prop · G00399 · 1976-12-31 00:00:00 — Mångapåpekar dock att nivån måste betraktas som en miniminivå. Ganska mångaremissinstanser anser vidare att stödet till mindre tidskrifter bör göras högreoch/eUer att det fasta grundbeloppet bör höjas. Några remissinstanser väckerfrågan om en kraftigare avtrappning av stödet vid större upplagor. ModerataSamlingspartiet och anser att förslaget om ett högrebidrag vid högre utgivningsfrekvens inte är tillräckligt presspolitiskt motiverat,medan presstödsnämnden och för fram tanken på en mer nyanseradskala vid olika utgivningsfrekvenser. För egen del finner jag den allmännastorleksordningen på stödet väl avvägd. En läng rad remissinstanser har fört fram krav påett i förhållande till utredningens förslag högre stöd till de mindretidskrifterna. Utredningen har visat att kostnaderna per exemplar är betydligthögre vid mindre upplagor än vid större. Utredningen har emeUertid ansett detolämpligt att stödet i något fall skulle bli större än distributionskostnadenför ett ytterligare exemplar. Detta kan dock enligt min mening knappast bliaktuellt i något fall i fråga om tidskrifter som utges av riksorganisationer.Vad gäller ett högre stöd vid högre periodicitet anser jag att utredningen välhar styrkt de därmed kraftigt ökande kostnaderna. Jag anser det ocksåpresspolitiskt motiverat att stödja en högre utgivningsfrekvens. För debattenmåste det anses gynnsamt att organisationstidskrifterna för sina läsare kankommentera aktuella händelser och ge aktuell information. Dessa möjUgheterökar självklart med en högre periodicitet. Mot bakgrund av detta förordar jag atttidskriftsutredningens förslag genomförs, dock med en mindre omfördelning avbidraget från de större tidskriftema till de mindre och medelstora. Beloppenblir enligt mitt förslag följande. Grundbidrag bör utgå med . För stödberättigadeexemplar upp till och med de första 300 000 bör utgå . För exemplarenmellan 300 000 och 1 000 000 bör vidare utgå , för exemplaren mellan 1000 000 och 3 000 000 bör utgå , för exemplaren mellan 3 000 000 och och för exem- Prop.1976/77: 99 51 plaren över 10 . Vid 1015 utgivningar perår bör bidraget höjas och vid 16 utgivningar eller fler . Enligt mitt förslag kommer endastde tidskrifter som har en årsupplaga på 4 200 000 exemplar eller mer att fåett något mindre stöd jämfört med vad utredningen har föreslagit, medan en radmindre och medelstora tidskrifter får ett något högre bidrag. Utredningen har vidare föreslagiten viss å contoutbetalning av stödet vid nyetablering och periodicitetshöjning.Inga remissinstanser har haft något att erinra mot detta förslag. Även jagbiträder förslaget. De av mig förordade reglerna förtidskriftsstödet leder till ett anslagsbehov på ca 40 milj. kr. För nästabudgetår bör således detta belopp anvisas. 6.1.7 Administration och handläggning Den närmare utformningen avadministrationen av stödet ankommer på regeringen. Jag vill emellertid förriksdagens information anföra följande. Utredningen har föreslagit altutbetalning av stödet skall ske under första delen av året efter stödåret medmöjlighet till viss å contoutbetalning under stödåret i vissa särskilt angivnafall. Den nackdel ur likviditetssynpunkt som uppstår genom att stödet utbetalasi efterhand bör enligt utredningen lindras genom de kreditmöjligheter som det iförväg lätt beräknade stödet medför. avstyrkerförslaget om utbetalning i efterhand och framhåller att den metod utredningenanvisar för att lindra eventueUa likviditetssvårigheter kan komma att medföraatt en betydande del av stödet måste användas till räntekostnader för lån somupptas för att användas i den löpande utgivningen. Genom den ordning som utredningenhar föreslagit skapas enligt min mening ett enkelt system med ettförhållandevis begränsat antal beräkningar och transaktioner. Jag harförståelse för den synpunkt har fört fram menanser att fördelarna av ett enkelt system måste tillmätas avgörande vikt. Jagbiträder alltså utredningens förslag i fråga om utbetalning av stödet. Utredningen