prop · G003151 · 1976-12-31 00:00:00 — Situationen kan exempelvis vara den alt hyresgästernasjälva under lång lid motsatt sig varje förbättringsåtgärd för att hålla hyrannere. Det förhållandet att fastighetsägaren respekterat hyresgästernas viljabör då inte få leda lill atl han i efterhand drabbas av betalningsskyldighet.Ett belalningsåläggande kan också leda till obestånd förfastighetsägaren och hans familj. Kan skyldigheten inte fullgöras, kvarstårvidare förvallningsproblemen som olösta. Att belalningsåläggande rikias motnågon i hans egenskap av aktieägare synes vidare strida mot aktiebolagslagensbestämmelser om att ak- Prop.1976/77:151 21 tieägare endast ansvarar med inbetalat aktiebelopp. -Henmark framhåller också att enligt hans uppfattning häkte inte bör komma ifråga som sanktionsmedel om fastighetsägare, som kallats att inför nämnden undered lämna upplysningar om fasligheten, utan giltigt skäl vägrar atl avlägga edeneller att yttra sig. 4 Remissyttrandena 4.1 Allmänt Förslaget har i allmänhet fått ett positivt mottagande vidremissbehandlingen. Så gott som alla remissinstanser tillstyrker att del isina huvuddrag läggs till grund för lagstiftning. Ett par remissinstanser,däribland koin-miinförbuiidets styrelse (majoriteten), anser dock att deföreslagna tvångsåtgärderna inte är tillräckliga ulan alt det är nödvändigtatl genom kompletterande lagförslag ytteriigare öka samhällets möjligheter attkunna ingripa med tvångsinlösen av grovt misskötta hyresfastigheter (seavsnitt 4.5). Behovet av en reform av tvångsförvaltningslagen betonas aven i stort sett enig remissopinion. Enligl bostadsdoinstolens uppfattning ärdet angeläget atl förbättra tvångsförvaltningsförfarandet som komplement tillde övriga möjligheter att ingripa vid otillfredsställande fastighetsförvaltningsom lagstiftningen ger. i finner utredningens förslagväl ägnat atl undanröja vissa brister i tvångsförvallningslagen och all på ettbättre sätt än denna tillgodose samhällets intresse av alt förebygga ochundanröja missförhållanden inom bostadssektorn. anser atttvångsförvaltningslagen har varil svår all tillämpa i praktiken. Det är därförangeläget atl genomföra förbättringar som gör ivångsförvaltning möjligoch meningsfull. En ny lagstiftning som bygger på utredningens förslag börenligt kommunens mening ge samhället bättre möjligheter att skydda de boende iförsumligt skötta fastigheter. Mot bakgrund av erfarenheterna avtvångsförvaltningslagen finner utredningens förslag väl genomtänkta.Samhället skulle därigenom få de instrument det behöver för att ge de boende imisskötta fastigheter del av en med hänsyn till de faktiska möjligheternarimlig bosladsförvaltning. föreningsbankers förhund anser attutredningen på ett övertygande sätl har presenterat lösningar på de olikaproblem som den nuvarande tvångsförvaltningslagen ger upphov till och som detär mycket angeläget att komma till rätta med. Flera andra remissinstanser geruttryck för en liknande positiv grundinställning till utredningens förslag. anser att det föreligger ettbehov av en lagstiftning med starkt preventiv verkan mot fastighetsägare somåsidosätter samhällets och hyresgästernas krav på god bostadsförvaltning. Dettabehov accentueras av de aktuella tendenserna till ökad spekulation med bo- Prop.1976/77:151 22 Den föreslagna bostadsförvallningslageninnebär en väl motiverad skärpning av nuvarande regler och skulle förbättrahyresgäströrelsens möjligheter all komma till rätta med fastighetsägare somförsummar sina skyldigheter. Enligt förbundets mening har utredningen dockinle lillräckligt beaktat de problem som följer med uppdrivna fastighetsvärdenoch därav höjda inleckningsskulder. Förbundet anser alt dessa problem gör delmotiverat att pä några punkter ytterligare skärpa de föreslagna reglerna vidtvångsförvaltning och inlösen. 