prop · G00377 · 1976-12-31 00:00:00 — Lantbruksstyrelsen anser att den nu föreslagnaobligatoriska kontrollen av kvalitet och sortäkthet i plantskolor och vidimport skapar förutsättningar för att växtmaterialet har en tillfredsställandekvalitet då det anländer tUl detaljisterna. Genom kontroll av återförsäljarnassätt att hantera varan anser styrelsen att konsumenten bör kunna tillförsäkrasett fullgott växtmaterial. finner endast det avutredningen förordade alternativet ge ett fullgott konsumentskydd. Nämndenpekar också på det stora värde kontrollen har som stöd åt producenter ochsaluhåUare i deras verksamhet. delar utredningens uppfattning attsortäkthets- och kvalitetskontrollen av plantskoleväxter f. n. inte ärtillfredsställande från konsumentsynpunkt. Plantskolemärkets existens ochinnebörd är t. ex. knappast känd för konsumenterna. Många konsumenter har ejheller kunskaper inom området ulan måste i stor utsträckning förlita sig på deuppgifter om växterna som erhålls på försäljningsstället. Styrelsen för jordbrukets högskolor och SVA delarutredningens uppfattning att kontrollen av plantskoleväxter varitotillräcklig och att en utbyggnad av denna kontroll är välmotiverad. Särskiltgäller detta mot bakgrund av att såväl den inhemska produktionen som importenav dessa växter ökat. Det sammanlagda värdet i konsumentledet av plantskoleväxterär nu betydande. Härtill kommer att anläggnings- och sköt- 1976/77: 77 12 selkostnaderna för grönområden ökat avsevärt under senareår. framhåller att berörda kommunala förvaltningar medhänsyn till begränsade personalresurser i många fall inte kan kontrollera levereradeväxter i önskvärd omfattning under vår och höst på grund av den storaarbetsbelastning som då normalt råder. Plantskoleväxternas användning inom denkommunala sektorn representerar ett inte oväsentligt värde ur såväl estetisksom ekonomisk synpunkt. En utökad och förbättrad kontroll beträffandesortäkthet och kvalitet är därför motiverad från synpunkt. Trädgårdsnäringens riksförbundinstämmer i vad utredningen anför i fråga om mål och medel för det statligaengagemanget i kontrollen. Trots att utredningens förslag drabbar branschenhårdare genom högre kostnad anser förbundet att det till skillnad från ettsystem med frivillig vamdeklaration ger ett bättre konsumentskydd och enmöjlighet att direkt ingripa mot sådan handel som strider mot kravet påsundhet, kvalitet och sortäkthet i handeln med plantskoleväxter. anser attskäl i och för sig kan föreligga att överväga en obligatorisk kontroll.Förslaget innebär emellertid en mycket väsentlig utbyggnad av kontrollen medkrav på en större kontrollapparat och allvarliga risker för förseningar vidgränsen förutom en betydande belastning också i senare distributionsled.Utredningen har enligt förbundets uppfattning väl knapphändigt berört deproblem, som kan uppstå vid införseltillfället. Vidare har utredningen knappastpåvisat att förhållandena beträffande sortäkthet och kvalitet skulle varasådana att för berörda parter mer besvärande åtgärder förefaller nödvändiga.Några mer väsentliga klagomål från gruppen "övriga konsumenter" ärinte kända och redovisas ej heller av utredningen. Förbundet är inte övertygatom att de betydande kostnader och praktiska svårigheter, som en kontrollenligt utredningens förslag skulle medföra, verkligen står i proportion tillvad situationen rimligen kan anses kräva. Förbundet förordar därför att iförsta hand en ordning med rekommendationer praktiskt prövas och att längregående åtgärder för kontroll av sortäkthet och kvaUtet tills vidare får anstå. Flera remissinstanser kritiserar ivissa avseenden utredningens förslag till utformning av kontrollen. Enligtlantbruksstyrelsens uppfattning bör ett minimikrav för allt saluförtplantskolematerial vara att varan skall ha en rimlig möjlighet att överleva ochutvecklas efter planteringen. Styrelsen är vidare tveksam till att skyldighetskall föreligga att som Sekunda beteckna en vara om den i visst avseende ejfyller kvalitetskraven för prima sortering, eftersom en köpare normalt därmedförknippar en genomgående undermålig kvalitet. Styrelsen föreslår därförklasserna resp. Oklassificerad. Samma synpunkter anför 1974 årsträdgårdsnäringsutredning. Laittbruksstyrelsen påtalar vidare behovet