prop · G0031 · 1976-12-31 00:00:00 — 1 stället föreskrivs som beträffande andra fakultativanämnder all landstingskommun eller kommun kan uppdra åt annan nämnd att varasjukvårdsstyrelse. Om så inte sker och särskild styrelse inte har inrättats,skall förvaltningsutskottet resp. kommunstyrelsen vara sjukvårdsstyrelse.Sjukvårdsstyrelsens allmänna förvaltningsansvar begränsas i den mån landstingetresp. kommunfullmäktige har beslutat om gemensam personaladministration elleregendomsförvaltning. Hur det personaladministrativa ansvaret skall fördelasbeträffande sådan personal som omfattas av särskilda bestämmelser i sjukvårdslagstiftningenövervägs i annan ordning. föreslår jag därför inga ändringar i dessasärskilda bestämmelser. I enlighet med vad jag har anfört (avsnitt4.2.9) bör proiokollföringen i sjukvårdsstyrelsen följa reglerna i den nyakommunallagen. Mina förslag innebär vidare att frågap om utomståendes närvaro-och yttranderätt vid sjukvårdsstyrelsens sammanträde avgörs av styrelsen. Mina förslag beträffande sjukhusdirektion har ihuvudsak samma innebörd som i fråga om sjukvårdsstyrelse. Även ifortsättningen skall dock gälla alt endast sjukvårdsstyrelsen kap utgöradirektion, om särskild sådan inte har inrättats. Minimiantalet ledamöter höjsfrån tre till fem. Den nuvarande särskilda beslutförhetsregeln kan därförundvaras. resp. kommunfullmäktige utser ordförande och viceordförande. Bestämmelsen om valbarhetshinder för dem som f- n. har generellnärvarorätt las bort. Detsamma gäller förbudet för sådan tjänsteman alt isjukvårdsstyrelse som utgör direktion delta i handläggningen avdirektionsärende. Om godtar de förslag som jag nu harredovisat, kommer chefen för att senare föreslå regeringenalt 6 S sjukvårdskungörelsen upphävs. I paragrafen föreskrivs alt de som f n.har närvarorätt och yttranderält vid sammanträde med direktion skall gestillfälle all yttra sig innan beslut fattas med stöd av delegation. I fråga om sjukhusdireklion blir någraövergångsbestämmelser nödvändiga. 1976/77:1 96 Knapphändiga bestämmelser om avfolktandvården i landstingskommun och kommun som inle tillhör landstingskommunfinns i 5 S folktandvårdslagen (1973:457). Huvudregeln är allsjukvårdsstyrelsen utövar ledningen av folktandvården. 1 fråga om sådan nämnd gäller bestämmelserna om sjukvårdsstyrelse i 9 S1 och 2 mom. sjukvårdslagen. Jag förordar all frågan om inrättande av nämnd förledningen av folk-landvården, som lämpligen bör kallas tandvårdsnämnd, regleraspå samma sätt som beträffande andra fakultativa nämnder. resp. kommunfullmäktigeskall alltså kunna uppdra åt annan nämnd all vara folktandvårdsnämnd. Om såinte har skett och särskild tandvårdsnämnd inle har inrättats, skallsjukvårdsstyrelsen vara tandvårdsnämnd. De bestämmelser som skall gälla försärskild tandvårdsnämnd bör anges genom hänvisning direkt till den nyakommunallagen och inte till sjukvårdslagen. Bestämmelser om styrelse för omsorger om psykisktutvecklingsstörda finns i omsorgslagen och i stadgan angående omsorger om vissapsykiskt utvecklingsstörda. Jag förordaratt sådan styrelse i fortsättningenkallas omsorgsstyrelse också i lagtexten, vilket innebären anpassning lill detspråkbruk som allmänt tillämpas. De förslag som jag har lagt fram i det föregåendeinnebär beträffande omsorgsstyrelse, utöver vad som följer av förslaget lill nykommunallag, i huvudsak följande. Nuvarande bestämmelse om inrättande avomsorgs-styrelse kompletteras med en bestämmelse som ger sjukvårdsstyrelsensis-tahandsansvarei för ledningen av verksamheten, om särskild omsorgsstyrelseinte har tillsatts och annan nämnd inte har fött uppdraget alt varaomsorgsstyrelse. Omsorgsstyrelsens allmänna förvaltningsansvar begränsas, omlandstinget har fatlat sådant beslut om centraliserad personaladministrationsom avses i 49 S nya kommunallagen. Den nya kommunallagens bestämmelser omprolokollföring tillämpas i omsorgsstyrelse. Frågan om närvarorätt m. m. försärskolchef, vårdchef och styrelsens överiäkare vid styrelsens sammanträdeavgörs