämma att förskott skaU utgå (27 § tredje stycket anläggningslagen). Harförskott bestämts enligt 27 § anläggningslagen, får den slutUga ersättningeninte bestämmas till lägre belopp än förskottet. Detta gäller dock endast omtillträde har skett eller förskottet ändå har betalats (27 § sista stycketanläggningslagen). I fråga om fullföljd av talan mot beslut eller åtgärd avfastighetsbildningsmyndigheten enligt anläggningslagen äger 15 kap. FBLmotsvarande tiUämpning. Bestämmelserna om fastighetsbildningsbeslut skalldärvid tillämpas på anläggningsbeslut (30 § första stycket anläggningslagen). Motsvarande bestämmelser finns i 2325 och 28 §§ledningsrättslagen. 23 § ledningsrättslagen innehåUer dock även en bestämmelseatt ledningsbeslut får meddelas särskUt beträffande viss sträcka av ledningen.Vidare gäller hänvisningen tUl FBL i 28 § ledningsrättslagen inte 15 kap. 9 §FBL. EnUgt expropriationslagen (1972: 719) fårfastighetsdomstolen, om det är av väsentlig betydelse för den exproprierande,genom beslut medge att egendom som skall avstås genom expropriation tiUträdsutan hinder av att expropriationen inte har blivit fullbordad (enkeltförhandstillträde). Under samma förutsättning får domstolen genom dom medgeatt sådan egendom skall, innan lagakraftägande dom i fråga omexpro-priationsersättningen föreligger, övergå till den exproprierande medsamma rätt som om expropriationen fullbordats (kvalificerat förhandstillträde).Om det inte är uppenbart att expropriationsersättningen blir obetydlig, skalldomstolen på yrkande av fastighetsägaren eller annan sakägare, vars rätt berörsav tillträdet, som villkor för förhandstillträde föreskriva att denexproprierande utger förskott på den expropriations-ersättning som slutligtfastställs. Som vUlkor för förhandstillträde skall domstolen vidare föreskrivaatt den exproprierande hos ställer säkerhet för den slutligaexpropriationsersättningen, till den del den överstiger förskott, jämte ränta(5 kap. 17 §). I dom eUer beslut om 1976/77:114 15 medgivandetill förhandstUlträde skall domstolen ange när medgivandet tidigast fårutnyttjas. Tiden skall bestämmas så, att fastighetsägaren och annan, vars rättberörs, får skäligt rådrum. Medgivande får inte utnyttjas förrän denexproprierande har fullgjort vad domstolen föreskrivit som villkor förförhandstillträde. Domstolen skall vidare ange den tid inom vilken denexproprierande senast skall ha fullgjort de villkor som domstolen harföreskrivit. Har den exproprierande inte inom utsatt tid fullgjort villkoren,är medgivandet till förhandstillträdet förfallet (5 kap. 18 §).Fastighetsdomstolen får förordna att medgivande till enkelt förhandstillträdefår utnyttjas utan hinder av att beslutet därom inte har vunnit laga kraft.Sådant förordnande får meddelas endast under förutsättning att denexproprierande hos har ställt säkerhet för det skadestånd som kankomma att utgå, om domstolens beslut ändras (5 kap. 19 §). Även sedan tillträdeskett får domstolen på yrkande meddela beslut om förskott (5 kap. 20 §). Föreavgörande av fråga som avses i 1720 §§ skall parterna erhålla tillfälle attyttra sig (5 kap. 21 §). Mot beslut, som fastighetsdomstol meddelat underrättegången i fråga som avses i 17, 18 eUer 20 §, föres talan särskilt. Mothovrättens avgörande i fråga som avses i 1720 §§ får talan inte föras (5 kap.22§). Inlösen av mark kan ske även enligt byggnadslagen(1947: 385). Enligt 137 § byggnadslagen skall i mål om inlösenexpropriationslagen i tilllämpliga delar lända till efterrättelse i den månavvikande bestämmelser inte meddelas i byggnadslagen. Uppkommer i mål angåendeinlösen av mark tvist om rätt eller plikt att lösa, skall enligt 140 §byggnadslagen bestämmelserna om förhandstillträde i expropriationslagen ägatillämpning först sedan det genom