avsanktioner mot försäljare som bryter mot märkningsbestämmelserna Prop.1976/77: 77 13 ellerhanterar saluhållen vara så att den ej vid försäljningstUlfäUet motsvarar avkontrollmyndigheten meddelade föreskrifter. Styrelsen anser att det börövervägas om inte allmänheten skall informeras genom konsumentsverkets försorgi de fall då försäljare trots information och anvisningar i samband medkontrollbesöken underlåter att följa föreskrifterna. Plantskolenämtiden anför i fråga omklassificeringen att vissa minimikrav måste finnas. I annat fall skullekontrollen sanktionera utbjudande och försäljning av undermålig vara och bliden icke-seriösa handeln till stor hjälp. Nämnden anför vidare att vidförsäljning av plantskolealster är internationellt vedertaget två kvalitetsklasser,Kvalitet A och Kvalitet B, vilka beteckningar man inte bör frångå. Kvalitet Autgör för en vanlig god handelsvara av samtliga vedartade växter.Kvalitet B har bl. a. mindre grenantal och förekommer endast för växtslagenfruktträd och rosor. Enligtstyrelsens för jordbrukets högskolor och SVA uppfattning börkontrollmyndigheten ges i uppdrag att utarbeta klassificeringssystem som äranpassade tUl olika slags växter och som således i viss mån kan tUl-låtasvariera mellan olika växtslag. Det är ett nödvändigt krav att vissaminimifordringar ställs på allt växtmaterial som förekommer i handeln. Isynnerhet gäUer detta om konsumentskyddet är en övergripande målsättning förverksamheten. Klassificeringsbeteckningen Sekunda bör därför inte användas. är starkt kritiskt till utredningens förslag omkvalitetskontrollens utformning. Förbundet ser i ett sådant förslag ett hotmot den sanering av handeln som obligatoriet öppnar möjlighet till. Genom attokritiskt tillåta allt växtmaterial av hur låg kvalitet som helst att fåtiUträde till marknaden, bibehåller man det starkaste incitamentet förbedrägeri gentemot konsumenten. Hur effektiv kontrollen än kan göras kommerdenna situation alltid att utnyttjas av den icke-seriösa handeln för attsaluföra växter av lägre kvalitet som högsta kvalitet. Förbundet yrkar därföratt endast en handelskvalitet eller handelsklass medges för plantskoleväxteroch att minimikraven för denna sätts ungefär där gränsen går för första kvalitetenligt statliga och av plantskolebranschen vedertagna bestämmelser. Växter somej uppfyller fordringarna för handelskvalitet skall omskolas, förstöras ellerom det är fråga om import för direkt försäljning avvisas. KFoch förespråkar att importerade plantskoleväxter märksmed ordet "Import". anför som skäl att växternasgeografiska ursprung är av stor betydelse för det framtidaetableringsresultatet. Lantbruksstyrelsen, styrelsen för jordbruketshögskolor och SVA samt trädgårdsnäringsutredning tar upp problemen medsortäkthetskontrollen i växternas vilstadium. 1976/77: 77 14 gesi uppdrag att i samarbete med exportländernas kontrollorgan utveckla ettsystem för kontroll och märkning i exportlandet. anser att det börligga inom ramen för kontrollen att fastställa vilka grundläggande villkor ifråga om produktions- och försäljningsplatsens utformning som måste varauppfyllda vid nyetablering. Styrelsen för jordbrukets högskolor och SVA,konsutnentverket och KF understryker vikten av att informationen kring växternaoch deras behandling ökas. Remissinstanserna tUlstyrker utredningens förslagtill organisation av kontrollen. Flera remissinstanser tar upp frågan om hurplantskolenämndens rådgivande funktion skall organiseras i framtiden.Statskontoret föreslår en närmare utredning av vid styrelsen befintliga organsmöjligheter att överta funktionen. Plantskolenämixden föreslår att ensamarbetsnämnd inrättas med representanter för oUka konsumentorganisationer,plantskolenäringen och försöksverksamheten på trädgårdsområdet. anser att företrädare för importhandeln bör vara med.Trädgårdsnäringens riksförbund föreslår att ett branschråd inrättas i anslutningtUl lantbruksstyrelsens trädgårdsnämnd. Flertalet remissinstanser bl. a. statskontoret ochlantbruksstyrelsen har inga erinringar mot utredningens beräkning av personaloch kostnader för verksamheten. Remissinstanserna tillstyrker eller lämnar utanerinran förslaget att finansieringen av verksamheten i huvudsak skall ske genomavgifter. I fråga om storleken