av styrelsen. Om godtar de förslag om centraliseradpersonaladministration som jag har lagt fram, kommer chefen försocialdepartementet senare an föreslå regeringen atl bestämmelsen i 105 Somsorgssiadgan om tillsättning av annan personal än läkare och vissa andratjänstemän ändras så alt det framgår att hinder inle möter att besluta omcentraliserad personaladministration beträffande denna personalgrupp. Prop.1976/77:1 97 BeslämmeLser om regionplanenämnd finns i lagen(1968:598) angående handläggning av frågor om regionplan för kommunerna iStockholms län. är en landstingskommunal nämnd. Stockholmsläns landstingskommun är den enda landstingskommun i landet som svarar förregionplan. På övriga håll i landet, där regionplan skall finnas, handläggsdessa frågor av kommunalförbund. De förslag som jag i del föregående har lagt framinnebär, utöver vad som följer av förslaget till ny kommunallag, huvudsakligenformella ändringar i bestämmelserna om regionplanenämnd. Förvallningsutskotletför ett sistahandsansvar också för denna verksamhet. Bestämmelserna om kommunalförbundför regionplanefrågorna i har föriorai aktualitet och utgårdärför. 4.3.22Övriga s/tecialreglerade nämnder Jag har redovisat mina förslag beträffandesamtliga de nämnder som regleras i författningar som har tillkommit underriksdagens medverkan. Härutöver finns några nämnder för vilka föreskrifter harmeddelats i andra författningar. Det gäller uttagningsnämnd, handels- ochsjöfartsnämnd, semesierhemsnämnd och styrelse för sjuksköterskeskola. Tidigarehar bestämmelser funnits också om hemvärnsnämnd. Det är min uppfattning att de principer som jag harredovisat i del föregående bör tillämpas också i fråga om dessa nämnder. Underförutsättning att mina förslag godtas av kommer resp.departementschef all i annat sammanhang föreslå de författningsändringar sombehövs. De ändringar i bestämmelserna om de kommunala ochlandslingskommunala nämnderna som jag har förordat bör träda i kraft samtidigtsom den nya kommunallagen, dvs. I några författningar finns bestämmelser verksamhet, vilka avviker från reglerna i lagen(1957:281) om kommunalförbund. I 47 S skollagen föreskrivs alt länsskolnämndkan förordna atl skall bildas, om del finnssärskilda skäl. I 4S lagen (1947:523, omtryckt 1975:131) om kommunala åtgärdertill bostadsförsörjningens främjande m. m. finns bestämmelser om kommunalförbundför bostadsförmedling. Prop.1976/77:1 98 vissaförutsättningar inrättas tvångsvis. I fråga om regionplaneförbund finnsliknande beslämmelser i 127-129 SS byggnadslagen. 1 PM III behandlas besiämmelserna verksamhel. 1 promemorian föreslås allmöjligheten att mot berörda kommuners vilja inrätla skolförbund slopas.Belräffande besiämmelserna om , som haraktualitet endast i de tre storstadsområdena, konstateras atl de har prövats avriksdagen så sent som . Någon ändring i fråga om möjligheten alt tvångsvisinrätla bosiadsförmedlingsförbund, som då ansågs värd all behålla, föreslåsdärför inte i promemorian. Däremot föreslås all bestämmelserna om attlänsstyrelsen eller regeringen uiser ordförande och beslutar om förbundsordningvid oenighet mellan kommunerna slopas. Enligl promemorian bör i stället devanliga bestämmelserna om kommunalförbund gälla. I fråga om regionplaneförbund,slutligen, konstateras i promemorian alt frågan om regionplaneinstitutetsframlid övervägs under beredningen inom regeringens kansli avbygglagulredningens förslag (SOU 1974:21). I avvaktan på resultatet av dessaöverväganden föreslås endast formella ändringar i bestämmelserna omregionplaneförbund. Ingen remissinstans har haft någon invändning motbedömningarna eller förslagen i promemorian. Också jag ansluter mig lill dem.Något behov av alt inrätta berörda kommunernas vilja finnsinte längre. Jag betvivlar atl en motsvarande möjlighet någonsin kommer attutnyttjas för atl inrätta . Det är docktänkbart att en sådan bestämmelse kan ha ett visst värde för atl stimuleralösningar på storstadsregionernas speciella bosladsförsörjningspro-blem. Somanfördes