föreslår attförstagångsansökan om tidskriftsstöd skall ges in till mervärdeskatteenhetenhos i det län där tidskriften ges ut. skall enligtförslaget ta ställning till om förutsättningar för stöd i det enskilda falletföreligger och överlämna ärendet med eget yttrande till presstödsnämnden. Eftereventuell ytterligare utredning fattar presstödsnämnden beslut i stödfrågan.Ansökan om fortsatt stöd bör enUgt förslaget inges direkt tUl presstödsnämnden. RSV och presstödsnämnden har påvissa punkter redovisat alternativ till utredningens förslag. Både RSV:s ochpresstödsnämndens förslag innebär att förstagångsansökan skall ges in direkttill presstödsnämnden. 1916/11: 99 52 RSVmenar att presstödsnämnden bör kunna avgöra flertalet ärenden utan att inhämtayttrande från länsstyrelse eUer RSV. föreslår att nämndenskall remittera alla förstagångsansökningar till RSV för yttrande iiman beslutfattas i stödfrågan. För egen del menar jag att den handläggningsordningsom RSV har föreslagit har betydande fördelar. Även förstagångsansökningar böraUtså ges in tUl presstödsnämnden. Ansökan bör bl. a. innehålla uppgift om hurtidskriften har behandlats i mervärdeskattehänseende. Redan ansökan eventuellt kompletterad med handUngar som har lånats in från länsstyrelse ellerRSV torde oftast räcka som beslutsunderlag för presstödsnämnden. med ledning av reglerna i anvisningarna till 8 §mervärdeskattelagen utan att inhämta yttrande kunna besluta om stöd i fråga omidrottsliga och försvarsfrämjande organisationers tidskrifter. Om tveksamhetråder beträffande den skattemässiga behandlingen av en tidskrift, t. ex. isådana fall där länsstyrelse inte har avgjort skattefrågan, bör presstödsnämndeninhämta yttrande från länsstyrelse. I ärenden av principieU vikt bör RSV höras.RSV:s yttrande bör självfallet begränsas till frågan om tidskriftens status imervärdeskattehänseende. RSV har erinrat om att handlingar i ärenden om förhandsbeskedi skattefrågor och promemorior över skatterevisioner omfattas av sekretesskydd.Frågan om presstödsnämndens rätt till insyn i det i skatteärendetsekretesskyddade materialet bör enligt RSV behandlas i anslutning tillförslaget om tidskriftsstöd. Enligt min mening har nämnden möjligheter att få tadel av sådant sekretesskyddat material hos skattemyndighet som är av betydelseför stödfrågan. Av 25 § lagen om mervärdeskatt jämfört med 50 § taxeringslagen(1956: 623) framgår att deklarationer och andra i lagrummet nämnda handlingarskall tillhandahållas myndighet, som i och för sin verksamhet bör erhålla deldärav. Såvitt gäUer andra sekretesskyddade handlingar än de nu avsedda fårfrågan om tillhandahållande av dem avgöras på samma sätt som annars närförfattningsreglering saknas, dvs. efter en avvägning i det särskUda falletmellan behov och sekretess-skyddat intresse. I de faU inte organisationen utandet tryckeriföretag som trycker organisationens tidskrift begärt och fåttförhandsbesked får särskilt prövas vilka handlingar som bör lämnas ut tUlpresstödsnämnden. Jag beräknar att kostnaderna för administrationenav stödet kommer att uppgå tiU högst . för /78. Förtiden därefter torde kostnaderna stanna vid . Kostnadernafaller helt på presstödsnämnden. Kostnaderna avser en handläggande tjänstemansamt tiUfälliga konsultinsatser för prövning av ansökningar om stöd. Detär angeläget att de organisationer m. fl. som kan komma i fråga 1976/77: 99 53 förstöd för sina tidskrifter får information om vilka regler som gäller. Jag delardärför utredningens uppfattning att RSV och presstödsnämnden gemensamt bör geut en informationsbroschyr om tidskriftsstödet. Kostnaderna för broschyrenkommer att bli begränsade, varför jag räknar med att de skall rymmas inom ramenför de medel som har anvisats RSV för utbUdning och information. Utredningen har ansett att förslagen inte på någotsätt kan anses strida mot tryckfrihetsrätten. Utredningen har framhåUit attstödet tvärtom torde medföra att fler människor får möjlighet att uttrycka sinmening och delta i den allmänna