prop · G00396 · 1976-12-31 00:00:00 — Flertalet remissinstanser förklarar att de hälsarbetänkandet med tillfredsställelse och att de i allt väsentligt kan tillstyrkautredningens förslag. I flera yttranden beklagas dock att utredningen på grundav de i direktiven givna begränsningarna inte har kunnat ta ställning till 1976/77: 96 13 besvärsavdelningensomvandling till en från patentverket fristående domstol, vilket enligt dennamening bör vara målsättningen. Den hittillsrådande osäkerheten humvidabesvärsavdelningen i egentlig mening är att betrakta som domstol anseråtskilliga remissinstanser bli undanröjd om förslaget genomförs. har utformat lagförslaget med ledning av reglerna iförvaltningsprocesslagen finner dessa instanser också förtjänstfullt. Några av utredningens förslag, särskilt rörandeverkschefens ställning, begränsningen av en sökandes möjlighet att jämkapatentkraven vid fullföljd till regeringsrätten samt inrättandet av mervaraktiga förordnanden som föredragande har mött stark kritik vid remissbehandlingen. I flera remissyttranden framhålls att ytterligareutredning krävs för att bättre och mer konsekvent belysa förslaget till förbudatt jämka patentkraven vid fullföljd till regeringsrätten. Flertalet remissinstanser tillstyrker i alltväsentligt utredningens förslag, varigenom besvärsavdelningen ges en starkareförvaltningsrättslig ställning och får karaktären av förvaltningsdomstol. Attbesvärsavdelningens uppgifter och funktion i allt väsentligt innefattarrättskipning av det slag, som traditionellt utövas av domstolar, torde enligtregeringsrättens ledamöter inte kunna sättas ifråga. Dessa anser därför attäven om handläggningen inom besvärsavdelningen innefattar ett visst mått avteknisk service som normalt inte förekommer vid domstolar, detta inte utgörnågot hinder för att betrakta avdelningen som domstol. Den förstärkning avbesvärsavdelningens rättskipande funktion som utredningen föreslår motiverarenligt regeringsrättens ledamöter att avdelningen nu ges ställning avförvaltningsdomstol. Regeringsrättens ledamöter tillstyrker förslaget medförbehåll för verkschefens ställning. Svenska föreningen förindustriellt rättsskydd, Svenska industriens patentingenjörers förening () framhåller i sina remissyttranden att målsättningenpå sikt måste vara att besvärsavdelningen omvandlas till en fristående domstolutan organisatoriskt eller administrativt samband med PRV. Enligt utredningen markeras besvärsavdelningensställning som förvaltningsdomstol bl. a. genom införandet av krav påavläggande av domared för ledamöter och föredragande. Regeringsrättensledamöter menar att enbart introduktionen av en föreskrift om domared inte kananses konstitutivt för en domstol och hänvisar bl. a. till att detta krav ävenfinns uppställt för ledamöter av vissa organ, som inte kan betraktas somdomstolar i vanlig mening, t. ex. övervakningsnämnder, kriminalvårdsnämnden ocholjekrisnämnden. För att åstadkomma en 1976/77: 96 14 bättremarkering av besvärsavdelningens karaktär av förvaltningsdomstol föreslårregeringsrättens ledamöter att antingen den nuvarande be-tecknmgen ändras elleratt det i ett tillägg till 1 § uttryckligen anges att avdelningen är enförvaltningsdomstol. , statskontoret, försvaretscivilförvaltning och anser att besvärsavdelningenskaraktär av förvaltningsdomstol har blivit klart markerad genom lagförslagetoch att detta främst skett genom införande av krav på avläggande av domared,introduktion av principen om offentlighet vid muntlig förhandling ochmöjligheten att hålla vittnesförhör. Kammarrätten i anför stor tveksamhet tillutredningens förslag och anser att betydligt mer långtgående förändringar än införandetav krav på domared erfordras om man vill ge besvärsavdelningen status avförvaltningsdomstol. Kammarrätten betonar att man om man vill uppnå detta måstege besvärsavdelningen en mer fristående ställning i förhållande tillpatentavdelningen, vars beslut den efter besvär har att pröva. Kammarrättenanser att direktiven möjUgen