prop · G003114 · 1976-12-31 00:00:00 — Inställningen grundas påatt ett förordnande om att visst beslut skall vara preliminärfråga har fördelarmen också uppenbara nackdelar, främst därigenom att sakägarna tvingas taställning tiU beslutet innan konsekvenserna av det ännu är möjliga att heltöverblicka. Om det gällde att enbart lösa tillträdesfrågan, skulle det enligtjustitiekanslerns mening vara lämpligt att ge en direkt regel i detta ämne.Eftersom möjligheterna att göra fastighetsbildningsbeslut till preliminärfrågamedför fördelar också helt bortsett från tillträdesfrågan, är den föreslagnatekniken lämplig under förutsättning att 15 kap. 3 § FBL utformas på lämpligtsätt. Förslaget innebär att den nuvarande begränsningen ifastighetsbildningsmyndighetens befogenhet kravet på att förordnandet skallfrämja en ändamålsenlig handläggning skall tas bort.Fastighetsbildningsmyndigheten får därigenom total handlingsfrihet mensamtidigt förutsätts att förordnande skall kunna angripas genom besvär. Entekniskt mer tiUfredsstäUande och även mer logisk lösning skulle vara attkomplettera den nuvarande regeln så att den täcker i första handtillträdesfrågan men också i övrigt ger fastighetsbildningsmyndigheten störrehandlingsfrihet utan att för den skull lämna fältet helt fritt. Mot bakgrund avdet anförda föreslår justitiekanslern att den nuvarande regeln i 15 kap. 3 § andrastycket FBL kompletteras med exempelvis " medför fördelari fråga om tillträde eller i övrigt innebär väsentliga fördelar". vägutredning ifrågasätter om möjlighetenatt förordna om särskild talan bör vara helt obegränsad i lag. tillstyrker oreserverat den föreslagna ändringen i 15 kap. 3§ FBL och framhåller att erfarenheten med all tydlighet visar atthittiUsvarande villkor utan risk kan slopas. villaägareförbundifrågasätter om det inte vore möjligt att skapa en något enhetligare lösningexempelvis genom att fastighetsbildningsbeslut som ges under förrättningensgång genereUt blir preliminärfråga. I fråga om de föreslagna nya bestämmelserna omförtida tillträde framförs åtskilliga synpunkter. delarden i promemorian uttalade uppfattningen, att förordnande om förtida tillträdebör 1976/77:114 23 meddelasendast i sådana fall då det kan betraktas som uteslutet attfastighetsbUdningsbeslutet kan komma att ändras. Tingsrätten har inte hellernågon erinran mot den i motiven gjorda exemplifieringen av faU, där beslut omförtida tillträde skall kunna komma i fråga. Det är enUgt tingsrättens meningemellertid önskvärt att den restriktivitet som sålunda skall iakttas vid tiUämpningenkommer till uttryck också i lagtexten. anser att detföreslagna tillämpningsområdet för förtida tillträde är lämpligt avgränsat. Detär också betryggande ur rättssäkerhetssynpunkt om i det enskilda fallet nogabeaktas att ändring i fastighetsbildningsbeslutet skall kunna bedömas sompraktiskt sett utesluten. Tingsrätten framhåller att det i promemorian anförs,att beslut om förtida tillträde kan avges under förrättningens gång underförutsättning att fastighetsbildningsbeslutet förordnas vara preliminärfråga.Denna förutsättning bör enUgt tingsrättens mening framgå även av lagtexten.Lantmäteriverket framför motsvarande synpunkter. Genom de föreslagnabestämmelserna om förtida tillträde möjliggörs enligt lantmäteriverket till attbörja med att tillträde kan ske utan att man behöver avvakta besvärstidensutgång. Även om detta kan synas innebära en relativt kort tidsvinst i enomfattande samhällsbyggnadsprocess kan i vissa fall tidsvinsten ha storbetydelse. I flertalet fall är det kommunen som närmast drar fördel av ettsnabbare tillträde. Största värdet med institutet förtida tillträde liggeremellertid i att beslutet kan verkställas oberoende av om besvär anförs. Densom skall avträda marken kan således inte genom besvär i fastighetsbildningsfråganuppskjuta tillträdet. Stora tidsförluster kan därigenom undvikas. Behovet avförtida tillträde är enligt lantmäteriverket mest framträdande vidplangenomförande. I första hand gör sig behovet