debatten, varigenom yttrandemöjligheternaförstärks. LO anför i sitt remissvar att ett uteblivet stöd tillorganisationstidskrifterna skulle kunna medföra avsevärda risker föryttrandefriheten genom att många värdefulla pressröster skulle tvingas till enmer dämpad tillvaro eller t. o. m. tiU tystnad. Jag delar denna uppfattning.Svea hovrätt och massmedieutredningen anser inte att utredningens förslag kananses strida mot tryckfrihetsförordningen. understryker dock attgrundläggande materieUa regler rörande stöd till tidskrifter bör meddelas ilag. TU anser att det föreslagna stödet kan komma att snedvrida konkurrensenmellan veckopress och organisationstidskrifter och anser därför att entryckfrihetsrättslig granskning av stödet bör genomföras före ett genomförandeav reformen. FACTU pekar i sitt remissvar på några fall där det enligtföreningens uppfattning torde föreligga konkurrenssituationer som kan påverkasav stödet. FACTU anser dock att dessa situationer kan undvikas genom att ocksåfackpressen görs stödberättigad. anser att utredningen säkerligenhar rätt i att organisationstidskrifter vanligtvis inte arbetar på marknadermed konkurrens, men menar ändå att utredningen inte närmare har belyst ivilken utsträckning det finns tidningar som till innehållet är jämförbara medorganisationstidskrifter men som på grund av utgivarens förhållanden inte fårstöd enligt utredningens förslag. För egen del anser jag att det måste stäUas högakrav på utformningen av de regler som gäller stöd till tidningar ochtidskrifter. Reglerna för det stöd jag nu har föreslagit är av automatiskkaraktär. Regelsystemet utesluter möjligheter till påverkan av enskUdatidskrifters innehåll från statsmakternas sida. Inte heller i övrigt kan stödetanses strida mot tryckfrihetsförordningen. Stödet är i relation tUl kostnadernaför tidskriftsutgivningen så blygsamt att en snedvridning av konkurrensförutsättningarnaknappast är möjUg. Av samma skäl anser jag inte heller att stödet påverkarförhållandet mellan organisationspressen och veckopressen. Det finns mot denbakgrunden och de uttalanden som har gjorts av juridiskt sakkunniga instanserunder remissbehandlingen 1976/77: 99 54 enligtmin mening inte anledning att göra någon särskUd tryckfrihetsrättsliggranskning av stödet. Det bör emellertid ankomma på presstödsnämnden att följautfallet av stödet och rapportera om detta skulle snedvridakonkurrensförhållandena mellan tidskrifter med likartat innehåll som får resp,inte får stöd. har framfört synpunkten attgrundläggande materiella regler på pressområdet bör meddelas i lag och inte iförordning som utfärdas av regeringen. Reglerna för stödet till dagspressen harhittills givits genom författning som har utfärdats av regeringen sedanriksdagen har fattat beslut om grunderna för presstödet. Jag finner detnaturligt att samma ordning tillämpas för det nu aktuella stödet till organisationstidskrifterna. Utredningen har föreslagit atthandikapporganisationernas tidskrifter, utöver det föreslagnaorganisationstidskriftsstödet, för sin hälsovårds-upplysande verksamhet skallkunna få bidrag från anslaget till hälsovårdsupplysning under socialdepartementetshuvudtitel. Ingen remissinstans har haft något att erinra mot detta förslag.Efter samråd med statsrådet vill jag anföra att jag i principbiträder utredningens förslag. HCK har angående handikapptidskrifterna anfört attstödet för de tidskrifter som överförs till talband och punktskrift inte bör fåformen av ett renodlat distributionsstöd. Enligt min mening är det inte möjligtatt inom ramen för ett generellt och automatiskt verkande system av den typ jaghär har föreslagit konstruera speciella regler för stöd till tidskrifter iblindskrift. Sådana tidskrifter förmedlas f. n. utan kostnad av postverket.Detta utesluter självfallet inte att behovet av stöd till dessa tidskrifter kanvara stort. I denna fråga vill jag emellertid hänvisa till vad chefen förutbildningsdepartementet och statsrådet i annat sammanhang harföreslagit i frågan om insatser för