har förhindrat utredningen från att föreslå mervittgående omläggningar, vilka enligt kammarrättens mening erfordras för attomvandla besvärsavdelningen till förvaltningsdomstol. Kammarrätten påpekar attvissa förhållanden i lagförslaget, t. ex. verkschefens nuvarande och framtidauppgifter såväl som inlåningen av tekniker från patentavdelningen, förtarkänslan av att besvärsavdelningen är en från underinstansen skild förvaltningsdomstol.Kammarrätten finner förfarandet inom besvärsavdelningen i så många hänseendenväsenskilt från den handläggning som sker vid överprövning av ärenden i enförvaltningsdomstol att den därför ifrågasätter om inte PRV med patent- ochbesvärsavdelningarna bäst tjänar sin unika uppgift som tekniskservicemyndighet genom att ha en handläggning som inte alltför strikt knytstill domstolsförfarandets regler. Så länge den nuvarande administrativa ordningenoch organisationen består bör besvärsavdelningen behålla sin nuvarandeställning, framhåller kammarrätten. Den industriella äganderätten utgör enligt PRV ettså viktigt område av rättslivet att förfarandet i samband med besvär bör varaomgärdat av samma rättsgarantier som de som normalt tillkommer förvaltningsdomstolar.PRV finner utredningens samordnade lagförslag vara ett angeläget mtresse förrättssäkerheten. PRV tror att besvärsavdelningens omvandling tillförvaltningsdomstol bl. a. genom införande av rätten att hålla vittnesförhör,kan komma att ställa ökade krav från allmänheten på processledning ochförhörsteknik. Man måste därför enligt PRV vara vaksam på att handläggningeninte blir mer omständlig än vad som erfordras för att fullfölja syftet medpatenterings-processen. Besvärsavdelningensledamöter anser att utredningens förslag, med 1976/77: 96 15 tankepå de i direktiven angivna begränsningarna, är väl avvägt och innebär ett stegi riktning mot en både bättre förvaltningsprocessuell rättssäkerhet och bättreeffektivitet och resursutnyttjande. Svenska industriens patetitingenförers föreninganser att enbart möjligheten för besvärsavdelningen att hålla vittnesförhör isamband med muntlig förhandling är tillräckligt skäl för avdelningensomvandling till förvaltningsdomstol. () delarutredningsmannens uppfattning att omvandlingen bör ske utan några genomgripandeförändringar. Besvärsavdelningens krafter bör enligt föreningen tills vidarekoncentreras på att nedbringa balansen av patentärenden under iakttagande avbetryggande rättssäkerhet. () ochTjänstemännens centralorganisation (TCO) finner förslaget attbesvärsavdelningen såsom förvaltningsdomstol även i fortsättningen skalltillhöra PRV väl ägnat att uppfylla de krav på kommunikation mellan patent- ochbesvärs-avdelningarna som patentärendena p. g. a. sin tekniska karaktär kanställa på handläggningen. Detta erfarenhetsutbyte får enligt SUF inte underskattas. PRV stöder utredningens förslag och anser att detär ytterst betydelsefullt att verkschefen ges tillfälle att delta i beslut avprincipiell betydelse och att han kan medverka till enhetlighet i praxis avdelningarnaemellan. Regeringsrättens ledamöter, ,besvärsavdelningens ledamöter. ,och ifrågasätter lämpligheten av att verkschefenfortsättningsvis deltar i den dömande verksamheten på besvärsavdelningen.Flera remissinstanser betonar härvidlag särskilt risken att verkschefen såsomdomare på besvärsavdelningen kan konfronteras med invändningar om bristandelaglighet i bestämmelser som han själv i egenskap av verkschef och med stöd av41 § patentkungörelsen varit med att fastställa. Mot bakgrund av utredningens förslag om domarjävanser regeringsrättens ledamöter att verkschefen inte längre bör ingå somledamot av besvärsavdelningen, eftersom denne på grund av sin ställning kan tänkaskomma att utöva inflytande på handläggningen i andra instans vad gäller frågorav principiell och allmän natur. Regeringsrättens ledamöter föreslår, bl. a.med hänvisning till de betänkligheter mot att verkschefen ingår ibesvärsavdelningen som förvaltningsdomstolskommittén och