vid bestämmelsens tillkomst bör det dock föreligga starkaskäl för ett ingripande från statsmakternas sida (prop. 1967:101 s. 28). Beträffande bestämmelserna om regionplaneförbundanser jag inte atl del i ett läge där hela plansystemet övervägs i annanordning finns anledning alt föreslå några förändringar. Kommunala beslut i vissa ärenden måste för attgälla underställas regeringen eller statlig myndighet för prövning ochfastslällelse. Beslämmelser om underställning finns både i kommunallagarna ochi olika specialförfaltningar. Den underställningsskyldighet som numeraföreskrivs i kommunallagarna avser främst vissa finansiella beslut, nämligenbeslut om anslag att täckas genom fierårig utdebitering, beslut om avsättninglill och ianspråklagande av vissa fonder samt beslut om upptagande av vissa lånoch tecknande av borgen. I kommunallagspropositionen föreslås an föreskrifternaom underställningsskyldighet skall slopas i fråga om den förstnämndaärendegruppen. Beträffande de övriga föreslås lättnader i underställningsskyldigheten. Prop.1976/77:1 99 Utöver vad jag har nämnt är kommunerna enligtolika specialförfaltningar skyldiga atl underställa statlig myndighet ihuvudsak beslut om lokala förordningar, vissa avgifier saml beslut om planer avolika slag. I den landslingskommunala verksamheten gällerunderställningsskyldigheten bl. a. vissa planer samt byggnadsritningar. I PM II görs en genomgång avkommunernas underslällningsskyldighel i olika slag av ärenden. Motsvarandeinventering av den landstingskommunala sektorn har ännu inte gjorts. Detkonstateras i promemorian atl de senaste årens utveckling har inneburit enkraftigt minskad användning av underslällningsförfarandel som metod att utövatillsyn över kommunerna. Som jag har nämnt innebär förslaget till nykommunallag atl denna utveckling fortsätter. Några ytteriigare förslagbelräffande underställningsskyldigheten i kommunallagarna läggs inte fram ipromemorian. Lokala förordningar (brandordning, lokalordningsstadga, hälsovårdsordning och hamnordning) skall underställas statligmyndighet. Med hänvisning till att föreskrifterna i lokala förordningar mångagånger bygger på tillgång till straffsanktioner föreslås inga förändringar iformerna för anlagande av sådana förordningar. Att slopaunderställningsskyldigheten i dessa fall skulle enligt promemorian fö såvittgående konsekvenser alt det knappast kan övervägas utan en mer omfattandeutredning. Beträffande planbesluten enligtbyggnadslagstiftningen konstaleras i promemorian att bygglagutredningensförslag f n. bereds inom regeringens kansli. Förslaget innehåller väsentligalättnader i statskontrollen på detta område och del finns inte anledning attföregripa detta reformarbete. Den statliga kontrollen av de kommunala avgifternahar sedan gammalt varit jämförelsevis ingående. är dock kommunernasfrihet att själva fastställa avgifier relativt stor. Underställningsskyldighetföreligger i endast ett föial fall. Beträffande hamnavgifierna m. m. harhamnutredningen i sill slutbetänkande (SOU 1974:24) Förslag till hamnlag, som fn. bereds inom regeringens kansli, föreslagit atl underställningsskyldighetenskall tas bort. Med hänsyn härtill har bestämmelsen omunderställningsskyldighet i fråga om dessa avgifter tills vidare behållits iförslaget till ny kommunallag. Bestämmelserna om gatubyggnadskostnadsbidrag(67 S byggnadslagen), som rymmer moment av underställning, utreds f. n. avgatukostnadsutredningen (B 1975:02). Det kan enligt PM II förutsättasalt ett framtida avgiftssystem ges en sådan utformning att det kan överiämnasåt kommunerna alt själva besluta om dessa avgifier. I 2 S renhållningslagen(1970:892) finns en föreskrift om underställning av beslut om åläggande av nyskyldighet för fastighetsägare atl renhålla eller bekosta renhållning avgångbana. Dessa bestämmelser har påtagligt samband med reglerna omgatubyggnadskostnadsbidrag och bör enligt promemorian prövas i samband meddessa. Un-derslällningsskyldighelen beträffande avgifter hos byggnadsnämnd