prop · G003123 · 1976-12-31 00:00:00 — Några kan ulan yttre Iryck bestämma sig för all sparalill ett besläml mål medan andra behöver konlraktera sill sparande antingen delsker i förskott eller i efterhand. anför vidare alt del förmånga är nödvändigt att spara i förskott med speciellt avtal för att nåfördelar som hög avkastning eller lånelöfte, om sparandel skall bli av ochfullföljas. För andra utgör äganderältsförbehållel vid avbelalningsköp enväsenllig förutsättning för atl åtagandet skall fullföljas, Enligl sparbanksföreningensuppfattning är det olyckligt att kommittén inte tagit hänsyn till sådana individuellaavvikelser utan bedömt konsumenternas beleende och behov som enhetliga. framhåller att konsumenternasproblem på kredilmarknaden huvudsakligen är två: åtkomsten och priset.Flertalet hushåll behöver ha tillgång lill krediler för angelägna behov, t. ex.investering i varaktiga kapitalvaror. De skall också erhålla dessa kredilerlill etl rimligt pris och på rimliga amorteringsvillkor. Dessa senare uigör fördel enskilda hushållet ell väl så viktigt motiv för val av kredil som priset.Sparbanksföreningen anser att den traditionella avbetalningshandeln oftast haruppfyllt åtkomstvillkorel men mindre ofta och mindre väl har motsvarat kravetpå rimliga priser. Kostnadssidan har behövt saneras. Detta harenligt sparbanksföreningen främst två skäl. För del första reguljära bankkreditmarknaden inom ramen för nuvarande penningpolitik intesläppts fram tillräckligt för all kunna erbjuda sina prismässigt ochamorleringsmässigt bättre alternativ. För det andra har del varit svårt förkonsumenterna all överblicka de verkliga och fulla kostnaderna eftersomprisdeklaration av krediler saknats. För sanering av avbelalningshandeln föreslårutredningen en regleringsmodell med tre grundläggande inslag: generellkontantinsats, begränsning av amorteringstiden till , samt upphävande avrätten att återta varor med ett kontantpris som inte överstiger två basbelopp.Enligt sparbanksföreningens mening löses inte något av de två grundproblemenmed denna modell. anser alt åtkomsten av krediterförsvåras. Säljarens ålertaganderält har enligt sparbanksföreningenrepresenterat den enda säkerhet som kunnat åberopas av de konsumenler som inlehaft tillgång lill pantbrev, borgen eller etablerad bankkontakt. En steltreglerad kontantinsats liksom en snäv återbetalningstid som inle lar hänsyntill betalningsförmåga kan enligt sparbanksföreningen stjälpa i slällel föralt hjälpa. menar all del finns inslag i förslaget som kanfö djupt ojämlika verkningar, inle minst för de yngre konsumenthushållen somofta har slora investeringsbehov men ännu är oprövade i kreditsammanhang.Modellen komplicerar enligt sparbanksföreningen också refinanseringen av enacceptabelt fungerande del av avbetalningshandeln och den kan därmed verkaprishöjande. En bättre modell för sanering avavbetalningshandeln vore enligt sparbanksföreningens åsikt elt generellt pristakmed en maximering av den effektiva ränlan, eftersom denna modell attackerarkonsumenlkreditens kostnadsproblem men bevarar del bästa i åtkomstmöjlighetenoch tillgodoser 15 1976/77. 1 saml Nr 123 Prop.1976/77:123 226 bådesamhällets och konsumentens intresse. De invändningar som utredningen framförmol en sådan tanke finner sparbanksföreningen inte övertygande.Sparbanksföreningen anser vidare atl övervakningen av all bestämmelsernaefterföljs inte blir svårare med denna modell än med den av utredningenföreslagna och att farhågorna föratt konkurrens mellan olika kreditformerskulle upphöra är ogrundade, föreningsbankers Jörbund ansluter sig ihuvudsak till kommitté-ledamoten reservation. Förbundet framhålleratl kommiiténs överväganden präglas av uppfattningen, alt konsumenlerna inlesjälva kan bedöma konsekvenserna av sina åtaganden och alt samhällel därförbör begränsa konsumenternas valfrihet och handlingsmöjligheter. Förbundetdelar inte denna gmndläggande uppfattning och anser därför inle atl förslagetgagnar konsumenternas intressen. Enligl förbundets mening torde tvärtomskillnaderna mellan beialningssvaga och belalningsslarka konsumenterytteriigare markeras, om förslaget genomförs, Z./?