besvärssakkimnigauttalade i remissyttranden vid tillkomsten av lag ombesvärsavdelningen, att en särskild befattning som 1976/77: 96 16 ordförandeinrättas på avdelningen. Denne bör enligt regeringsrättens ledamöter varalagfaren. att man i den föreslagna lagen utesluter bestämmelser om verkschefensledamotskap av besvärsavdelningen men anser det lämpligt att en av avdelningensledamöter anförtros en administrativ chefsfunktion inom besvärsinstansen.Sveriges advokatsamfund anser att frågan om verkschefens ställning borde habelysts mer ingående. SUF finner utredningens förslag tillfredsställandeoch menar att härmed torde SUF:s tidigare förslag om möjlighet till enbreddning av rekryteringsbasen för chefsskapet vid patentverket till andrakategorier än jurister vara uppfyllt. 5.4Förfarandet för tillsättande av ledamöter på besvärsavdelningen Besvärsavdelningens ledamöter beklagar attutredningen inte har berört formerna för avdelningens administration eftersomdessa också har betydelse för dess ställning och integritet. F. n. behandlasadministrativa ärenden, t. ex. personalfrågor, allteftersom de uppstår vidöverläggningar med verkschefen. Vid dessa överläggningar fattas enligt besvärsavdelningensledamöter inga formella beslut. Formella beslut fattas i allmänhet avverkschefen vid det för hela verket gemensamma administrativaveckosammanträdet i närvaro av alla verkets enhetschefer och tvåpersonalrepresentanter. Enligt besvärsavdelningens ledamöter har det inträffatatt beslut fattats i strid mot en övervägande opinion mom besvärsavdelningen.Denna ordning finner de oacceptabel och anser att ett förvaltningsorgan medegen beslutanderätt i kollegiala former bör inrättas inom besvärsavdelningenför avgörande av viktigare administrativa ärenden som faller inom avdelningensprogram. Detta organ kan enligt ledamöterna eventuellt bestå av besvärsavdelningensplenum med företrädare för avdelningens kansli. Enligt besvärsavdelningens ledamöter framgår avbetänkandet ej klart hur besvärsavdelningens ledamöter skall tillsättas. I 2 §av den föreslagna lagen sägs att patenträttsråd utnämnes av regeringen och i 3§ föreskrivs att regeringen skall förordna ordförande och vice ordförande påavdelning. anmäler verkschefen vid ledighet på enpatenträttsrådstjänst detta till regeringen tillika med förslag till nyinnehavare av tjänsten. I praxis har därvid tillgått så att verkschefen iöverläggning med besvärsavdelningens ledamöter hört deras åsikt om tänkbarakandidater utan att vara bunden av de önskemål som därvid kan ha framkommit.Något ansökningsförfarande har emellertid icke tillämpats. Enligtbesvärsavdelningens ledamöter bör tjänst som patenträttsråd tillsättas efteransökningsförfarande, varvid besvärsavdelningens plenum bör avge förord. Prop.1976/77: 96 17 Även PRV och TCO anser att det vorelämpligt med ett ansökningsförfarande för tillsättning av tjänst sompatenträttsråd. PRV framhåller vikten av att även patentavdelningen och iförekommande fall även annan enhet höres i samband med tjänstetillsättning. Detär därför viktigt anser PRV att förord avges av besvärsavdelningens ledamöteroch vederbörande enhet gemensamt. TCO anser det önskvärt och naturligt att etlsamråd sker mellan besvärsavdelningen och övriga enhetschefer innan verkschefenlämnar sitt förord. Den hittillsrådande möjligheten forpart att få till stånd muntiig förhandling modifieras genom utredningensförslag så atl besvärsavdelningen får möjlighet att i vissa uppenbara fallavslå sådan begäran. Utredningen föreslår att muntlig förhandling, med vissa ilagförslaget angivna undantag, i princip skall vara offentlig. Härigenom skulleförfarandet vid muntlig förhandling komma att stå i överensstämmelse med vadsom allmänt gäller för förvaltningsdomstolar. Flertalet remissinstansertillstyrker förslaget om möjlighet att avslå begäran om muntlig förhandling menflera uttalar att de hoppas att avdelningen fortsättningsvis endast iundantagsfall kommer att avvisa sådan begäran. ifrågasätter om intebestämmelsen