prop · G003100 · 1976-12-31 00:00:00 — byggande av kommunala industrihus,anläggnings- och byggnadsarbeten för turism och rekreation samthusbyggnadsarbeten för vissa idrotlsändamål. Den nyinrättade beredningen förturism och rekreation som är knuten till bör till en delkunna ersätta den samlade bedömningen i regeringens ställningstagande. Uiredningen föreslår, att regeringen liksomhittills skall avgöra besvär över beslul av AMS i ärenden om utförande avberedskapsarbeten. Regeringen kan i övrigt, genom anvisningar iregleringsbrev, ange de principer för de sysselsättningsskapande åtgärdernasinriktning och för medlens användning som det med hänsyn tillarbetsmarknadspoliliska krav och förutsättningar finns behov av. anser, att den yttreramen för handläggning och planering av främst kommunala beredskapsarbeten gördet möjligt att få både de sysselsällningspoliliska kraven och desektorsöver-gripande intressena beaktade. Planeringsarbetet bedrivs i regelrationellt och utan alltför formaliserade rutiner. Handläggningen av enskildaärenden om beredskapsarbete inom byggnads- och anläggningssektorr kanemellertid i vissa fall bli tung och omständig. I dagens läge framståi kravenpå kommunerna alt i såväl ansökan om som i slutredovisning av beredskapsarbetegöra en detaljerad teknisk och ekonomisk beskrivning som både otidsenliga ochonödiga. Utredningen framhåller att för beredskapsarbeten avinvesteringskaraklär måste sedvanlig prövning ske enligtbyggnadslagstiftningens regler och bygghandlingar således under allaomständigheter föreligga för atl arbetena skall få utföras. AMS har övervägt ett nytt systemför bidrag till kommunala beredskapsarbeten. Det nya systemet skulle elimineraen väsentlig del av de redovisade problemen och ge kommunerna störrebefogenheter att för olika lyper av sysselsättningsbehov själva välja detobjekt som skall utföras. Det skulle, enligt de gjorda övervägandena, innebäraen väsentlig förenkling av handläggningen om arbetsmarknadsorganen kunde gekommunerna ersättning efter vad de presterar i form av dagsverken. Samtidigtskulle arbetsmarknadsorganen behålla en möjlighet att genom en differentieringav bidragen för olika typer av arbeten påverka sysselsättningens inriklningmot dagsverksbilliga eller mer kostnadskrävande arbeten. En bidragsgivningefter prestation skulle stimulera till en god hushållning med tillgängligamedel. Det skulle emellertid framför allt innebära en väsentlig förenkling avhandläggningen om länsarbetsnämnden eller AMS fick resurser och befogenheter,dels all redovisa för kommunen hur många arbetstillfällen som behöveråstadkommas för olika typer av sysselsättning, dels att ange vilka statligakostnadstäckningsbidrag som kommunen skulle kunna dis- 1976/77:100 Bilaga 15 i lo ponera.Kommunen kunde sedan ges handlingsfrihet att för olika arbeten välja ut deobjekt som den vill påbörja. När det gäller byggnads-och anläggningsverksamhetenskulle urvalet begränsas till den upprättade objektreserven.Arbetsförmedlingen skulle liksom anvisa arbetskraft tillberedskapsarbetena. Efter arbetenas slutförande skulle anmälan ske tilllänsarbetsnämnden. Till anmälan fogas uppgifter om antalet utförda dagsverkenför oUka typer av sysselsatta. Det stafliga bidraget skulle därefter kunnaslutregleras och någon avskrivning av objekten normalt inte behöva ske. finner det oklartvilka konsekvenser de föreslagna förändringarna i handläggningen avbyggnadsillstånd, detaljplaneringsbidrag och kommunala beredskapsarbetenskulle kunna få för främst länsarbetsnämndernas personalbehov. Bedömningar avpersonalbehovet får därför ske inom arbetsmarknadsverket. Utredningens förslag har över lag fått ett positivtmottagande under remissbehandlingen. Samtliga remissinstanser godtar förslagetshuvudprinciper. Merparten tillstyrker också de olika delförslagen. Endast ettfåtal remissorgan avstyrker delar av förslaget eller anför mer omfattandereservationer. I övrigt förekommer endast smärre erinringar eller förslag tillkompletteringar. Några