lagakraftägande dom blivit avgjort att inlösenskall äga rum. I promemorian tas upp frågan om tillträde av markoch utrymme enligt FBL, anläggningslagen och ledningsrättslagen. De ändringarsom föreslås i promemorian syftar till att vidga möjligheterna att snabbt kunnatillträda mark, som överförs från en fastighet till en annan, eller utrymme,som belastas med servitut eller ledningsrätt eller som befrias från servituteller ledningsrätt. Önskemålet att få ett snabbt slutgUtigt besked omdet långsiktiga resultatet av en fastighetsreglering och att få tillträda markenUgt fastighetsbildningsbeslutet leder enligt promemorian till att dettabeslut vid fastighetsreglering bör vara preliminärfråga, dvs. föremål försärskild talan, i betydligt större omfattning än vad som anses tUlåtetenligt 15 kap. 3 § FBL. En lösning av detta problem kan enligt promemorian Prop.1976/77:114 16 sökasefter flera linjer. En lösning kan vara att införa samma villkor som gällerför att avge tillståndsbeslut. För detta krävs att det är lämpligt med hänsyntill förrättningens omfattning eller annan särskild omständighet (4 kap. 26 §FBL). En annan lösning är att fastighets-bUdningsbeslut som avges underförrättningens gång alltid blir preliminärfråga i varje fall vidfastighetsreglering. En tredje lösning är att fastighetsbildningsmyndighetenfår frihet att förordna därom utan att särskilda villkor för detta ställs upp. De praktiska behov som föreligger, särskilt medbeaktande av fastighetsbildningsverksamhetens skiftande karaktär, talar enligtpromemorian för att det sistnämnda alternativet bör väljas.Fastighetsbildningsmyndigheten får därigenom möjlighet att handlägga varjeförrättning efter vad som är lämpligt i det särskilda fallet. Att införalämplighetskravet i bestämmelsen som ett uttryckligt vUlkor synes inte vara avbehovet påkallat. Det åligger alltid fastighetsbildningsmyndigheten att vidhandläggningen laga efter läge. LämpUghetskravet har också sin största betydelsei fråga om tidpunkten för avgivande av fastighetsbildningsbeslutet. Någonändring i detta avseende föreslås inte. De nuvarande bestämmelsema om tiUträde (5 kap.3032 §§ FBL) kommer enligt promemorian genom den föreslagna ändringen attfylla föreliggande behov för de mera ordinära fastighetsregleringsfallen.Regelsystemet för tillträde är lämpligt utformat för dessa faU. Någon anledningatt ändra på detta föreligger därför inte. Tvärtom kan ett rubbande av dennakonstruktion komma att medföra olägenheter. Det innebär att tillträde även ifortsättningen kan bestämmas till tidpunkt före fastighetsreglerings fullbordanoch att tillträdesbeslut kan verkställas utan hinder av att talan inte kanföras förrän efter förrättningens avslutande. De önskemål som föreligger om tidigt tillträde isärskUda fall, utan hinder av att fastighetsbildningsbeslutet inte har vunnitlaga kraft, bör enligt promemorian tillgodoses genom en ny friståendekonstruktion. Därigenom framhålls bättre att det rör sig om regler för specieUaförhållanden. För sådant särskilt tillträde införs i promemorian begreppetförtida tillträde. Reglerna om förtida tiUträde bör enligt promemorian utformasi nära anslutning till expropriationslagens regler om enkelt förhandstillträdeoch med beaktande av de faU av inlösen enligt byggnadslagen därexpropriationstillstånd inte behövs. Huvudvillkoret bör vara detsamma somenligt expropriationslagen, nämligen att tUlträdet skall vara av väsentligbetydelse för den tUlträdande. Regeln bör innehålla att tillträde får skeinnan fastighetsbildningsbeslutet har vunnit laga kraft. Behovet att tillträda mark vid fastighetsregleringtidigare än vad som är möjligt enligt huvudreglerna är enligt promemorian mestframträdande vid plangenomförande. Med gällande byggnadslagstiftning avses 1976/77:114 17 