borde utformas i full överensstämmelse med 9 §förvaltningsprocesslagen. Försvarets civilförvaltning anser att part på grundav patentmålens tekniska natur kan ha stora svårigheter att i alla avseendenskriftligt framlägga sin sak. Detta medför enligt civilförvaltningen attbesvärsavdelningen inte alltid erhåller erforderligt faktaunderlag för attavgöra om muntlig förhandling är utan betydelse för målet. Civilförvaltningenföreslår därför att den föreslagna lagen ges sådant innehåll att mål inte fåravgöras utan muntlig förhandling om part begär detta såvida intebesvärsavdelningen finner besvären uppenbart ogrundade. PRV anser att den av utredningenföreslagna modifierade regeln om parts rätt till muntlig förhandling kan godtasutan att önskemålet om öppenhet och tillmötesgående åsidosätts eftersom regelninnebär att en begäran om sådan förhandling endast i undantagsfall kan avvisas.PRV betonar vikten av att denna rätt även fortsättningsvis tillkommer såvälsökanden som behörig invändare. Besvärsavdelningens ledamöter troratt den av utredningen föreslagna ordningen sannolikt kommer att leda till flermuntliga förhandlingar samt betonar att dessa förhandlingar endast iundantagsfall tillför något av värde som inte kommit fram vid skriftlig förhandling.De anser vidare atl en lämpligt avfattad hänvisning till 9 §förvaltningsprocesslagen är bättre än de specialregler som utredningenföreslagit. 2 1976/77. 1976/77: 96 18 Svenska industriens patentingenjörers förening och57 avstyrker utredningens förslag och önskar att rätten till muntligförhandling förblir ovillkorlig samt att besvärsavdelningen medverkar till ettökat utnyttjande av denna förhandlingsform. De anser att viktiga tekniskafakta ofta blir enklare och klarare belysta vid muntliga förhandlingar ochmenar att ett bättre utnyttjande av detta förfarande kanske skulle kunnaförkorta den totala behandlingstiden i besvärsavdelningen. SPOF hoppas att det i lagförslagets rekvisit"uppenbart" finns tillräckliga garantier mot att besvärsavdelningeninte kan utnyttja bestämmelsen på ett ur rättssäkerhetssynpunkt stötande sätt.Sveriges advokatsamfund tillstyrker med viss tvekan de av utredningenföreslagna inskränkningarna i rätten till muntlig förhandling men säger sigräkna med att parts begäran om sådan förhandling i allmänhet kommer attbifallas. Samtliga nu nämnda remissinstanser tillstyrkerutredningens förslag om att muntlig förhandling i princip skall vara offentlig. 5.6Vissa frågor i samband med fullföljd av talan till regeringsrätten 5.6.1 Rättenatt fullfölja talan Samtliga remissinstanser som berört denna fråga,dvs. , , besvärsavdelningens ledamöter, industrienspatentingenjörers förening och delar i princip den av utredningen företräddameningen att rätten att fullfölja talan till regeringsrätten bör bibehållas. Hjern anser dock att den av PRVtidigare väckta tanken att helt avskära rätten till fullföljd hos regeringsrättenpå nytt bör bli föremål för övervägande. Den nuvarande ordningen finner haninte försvarlig. Om det skulle visa sig att fullföljdsrätten inte kan begränsasbör enligt Hjern andra utvägar prövas t. ex. en förstärkning av regeringsrättenmed kvalificerad teknisk sakkunnig eller genom ett utnyttjande av möjlighetenenligt 16 § lagen om allmänna förvaltningsdomstolar att förordna sakkunnig.Alternativt förordar Hjern att fullföljd av patentmål görs beroende avprövningstillstånd. 5.6.2 Fråganom införande av prövningstillstånd , kammarrätten i , Svenskaindustriens patentingenjörers förening, SPOF, SI och advokatsamfunddelar utredningens uppfattning att tillståndsprövning vid fullföljande avtalan till regeringsrätten inte bör förekomma. och att det i det enskilda fallet p. g. a. målets tekniska natur måste varasvårt att avgöra prejudikat värdet. Regeringsrättensledamöter anser det angeläget att mål som fullföljs Prop.1976/77: 96 19 från besvärsavdelning omfattas av de principer som 1971års allmänna förvaltningsrättsreform byggei: på. I likhet medbesvärsavdelningens ledamöter