remissinstanser önskar mer långtgående decentraliseringav beslutanderätten än vad utredningen föreslagit. I fråga omansvarsfördelningen mellan länsstyrelserna och länsarbetsnämnderna hänvisarett flertal instanser till prop. 1975/76: 211 om samordnad sysselsättnings- ochregionalpolitik där det sägs att ansvaret för den långsiktigasysselsättningsplaneringen åvilar länsstyrelserna bl. a. genom länsplaneringen.De mer näraliggande problemen måste lösas med åtgärder som länsarbetsnämndemaansvarar för. För planeringen på medellång sikt har både länsstyrelser ochlänsarbetsnämnder ett ansvar. Planeringen stäUer krav på samarbete mellandessa bägge statliga länsorgan. För samordning av de bägge myndigheternasplanering föreslås en gemensam beredningsgmpp bli inrättad. iGöteborgs och län konstaterar t. ex. att det därmed torde stå klart attlänsstyrelsen även bör ha ett bibehållet eller utökat inflytandeöver arbetsmarknadspolitiska åtgärder inom byggnads- och anläggningssektorn.Liknande synpunkter anförs av bl. a. länsstyrelserna i , Malmöhusoch samt . AMS menar att ett närasamarbete mellan länsarbetsnämnder och länsstyrelser i dessa frågor utan ettalltför formaliserat remissförfarande 1976/77:100 Bilaga 15 111 ärtill fördel både för det enskilda ärendets behandling och för planeringen ividare mening. Liknande synpunkter framförs äv flera länsarbetsnämnder.Länsarbetsnämnden i län konstaterar således att i arbetsmarknadslägendär snabba och effektiva åtgärder krävs för att skapa stabilitet isysselsättningen måste också handläggningsmtinerna och beslutsfunktionema varaså utformade att de utan dröjsmål når önskad effekt på arbetsmarknaden. TCO delar utredningens uppfattning attlänsarbetsnämndema skall ha beslutsansvaret för arbetsmarknadspolitiken ilänet, överläggningar bör dock ske med . TCO framhåller detangelägna i alt dessa överläggningar sker i så tidigt skede avplaneringsprocessen att ges reell möjlighet att påverkaärendenas utformning. I dessa överläggningar måste de fackliga organisationernages möjlighet att delta. /SR instämmer med utredningens förslag och menaratt även en mera långsiktig förslagsvis tre-årig objektsplanering börgöras. () delar utredningens uppfattningatl tillståndsgivningen utgör en betydande restriktion i byggherrarnas ochbyggföretagens planering och att det därför är nödvändigt att handläggningensker snabbt och att avgörande träffas på ett tidigt stadium innan förberedelsernaför den planerade investeringen hunnit alltför långt. Delegeringen tilllänsarbetsnämnderna tillgodoser enligt byggförbundet dessa krav. Byggförbundetär emellertid oroat för att utredningens förslag om ökat inflytande förlänsstyrelsen kommer att leda till att en byråkrati ersätts med en annan.Länsarbetsnämnden bör därför enligt förbundets uppfattning vara huvudansvarigför tillståndsgivningen. Länsstyrelsernas behov av information och möjlighettill påverkan måste tillgodoses på annat sätt än att deHar ihandläggningen av de enskilda projekten. Också RRV framhåller att det förbyggherrarnas och byggföretagens planering är angeläget att avgöranden ombyggnadstillstånd träffas innan förberedelsema för den planerade investeringenhunnit alltför långl. Länsarbetsnämndernas beslul kräver emellertid olikatidsåtgång genom att besluten fattas på olika sätt. Det förekommer således altbeslut fattas av nämnden i plenum eller av ordföranden, länsarbetsdirektöreneller chefen för planeringsavdelningen. AMS bör därför enligt RRV undersökafömtsättningama för att skapa enhetliga normer för nämndernas beslul.Byggnadsarbetareförbundet () anser det vara naturligt och riktigt atl ettsamarbele mellan länsstyrelse och länsarbetsnämnd sker rörande projekt avstörre betydelse för regionen även om den arbetsmarknadspoliliska bedömningenav ärendena också fortsättningsvis måste ligga helt påarbetsmarknadsmyndigheten. Förbundet anser det dock inte vara nödvändigl med enytterligare formalisering av m- 1976/77:100 Bilaga 15 112 tinernarörande samarbetet mellan länsorgan i dessa