/anför liknande synpunkter anser att kommitténs förslag innebär riskför alt utbudet av vissa typer av konsumtionskrediter kommer atl minska, EnliglPK-banken är del inte säkert eller ens sannolikt atl bankinsliiulen kommer attkunna kompensera denna minskning, bl, a, på grund av de återkommandekreditreslriktionerna som i hög grad drabbar hushållsseklorn. Kommitténsbristande intresse för denna sida av problemet torde enligt bottna ien grundläggande värdering atl skuldsättning för konsumlionsändamål är av ondo.PK-banken anser det kunna på goda gmnder ifrågasättas om en sådangeneralisering är berättigad i dagens samhälle. Med stigande levnadsstandardförstora befolkningsgrupper, innebärande bl, a, avsevärda satsningar på hemoch fritid, kommer konsumtionen sannolikt i än högre grad änhittills alt inriktas på varaktiga konsumtionsvaror i sådana prislägen att denormalt inle kan betalas ur den löpande inkomsten. Enligt är det,särskilt vid nuvarande prisstegringstakt, inte svårt att finna exempel på attköp på kredit är ett för konsumenien fördelaktigt handlingsalternativ, framhåller atl del för en utredning avdet slag som kommittén haft atl genomföra i och för sig är en rimligutgångspunkt att konsumenten ekonomiskt och kunskapsmässigl normall befinnersig i underläge i förhållande lill säljaren/kredilgivaren och all konsumentensslällning därför behöver stärkas. Enligt uppfattning finns del dockanledning ställa frågan om det är nödvändigt med en så omfattande reglering,som kommittén föreslagit. Ökade fortlöpande kontakter mellan bankerna och denstora allmänheten, inte minst genom tillkomsten av ett par miljoner aktivalönekonton , har gjort och kommer atl göra det mer naturiigt förallmänheten att vända sig direkt till bankerna när det gällerkonsumtionskrediter, Enligl börjar det också bli allmänt känt attbankkrediter i allmänhel är billigare än andra jämförbara kreditformer. Genomförsförslaget om öppen redovisning av kreditkoslnaderna kommer enligt PK-bankenöverströmningen till bankerna sannolikt alt påskyndas. Mot bakgrund av denantydda utveckling på efierfrågesidan synes del enligl meningberättigat att ifrågasätta behovet av en del av de ålgärder kommitténföreslagit, inle minst om man beaktar konsekvenserna på utbudssidan. Sammanfattningsvisframhåller att den ställer sig odelat po- 1976/77:123 227 sitivtill förslaget om ökad upplysningsplikt och atl detta tillsammans med ökadkonsumentupplysning på litet sikl bör kunna omstrukturerakonsu-mentkreditgivningen i den riktning kommittén eftersträvar Enligl PK-bankenbehövs emellertid dessutom en mera positiv inställning från siats-makternassida lill bankinstitulens utlåning till hushållsseklorn. Flertalet av de övrigaförslag kommittén framlagt anser leda till alltför omfattanderegleringar utan alt innebära någon egentlig lösning på själva grundproblemetall förse allmänheten med billiga krediler i betryggande former, ansluter sig ihuvudsak till kommiitéledamoten reservation och till experten yttrande. Vidare hänvisar föreningen till näringslivetsattitydundersökning. Föreningen uppger all kommitténs lagförslag berörde finansieringsförelag bland föreningens medlemmar som är avbetalningsinstitutoch kreditkortsförelag saml lämnar följande upplysningar om refinansiering ochhantering av avbelalningskontrakt. För de fiesta varugrupper som säljs med slöd avkonsumenlkrediter utgör avbelalningskrediterna enligl föreningen dendominerande krediiformen på marknaden. Avbetalningsinsiiiuien belånaravbelalningskontrakt som slutes mellan säljföretag och konsument. Hosavbetalningsinsiiiuien förekommer dessutom vissa andra finansieringsformersåsom personkrediter, förbäll-ringslån lill egna hem, lån till fritidsbåtar ochbilar. Såväl avbetalningsinsiiiuien som kredilkortsföretagen åtager