gällande i sådana fall därovillkorlig lösningsrätt föreligger enligt byggnadslagen men även i vissaandra faU är förutsättningarna jämförbara. Institutets räckvidd bör avgränsasoch förutsättningarna för dess tUlämpning utformas på i promemorian föreslagetsätt. i län anser att möjlighetenatt göra fastighetsbildningsbeslut till s.k. preliminärfråga visserligen harviss betydelse men att den inte är tillräcklig, eftersom den inte garanterartillträde förrän eventuella besvär i huvudfrågan slutligt har avgjorts efterkanske . I dagens samhälle är tidsfaktorn så betydelsefull attmöjlighet i vissa fall måste finnas att ordna tillträde innan beslutet omändring i fastighetsindelningen eller om upplåtelse av rättighet har vunnitlaga kraft. De möjligheter som finns för fastighetsregistermyndigheten attverkställa registrering av överklagat fastighetsbildningsbeslut i fråga omsådan del som inte berörs av fullföljden och därmed påverkar tillträdesfrågan,är enligt mening uppenbarligen väsentligen utan betydelse idetta sammanhang, eftersom beslut att registrera inte rimligen kan tillåtasvara stridigt och föranleda besvär i särskild ordning. 1976/77:114 24 Enligtlänsstyrelsens mening är det alltså angeläget att möjlighet tUl förtidatiUträde med den i förslaget angivna innebörden införs. anser det vara av särskilt värde attmöjligheten att förordna om förtida tillträde inte som tidigare förbehållitsdomstolar utan tillagts även fastighetsbildningsmyndigheten. Först härigenomskapas möjligheter att bemästra en del situationer där en snabb verkstäUighetär väsentlig. Om möjligheterna att besluta om förtida tillträde förbehållsfastighetsdomstolen, kan nämligen den tillträdande inte med säkerhet påräknaoch planera in utnyttjande av marken förrän som måste räknas imånader efter fastighetsbildningsbeslutet. VisserUgen är en sådan väntetid inormala fall helt rimUg, men de faU i vUken snävare tidsplanering är nödvändigär enligt mening tUlräckligt många och väsentliga för attmotivera promemorieförslaget. Det är givetvis betydelsefuUt att möjlighetenbegränsas på sätt föreslagits till fall när tveksamhet om fastighetsbildningeneller rättighetsupplåtelsen inte föreligger samt beslutet bärs upp av ettväsentligt allmänt intresse. Några svårigheter att få tUl stånd en enkel ochkorrekt tillämpning hos fastighetsbildningsmyndighetema av de föreslagnareglerna om förlida tillträde behöver enligt inte befaras. Enligtlänsstyrelsens mening bör det direkt i lagtexten anges att förordnande omförtida tillträde får utnyttjas utan hinder av att det inte har vunnit lagakraft. i , som bedömereffekten av de föreslagna ändringarna mot bakgrund av fastighets- ochägareförhållandena i , anser det tveksamt huruvida de föreslagnaändringarna i någon vidare mån kommer att medverka lill att tillträde av överfördmark kan ske på ett tidigt stadium. Det torde nämligen kunna konstateras att deföreslagna ändringarna kommer att bli helt verkningslösa i de faU frågan omfastighetsreglerings genomförande är så kontroversiell, attfastighetsbildningsbeslut överklagas. Med tanke på att de föreslagnaändringarna kan vara tUl fyllest för att uppgett syfte skall kunna nås inomandra delar av landet vUl dock inte motsätta sig att förslagetläggs till grund för lagstiftning. Enligt i utövas denkommunala planläggningen och markanskaffningen f. n. ofta genom informellaöversiktsplaner eller dispositionsplaner. Dessa utgör politiskt antagna handlingsprogramsom faktiskt binder markanvändningen gentemot andra markägare. Länsstyrelsenanser att det vore värdefullt om begreppet "väsentlig betydelse för dentillträdande" gavs en sådan tolkning att det medger förtida tillträde ävennär det är fråga om fastighetsreglering för genomförande av antagendispositionsplan eUer därmed jämställd plan. kommun framförmotsvarande synpunkter. vägutredning framhåller att förslaget ärlängre gående än vad utredningen har funnit behövligt för att lösa de problemsom kan uppkomma i vägsammanhang. Om i andra fall behov av de föreslagna