frågor. En sådan ulveckling skulleenligt förbundets mening motverka de strävanden som bl. a. den aktuellautredningen representerar nämligen att åstadkomma en snabb och smidighandläggningsordning i dessa ärenden. AMS anser att det både förlänsarbetsnämnd och länsstyrelse måste vara av intresse att sådana arbetsformeri handläggningen av tillståndsärenden ulvecklas, att kraven på snabbhet ochsmidighet även regionalt kan tillgodoses. Enligt styrelsens mening synes detmindre angeläget att låta en viss beloppsgräns vara avgörande för omlänsstyrelsens ytirande skall inhämtas. Ett nära samarbete i dessa frågor utanett alltför formaliserat remissförfarande är enligt AMS till fördel både fördet enskilda ärendets behandling och för den regionala planeringen i vidaremening. i anser att en reell prioritering frånregionalpolitisk synpunkt behöver komma till stånd endasl när olikainvesteringsobjekt konkurrerar om ett begränsal investeringsutrymme eller närdet är fråga om investeringar som t. ex. rör flera kommuner. iÖstergötlands län är också av uppfattningen att enklast möjliga handläggningbör eftersträvas. Med hänvisning till tidigare erfarenheter syneslänsstyrelsens medverkan huvudsakligen kunna ske i form av en medlänsarbetsnämnden gemensam informell beredning. Några remissorgan, främstlänsstyrelser, uttalar emellertid en motsatt uppfattning. iUppsala län anser således att även bör ha formellt fastlagdmöjlighet att uttala sig beträffande byggnadstillståndens prioritetsordninginom en kommun. i menar att en objektsplan föroprioriterade byggen i görligaste mån bör upprättas och fastställas avlänsstyrelsen som också bör vara beslutande organ för objekt som är av särskiltregionalpolitiskt intresse. Flera remissinstanser diskuterar de av utredningenföreslagna begränsningarna i de regionala befogenheterna att besluta ombyggnadstillstånd. i anser att det knappast ärmotiverat att utesluta investeringar i sjukhus från länsarbetsnämndernasbeslutanderätt. Byggande av sjukhus och andra anläggningar inom sjukvården ären fundamental regional angelägenhet och anser att länsarbetsnämndenäven skall kunna besluta i frågor av detta slag. hänvisari sitt yttrande till en tidigare upprättad promemoria vari man framhållit desvårigheter som följer för landsfingen i och med att staten utnyttjarbyggnadsregleringen som ett styrinstrument för sjukvården. Förbundet framhållerönskvärdheten av att en förändring av nuvarande bestämmelse skyndsamt kommertill stånd. LRF anser att stora projekt även fortsättningsvis skall prövas avregeringen. Gränsen bör dock med hänsyn till kostnadsutvecklingen justerasuppåt till förslagsvis 10 milj. kr. påpekar att utredningenhar behandlat enbart frågan om överföring av beslutanderätten från centraltill regional nivå. Däremot lämnas frågan om en begränsning av det totala 1976/77:100 Bilaga 15 n 3 En belydande del av tillståndsärendena avsermindre investeringar med relativi begränsad sysselsättningseffekt. Det ärtroligt att tillståndsprövningen i en del av dessa ärenden kan slopas. Delskulle därför enligt slyrelsens mening ha varil värdefullt atl få närmarebelyst vilken betydelse kravet på byggnadstillstånd för sådana mindre byggnads-och anläggningsarbeten haft från arbetsmarknadspolitisk synpunkt. För altundvika osäkerhet i länsarbelsnämn-demas tillståndsprövning förutsätter TCO atlundantag från den föreslagna beslutsordningen tillämpas myckel restriktivt.Länsarbetsnämnden i föreslår att samtliga ärenden ombyggnadstillstånd för icke statsbelånade enfamiljshus får avgöras avlänsarbetsnämnden och atl nämndens kostnadsgranskning slopas vilket skulleinnebära en betydande arbetsbesparing. föreslår att kommunfördelningenav icke statsbelånade styckehus slopas och att tillstånd enbart meddelas medbeaktande av sysselsättningsregler i de olika kommunerna. i framhållerdäremot att byggnadsregleringen är elt kortsiktigt arbetsmarknadspolitisktinstrument vars huvuduppgift är att skapa förutsättningar för en jämnsysselsättning inom byggbranschen