genomförandeav fastställd generalplan, stadsplan, tomtindelning och byggnadsplan. Defastighetsregleringsfall som motsvaras av kommunens villkorslösa rätt tillinlösen enUgt byggnadslagen är enhgt promemorian av den art alt möjlighet attbesluta om förtida tillträde bör införas. Någon risk att ettfastighetsbildningsbeslut i sådan fråga skall bli ändrat föreligger inte inormalfallet. Enligt promemorian bör dock observeras att reglerna i 5 kap. 7och 8 §§ FBL kan utgöra hinder mot fastighetsreglering. Fastighetsgraderingsvärde får exempelvis inte minskas väsentligt. Med hänsyn bl.a. till att gällandebyggnadslagstiftning är under revision är det enUgt promemorian inte lämpligtatt anknyta bestämmelserna om förtida tillträde tiU byggnadslagensplaninstitut. De villkor som ställs upp för förordnande av förtida tillträdeföreslås emellertid efter förebild i expropriationslagen så rigorösa attnågra olägenheter av att bestämmelserna ges en allmän utformning inte tordebehöva befaras. Andra fall vid sidan av plangenomförande åtgärder när förtida tillträde enligt promemorian bör kunna tUlåtas är närfastighetsreglerings tillåtUghet har prövats i annan ordning eller närtiUåtligheten av att uppföra anläggning, för vHken krävsfastighetsregleringsåtgärd, har prövats enligt särskild lagstiftning. Härmedavses det fall att fastighetsreglering sker för att utnyttja ettexpropriationstillstånd eller när koncession har getts till uppförande avanläggning, i huvudsak enligt ellagstiftningen. För alla nu nämnda fall gäller normalt att någonrisk att fastighetsbildningsbeslutet efter besvär skall bli ändrat inteföreligger. I konstruktionen av förtida tillträde ligger vidare denförutsättningen att fastighetsdomstolen efter besvär snabbt skaU kunna ta uppmålet tiU prövning. Skulle domstolen finna att förutsättningar för förtidatUlträde saknas, har domstolen att besluta om inhibition. Utöver det grundläggande villkoret om väsentligbetydelse för den tillträdande bör som förutsättning för förtida tillträdegälla att förskott bestäms att utgå till den avträdande om denne begär det ochom det inte är uppenbart att den slutgiltiga ersättningen blir obetydlig. Vidarebör som villkor gälla att säkerhet stäUs för det skadestånd som kan komma attutgå om fastighetsbildningsbeslutet ändras eller om beslutet om tillträdeändras. Förskott bör enligt promemorian inte komma ifråga om avträdandefastighet berörs av fastighetsregleringen även i andra avseenden. Enligt förebild i expropriationslagen bör enligtpromemorian vid förlida tillträde bestämmas senaste tid när villkoren skallvara uppfyllda. Tillträde bör inte få ske förrän villkoren har fullgjorts. Isistnämnda avseende bör enligt promemorian bestämmelsen emellertid utformaspositivt. Med hänsyn till konstruktionen av nu gällande regler om tUlträde i 5kap. 3032 §§ FBL saknas nämligen anledning att 2 1976/77. 1 saml Nr 114 1976/77:114 18 särbehandlafrågan om beslutets verkställighet på sätt som skett i expropriationslagen (5kap. 19 §). Ett beslut om förtida tUlträde enligt FBL bör inte meddelas i andrafall än när behovet av snabbt tillträde föranleder en omedelbar verkställighet.Redan i lagen bör därför föreskrivas att förtida tillträde sker när deuppställda villkoren har fullgjorts. Uppfylls inte viUkoren bör gälla attförordnandet om förtida tillträde har förfallit. Som ett led i konstruktionenav förtida tillträde bör enligt promemorian i 15 kap. införas en bestämmelse omatt talan får föras särskUt mot beslut om förtida tiUträde. Vidare bör i 17kap. föreskrivas att talan inte får föras mot fastighetsdomstolens beslut i ditfullföljd fråga om förtida tillträde. Enligt promemorian bör vidare fastighetsdomstolenges befogenhet att besluta om tillträde fastän talan förts motfastighetsbildningsbeslutet. Fastighetsdomstolen