hartidigare behandlats inom ramen för kommundepartementets översynsarbete Prop.1976/77:1 100 (DsKn 1975:1 PM I Avgifier hos byggnadsnämnd). Förslagen i PM I har som jagtidigare har nämnt godtagits av och beslutanderätten belräffandesådana avgifter har överiämnals lill kommunerna. Kommunerna och landstingskommunerna skall enligtolika specialför-faUningar uppräua planer för vissa verksamheter. I en del fallgäller atl planerna skall fastställas av statlig myndighet. Av deverksamhetsplaner som kommun skall upprätta är del endast plan för ålderdomshemsom behöver underställas. I PM II föreslås atl dennaunderställningsskyldighet slopas liksom underställningsskyldighelenbelräffande beslut alt anta reglemente för ålderdomshem som drivs av två ellerflera kommuner gemensamt. I promemorian behandlas också besiämmelserna omfasisiällande av reg-lemente angående burskap. Den underslällningsskyldighelsom gäller belräffande sådant reglemente föreslås utgå. Del övervägande antalet remissinstanser är positivalill förslagen i PM II. Till dem som avstyrker hör ett par länsstyrelser.Länsstyrelsen i vill, med hänvisning lill roll somtillsynsmyndighet för bl. a. brand-, byggnads-, hälsovårds- ochsocialvårdslagstiftningen, behålla underställningsskyldighelen beträffande planför ålderdomshem. anser atl frågan bör prövas i samband medutarbetandet av en ny social ramlag. Också socialutredningen sätter i fråga ominte dess förslag bör avvaktas men framhåller atl den inte har något all erinramot förslagen i promemorian. Flera remissinstanser framhåller alt möjlighetenatt få ritningar för ny- eller ombyggnad av ålderdomshem granskade ärvärdefull och bör bevaras i någon form. Mot förslaget all skyldigheten atlunderställa beslut om burskapsreglemente skall slopas har ingenremissinstans haft något alt erinra. Ett antal remissinstanser för fram önskemål om attunderställningsskyldighelen skall slopas i ytterligare ärendegrupper. Isynnerhet gäller detta beslut atl ta upp lån eller teckna borgen. Någraremissinstanser anser att också underställningsskyldighelen belräffande beslutom antagande av brandordning kan slopas. Från det landstingskommunalaverksamhetsområdet förs fram krav om att den statliga ritningsgranskningen viduppförande av sjukhus skall slopas liksom underställningsskyldighetenbeträffande landstingskommunernas barnhemsplaner och omsorgsplaner. framhåller atl översynen av mäklareordningens beslämmelser omhandels- och sjöfartsnämnd bör omfatta också den underställningsskyldighet somgäller vid beslut om antagande av mäklare. Föregen del för jag anföra följande. Bland de former för tillsyn och kontroll av denkommunala verksamheten som förekommer kan underslällningsförfarandel sägas intaen särställning. Medan övriga tillsynsformer utmärks av atl den statligakontrollen i regel träder in först sedan detta har påkallats genomkommunalbesvär eller förvaliningsbesvär eller när något missförhållande kanbefaras, är det typiska för underställningsinsiiluiet alt det kommunalabeslutet blir gällande först Prop.1976/77:1 101 sedandet hargodkänls av statlig myndighet. Del befogade i en sådan generell kontrollkan sättas i fråga även bortsett från den onödiga omgång systemet kan sägasinnebära i alla de ärenden där det kommunala beslutet fastställs ulan ändring.Gränserna mellan underslällning och andra former för siallig fastställelseprövning,t. ex. prövningen av stads- och byggnadsplaner, kan stundom vara flytande. Jaganser det inle nödvändigt atl här dra upp någon gräns ulan avser med begreppetunderställning i det följande också de närbesläktade formerna av statligprövning. Antalet underställningspliktiga ärendegrupper harsuccessivt minskal . Denna utveckling, som jag ser som ettuttryck för statsmakternas förtroende för kommunernas förmåga att själva skötasina angelägenheter, bör enligt min mening fortsätta. Inte minstkommunindelningsreformen har skapat förutsättningar för all låta kommunernasjälva avgöra ärenden i vilka beslutanderätten har varit delad