handikappades kulturella verksamhet m. m. Utredningen har framhållit att vadutredningsresultatet har visat om organisationspressens stora spridning ochhöga läsvärde borde leda till en ökad användning av dessa tidskrifter församhällsinformation. Några remissinstanser hävdar att samhällsinformation iannonsform måste betraktas som en form av presstöd. Valet av medier för samhällsinformation måsteenligt min mening grundas på medborgarnas behov. Samhällsinformation iannonsform kan alltså inte betraktas som en form av presstöd. I praktiken hardock samhällsinformationen kommit att gynna mindre dagstidningar eftersomtidningsannonseringen sker enUgt principen att ingen medborgare skallutestängas från samhällsinformation på grund av sitt val av dagstidning.Framför allt de regionspridda fådagarstidningarna har på detta sätt 1976/77: 99 55 kunnatöka sina annonsintäkter. Det ankommer på attsamla och förmedla erfarenheterna på samhällsinformationens område och attlämna statsmyndigheterna råd i fråga om annonsering. Jag utgår från att nämndenkommer att ta del av tidskriftsutredningens undersökningar. Utredningen har föreslagit att stöd tUl olikaformer av samverkan mellan tidskrifter bör övervägas inom ramen för det stödsom f. n. utgår för samverkan inom dagspressen. Utredningens förslag harföranletts av en skrivelse från FACTU. Förslaget har inte mött någon erinranbland remissinstansema. Några remissinstanser har särskilt pekat på behovet avfortbildning för tidskriftsjournalister. För egen del anser jag det motiverat att söka stimuleraolika former av samverkan inom tidskriftsutgivningen. Syftet med stöd tillsådan samverkan bör vara att åstadkomma besparingar och rationaliseringar inomtidskriftsutgivningen och i första hand bör därför projekt vars vinster ocksåkan tillgodoräknas andra än de direkt deltagande tidskrifterna stödjas.Exempel på tänkbara samverkansprojekt kan vara upphandling av tryckeri- ellerdistributionstjänster. Några särskilda krav i övrigt på verksamhetens karaktärbör i detta sammanhang inte ställas, ulan det bör ankomma på presslödsnämndenatt göra nödvändiga prioriteringar meUan olika typer av projekt. Verksamhetenbör bedrivas försöksvis och utvärderas av presstödsnämnden. För budgetåret1977/78 beräknar jag ett medelsbehov av . för den av mig förordadeförsöksverksamheten. Fortbildningsverksamhet för journalister kanbedrivas i form av enstaka kurser t. ex. i anslutning tUl den utbUdning förjournalister som kommer att ges vid de i prop. 1976/77: 59 föreslagnahögskoleenheterna i och . Fortbildning för journalister harockså givits inom ramen för den s. k. FOJO-verksamheten i . Det ankommeremellertid på de lokala instanserna att besluta om den närmare utformningen avfortbUdningsverksamheten. 6.2Stöd till tidningar och tidskrifter på andra språk än svenska har frågan om stöd till tidningarpå andra språk än svenska som utges bland invandrargrupper i ägnatsökad uppmärksamhet i samhällsdebatten. Frågan har tagits upp såväl i presspolitiskasom i invandrarpolitiska sammanhang. Jag har i det föregående lämnat en översikt avstatsmakternas tidigare behandling av denna fråga. Som har framgått av dennaöversikt uttalade (InU 1975: 6), i samband medbehandlingen av riktlinjerna för invandrar- och minoritetspoUtiken, atttidningar och tid- 1976/77: 99 56 skrifterpå annat språk än svenska som utges i bör få ett särskilt statligtstöd. Stödet skulle ges inom ramen för en försöksverksamhet för vilken statensinvandrarverk skulle svara. För innevarande budgetår har . återkom därefter (KU 1975/76: 46,rskr 1975/76: 254) till frågan i samband med behandlingen av det statligastödet till dagspressen. begärde då att regeringen skulle se överfrågan om stöd till tidningar på annat språk än svenska. Enligt utskottetsmening måste dock stödet till dessa tidningar utgå i annan ordning än den somgäller för presstödet i övrigt. Därvid framhölls vikten av att detta stödutformades så att det så långt som möjligt skulle få samma effekter som detallmänna presstödet dvs. befrämja