skall kunna förordna attfastighetsbUdningsbeslutet skall gå i verkställighet genast helt eller delvis.Någon yttre ram för domstolens behörighet bör enUgt promemorian inteuppställas. Som grundläggande villkor bör gälla att särskUda skäl skallföreligga. Som villkor bör vidare gälla desamma som för förtida tillträde. Denavträdande bör hållas skadeslös. Ett beslut av fastighetsdomstolen i sådanfråga bör kunna angripas särskilt men talan bör inte kunna föras vidare än tillhovrätt. För klyvning äger bestämmelserna om tUlträde vidfastighetsreglering motsvarande tillämpning (11 kap. 8 § FBL). Klyvning skernumera nästan uteslutande i samband med fastighetsreglering. De föreslagnabestämmelserna om förtida tillträde kan genom hänvisning göras tilllämpliga påklyvning. De bör enligt promemorian i så fall begränsas till klyvning i sambandmed fastighetsreglering. Enligt promemorian hänger emellertid denna frågasamman med ett större problem. Stora fastighetsregleringar kan ofta intepraktiskt genomföras utan en rätt omfattande klyvningsverksamhet. Delägarnatorde inte ens alltid vara medvetna om att de äger andelar i flera fastigheter.För dem är det totala ägokravet inom regleringsområdet av betydelse. Förklyvning fordras emellertid från fall till fall särskild ansökan och särskildayrkanden, som ibland ter sig som mindre meningsfuUa. En lösning av dessaproblem bör enligt promemorian inriktas på huvudfrågan men utformas så att denfår effekt även på tillträdesfrågan. I promemorian föreslås aUtså en bestämmelseatt fastighet utan särskild ansökan kan klyvas vid fastighetsreglering, om detär av betydelse för genomförande av denna. De särskilda reglerna om förtidatUlträde bör då äga tUlämpning. Enligt promemorian bör motsvarande ändringar somföreslås beträffande fastighetsreglering i FBL göras också i anläggningslagenoch ledningsrättslagen. Därvid bör enligt promemorian observeras att bestämmelsernaom fastighetsdomstolens möjlighet att förordna om verkställighet får en störreräckvidd enligt anläggningslagen än enligt FBL. 1976/77:114 19 läggningslagenavser i första hand anordnande och drift av gemensam anläggning. Enligtförslaget omfattar fastighetsdomstolens möjlighet att förordna omverkställighet innan anläggningsbeslutet har vunnit laga kraft samtliga frågorsom avses i sådant beslut. Förslagen i promemorian tillstyrks eller lämnas ihuvudsak utan erinran av samtliga remissinstanser. Hovrätten över ochBlekinge anser dock att endast fastighetsdomstol och alltså inte fastighetsbildningsmyndighetbör få meddela beslut om förtida tillträde. tillstyrker förslagen ochframhåller att ändringarna bör genomföras . De mindre ändamålsenligatillträdesbestämmelserna i fastighetsbildningslagstiftningen har enligtlantmäteriverket ibland fått till följd att tillträdaren, oftast kommun, föratt undvika okynnesbesvär tvingats till överenskommelse om ersättning som inneburitöverkompensation. Sådana uppgörelser motverkar kommunens markprispolitik. Ävenom expropriation kan tillgripas i vissa fall som ett alternativ till åtgärderenligt fastighetsbildningslagstiftningen och snabbt tillträde tiU mark därvidkan erhållas enligt reglerna i expropriationslagen kan denna utväg ibland ledatill att åtgärdskedjan som helhet förlängs och att förfarandet alltså blirtyngre. , som också tillstyrker förslaget,har funnit behovet av tiUträde utan hinder av förd talan motfastighetsbildningsbeslut vara särskilt framträdande vid fastighetsregleringför genomförande av stadsplan med avseende på gatumark, där läget ofta är attklaganden har underlåtit att motsätta sig planfastställelsen men är inställd påatt vid fastighetsregleringen kunna hindra genomförandet. I något fall harenligt tingsrätten också framskymtat missbruk av besvärsrätten