på statsbidraget för information kring verksamhetenråder dock delade meningar. RRV menar att informationen är en så integrerad delav kontrollen att kostnaderna härför torde vara svåra att urskilja. Verketanser därför att hela verksamheten bör av-giftsfinansieras. Styrelsen förjordbrukets högskolor och SVA, statens plantskolenämnd och anser att statsbidraget bör höjas väsentligt. Som motiv härföranförs att samhällsinformation till konsumenterna normalt finansieras medstatsmedel. föreslår att bidraget skall utgöra20 % av den beräknade totala årliga kostnaden för kontrollen. Vad gäller utformningen av taxan för kontrollen ärKF tveksamt till utredningens förslag att avgiften för importerade växter börutgå efter vikt. I kvalitetsbevarande syfte används fuktbevarande substans iförpackningarna. Om avgiften utgår efter vikt kan befaras att denna substansnedbringas tUl ett minimum, vilket får negativ effekt på kvaliteten. KF anserdärför att för importerade växter avgiften bör baseras på stycketal eller påimportvärdet. 1976/77: 77 15 plantskoleväxtér omsätter f.n.uppskattningsvis 225 milj. kr. Den har ökat kraftigt det senastedecenniet. Värdet av importen beräknas nu uppgå till 75 milj. kr. Det är åttagånger mer än . I , finns f. n. ca 175producerande plantskolor av nämnvärd betydelse. Värdet av deras produktion ärockså ca 75 milj. kr. Av plantskolearealen utgjorde blomsterbuskar,barrväxter samt för vardera rosor och fruktträd. Plantskoleföretagen svarade för avimporten, medan återstoden fördelades mellan affärskedjor , kommuner ochövriga importörer . Försäljningens fördelning på olika köpar-gmpper varsamma år tUl villaägare m. fl., tUl andra plantskolor ochåterförsäljare, tiU kommuner och till anläggningsföretag. infördes en frivilligkontroll av plantskoleväxter. Denna avsåg sundhet, sortäkthet och kvalitet. Är1966 ändrades kontrollen och omfattar nu dels obligatorisk kontroll avsundheten hos fmktträd, vinbär och hallon, dels frivillig kontroll av sortäkthetoch kvalitet för dessa växtslag samt av sundhet, sortäkthet och kvalitet förkrusbär, björnbär, nötbuskar, jordgubbar och vedartade prydnadsväxter. De tillden frivUliga kontrollen anslutna plantskolorna och återförsäljarna har rättatt på kontrollerat material sätta det s. k. plantskolemärket. Enligt lagen (1975: 74) med bemyndigande attmeddela föreskrifter för trädgårdsnäringen får regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer meddela föreskrifter som är påkallade för att möjliggörakontroll av trädgårdsprodukters sundhet. Syftet med sundhetskontrollen är att åstadkomma ettutplanterings-material som är fritt från skadedjur och sjukdomar. Iplantskolorna och vid andra försäljningsställen kontrolleras undervegetationsperioden att de berörda växtslagen inte är angripna av vissasjukdomar. Förekommer svårartade skadegörare som inte kan bekämpas, t. ex.virus och bakteriesjukdomar, åläggs plantskolorna att oskadliggöra de angripnaväxtema. Importerat salufärdigt material stickprovsinspekteras vidin-förseltUlfället samt vid deltagande i frivillig kontroll också vid återförsäljningsstället. Sortäkthetskontrollen skall förhindra att de tUlkontrollen anslutna plantskolorna uppförökar dels olämpliga sorter, delsplantmaterial imder felaktig sortbeteckning. Kontrollen äger rum medsundhets-och kvalitetskontrollen. Kvalitetskontrollen syftar till att tillförsäkraköparna av plantskoleväxter ett fullgott planteringsmaterial, dvs. att tillseatt de till kontrollen anslutna plantskoloma och återförsäljarna saluför endastväxter av tUl-fredsställande uppdragnuig och sortering. De fordringar som skallupp- 1976/77:77 16 a. rotsystem, underlag vid ympning eller okulering, stam-höjd ochålder. Kontrollen handhas av statens plantskolenämnd somäven bedriver upplysningsverksamhet. Nämnden, som står under lantbmksstyrelsensöverinseende, har två anställda och extra personal. Nämnden har sinalokaler i . Verksamheten finansieras till övervägande del med avgifter. Ar1971 tillkallades sakkunniga för att utreda frågor rörande kontrollanstalternapå jordbrukets område. Maj:t överlämnade två skrivelser medförslag till utvidgning av den obligatoriska kontrollen av plantskoleväxter. Desakkunniga har i betänkandet (Ds Jo 1976: 4) Kontrollen av plantskoleväxterlagt