Prop.1976/77:114 25 bestämmelserna föreligger i den utsträckning som hartagits upp i promemorian, har utredningen inte någon erinran mot attbestämmelserna görs tillämpliga också i fråga om mark och utrymme för väg.Förtida tillträde får inte beslutas när risk föreligger att fastighetsbildningsbeslutetkan komma att ändras. Denna förutsättning är enligt utredningens meningväsentlig och bör framgå av lagtexten. Enligt kommunförbundet är det urkommunal synpunkt särskilt angeläget att man vid fastighetsreglering fårbestämmelser om förtida tillträde som i allt väsentUgt har samma innehåll somreglerna i expropriationslagen om enkelt förhandstillträde. Genom de ipromemorieförslaget uppställda förutsättningarna för bestämmelsernastillämpning måste enligt kommunförbundet också enskilda rättssäkerhetskravanses uppfyllda. När ett snabbt plangenomförande behövs, vilket bl. a. ofta ärfallet beträffande gator och andra trafikleder, kan det visa sig otillräckligtmed de föreslagna vidgade möjligheterna att låta fastighetsbildningsbeslut blipreliminärfråga även om därigenom uppnås tidigare lagakraft-vinnande än f. n.och även om beslutet efter förordnande av fastighetsdomstol skall kunna gå iverkställighet utan hinder av förd talan. utgår från attbeslutet om förtida tillträde i sig innebär omedelbar verkstäUighet. OmsärskUda verkstäUighetsregler likväl lagtekniskt skulle anses erforderligaförutsätter kommunförbundet att förslaget kompletteras härmed. Även finner det angeläget att man nu får bestämmelserom förtida tillträde i FBL som har samma innebörd som reglema om enkelt förhandstillträdei expropriationslagen. Föreningen förutsätter emellertid att beslut om förtidatUlträde enUgt förslaget innebär en omedelbar verkställighet när uppställdaviUkor fullgjorts. Om så inte skuUe vara fallet hemställer föreningen liksomkommunförbundet att förslaget kompletteras i berört hänseende. Enligt Näringslivetsbyggnadsdelegation bör möjlighet till förtida tillträde utöver de i promemoriannämnda särskilda tvångsrättsfallen finnas exempelvis vid anläggningsbeslutenligt anläggningslagen i okontroversiella fall. Detta torde också varaavsikten med promemorieförslaget. Däremot får enligt delegationen ettförhandstillträde anses uteslutet, om intresseavvägningen i anläggningsfråganblir ifrågasatt, exempelvis därför att anläggning kan utformas på skilda sättför att tillgodose ändamålet. Det är exempelvis fråga om olika utformning av enparkeringsanläggning eller värmecentral. Även detta får antas vara avsikten medpromemorieförslaget. fastighetsägareförbundpåpekar att inte obetydliga kostnader kan uppkomma för fastighetsägaren omförtida tillträde begärs. Fastighetsägaren kan tvingas att snabbt låtagenomföra en värdering av fastigheten för att kunna precisera ett yrkande omförskott på löse-skilling. Detta kan leda till särskilt höga kostnader omfastighetsregle- 1976/77:114 26 ringavser överförande av bebyggd mark i strid mot huvudregeln i 5 kap. 7 § FBL. Deföreslagna reglerna bör därför enligt förbundet kompletteras med enbestämmelse om att sökanden vid begäran om förtida tUlträde skall bestrida deuppkomna rättegångskostnaderna fÖr sakägare vid förrättningen. Förskott pårättegångskostnader bör kunna utgå enligt 7 kap. 5 § expropriationslagen ävenvid fastighetsreglering. hemställer att ävenannan part än tillträdande ges rätt att påfordra förtida tillträde. Yrkandetbör ses mot bakgrund av förbundets önskemål om sådan ändring iexpropriationslagen att även fastighetsägare får rätt att påkallaförhandstUlträde. anser vidare att det inte bör gällanågra inskränkningar i rätten till fullföljd i fråga om förtida tUlträde. Enligt skulle man genomförslaget om förtida tUlträde kunna vinna besvärstiden, dvs. ytterligare fyraveckor, vilket förvisso kan vara av betydelse i åtskilliga fall. Denargumentering som förs i promemorian för det nya institutet förtida tillträdeoch den inventering av tänkbara situationer vid plangenomförande som har redovisatsär enligt lantmätareföreningen övertygande. Föreningen