mellankommunen och en statlig myndighet. Jag har i del föregående (avsnitt 4.2.11)föreslagit all underställningsskyldigheten beträffande byggnadsnämnds ochhälsovårdsnämnds beslut om delegation skall slopas. I förslaget till nykommunallag har underställnings-skyldigheten slopats beträffande beslut omanslag alt täckas genom flerårig utdebitering och beslut om avsättning tillfonder samt beträffande flertalet beslut om ianspråklagande av fonder. Beträffande beslut om alt la upp lån och tecknaborgen föreslås i PM II ingen ändring. Åtskilliga remissinstanser anser attunderställningsskyldigheten bör slopas också i fråga om dessa beslut. Ikommunallagspropo-siiionen föreslås, som har nämnts i del föregående, vissalättnader i underställningsskyldigheten. Jag för hänvisa till vad jag anfördei det sammanhanget (prop. 1975/76:187 s. 514). Beträffande de lokala förordningarna anförs ipromemorian atl underställningsskyldigheten inte kan slopas utan en meromfattande utredning. Häremot har flera remissinstanser invänt atl kommunernasbrandordningar i huvudsak innehåller föreskrifter som det bör ankomma på kommunernaatt besluta om. Statens brandnämnds förslag lill brandordning, som allmänttorde tjäna som norm för kommunerna, innehåller endast en straffsanktioneradbestämmelse (8 S). Om denna flyttades över lill brandsiadgan skulle enligldessa remissinstanser underställningsskyldighelen kunna slopas. Enligt 6 S brandlagen kan helt ellerdelvis befria kommunen från skyldigheten atl hålla brandkår, om kommunen harträffat avtal om hjälp från brandkår i annan kommun. Om kommunen har träffatavtal om sådan hjälp från annan brandkår (t. ex. industribrandkår) eller frånannat räddningsorgan än brandkår (t. ex. oljesaneringsföretag) förlänsstyrelsen delvis befria kommunen från skyldigheten all hålla brandkår. Harkommunen helt eller delvis befriats från sådan skyldighet skall enligl 4 Sbrandstadgan av brandordningen framgå i vilken utsträckning och inom vilkaområden räddningstjänsten i kommunen skall ombesörjas enligl avtal som avses i Prop.1976/77:1 102 1 brandordningen skall också las in andra bestämmelser som rör denkommunala brandstyrkans organisation. Av vad jag nu har sagt framgår atlbrandlagstiftningen ger kommunerna stor frihet i fråga om den kommunalaräddningsljänslorganisationens uppbyggnad. Kontrollen av atträddningstjänstorganisationen tillfredsställer skäliga anspråk på effektivitetsker genom att brandordningen prövas av . Även om skäl alltså kananföras för en viss statlig tillsyn, är jag beredd att i annat sammanhangöverväga formerna för denna kontroll. Beslut atl anta lokal ordningsstadga skall enligt23 S allmänna ordningsstadgan underställas . Jag har i ett annatsammanhang uttalat att allmänna ordningsstadgan skall ses över. a. av den nya regeringsformens bestämmelser om normgivningsmaklen. Viddenna översyn kommer även formerna för beslut om lokal ordningsstadga altprövas. Den åtminstone delvis föråldrade bestämmelsen i 25 S allmännaordningssladgan om underställning av reglementen eller taxor för åkare,spårvägsföretag, stadsbud m. m. bör också prövas i delta sammanhang. Formerna för beslut om lokal hälsovårdsordningtorde komma att prövas av hälsovårdsstadgeutredningen. Frågan om underställningav hamnordning prövas under beredningen av hamnulredningens förslag inomregeringens kansli. En omfattande reform av hela byggnadslagstiftningenövervägs f. n. inom regeringens kansli. Med hänsyn til! de genomgripandeförändringar av planinstituten som kan förutses flnns inle anledning att idetta sammanhang föreslå några förändringar. Detsamma gäller formerna förbeslut om gatubyggnadskostnadsbidrag och för föreläggande att hålla gångbanaren. I sociallagstiftningen finns särskilda bestämmelserom beslutsordningen i omhändertagandeärenden. Dessa frågor övervägs inomsocialutredningen, vars arbete inte bör föregripas på denna punkt. Annorlunda ser jag på bestämmelsen isocialhjälpslagen om underställning av plan för ålderdomshem. Socialstyrelsenanser visserligen