sig även attadministrera och finansiera säljföretags finansieringsverksamhet motkonsument, Avbetal-ningsinsliiutens verksamhet vänder sig lill säljförelagensom för konsumenlkredilgivning erbjuds en finansieringsfunkiion och enhanteringsfunktion. På marknaden finns ell flertal olika reflnansieringsformerför avbetalningsfordringar. En av de vanligaste formerna för föreningensmedlemmar kan i korthet beskrivas enligl följande. Kreditens grunddrag är allsäljförelagei erhåller en kreditmöjlighet upp till en högsta limit inom vilkensäljförelagei fortlöpande äger refinansiera avbelalningskontrakt.Finansierings-förelaget granskar varje enskilt avbelalningskontrakt och efterkreditprövning meddelas säljförelagei och dess kund att kontraktet godtagits,1 re-finansieringsavtalet med säljförelagei anges de formella och maleriellakrav som ett avbelalningskontrakt skall uppfylla, Alla risker inkl,kreditrisken åvilar vanligen säljförelagei. Det hör således till undantagen attfinansie-ringsförelagen "köper" (överlager kreditrisken) försäljföretagens avbelal-ningskonlrakt eller att kreditrisken delas. Avtaletmellan avbetalningsin-slilutet och säljförelagei innehåller en rätt förfinansieringsföretaget atl återföra kontraktet till säljförelagei om t. ex.fel på varan uppstår eller gäldenären inte betalar. 1 avtalet mellanfinansieringsföretaget och säljförelagei regleras även andra tjänster,ombesörjer t, ex, den för de flesta säljföretag mycketbetungande hanteringen av avbelalningsreskonlran såsom uppläggning, mottagningoch bokföring av betalning, kravverksamhet och statistik. De ledandefinansieringsföretagen, vilka är medlemmar i föreningen, har nått mycket långtdå del gäller all utnyttja datatekniken i administrationen av avbetalningsfordringarna.Detta ger dem möjlighet att till rimliga koslnader erbjuda säljförelagen enomfattande service som innebär bl. a. kostnadsbesparingar. Den administrativahanieringsljänslen säljs i belydande omfattning även separat ulan kombinationmed kredit. Del förekommer sålunda all finansieringsförelag utförhanteringsfunktionen för Prop.1976/77:123 228 avbelalningskontraktsom säljföretag refinansieral hos bank. Den teknik som tillämpas vid refinansiering/hanleringär all avbetalningskonlraklei upprättas och översändes lillfinansieringsföretaget varefter datorn presterar en avräkning tillsäljförelagei. Finansieringsförelaget underrättar konsumenten om altsäljförelagei till finansieringsföretaget överiåtit sin fordran och rätten tillvaran. När del gäller kontoköpen anmärker föreningen att ibetänkandet (avsnitt 4.3.3) anges atl antalet konton vid ingången av år 1975uppskattats lill mellan 200 000 och 250 000 och den utestående kredilvolymen lillmellan 200 och . Till dessa siftror skall enligt föreningendock läggas den kontoverksamhet som förekommer i postorderbranschen där antaletkonton uppges vara ca 200 000, motsvarande en utestående kreditvolym på 100-150miljoner kronor. Föreningen anser atl kommitténs målsättning attytterst påverka utvecklingen mot alt kreditgivningen hell överiåtes på bankereller andra kreditinrättningar ulan direkt försäljningsintresse har inverkatpå utformningen av kommitténs förslag så alt uppgiften all förslärkakonsumenternas slällning i kreditsammanhang har kommit all inlaga en mersekundär plats. Föreningen anser vidare att betänkandet baserats på ettofullständigt material och atl dess framställning rörande avbetalningsköp inteär rättvisande, varvid föreningen särskilt berör några punkter i betänkandet. Föreningenkritiserar sålunda bl. a. kommitténs uttalanden all del länge stått klart atlerbjudande av kredit i samband med köp kan leda till all konsumenten åtar sigbetalningsförpliktelser som inle kan av, alt redan det slora antaletavbetalningsmål härvid talar sitt tydliga språk saml alt del slår klart att,även om det slora flertalet konsumenter slutligen betalat sina köpskulder,delta inte sällan sker med stora svårigheter och under uppoffringar på