anser sig därför kunnatillstyrka förslaget. Enligt sattes vidtillkomsten av ledningsrättslagen stora förhoppningar till de möjligheter dennya lagen skulle ge till en enhetlig behandling av samtliga ledningstyper. Emellertidkom lagen inte att innehålla bestämmelser om förtida tillträde. Lagen blevdärför omöjlig att tillämpa vid byggande av nya ledningar, om inteöverenskommelse om tillträde hade träffats med samtliga av ledningen berördamarkägare. Många ledningsägare ansåg då med hänsyn till önskemålet om ett såenhetligt beskaffat sakrättsligt skydd som möjUigt för ledningen att den nyalagen inte heller i övrigt kunde tillämpas av dem. Den nu föreslagna ändringeni ledningsrättslagen innebär att samma möjligheter till tillträde utan hinderav laga kraftvunnet beslut skulle föreligga som enligt expropriationslagen.Även här har samma ekonomiska skydd för markägaren stadgats som gäller enligtexpropriationslagen för den händelse ledningsbeslutet sedermera skulle ändras.Det torde vara klart att ledningsbeslut med förordnande om förtida tiUträde kanmeddelas för ledning så snart Unjekoncession har beviljats. Det är enligtkraftverksföreningen emellertid osäkerhet hur en områdeskoncessionerad ledningär att bedöma. Den restriktivitet som avses gälla vid förordnande om förtidatillträde kan ge vid handen att för sådana ledningar, där ledningens sträckninginte har prövats i annan ordning, förtida tillträde inte kan ifrågakomma.Skulle så vara fallet kommer ledningsrättslagen trots den föreslagna ändringeninte att kunna tiUämpas på det stora flertalet ledningar, trots att det är justför dessa ledningar de största förhoppningarna ställts på lagen. Enligt kraftverksföreningensmening kan emellertid ingen sådan skada rimligen 1976/77:114 27 vållasen fastighet genom ett kraftledningsbygge att inte den i lagen stadgadeskadeståndsskyldigheten fullt ut skyddar markägaren om ledningsbeslutet skuUeändras och ledningen flyttas. Beslut om förtida tillträde kan då ske lika förledningar inom såväl linjekoncession som områdeskoncession. Ett uttalande i denriktningen bör enligt kraftverksföreningens mening ske i förarbetena. Denföreslagna lagändringen kommer då att medföra att lagen kan tillämpas förkraftledningar i den omfattning man från början har hoppats på.Kraftverksföreningen vill alltså inte endast tillstyrka den föreslagnalagändringen utan även framhålla att ändringen är en förutsättning för attledningsrättslagen skall komma att utnyttjas i den omfattning som förutsattesnär förslaget om ledningsrätt lades fram. Som jag redan har framhållit anser hovrätten överSkåne och att endast fastighetsdomstol och alltså intefastighetsbildningsmyndighet bör få meddela beslut om förtida tillträde.Hovrätten åberopar sitt remissyttrande över betänkandet (SOU 1972: 57)Ledningsrätt (se prop. 1973: 157 s. 62). I remissyttrandet anförde hovrättenbl. a. att om sökanden får tillträda marken innan ledningsbeslutet har vunnitlaga kraft, så kan han åstadkomma sådana ingrepp på fastigheten att sakägarnasbesvär över beslutet blir meningslösa. Föredragande statsrådet delade denuppfattning hovrätten givit uttryck för i remissyttrandet (se prop. 1973: 157s. I stället för att, som utredningen om ledningsrätt förordat, anpassatillträdesbestämmelserna till de i expropriationslagen gäUande utformadesreglerna efter förebild av motsvarande regler i förslaget tiU anläggningslag.Dessa regler hade i sin tur haft 5 kap. 30 § FBL som förebild. Hovrätten vill idetta sammanhang också framhåUa att lagen (1966: 700) om vissagemensamhetsanlägg-ningar innehöll en bestämmelse av innebörd att, oaktatbesvär anförts mot anläggningsbeslut, rätten kunde förordna att beslutet utanhinder av den förda talan skulle lända till efterrättelse från den dag rättenbestämde. När man i anläggningslagen utformade reglerna för tillträde,anpassade man den nya lagen tUl FBL:s regelsystem, vilket i förarbetenabedömdes vara förenat med stora fördelar (se prop. 1973: 160 s. 239). Det nuaktuella promemorieförslaget