varför nämnden i likhet med utredningenfinner det riktigt alt länsarbetsnämnden ansvarar för handläggningen och beslutenpå regional nivå. i ifrågasätter ominte det av utredningen föreslagna temporära överförandel av beslutanderättentill AMS vid utpräglad översysselsättning på byggarbetsmarknaden skulle kunnaersättas med elt enklare samrådsförfarande mellan å ena sidan AMS ochlänsarbetsnämnderna och å andra sidan länsarbetsnämnderna i angränsanderegioner. Huvudparten av remissinstanserna accepterar AMSbeslut att låta länsarbetnämndema bevilja detaljplaneringsbidrag på regionalnivå som elt försia steg mot en mer generell överföring av beslul om detaljplaneringsbidragi enlighet med decentraliseringsulredningens förslag. i framhåller att omkommunerna ges vidgade befogenheter i fråga om valet av beredskapsarbeten tordedet också vara nödvändigt att stora objeklreserver byggs upp. Elt sätt attåstadkomma detta är en generös bidragsgivning. Länsstyrelserna i ,, och anser att även bidrag tilldetaljprojektering bör inordnas i den regionalpolitiska planeringen genom attlänsstyrelsen t. ex. ges tillfälle atl yttra sig över inkomna ansökningar. Enligt i län kan det i annatfall länkas att bidrag beviljas för detaljplanering av projekt som senarevisar sig vara 8 1976/77. 1976/77:100 Bilaga15 114 olämpligafrån regionalpolitisk synpunkt. RRV påpekar att syftei med bidragsgivningen äratt åstadkomma en reserv av sysselsättningsobjekt som kan påbörjas relativtsnabbt. RRV vill emellertid framhålla vikten av att det också finns en centralmålsättning för att skapa en från beredskapssynpunkt lämplig sammansättning avarbete. Detaljplaneringsbidraget får inte bli ett bidrag till projektering avden ordinarie investeringsverksamheten. AMS bör vidare ha ansvaret för att dentotala förbmkningen av medlen ligger inom den av statsmaktema beviljade årligaramen. avstyrker utredningenstankegångar om att även de medel för planering av naturvårdsinsatser som verketnu får från AMS för fördelning överförs till länsarbetsnämnderna. För budgetåret1976/77 har AMS anvisat 3,5 milj. kr. anserinte att arbetet med fördelning av dessa medel utgör någon större belastningför verkets del. Tvärtom anses det angeläget alt natur vårdsverket även fortsättningsvishar möjlighet att genomföra en samordning med andra planeringsinsatser pånaturvårdens resp. rekreations-och friluftslivets område. Verket framhåller atten förstärkning av dessa insatser f. n. sker och förordar därför att dennuvarande ordningen bibehålls i avvaktan på att en utvärdering kan göras.Skogsstyrelsen påpekar alt det krävs författningsändring för att beslut omdetaljplaneringsbidrag för planering av skogliga beredskapsarbeten skall kunnaöverföras lill länsarbetsnämnderna. Kan sådan ändring ske bedömer skogsstyrelsenatt en decentralisering medför en administrativ förenkling. Anvisningar förverksamhelen bör utges av AMS efter samråd med . Prioritering avarbetena, planeringens utförande, resultat och kostnader kan därefterfortlöpande diskuteras mellan verken. AMS anser att skäl kan finnas för endecentralisering av medelstilldelningen för såväl projektering avnaturvårdsarbelen som skogsvårdsarbeten. Vissa ytterligare övervägandenfordras dock, främst ifråga om skogsvårdsarbetena. ställer sigpositivt till alla förslag som främjar en bättre beredskap inomdetaljplaneringen. Det är dock viktigt alt garantier skapas för attdetaljplaneringsbidraget medverkar till alt öka planberedskapen för de samhällsekonomisktmest angelägna objekten. För det statskommunala vägnätet innebär delta altdelaljplaneringsbidrag i första hand bör utgå till projekt som ingår ifördelnings- och långtidsplaner. anser attdetaljplaneringsbidragen i framliden bör utnyttjas effektivare. Så bör t. ex.enskilda byggnadsföretag genom kontakter från kommunernas sida ges möjlighetatt via projekteringsbidrag aktualisera projekt som senare kan komma attbehövas för att klara sysselsättningen. Fördelen med detta system är bl. a.all företagens