andraför hushållen betydelsefulla områden. Enligt föreningens mening är uttalandenainte underbyggda. Hänvisningen lill det stora antalet avbetalningsmål avserenligt föreningen troligen den utredning som intagils som bilaga 2 i belänkandetoch i korthet redovisas på s. 68 i belänkandet. Där uppskattas antaletavbetalningsköp 1971 till 750 000 st. Denna siffra är enligl föreningenfelaktig. Föreningen uppger all redan en grov skattning av endast några avföreningens medlemmars "nydiskontering" leder till della resultat.Därtill kommer det belydande antal kontrakt som bankerna diskonterar saml dekontrakl som säljförelagen inte refinansierar. När del gäller kommitténsuttalande all av totalt 750000 avbelalningsköp 38 374 köp - eller ungefär femprocent - ledde till ansökningar om återtagande av godset vill föreningenfästa uppmärksamheten på alt antalet ansökningar måste sättas i relation tillantalet löpande kontrakl , vilket enligl föreningen leder lill enväsentligt lägre procentsats. Föreningen vänder sig vidare mol kommitténsuttalanden alt avbelalningsköpel medför påfallande höga kredilkoslnader förkonsumenien, att prisskillnaden mellan avbelalningskredit och andra kredilerendast till liten del kan förklaras under hänvisning lill större kreditrisker,alt förklaringen till huvuddelen av kostnadsskillnaden torde ligga i självasystemet, att avbetalningshandeln med dess sammanblandning av kredit ochförsäljning inte på samma sätt som bankverksamhet fyller kraven på rationelltskött kredilgivning samt atl systemet i regel förutsätter att säljaren i sinlur anlitar olika kredilgivare med åtföljande hanterings- ochrefinansieringskosinader. 1976/77:123 229 Enligt föreningens mening är kommitténs materialvarken tillräckligt omfattande eller tillräckligt analyserat för atl motiveradessa uttalanden. Föreningen framhåller att de mindre undersökningar somkommittén låtit genomföra eller hänvisat till hänför sig till olika år och atlendast ett fötal varugrupper har medtagils vid jämförelser avkreditkostnaderna. Föreningen påpekar också atl det finns finansieringsföretagsom åt bank omhänderhar hantering av hos bank refinansieradeavbetalningskontrakt. Enligt föreningens mening har kommillén förbisett atlsystemet innebär en kostnadsbesparing hos de säljföretag som inle självasköter avbelalningsreskonlran. Föreningen framhåller vidare att kommittén vidsina jämförelser beträffande konsumentens kredilkoslnader inte har beaktat attsäljförelagen på annat sätt, t, ex, i förhållande lill konsumenten i gemen, kanfinansiera sina kredilkoslnader, medan vid avbelalningsköp köparen ensam bäralla kredilkoslnader. Enligt föreningens mening torde skillnaderna förkonsumenten mellan de olika konsumentkredilformernas kreditkostnader irealiteten bli förhållandevis begränsade om hänsyn las till samtligaomsländigheler. Föreningen framhåller också alt banklån i allmänhet inte ärett alternativ till konsumentkrediter för flertalet konsumenter samt attskillnaden i kreditkostnad för konsumenien mellan en avbelalningskredit ochett banklån i vart fall för mindre krediler torde vara obetydlig med hänsynlill nuvarande avgifter för uppläggning och amortering vid banklån. Sammanfattningsvis uttalar föreningen atl kommitténinte har beaktat de olika konsumentkrediiernas karaktär, funktion och plats påmarknaden. Föreningen framhåller att varken säljföretag ellerfinansieringsförelag ens på kort sikl är betjänta av att konsumentens intresseåsidosätts. som dess medlemmar har på olika sätt arbetat förkonsumentens berättigade anspråk på skydd i samband med konsumenlkrediter.Föreningen uppger att den log intiativet till bl, a. de standardiseradeavbetalnings-kontrakt som upprättats genom Köpekontraktsgruppens försorgefter överläggningarmed KO, Föreningen anför vidare att konsumentkreditmarknadenunder en lång följd av år har varit föremål för en självsanering som följt avkoncenlralionslendenserochell intensifierat marknadsintresse. Konsumentkrediternasfinansiärer