en fri debatt och opinionsbildning. Rentprincipiellt borde det stöd som ges tUI dessa tidningar enligt utskottetinrymmas i det allmänna presstödet. Den av begärda översynen har nuverkställts inom regeringens kansli. I utges f. n. mer än hundra publikationerpå andra språk än svenska bland invandrargrupper och språkliga minoriteter.Merparten av dessa publikationer har karaktären av medlemsblad och utges merasporadiskt. Ett trettiotal av publikationerna kan betecknas som tidningareller tidskrifter i vedertagen mening. Äv dem är ett mindre antal att betraktasom nyhetstidningar, och av dessa nyhetstidningar är två fristående medanövriga har olika invandrarorganisationer som utgivare. Merparten av de meraregelbundet utkommande publikationerna på andra språk än svenska kan såledesmed hänsyn till sin periodicitet betecknas som tidskrifter. Eftersom invandringen till inleddes förstför sedan och omfattar ett stort antal språkgrupper är detkännetecknande för utgivningen av de nu aktuella pubUkationema att den är ojämnoch stadd i ständig utveckling. Detta förhållande har accentuerats genom att enrad nya invandrargrupper som inte har varit företrädda i harkommit hit . Av det material som har insamlats framgår attgruppen tidningar på andra språk än svenska är mycket heterogen och arbetartmder mycket skiftande förhåUanden. Med hänsyn tUl detta och till att det ärfråga om ett relativt litet antal tidningar är marknadsanalyser, liknande demsom har gjorts för svenskspråkiga tidningar, knappast genomförbara. på andra språk än svenska är inte desamma som för svenskspråkigatidningar och dessutom ofta mer komplicerade. Det torde f. n. bara finnas två språkgrupper därdet finns utrymme för mer än en tidning med veckoutgivning, nämligen den finskaoch den estniska. Av de tre tidningar som utges med ett nummer eller flerper vecka och aUtså i den meningen uppfyller kravet på allmän nyhets- 1976/77: 99 57 tidningav dagspresskaraklär enligt förordningen (SFS 1976: 336) om stöd tilldagstidningar är två på finska och en på estniska. torde endast en avdessa tidningar uppfylla samtliga villkor som uppställs i presstödsförordningenmed undantag för vUlkoret beträffande språket. Det finns bland de tidningar som har en glesareutgivning än ett nummer flera som har starka ambitioner att försökaöka sin utgivningsfrekvens. Vad gäller organisationstidskrifterna kan mankonstatera att dessa ofta har lägre faktiska kostnader än jämförbarasvenskspråkiga tidskrifter, trots att det är sannolikt att det ställer sigdyrare att ge ut tidningar på andra språk än svenska. Detta förklaras troligenav att invandrarorgani-sationema har mindre resurser för tidningsutgivning änsvenska organisationer. Flera tidningar distribueras inte heller somutgivarkorsband dels av kostnadsskäl, dels därför att man saknar ett centraltmedlemsregister. 6.2.2Utgångspunkter för stöd till tidningar och tidskrifter på andra språk änsvenska Tidningar och tidskrifter på det egna språket haren viktig uppgift att fyUa för invandrargrupper och språkliga minoriteter.Under den första tiden i det nya landet är de ofta oumbärliga som medel förinformation om den nya omgivningen och om samhällets olika anordningar för attinvandrarna skall finna sig till rätta. får tidningarna på det egnaspråket även en betydelsefull roll som opinionsbildande organ inom den egnaetniska gruppen och upplevs alltmera som ett uttryck för gruppens kulturellaidentitet och integritet. De kan även bidra tiU alt bibehålla och utvecklaminoritetsspråken i . Den mångfald av tidningar på svenska som växte uppbland svenskarna i är ett talande exempel på de egna tidningarnasstora betydelse för invandrare. På invandrartidningarna vilar samma uppgifter sompå andra massmedier, nämligen att ge information i samhällsfrågor, attkommentera skeendena i samhället, att granska den verksamhet som utövas av deinflytelserika i samhället och att främja kommunikationen inom olika grupper isamhället. I förhållande till andra massmedier är det framför allt