innebär i förevarande del en återgång till äldrebestämmelser och lagstiftningsförslag, vilkas verkningar i vissa situationerbefunnits inte önskvärda och som därför upphävts resp. inte lett tilllagstiftning. Hovrätten vidhåller den principiella uppfattning som redan harredovisats och menar att förslaget i denna del redan på grund av det anfördainte bör läggas till grund för lagstiftning. För det fall att en bestämmelse om förtidatillträde införs har hovrätten följande synpunkter. Den föreslagnabestämmelsen har haft expropriationslagens bestämmelser om enkeltförhandstiUträde till förebild. Emellertid är förutsättningarna i sistnämndafall i väsentligt av- 1976/77: 114 28 seendeannorlunda i jämförelse med frågan om förtida tiUträde enligt FBL,anläggningslagen och ledningsrättslagen. Vid expropriation blir genomexpropriationstillståndet avgjort att expropriaten skall avstå egendom, men iärenden enligt ifrågavarande lagar avgörs motsvarande fråga först när ettlagakraftägande beslut i frågan föreligger. Visserligen har det i promemoriananförts, att institutet förtida tillträde huvudsakligen skall komma tillanvändning i sådana situationer där även expropriation varit möjlig. Någonsådan begränsning har emeUertid inte kommit till uttryck i lagtexten. En sådanlagstiftningsteknik, där väsentliga fekvisit bara anges i motiven, kan inteanses acceptabel och avstyrks bestämt. Begränsningen bör enUgt hovrättensmening införas i lagtexten. Avsikten med promemorieförslaget är att beslut omförhandstillträde aldrig skall få avges före fastighetsbildningsbeslut. Detförutsätts vidare att möjlighet har lämnats att föra talan motfastighetsbildningsbeslutet. Även dessa förutsättningar bör enligt hovrättensmening komma till klart uttryck i lagtexten. Mot bakgrund av nämnda begränsningar imöjligheterna att medge förtida tillträde är det enligt hovrätten tveksamt omden föreslagna reformen verkligen behövs. Genom att fastighetsbildningsbeslutetalltid måste vara preliminärfråga kan det vinna laga kraft tidigare och på såsätt möjliggöra ett tillträde så snart besvärstiden har gått ut. Det förutsättshärvid att beslut om tiUträde så gott som alltid meddelas i samband medfastighetsbildningsbeslut. Någon tidsvinst av annat än marginell betydelseskulle då inte uppstå i de fall fastighetsbUdningsbeslutet inte överklagas.Skulle däremot ett överklagande ske, kan det enligt hovrättens mening i mångafall synas rimligt att sökanden medges tillträda marken innanfastighetsbildningsbeslutet har vunnit laga kraft. Sådant medgivande kanemeUertid lämnas av fastighetsdomstolen i enlighet med det i promemorianföreslagna tillägget i 16 kap. 9 § FBL. Genom den bestämmelsen nås i stort settsamma resultat som institutet förtida tillräde skuUe ge. Att frågan i dettasammanhang skall prövas av fastighetsdomstol medför enligt hovrättens meningenbart fördelar. a. undviker man risken att fastighetsbildningsmyndighetenhar att behandla frågan om förtida tUlträde som ett fastighetsbildningsbesluthar överklagats. I den uppkomna situationen förefaller det riktigt att endomstol får göra en samlad bedömning av frågorna kring förrättningen, däriblandtiUträdesfrågan. När det gäller rena okynnes-överklaganden torde förfarandet idomstolen kunna bli tämligen okomplicerat. I andra fall, närfastighetsbildningen är tveksam, synes det än mera motiverat atttUlträdesfrågan överlämnas åt domstol att avgöra. Sammanfattningsvis anser hovrätten alltså att dennya paragrafen som avser att reglera frågan om förtida tillträde inte behövsutan att det föreslagna tiUägget tiU 16 kap. 9 § FBL i förening med ändringen i15 kap. 3 § FBL ger tUlräckliga möjligheter att klara av de i promemorianomtalade bristerna i den gällande lagstiftningen. 