delar regeringsrättens ledamöter inteutredningens uppfattning att den i 36 § första stycket punkten 1.förvaltningsprocesslagen angivna förutsättningen för prövningstillstånd skullevara svår att till-lämpa vad beträffar patentmål. Att hänvisa till dessa målsspeciella karaktär utgör enligt de senare inte skäl för att de skall prövasunder andra förutsättningar än dem som annars gäller vid fullföljd av talan.Regeringsrättens ledamöter anser att det inte finns skäl för att undantabesvärsavdelningens mål från kravet på prövningstillstånd och inbegriper häritill skillnad från utredningen även vammärkes- och mönstermål. Omprövningstillstånd införs blir följden härav också att nya patentkrav inte fårframläggas av regeringsrätten. Kammarrätten anser att frågan omprövningstillstånd endast aktualiseras om besvärsavdelningen formellt ochreellt blir förvaltningsdomstol och att det om reglerna om prejudikatsdispensinte är lämpliga på patentmål, särskilt får prövas om en spärregel av typenändringsdispens bör gälla. PRV ifrågasätter om interegeringsrätten, med hänvisning till det totala antalet mål som avgörs vidpatentavdelningen, utgör endast en form av prejudikatinstans.Svenska industriens patentingenjörers förening och SI framhåller attinvändarens ställning bör stärkas, eftersom denne som inte är berättigad attföra talan mot besvärsavdelningens beslut, nu inte kan strida på Uka villkor.Denna ändring anser dessa remissinstanser vara väsentligare än utredningensförslag om jämkning av patentkrav. 5.6.3 Begränsning av möfligheten att jämka patentkraven iregeringsrätten Svenska industriens patentingenjörers förening och SI tillstyrkerutredningens förslag om införande av förbud mot jämkning av patentkraven iregeringsrätten. Besvärsavdelningens ledamöter anser att den hittillsvarandeordningen lett till missbruk i betydande omfattning och att jämkningsrätten utnyttjassom ett medel att hålla tvivelaktiga eller svaga patentansökningar svävandeflera år efter avdelningens avgörande. I yttrandet framhålls att det är svårtatt bedöma om någon arbetsbesparing uppnås genom förslaget då minskningen avantalet remisser från regeringsrätten i stället kan resultera i att sökanden ibesvärsavdelningen presenterar olika alternativa patentkrav, vilket i sin turmedför en ökad arbetsbelastning för avdelningen. Besvärsavdelningen tar i dettasammanhang upp frågan om man inte bör överväga att avveckla den s. k. kompaktahandläggningen och i stället förstärka och höja kvaliteten på handläggningeninom patentavdelningen. Delta borde enligt ledamöter- 1976/77: 96 20 nasmening medföra att tillströmningen av besvär till avdelningen skulle komma atlminska. Sökanden har enligt Svenska industriens patent-ingenjörers förening ochSI vid åtskilliga tillfällen på patent- och besvärsavdelningarna haftmöjligheter att lägga grunden för det rättsskydd som hans uppfinning kan varaberättigad till och härigenom bör hans krav på rättssäkerhet vara uppfyllt.Tredje man skall inte i kanske behöva sväva i okunnighetom vilka palentkrav som regeringsrätten kan komma att godkänna. Regeringsrättens ledamöter framhåller medhänvisning till sin i pröv-uingstillståndsfrågan uttalade uppfattning, attkonsekvensen om prövningstillstånd införs blir att nya patentkrav inte fårframläggas i regeringsrätten eftersom denna som prejudikatinstans inte börställas inför nya krav som inte bedömts av tidigare instans. Om däremot patentmålenäven i fortsättningen skall prövas av regeringsrätten utan prövningstillståndtillstyrker de utredningens förslag om förbud mot jämkning av patenkraven vidfullföljd. är skiljaktig och anseratt utredningens förslag om införande av förbud mot jämkning av patentkraven iregeringsrätten är ägnat att väcka betänkligheter då det enligt hans mening äroegentiigt och inkonsekvent att inte ha enhetliga regler för patenttalan somgäller i alla instanser. Kammarrätten i delar principielltutredningens uppfattning att den högsta förvaltningsdomstolen inte skall prövafråga som