församhällsinformationen och för gmppkommunikationen som invandrarnas tidningarär av speciell betydelse. I likhet med yad som gäller för stöd tillsvenskspråkiga tidningar måste ett presstöd till invandrarnas tidningar iförsta hand motiveras med dessa tidningars betydelse för den demokratiskaprocessen i vårt samhälle. Denna är uppenbar vad gäller de tidningar som riktarsig till de grupper invandrare som har kommit till ochaUtså ännu inte har hunnit lära sig svenska så väl att de kan följa denpolitiska debatten i svenska dagstidningar och tidskrifter. Redan av allmännapresspoliliska skäl är det 5 1976/77.1 saml nr 99 1976/77: 99 58 därförmotiverat att överväga statiigt stöd tiU de nu aktuella tidningarna. Till depresspolitiska motiven kommer även motiv av invandrar-och minoritetspolitiskkaraktär. Invandrartidningarna kan ofta på ett effektivt sätt föra utangelägen samhällsinformation tUl invandrare. De medverkar i enlighet med deriktlinjer för invandrar- och minoritetspolitiken som statsmakterna antog år1975 tUl att vidga de språkliga ntinoritetemas möjligheter till en verksamhetpå det egna språket. Invandrartidningarna arbetar ofta under särskiltbesvärliga ekonomiska villkor. Redan det faktum att de ges ut på ett annatspråk än svenska ökar deras kostnader och försvårar ur tryckteknisk och redaktionellsynvinkel deras verksamhet i förhållande till svenskspråkiga publikationer. För egen del anser jag att de nuvarandestödmöjlighetema för tidningar på minoritetsspråk är otUlräckliga med hänsyntill dessa tidningars betydelse. Jag vill här erinra om att det uttryckligenangavs i regeringsdeklarationen att diskrimineringen av invandrar- ochminoritelstid-ningar bör upphöra. Utgångspunkterna för ett statligt stöd tillinvandrarnas tidningar bör enligt min mening vara desamma som för stödet tillsvenskspråkiga tidningar. Det är alltså dessa tidningars uppgifter i dendemokratiska processen som motiverar ett statligt stöd till dem. Syftet bör, ilikhet med vad som gäller för stödet till dagspressen och vad jag tidigarehar förordat skall gälla för stödet till organisationstidskriftema, vara attdet skall finnas en mångfald som kan skapa valfrihet och ge möjligheter till enallsidig debatt och opinionsbildning. Möjligheter till och oro för ingrepp motenskUda tidningar bör förhindras genom att så långt som möjligt automatisktverkande regler utformas. Jag kommer i det följande att föreslå att ettsärskilt presstöd skapas för tidningar som utges i på andra språk änsvenska och som riktar sig till invandrare i . Detta bör till sinutformning och allmänna inriktning i allt väsentligt byggas upp på samma sättsom stödet till fådagarsutgivna dagstidningar och tUl organisationstidskrifter.Avvikelserna bör praktiskt taget helt bestå av mer liberala regler vad gällersådana faktorer som upplaga och periodicitet samt av att stödet till enskildatidningar i allmänhet bör överstiga de stödbelopp som kan utgå för motsvarandesvenskspråkiga tidningar. Motivet härför är bl. a. de särskUda kostnader somutgivning av tidningar på andra språk än svenska medför. Med hänsyn till destora stödbelopp jag kommer att föreslå framstår det å andra sidan somangeläget att skapa skydd mot spekulation i utgivning av tidningar och tidskrifterpå invandrarspråk. Detta anser jag i första hand bör tUlgodoses genom krav påutgivaren och hans syften med utgivningen. Jag vill också understryka att dennadel av tidskriftsmarknaden är otillräckligt känd och att den också, tillskillnad från den svenska dagspress- och organisationspressmarknaden. 1976/77: 99 59 Nya invandrargrupper kommer till, invandrarnasorganisationer utvecklas och förändras. Tidningsutgivningen kan därförförändras ganska hastigt. Det måste alltså finnas utrymme för nya invandrargrupperatt skapa de tidningar och tidskrifter man anser nödvändiga, medan det saknasmotiv för att med statiiga bidrag år upprätthålla en utgivning som detinte längre finns intresse för. Äv vad jag nu har sagt framgår att effekterna avett stöd måste följas noga.