1976/77:114 29 melsernaom förskott på ersättning och därmed sammanhängande frågor torde, om hovrättensståndpunkt godtas, kunna föras över tUl det föreslagna tillägget tUl 16 kap. 9§ FBL. Hovrätten har ingen erinran mot utformningen av dessa bestämmelser. Vadhovrätten har anfört gäller självfaUet i tillämpliga delar även förslagen tUländring i anläggningslagen och ledningsrättslagen. Förslaget om möjlighet för fastighetsdomstol attmeddela verkställighetsförordnande tas upp särskilt av några remissinstanser.Härnösands tingsrätt framhåller att förslaget torde få särskild betydelse närtalan har fullföljts mot anläggningsbeslut. Med nuvarande bestämmelser saknasmöjlighet att förhindra att besvär över anläggningsförrättning, exempelvisbeträffande detaljerna i fråga om sträckningen av en väg, onödigtvis försenaroch därmed fördyrar utförandet av en beslutad gemensamhetsanläggning. EnligtLuleå tingsrätt är det på anläggnings-och ledningsrättsområdet av stort värdemed "återinförandet" av möjligheten till verkstäUighetsförordnandeutan hinder av fullföljd talan. Fastän inte sällan begränsad till enstakadetaljspörsmål kan sådan talan f. n. uppehålla stora och betydelsefullaföretag. Även Näringslivets byggnadsdelegation anser det angeläget attigångsättning exempelvis av arbeten på en gemensamhetsanläggning inte hindrasav mer detaljbetona-de frågor eller utdragna värderingstvister. vägutredning framhåller att utredningen iprincipbetänkande (Ds K 1974: 7) och enskild väghållning har uttalat(s. 59) att bestämmelserna om tillkomstproceduren bör ses över vid den pågåendereformen av vägföreningsinstitutet bl. a. med hänsyn tiU önskemålet om attbeslut om bildande av vägförening skaU kimna gå i verkställighet utan hinder avatt besvär har anförts i någon detaljfråga. Vid betänkandets remissbehandlinghar remissinstanserna anslutit sig till utredningens uppfattning. Också ifråga om gemensamhetsanläggning som avser väg föreligger behov av enmotsvarande regel. Utredningen tillstyrker därför det nu aktuellapromemorieförslaget. finns det anledning att i detta sammanhang något beröraytterligare ett aktueUt reformbehov. Genom ett avgörande av högsta domstolen(NJA 1976 s. 139) har klargjorts att vUlkoren i 5 kap. 8 § FBL i vissa fall gerett besvärande otillräckligt utrymme för fastighetsreglering som sker iplangenomförande syfte. En översyn av vUlkoren i 5 kap. 8 § FBL iplangenomförande sammanhang är enligt lantmäteriverkets uppfattning därförmycket angelägen. tillägger att det påpekade emellertid intebör föranleda att de nu föreslagna lagändringarna om tillträde fördröjs.Hovrätten över och framhåller att högsta domstolens avgörandeinte är utan betydelse för den i promemorian behandlade problematiken såvittgäller planlagda områden. Detta talar enligt hovrättens mening otvivelaktigtför en bredare översyn av fastighetsregleringsinstitutet. LantmäteriverketframhåUer att 23 § lagen (1973: 1150) om förvalt- 1976/77:114 30 ningav samfäUigheter medför att samfällighetsförening inte kan registreras och fårättskapacitet innan anläggningsbeslutet har vunnit laga kraft (jfr prop. 1973:160 s. 420). För att syftet skall vinnas med bestämmelserna om förtidatillträde och verkställighetsförordnande bör nämnda paragraf ändras. Sistameningen i paragrafen kan enligt lantmäteriverket förslagsvis ges följandeinnehåll: Beslut som fattas vid sammanträdet gäller endast under förutsättningatt medgivande till förtida tillträde lämnas, fastighetsbildnings- elleranläggningsbeslutet vinner laga kratt eUer sådant beslut ändå skaU lända tiUefterrättelse (jfr 28 § lagen om vissa gemensamhetsanläggningar). Om domstolbeslutar om inhibition av beslut är det uppenbart att registrering avsamfällighetsförening bör anslå. Hovrätten över och framför motsvarandesynpunkter. De föreslagna nya bestämmelserna om klyvning i 11kap. 11 § FBL behandlas särskilt av några remissinstanser. iKopparbergs län tillstyrker förslaget utan reservation. i Uppsalalän framhåller att förslaget torde vara av stor betydelse vid kompliceradeägandeförhållanden. Enligt lantmäteriverket kan fastighetsregleringar i syfteatt åstadkomma en allmän förbättring av fastighetsbeståndet i områden medomfattande samäganderätt inte genomföras om inte samtidigtsamäganderättsförhållandena löses upp genom klyvning.