planeringsresurser utnyttjas och att därmed risken förfriställningar inom förelagen kan dämpas. Några remissorgan har kommenterat decentraliseringsulredningens 1976/77:100 Bilaga 15 )]5 förslag att en överföring av de tekniska regionkontorenspersonella resurser till länsarbetsnämnderna bör övervägas. RRV anser attlänsarbetsnämndernas behov av teknisk personal i första hand bör tillgodosesgenom ökal samarbete med de tekniska regionkontoren i stället för genom enöverföring av personal från regionkontoren till länsarbetsnämnderna. Nämndernahar i beredningen även tillgång fill expertis vid andra organ i länet. AMSanser att frågan måste ingå i den allmänna prövningen om hur tillgängligpersonal skall fördelas för skilda ändamål TCO delar däremol utredningensuppfattning att AMS tekniska regionkontor, som f. n. finns i , ,, , , och bör kunna överföras lilllänsarbetsnämnderna. Enligt TCO skulle detta innebära en utökning av resursernaför bedömning av ärenden rörande detaljplanefingsbidrag. iKalmar län finner däremot att behovet av teknisk personal för en bedömning avärenden om projekleringsbidrag ej är så storl atl det på grund därav ärmotiverat med överföring av personal från regionkontoren. Om däremot behovetbetraktas i större sammanhang och däri inbegripes delaljpro-jektering,ordinarie byggnadsverksamhet samt beredskapsarbeten inom byggnads- och anläggningssektornskulle det sannolikt vara värdefullt att ha tillgång lill teknisk expertis. Remissinstanserna instämmer iallmänhet i utredningens förslag att beslut i ärenden om beredskapsarbete inombyggnads- och anläggningssektorn tills vidare skall få fallas avlänsarbetsnämnderna för investeringar i allmänhet upp till 1 milj. kr. och föruppförande av hantverkshus som beredskapsarbete upp till 1,5 milj. kr. Fleraremissinstanser däribland länsstyrelserna i , , ,och saml LRF och anserdock att den övre gränsen generellt eller för vissa typer av investeringar börhöjas. Liknande tankegångar framförs också av länsarbetsnämnderna iSödermanlands, och län. Som motiv för en höjning avbeloppsnivån utöver decentraliseringsutredningens förslag anförs i de flestafall kostnadsutvecklingen. Likställighet med det beloppstak som gällerfor den regionala beslutsrätten beträffande lokaliseringsstöd till industrinanges som motiv av de norrländska länsstyrelserna. i anför med hänvisningtill yttrande från länels företagareförening att gränsen 1,5 milj. kr. förbyggnation av hantverkshus inte medger större lokaler än ca 800 m-. Så små hantverkshuskommer med sannolikhet inte att uppföras i länet . Storleken på dehantverkshus som uppförts med beredskapsmedel i under desenaste åren har beloppsmässigt legat omkring 3 milj. kr. Enligt länsstyrelsensmening bör därför beloppsgränsen höjas 1976/77:100 Bilaga 15 116 väsentligt.Länsstyrelsen 1 framhåller att det finnsmöjlighet att inom det inre stödområdet som beredskapsarbete uppföraindustrilokaler för uthyrning i regi. Enligt mening ärgränsen för det inre stödområdet dragen på sådant sätt inom Västernorrlandslän att slora glesbygdsområden främst ligger utanför gränsen.I avvaktan på atl gränsen justeras bör även i området intill det inrestödområdet industrilokaler för uthyrning i regi kunna uppföras somberedskapsarbete. och länsarbetsnämnden i anser attbeslut om industrilokaler samt idrotts- och övriga rekreationsanläggningar bördelegeras till länsarbetsnämnden. Genom en sådan delegering skulle denregionalpolitiska planeringen i länen tillföras en resursförstärkning. Kravetpå enhetlighet i bedömningen behöver nödvändigtvis inte innebära att beslutskall fattas på central nivå. Liknande synpunkter anförs av iKopparbergs län. AMS avstyrker med instämmande avByggnadsarbetareförbundet till decentralisering avbeslutanderätten i ärenden om kollektivt utnyttjande av hantverks- ochsmåindustrilokaler. Avgörande för AMS ställningslagande är behovet avsamordning av olika regional- och näringspolitiska insatser. I fråga om lokalerför idrotts-verksamhet konstaterar AMS i likhet med