är i huvudsak koncentrerade till banker och finansieringsföretagsamt till större tillverkare och grossister, Föratt bibehålla och förstärkaallmänhetens och säljföretagens förtroende är del i finansiärernas intresseatt åstadkomma och bevara en god etik och normbildning för konsumenikredilerna.Konsumentkreditmarknaden är väletablerad och möjliggör en utökadkredilgivning lill konsument. Föreningen framhåller alt varjekonsumentkredilform som omnämns i kommiiténs belänkande fyller sin funktionoch har sin plals på marknaden. Anpassning har skett efter behov och önskemåloch marknaden kännelecknas enligt föreningen av en konkurrens som främjarsåväl produktutveckling som prissättning till gagn för konsumenlerna. Mot den angivna bakgrunden framstår enliglföreningens uppfattning flertalet av de beslämmelser som kommittén föreslårsåsom verklighetsfrämmande. Föreningen anser att kommitténs förslag innebärsådana ingrepp att det finns risk för att avbetalning och kreditkort kommer attavskaffas eller kraftigt begränsas som kredilformer. Föreningen ullalar alt denoreserverat ansluter sig till syftena att förstärka konsumenternas ställning ikreditsammanhangen saml alt skydda konsumenterna mol alltför betungandekreditålaganden och mot alltför stränga påföljder om de likväl råkar 1976/77:123 230 Enligl föreningens mening kommer emellertid många avkommitténs förslag, om de genomförs, att få helt motsatta effekter och bl, a.inskränka möjligheterna för slora konsumentgrupper att täcka angelägna behov,medan andra betydande konsumentgrupper kommer att helt utestängas frånkonsumentkrediter och andra finansieringsmöjligheter. åberopar vidareell yttrande av professorn , vilket fogats såsom bilaga lillföreningens remissyttrande. Vahlén anför att kommiiténs förslag skiljer sigfrån lidigare lagar och lagförslag inom del s. k, konsumenlpakelel genom sinpolitiska målsättning alt begränsa och styra konsumenternashandlingsmöjligheter. Kommillén vill försvåra och avskaffa detraditionella avbelalningskrediterna. Oavsett vilken ståndpunkt man intar tillfrågan om del föreligger ett behov av politisk styrning av konsumenternaskreditinköp uppstår enligt Vahléns mening rättstekniska svårigheter alltillgodose denna målsättning i en lag som också skall innehålla regler omkonsumentskydd i sedvanlig mening. Vahlén framhåller atl kommittén t, ex, harförsökt alt genom sitt förslag förbättra institutet avbelalningsköp mensamlidigt har velat göra avbelalningsköpel mindre aitraklivi för praktiskanvändning. Enligl Vahlén är läsaren av förslaget inle sällan i ovisshet omvilket av dessa syften som kan antas ha dominerat vid utformningen av olikastadganden, vilket försvårar lagtolkningen. Vahlén anför vidare atl kommittén med sinautgångspunkter inte har haft anledning alt göra några nyanserade avvägningarmellan motstående intressen eller all la hänsyn lill de föreslagnabestämmelsernas praktiska användbarhet i den meningen all de olika regleraderättsinstituten skall fortleva och kunna hanleras i näringslivet, Vahlénframhåller att endast myckel starka närings- och konjunklurpoliliska skäl kantänkas motivera en lagstiftning i överensstämmelse med förslaget. Dettainnehåller flera regler som måste antas strida mot rimliga intressen frånenskilda konsumenters sida, det bryter igenom bestående rättsinslilui ochbranschsedvanor och försöker introducera helt nya begrepp och rutiner utanhänsynstagande till differentieringen av olika branscher Vidare är förslagetsvåröverskådligt och del laborerar med en omfattande begreppsflora som enligtVahlén måste betraktas som obegriplig för andra än för specialister och somomöjliggör realistisk information. Konsekvenserna av olika föreslagna regler ärsvåra att bedöma och otillräckligt utvecklade i motiven. Vahlén anser del ocksåuppenbart att de föreslagna reglerna skulle bereda stora praktiska tillämpningssvårigheter, Vahlén anger vissa exempel på vad som enligt hansmening visar lagförslagets särart