inte blivit bedömd i det överklagade beslutet. Kammarrätten ifrågasätteri likhet med experten dock om inte åtgärden att slopa möjligheten tilljämkning av patentkraven i regeringsrätten kan få till följd en merbelastningpå underinstansen, som inte motsvaras av den av utredningen tänktaarbetslättnaden genom att antalet remissvar från regeringsrätten bortfaller.Statskontoret anser att utredningen rörande möjligheten att jämka patentkraveninte givit statskontoret hållpunkter för en säker bedömning av förslaget. RRVanser att konsekvenserna av förslaget inte har belysts tillräckligt urarbetsbördesynpunkt och förutsätter därför att en noggrann uppföljning avarbetsbelastningen vid besvärsavdelningen genomförs. PRV, försvarets civilförvaltning, SPOF, SUF,, /SR (PI) och TCO är negativa till utredningensförslag i denna fråga och hänvisar härvid i huvudsak till vad experten i sitt särskilda yttrande. PRV menar att de skäl som utredningenredovisat för förslaget om jämkning av patentkraven huvudsakligen är avprincipiell och teoretisk innebörd och tvivlar på att det föreslagna systemetskulle innebära några praktiska fördelar. PRV anser att man medjämkningsförbudet i bästa fall endast vinner en viss kvantitetsmässigt osäkerreduktion av antalet besvär till regeringsrätten. Dessutom torde de i expertenBorggårds yttrande uttalade farhågorna 1976/77: 96 21 omatt reformen kan äventyra processekonomin i första instans ha fog för sig. Även från teoretisk synpunkt kan enligt PRVinvändningar riktas. Frågan hur skyddsanspråket hade bort formuleras blir,framhåller PRV, först klarlagd vid ett faktiskt inlrångsfall och verket påpekaratt skyddet kan omformuleras av domstol under patentets livstid. Inom den tyskarätten kan detta ske inom ramen för den s. k. "allgemeinerErfindungsgedanke" medan man enligt PRV i den nordiska lagstiftningen ärbetydligt mer restriktiv. Kraven kan i samband med ogiltighets- ochintrångsprocess i varje fall jämkas genom exempelvis sammanslagning av flerapalentkrav. 1 den europeiska palentkonventionen intar man en mellanställning.Att avskaffa möjhgheten till jämkning så länge ett administrativt förfarandeslår öppet finner PRV egendomligt. Utredningens argument för jämkningsförbudet dvs.att remiss från regeringsrätten till besvärsavdelningen inte skulle kunna skeregelmässigt sedan besvärsavdelningen blivit förvaltningsdomstol uppfattar PRV i Ukhet med utredningen inte som absolut. PRV förutsätter attbesvärsavdelningens ställning som förvaltningsdomstol inte hindrar ettremissförfarande i rimlig omfattning. Termen "jämkning" finner SPOF missvisandeeftersom det när en patentansökan kommit till regeringsrätten knappast'blirfråga om annat än en "inskränkning i patentkraven". SPOF anser detangeläget att skyddsomfånget successivt kan avgränsas mot vad som blir känt. Föreningenhänvisar här till stadgandet i RB 13: 3 sista stycket om ändring av talan ochanför att utredningens förslag strider mot denna paragraf. Även om manaccepterar att en utvidgning av kraven inte får ske i regeringsrätten finns detenligt SPOF ingen grund för att förbjuda en inskränkning. Föreningen vänder sig därför med skärpa motförslaget att begränsa möjligheten att jämka patentkraven i regeringsrätten.SPOF anser att det för såväl sökanden som tredje man är angeläget att skyddsomfångetkan avgränsas mot vad som blir känt och beklagar att det i vårt svenskapatentsystem inte finns någon klart anvisad mekanism för att avgränsaskyddsomfånget hos ett patent med hänsyn till teknik som sökanden får kännedomom först efter det att patentet beviljats. SPOF anser det också obefogat att åberopaminskningen av arbetsbördan som stöd för den föreslagna begränsningen avmöjligheten att jämka patentkraven eftersom antalet patentansökningar under desenaste åren har minskat och ytterligare kan förväntas minska efterikraftträdandet av EPC. Om remisserna från regeringsrätten till besvärsavdelningenupphör bör regeringsrätten i stället anlita teknisk expertis, framhållerföreningen.