för att förmåkommun till en för klaganden fördelaktig ekonomisk uppgörelse, vilket nuvarandebestämmelser otvivelaktigt inbjuder tiU. Att i FBL införstillträdesbestämmelser som inte står expropriationslagens efter i fråga ommöjlighet tUl skyndsamt tUlträde motverkar att tvångsförvärv av mark som eljestväl lämpar sig för fastighetsreglering av tidsskäl behöver ske genom ettomständligare inlösenförfarande enligt byggnadslagen, som därtill måhända ändåskulle få följas av fastighetsreglering. Man vinner också en skyndsammarebehandling av ersättningsfrågorna som en följd avfastighetsbUdningsmyndighetens officialskyldighet med avseende påvärderingsspörsmålen. framför motsvarande synpunkter ochtillägger att kommunen nu kan tvingas att i stället för fastighetsregleringvälja den omständligare och dyrbarare vägen att väcka talan om inlösen enligtbyggnadslagen enbart av det skälet att kommunen, om den skulle söka få markenöverförd till egen fastighetgenom fastighetsreglering, inte kan tillräckligt snabbt få tillträde tillmarken. Enligt , som tillstyrkerförslaget, är fastighetsreglering vid gatumarksförvärv förfarandemässigt bådeenklare, billigare och snabbare än inlösen enligt byggnadslagen. Urprocesskostnadssynpunkt har ett förfarande med prövning enligt FBL för kommunernaansetts vara att föredra framför inlösen. Avgörande för användningen avinstitutet fastighetsreglering har emellertid varit möjligheterna attnågorlunda snabbt kunna tUlträda aktuell mark. När det genom rättstillämpningen(se NJA 1974 s. 597) har visat sig att möjligheterna tUl snabbtplangenomförande varit begränsade vid fastighetsreglering, har detta lett tUlatt denna metod blivit mindre attraktiv för kommunerna. Detta har givetvismedfört betydande olägenheter och ansetts beklagligt då institutetfastighetsreglering i övrigt erbjuder så stora fördelar i form av enklarehandläggning m. m. i framhåller mot bakgrund avett återgivet exempel om jordbruksmark som upplåtits enbart genom muntligaavtal att det finns ett trängande behov av bestämmelser som möjliggör ettsnabbare tillträde av mark som berörs av fastighetsreglering. Näringslivets byggnadsdelegation, som tillstyrkerförslaget, framhåller att skyddet för motstående parter motsvarar i övrigtgäUande rätt på expropriationsområdet, som i denna del får ansestillfredsställande. anser sig inte ha anledningatt motsätta sig de föreslagna ändringarna, eftersom expropriationslagen i alltväsentligt tjänat som förebild. Behöriga rättssäkerhetskrav får därvid ansesvara tillgodosedda. Förbundet framhåller att det inte bara för samhället utanäven för den enskilde vid framför allt byggande kan vara av stor betydelse snabbt får disponera annans mark för visst ändamål. LRF, som inte har någotatt erinra mot förslaget, konstaterar att de föreslagna reformerna inte innebärändrade principer rörande det materiella innehållet till nackdel försakägarna. Utredningens förslag att öka möjligheterna tilltUlträde genom att slopa nu gällande villkor för att görafastighetsbildningsbeslut till s. k. preliminärfråga tas upp av någraremissinstanser. framhåller att fastighetsbildningsbeslut före1974 års rättsfall ganska ofta gjordes till preliminärfråga i syfte atttillgodose önskemål om att snabbt få tillträde till marken eller att snabbtskapa underiag för lagfart och inteckning. Vinster från samhällssynpunktävensom vinster och pengar som sakägarna kunde göra beaktades vidfastighetsbildningsmyndighetens bedömning av frågan huruvidafastighetsbildningsbeslut skulle göras till preliminärfråga. Tillämpningen hosfastighetsbildningsmyndigheterna stämde väl överens med den tolkning somdåvarande lantmäteristyrelsen hade gett de berörda lagbestämmelserna. Synsättethade kommit till uttryck bl.a. i en informationsskrivelse till