ur konsumenträttslig synvinkel. Härvid anförVahlén bl. a, följande, Enligl 1 § 3 st. i den föreslagna konsumentkredillagenskall avtalsvillkor som inskränker konsumentens befogenheter eller förmånerenligt lagen vara ogiltigt. Å andra sidan bör villkor som leder tillfördelaktigare resultat för konsumenten än en tillämpning av lagensföreskrifter enligt motiven kunna åberopas. Hit kan enligt Vahlén onekligenhöra avtalsbestämmelser om längre kreditlid än 24 månader eller om rätt tillanstånd med betalningen i vissa situationer. Sådana bestämmelser blir därförenligt nämnda stadgande civilrättsligt bindande. Vahlén framhåller att detmåste anses föga önskvärt att tillskapa rättsregler som av båda avtalsparterkan anses vara till nackdel för dem. Man kan enligt Vahlén skapa en svartmarknad som leder till förakt för rättskipningen och till en dålig och osäkerrättstillämpning. 1976/77:123 231 Vidare anmärker Vahlén att förslaget tillkonsumenlkreditlag uppställer etl invecklat system av skyddsregler förkonsument vid kreditköp, vilka regler blir tillämpliga med full effekt näravbetalningsköp med återtaganderätt föreligger, i mindre utsträckning näråtertaganderätt ej föreligger och i ringa utsträckning vid konsumenllån. avskaffa återtaganderätten och leda utvecklingen över frånavbetalningsköp till konsumentlån, dvs. lån som inte ges av säljaren ellerannan kredilgivare på grund av överenskommelse mellan denne och säljaren,Vahlén påpekar att detta innebär atl kommittén, när den önskar avskaffaavbelalningsköpel, också vill avskaffa de sociala skyddsreglerna både i lagenom avbetalningsköp och i den föreslagna konsumentkredillagen för att behållaendast det ut-sökningsrälisliga beneficiel, lill nackdel både för konsumenlernaoch för näringslivet, Vahlén berör vidare den av kommillén föreslagnaskyldigheten för kreditgivare atl i marknadsföringen lämna information om bl,a, kreditkostnaden och framhåller all en sådan informalion marknadsmässigt börmedföra all avbetalningskredit inte blir dyrare än annan konsumtionskredit, omman bortser från atl vissa tillägg kan vara motiverade för finansierings- ochhanteringskostnader, vilka dock enligl kommiiténs mening inte skall vara såstora och ur konsumentens synpunkt kan uppvägas av fördelen all kre-dilköpei ärbekvämt. Enligl Vahléns mening borde del då inte finnas någon anledning atl medalla medel bekämpa avbelalningsköpel, MRF delar kommitténs allmänna bedömning att deolika former av kreditköp som förekommer i marknaden behöver ses över. Enpositiv grundsyn på reformarbetet ärenligt MRF motiverad från både näringsidkar-och kon-sumenlskyddssynpunkl. MRF hyser dock betänkligheter mol lagförslagetsomfattning och detaljrikedom samt säger sig ha den erfarenheten attokunnigheten hos konsumenterna är ganska storäven beträffande redan gällande,väsentliga konsumeniskyddsregler, Belräffande kommitténs uttalanden att man i ettlängre perspektiv bör kunna skilja varuförsäljningen från kredilgivningen ochatl den senare i högre grad bör överiåtas till kreditinstituten anför MRF attproportionen och ansvarsfördelningen mellan de olika försäljnings- ochkredilformerna säkeriigen kan diskuteras. Enligl MRF bör del emellerlid varaetl viktigt mål i konsumentpolitiken att bibehålla valfrihet och alternativafinansieringsvägar, MRF framhåller atl avbetalningskrediten väl försvarar sinplats i kreditsystemet. Den är snabb och praktisk samt ger utrymme för ettvissl - men begränsat - risktagande. Kostnaderna för avbeialningskrediler ide-taljisiledel blir av naturliga skäl högre än för lån i banker och finansieringsinstitut.MRF påpekar att bilhandeln har gjort noggranna kostnadsanalyser sompresenterats för kommittén och som finns redovisade i betänkandet. Deundersökningar som kommillén har genomfört visar enligt MRF:s mening ingaanmärkningsvärda kredilkoslnader för bilbranschen jämfört med andrakonsumentkreditområden, dock förekommer variationer i kreditkoslnadsnivån somkan behöva rättas till.