utredningen att antalet berördaärenden inle är större än att nuvarande system tills vidare kan bestå utanpåtagliga nackdelar. är tveksamt till värdet aven förändring enligl utredningens förslag men vill för sin del inte avstyrka det.I båda fallen förutsätter emellertid organisationen, i den månbeslutsbefogenheten ändå flyttas till länsarbetsnämnderna, alt beloppsgränsenför dessa typer av ärenden anpassas till övriga regionalt avgjorda ärenden.Statens naturvårdsverk pekar på alt verket förfogar över ordinarie anslag församma ändamål. Den tillsatta beredningen för planering och samordningav samhällets insatser för rekreation och turism skall enligt sinaföreskrifter dels följa planeringen av de primära rekreationsområdena delsföre myndighets beslut höras om finansiering av större anläggningar förfjärrekreation. utgår ifrån att en samordning av samhälletsinsatser i dessa avseenden även fortsättningsvis erfordras oavsett varbeslutsnivån om beredskapsarbeten förläggs. Under förutsättning attnaturvårdsverket tillförsäkras möjlighet lill överblick och påverkan avberedskapsarbeten inom nyssnämnda ämnesområden har verket inget att erinra motatt besluten överförs från central till regional nivå. i avstyrker medinsiämmande av länsarbetsnämnden i länet utredningens förslag att AMS ävenfortsättningsvis skall beslula i ärenden som avses att bli utförda istyrelsens egen regi för s. k. specialanvisad arbetskraft. Befogenheternahärför bör i stället snarasi överföras till länsarbetsnämnden. Prop.1976/77:100 Bilaga 15 117 enskildaberedskapsarbeten avsiyrker AMS i likhet med förslag att länsarbetsnämnderna skall kunna besluta om sådanaberedskapsarbeten enligt samma grunder som för kommunala arbeten. Motivethärför är bl. a. behovet av en enhetlig bedömning. Byggnadsarbetareförbundetpåpekar också att det med hänsyn fill del ringa antalet ärenden inle finnsspeciellt betydande vinster att nå genom en decentralisering. När det gällerupprättandet av objektsreserver etc. betonar flera länsstyrelser på nytl sittansvar för den regionalpolitiska planeringen. Ändraderegler för slalsbidrag till kommunala beredskapsarbeten m. m. Flertalet remissinstanser instämmer i AMS ochdecentraliseringsutredningens allmänna synpunkter på behovet av ändradhandläggning av ärenden rörande kommunala beredskapsarbeten. Enligt Kommunförbundetbör således en ändring av statsbidragsreglema för beredskapsarbeten kunnamedverka till en inriktning mol arbeten som ger hög sysselsättning och sombättre kan anpassas till det aktuella sysselsätlningsbe-hovet. Liknandesynpunkter framförs av bl. a. länsstyrelserna i och Skaraborgslän samt kommunalekonomiska uiredningen och /SR. TCO finner härutöver attmånga av de investeringsarbeten som utförs som beredskapsarbetevanligtvis förutsätter en inte obetydlig arbetsinsats av icke anvisad arbetskraft.LO anser att del föreslagna stödel i större utsträckning än kommeratt premiera arbeten med högt antal sysselsättningsdagar samt attberedskapsarbetenas sysselsättningseffekter kommer att kunna kontrollerassäkrare. finner atl den föreslagna förändringenligger väl i linje med vad utredningen själv tidigare framfört, men avstår frånatt ta ställning till konstmktionen i detalj. Det finns enligt utredningens uppfattningflera tänkbara konstmktioner som skulle kunna ge i huvudsak motsvaranderesultat. RRV som i princip är positivt till AMS förslag, menar att en konfliktkan uppstå mellan kraven på låg dagsverkskostnad och samhällelig angelägenhetvarvid sysselsättningsaspekten kan komma att tillmätas den största vikten.Detta kan i vissa situationer leda till atl man får en utbyggnad avinfrastrukturen i områden/orter där arbetslöshet råder men där en sådanutbyggnad från andra synpunkter är mindre motiverad. iNorrbottens län framhåller att investeringsobjekten i detta län ofta haftindirekta sysselsättningseffekter som uppgått till av den direkta.Länsstyrelsen kan inte se detta som ett problem i kommuner med hög konstantarbetslöshet inom samlliga sektorer.