fram förslag om förbättrad kontroll av plantskoleväxter. Förslaget berörinte skogsplantor. Enligt utredningen förhindrar sundhetskontrollen spridningav skadegörare och medverkar därmed till bättre ekonomiskt resultat för iförsta hand yrkesodlarna. Vidare minskar användningen av kemiska bekämpningsmedeleftersom växter som inte är friska inte kommer ut på allmänna marknaden.Undantagna från kontroll är emellertid vissa växter som angrips av sammaskadegörare som de som kontrolleras. Skadegörare kan därför lätt överföras tUlde sundhetskontrollerade växterna vid samplantering i trädgårdar och odlingar.Vidare omfattas vissa från ekonomisk synpunkt betydelsefulla växtslag, främstjordgubbar, inte av den obligatoriska kontrollen. Utredningen föreslår motdenna bakgrund att sundhetskontrollen i princip skall omfatta alla vedartadeplantskoleväxter samt jordgubbar. Samtliga remissinstanser tillstyrkerförslaget. Enligt min mening framstår sundhetskontrollen som mycket välmotiveradfrån både enskild och samhällelig synpunkt. Jag tillstyrker därför utredningensförslag. Föreskrifter om kontrollens omfattning och utformning bör somutredningen har föreslagit utfärdas av lantbruksstyrelsen. Det ankommer påregeringen att besluta i denna fråga. Inför sina överväganden rörande sortäkthets- ochkvalitetskontrollen konstaterar utredningen att mer än två tredjedelar avkonsumtionen av plantskoleväxter faller på köpare som vanligen har bristandekiinskaper om växterna och för vilka kan förflyta mellan olikainköpstiU-fällen. Utredningen anser att det främst är denna grupps intressensorn behöver tas till vara i detta sammanhang. Utredningen framhåller vidareatt distributionen har förändrats väsentligt sedan plantskolekontrollentillkom. Importen har mångdubblats och försäljning äger i ökad utsträckningrum i handelsträdgårdar, s. k. gardencenters med självbetjäning och i varuhus.Förutsättningarna för kvalitetskontrollen har därför ändrats. Utredningen anservidare att sortäktheten inte kontrolleras på ett tillfredsställande sätt.Utredningen tar även upp växternas behandling i distributionsledet och anföratt distributionen i vissa fall sker under förhållanden, som om de inte ledertUl att plantorna dör, väsentligt Prop.1976/77: 77 17 nedsätter livskraften och kvaliteten. Mot bakgrund avnämnda förhållanden samt med hänsyn till frivilligheten i kontrollen och debristande resurser som föreligger konstaterar utredningen att målet för plantskolekontrollen,nämligen att tillförsäkra köparna av plantskoleväxter ett fullgottplanteringsmaterial, f. n. inte uppfylls. Utredningen anser att målet förkontrollen av plantskoleväxter bör vara att konsumenterna skall erbjudas ettsortäkta och kvalitetsmässigt gott material. För att uppnå detta behöverkontrollen effektiviseras och ökade resurser tillföras. Utredningen som även prövatett annat alternativ, föreslår att obligatorisk kontroll införs av sortäkthetoch kvalitet hos vedartade plantskoleväxter samt hos jordgubbar. a. att uppgiftsskyldighet i fråga om sort och kvaUtet skallföreligga i samthga handelsled. Kontrollen skall i första hand ske vidinförseltillfället och i plantskolorna men även i detaljistledet. I denutsträckning det är möjligt föreslås även att växternas behandUng idistributionsledet innefattas i kontrollen. Som exempel på den enkelhet somenligt utredningen bör eftersträvas nämns att två kvaUtetsklasser bör finnas,nämUgen och . För klass Sekunda föreslås inga minimikrav. Samtliga remissinstanser utomSveriges grossistförbund tillstyrker utredningens förslag att göra sortäkthets-och kvalitetskontrollen av vedartade plantskoleväxter och jordgubbarobligatorisk. Flera remissinstanser kritiserar i vissa avseenden förslagettill utformning av kontrollen. a. lantbruksstyrelsen, plantskolenämnden,styrelsen för jordbrukets högskolor och SVA samt anser att vissa minimikrav måste ställas på växternas kvalitet. För egen del anser jag i likhet medutredningen och remissinstanserna att konsumenterna av plantskoleväxter börerbjudas ett sortäkta och kvalitetsmässigt gott material. För att nå dit behövsenligt min mening en obligatorisk kontroll av att växterna har dessaegenskaper. Jag tillstyrker därför utredningens och flertalet remissinstansersförslag att en obligatorisk