kommuner- Prop.1976/77:114 21 nasom lantmäteristyrelsen hade utarbetat tillsammans med kommunförbundet. Den nuföreslagna ändringen kan enligt lantmäteriverket sägas innebära att den angivnatillämpningen åter blir möjlig. Erfarenheterna från fältet ger enligtlantmäteriverkets uppfattning på ett övertygande sätt stöd för att en sådanändring behövs. i län framhåUer attmöjligheterna att meddela fastighetsbildningsbeslut innan tekniska åtgärder ännuhar vidtagits samt att följa upp detta med förordnande om att talan skall förassärskilt över beslutet har använts i stor utsträckning i kombination med möjlighetenatt få förtida registrering lill stånd. Förfarandet har varit till stor fördelnär man tidsmässigt skaU passa in fastighetsbUdningen i bostadsbyggnadsproceduren.Den tveksamhet som ofta råder huruvida ett sådant förfarande kan ansesmedföra processekonomisk fördel och aUtså vara förenligt med bestämmelserna i15 kap. 3 § FBL bör enligt mening undanröjas. Detpraktiska behovet av förfarandet ligger i ett mycket stort antal fall i förstahand hos dem som skaU utnyttja resultatet av fastighetsbildningsåtgärden.Förfarandet bör därför alltid kunna användas när det är lämpligt, även om någraprocessekonomiska fördelar inte kan påvisas. Hovrätten över och tillstyrkerförslaget men har synpunkter på utformningen av den föreslagna bestämmelsen.NJA 1974 s. 597 har aktualiserat frågan om att öka möjligheten att göra fastighetsbildningsbesluttill preliminärfråga. I synnerhet vid genomgripande och kompliceradefastighetsregleringar måste det för kommunen vara av största vikt att på etttidigt stadium nå klarhet i om den begärda åtgärden kan genomföras. Att medgedenna vidgade möjUghet väcker inte någon större betänklighet när det gällerfastighetsreglering i syfte att genomföra planer. Med hänsyn tUl att sammaregler i FBL gäller såväl i glesbygd som inom tätort kan emellertidtillämpningen av lagen slå olika ut beroende på var fastighetsbildningsåtgärdengenomförs. Ändringar i lagen får givetvis samma effekt. Vid fastighetsbildningpå landet är ofta ersättningsfrågan av avgörande betydelse för själva fastighetsbildningsbeslutet.Detta gäller i första hand när vederlaget utgår i mark. Även i andrasituationer kan en sakägares medgivande till den begärda åtgärden eller dennesunderlåtenhet att överklaga fastighetsbildningsbeslut vara baserat på oklaraförestäUningar om den ersättning som skall komma att utgå. Att utan urskiljninggöra fastighetsbildningsbeslutet till preliminärfrågan kan enligt hovrättenunderstundom få konsekvenser som inte är önskvärda. Hovrätten anser det därförvara mindre lämpligt att konstruera bestämmelsen i 15 kap. 3 § FBL utan begränsningav möjligheten att göra fastighetsbildningsbeslut till preliminärfråga.Visserligen innehåller redan 4 kap. 25 § FBL ett lämplighetskrav för attfastighetsbildningsbeslut skall få meddelas som delbeslut. Ett liknanderekvisit bör enligt hovrätten emellertid föras in även i 15 1976/77:114 22 kap.3 § FBL. Det bör vara av den innebörden att inte endast sökandens utan ävenövriga sakägares intressen skall beaktas. Utan ett sådant rekvisit skullenämligen de sistnämnda inte ha möjlighet att anföra besvär överfastighetsbildningsmyndighetens beslut under åberopande av det men som de liderav att fastighetsbildningsfrågan gjorts till preliminärfråga. Förslagsvisskulle rekvisitet kunna uttryckas så att förordnandet skall vara förenUgt medsamtliga sakägares intressen. Enligt justitiekanslern tillfredsställer man genomden föreslagna lösningen i viss mån reformkraven i fråga om tillträde. Men detär uppenbart att man också når vissa andra fördelar. Justitiekanslerntillstyrker i princip förslaget men anser att någon form av begränsning ifastighetsbildningsmyndighetens befogenhet bör göras.