alt socialutredningens förslag bör avvaktas. Delta är enligtmin mening inte nödvändigt, i synnerhet som utredningen har förklarat sig inteha någon erinran mot förslaget i PM II. Ålderdomshemsplan fordrasför uppförande av ålderdomshem, större ändring genom om- eller tillbyggnad samtinrättande av ålderdomshem i byggnad som ursprungligen har uppförts för annatändamål. Planen skall godkännas av , som skall hämta in socialstyrelsensyttrande. I PM II framhålls alt underslällningsprövningen väsentligeninnebär granskning och godkännande av byggnadsritningar. Med hänvisning tillatt den statliga ritningsgranskningen numera inte anses nödvändig i fråga omskolor inom det obligatoriska skolväsendet eller i fråga om förskolor görs ipromemorian den bedömningen alt granskningen kan undvaras också iålderdomshemsbyggandet. Det framhålls i promemorian aU statsbidrag numera inteutgår till byggande av ålderdomshem, vilket däremot är fallet i fråga om skoloroch daghem. 1976/77:1 103 Del övervägande antalet remissinstanser anslutersig lill bedömningarna och förslagen i promemorian. Ett par remissinstanser ärdock kritiska. Jag kan inte godta invändningen all roll somtillsynsmyndighet för bl. a. brand-, byggnads-, socialvårds- ochhälsovårdslagstiftningen kräver alt underställningsprövningen avålderdomshemsplanerna behålls. Vårt långt decentraliserade system på bl. a.dessa områden innebär ju all de kommunala nämnderna har ett förstahandsansvarför dessa verksamhetsområden. Bortsett från prövningen av generella normer sombrandordningar och stadsplaner är den statliga tillsynen på dessa områdenbegränsad till fall där den föranleds av besvär eller av att missförhållandenbefaras. Denna ordning bör kunna tillämpas också i fråga omålderdomshemsbyggandet. Jag förordar därför att underställningsskyldighelen lasbort. Flera remissinstanser har framhållit att inuvarande underställningsprövning finns moment som är värda all behålla. Dithör länsexperternas medverkan och tillgången lill den samlade erfarenhet avinstilutionsbyggande som den centrala riiningsgranskningen ger. Jag finnerdessa synpunkter väl värda atl beakta och förutsätter alt kommunerna i mån avbehov rådfrågar länsexperterna på resp. område. I likhet med vad som gäller påandra områden bör en möjlighet till frivillig ritningsgranskning finnas kvar. I PM II föreslås också attkommunerna skall befrias från skyldigheten enligt 18 S andra stycketsocialhjälpslagen att underställa reglemente för ålderdomshemsom drivs av två eller fiera kommuner gemensamt. Remissinstanserna har intehaft något att invända mot förslaget. Jag förordar att det genomförs. Enligt 18S första stycket åligger det kommun alt anordna ålderdomshem. kanenligt tredje stycket befria kommunen från sådan skyldighet om det finnssärskilda skäl. Denna skyldighet hänger nära samman med hur kommunernasallmänna vårdansvar skall utformas. Den frågan övervägs av socialutredningen,vars arbete i denna del inte bör föregripas. I avvaktan på en nysociallagstiftning, bör alltså enligt min mening skyldigheten för kommun aUanordna ålderdomshem stå kvar. Denna skyldighet kan fullgöras av kommunenensam eller i samarbete med en eller fiera andra kommuner. Förslaget atl underställningsskyldighelen i frågaom beslut att anta reglemente angående burskap skall slopas har inte möttnågon invändning från remissinstansernas sida. Också jag ansluter mig lillförslaget. Dock anser jag i linje med vad jag har anfört i fråga omuppgiftsfördelningen mellan nämnderna atl kommun skall kunna anförtro uppgiftenatt anta burskapsreglemente även åt annan nämnd än kommunstyrelsen. I likhet med anser jag atldet inte finns anledning att behålla en föreskrift i mäklareordningen (4 S)omatt skall förordna mäklare som handels- och sjöfartsnämnd harantagit. Chefen för kommer i annat sammanhang atl föreslåregeringen atl föreskriften las bon. Beträffandedet landstingskommunala området har, som jag har nämnt. Prop.1976/77:1 104 ingengenomgång gions av föreskrifterna om underslällning.