kontroll införs av sortäkthet och kvalitet hosvedartade plantskoleväxter samt jordgubbar. Förutsättningar skapas härigenomför ett mycket gott konsumentskydd på området. Kontrollen blir även ett stödför producenter och försäljare av dessa växter genom att specialister kontrolleraroch ger råd för produktionen och distributionen. Den utvidgning av kontrollen avplantskoleväxter som jag har förordat innebär att lagen (1975: 74) medbemyndigande att meddela vissa föreskrifter för trädgårdsnäringen behöverutvidgas till att omfatta föreskrifter som är påkallade för att främja ellermöjliggöra kontroll av trädgårdsprodukters sundhet, sortäkthet eller kvalitet.Avgift bör få föreskrivas för sådan kontroll. I lagen bör även införasbestämmelser rörande tillsyn och kontroll. Regeringen bör få överlåta åtförvaltningsmyndighet att meddela föreskrifter om kontrollen. För riksdagenskännedom vill jag emellertid meddela att jag anser att utredningens för- 1976/77: 77 18 slagtiU hur kontrollen bör utformas och byggas ut i huvudsak kan godtas. Medhänsyn tiU konsumenternas intresseii ansluter jag mig dock till den av någraremissinstanser framförda åsikten att vissa minimikrav bör ställas på växternaskvalitet. Utredningen framhåller att kontrollen avplantskoleväxter är närbesläktad och redan nu i viss utsträckning.samordnadmed den verksamhet som bedrivs av växtinspektionsenheten vidlantbruksstyrelsen. Utredningen föreslår att kontrollen helt skall skötas av lantbruksstyrelsen.Liksom remissinstanserna tillstyrker jag detta förslag. Jag tillstyrker vidareutredningens förslag att nya bestämmelser, bör träda i kraft ochomorganisationen genomföras . Det innebär att statensplantskolenämnd bör upphöra . Det ankommer på regeringen attbesluta även i dessa frågor: Enligt utredningen bör principiella eller andrastörre frågor rörande sortäkthets- och kvalitetskontrollen behandlas ilantbruksstyrelsens trädgårdsnämnd. Frågor rörande sundhetskontrollen föreslåsbli behandlade i styrelsens rådgivande grupp för växtskyddsfrågor. Vissa remissinstansertar upp denna fråga. föreslår att en samarbetsnämndinrättas med representanter för olika intressenter. föreslår att ett branschråd inrättas i anslutning tilllantbruksstyrelsens trädgårdsnämnd. För egen del anser jag det inte nödvändigtmed ett särskilt samrådsorgan för dessa frågor vid lantbmksstyrelsen. Som ocksåutredningen har framhåUit står det alltid styrelsen fritt att tillsättaarbetsgrupper med företrädare för olika intressen när speciella frågoruppkommer, exempelvis i samband med införandet av kontrollen. Utredningen beräknar att medel för sju tjänsterbehövs för verksamheten. Sammanlagda kostnader inkl. omkostnader uppskattastill . vid lönenivå vilket är avförsäljningsvärdet. Utredningen anser att kontrollen skall finansieras medavgifter. Det bidrag på . som f. n. utgår av statsmedel för upplysningtill konsumenterna om kontrollen föreslås även fortsättningsvis böra lämnas.Flertalet remissinstanser, bl. a. statskontoret och lantbruksstyrelsen, haringa erinringar mot utredningens, beräkningar av personal och kostnader. RemissinstansernatUlstyrker eller lämnar utan erinran förslaget till finansiering.Trädgårdsnäringens riksförbund föreslår att bidraget skall utgöra av denberäknade totala årliga kostnaden för kontrollen. För /78beräknar jag medelsbehovet för kontrollen tiU sammanlagt , vilketbelopp bör ställas till lantbruksstyrelsens förfogande genom överskridande avtionde huvudtitelns förslagsanslag Lantbmksstyrelsen. Det ankommer pålantbruksstyrelsen att i mån av behov begära medel för information om kontrollen. Enligtmin mening bör kontrollen helt finansieras med avgifter. Prop.1976/77: 77 19 börankomma på lantbruksstyrelsen att efter samråd med fastställataxa för verksamheten. Med hänvisning till vad jag nu har anförthemställer jag att regeringen föreslår alt delsantaga inom upprättat förslag till lag om ändring i lagen (1975: 74) med bemyndigande att meddela vissa föreskrifter förträdgårdsnäringen, dels godkänna de riktlinjer i fråga om kontrollen avplantskoleväxter som jag har förordat i det föregående. Regeringen ansluter sig till föredragandensöverväganden och beslutar att genom proposition föreslå att antagade förslag som föredraganden har lagt fram.