1 övriga avseenden ansluter sig förbundet och tillstyrker atl lagstiftningen genomförs skyndsamt. De bakomliggande orsakerna till dålig bosladsförvaltninglas upp av Näringslivels byggnadsdelegation. All vissa delar avfastighetsbeståndet är eftersatt i fråga om boendeslandard utgör enligtdelegationens uppfattning i myckel stor utsträckning efterverkningar från dentid då det äldre bostadsbeståndets ekonomi blev försvagad till följd avhyresregleringen. De ansträngningar som f n. görs för atl höjabostadsstandarden genom kommunala saneringsprogram m. m. syftar lill atlundanröja dessa brister, så atl det äldre bostadsbeståndet inom överskådlig tidskall återfå en godtagbar standard. Brister i boendeförhållanden kommeremellertid atl finnas kvar till dess attsaneringsverksamheien har undanröjt bristerna. Innan detta har skett är detväsentligt att betona, alt brister i boendeslandard ofta beror på helt andraorsaker än missförhållanden i enskild fastighetsförvaltning. Såvitt gällersaneringsverksamheten finns det anledning fästa uppmärksamheten på den mycketbesvärande fördröjning av igångsättning och planering som i betydandeutsträckning kan tillskrivas administrativa orsaker inom den offentligasektorn. Delegationen pekar särskilt på konsekvenserna av långvarigabyggnadsförbud och föråldrade stadsplaner. Behandlingen av låneärenden blirofta tidskrävande, särskilt dä berörda intressenter och myndigheter är oenigaom upprustnings-standarden. Också den kommunala förköpsverksamhelen har i mångafall bedrivits på ett sätt som stört den reguljära saneringsverksamheien, bl.a.beroende på att någon samlad bedömning av förköpsverksamhelen ochtillståndsgivningen för statlig långivning enligl markvillkoret inle varil förulsalt.Enligl delegationens uppfattning måsle dessa företeelser också beaktas då detgäller insatser för alt förbättra betingelserna för en sund fastighetsförvaltningi de boendes intresse. i /almö påpekar all betänkandet inleinnehåller någon närmare redogörelse för erfarenheterna från de olika ärendenom tvångsförvaltning som har förekommit. Del hade enligt hyresnämndens meningvarit av värde om utredningen konkret hade redovisat vilka ivångsförvaltningsärendenav något intresse som har handlagts och vilka erfarenheter man hardragit av dessa. 1 sill remissyttrande lämnar hyresnämnden en koncentreradredogörelse för omständigheter av vikl i de 18 ärenden som har handlagts avnämnden intill den . Prop.1976/77:151 23 rial anser sig hyresnämnden kunna dra följande slutsatser.Ärendena har varil av sinsemellan ganska olika beskaffenhet. 1 det övervägandeantalet fall har lagen verkat som ett påtryckningsmedel, varigenomfastighetsägaren har förmåtts att själv vidta nödvändiga förbättringar eller,om han av någon anledning inte har förmått göra detta, sälja fastigheten ellerlämna ifrån sig förvaltningen. 1 de fall som har lett till ivångsförvaltningsynes det röra sig om fastighetsägare som inte kan eller inte vill ha medfastigheten alt göra och förvaltningen har fått inriktas snarare på mindrereparationer och överförande av fastigheten i nya händer än på genomgripandeupprustning. Valet mellan olika lagstiflningsalternativ för ingripandemot försumliga fastighetsägare har inte föranlett någon mera ingående diskussionvid remissbehandlingen. Det alldeles övervägande antalet remissinstanseransluter sig utan närmare kommentarer till utredningens uppfattning atltvångsförvaltningsförfarandet inle kan ersättas av nya regler öm expropriationeller av ell system med auklorisalion av fastighetsförvaltare (se dockbeiräffande inlösen avsnitt 4.5). Flertalet av remissinstanserna har godtagit utredningensförslag om alt bostadsförvallningslagen bör ha i huvudsak samma tillämpningsområdesom den nuvarande tvångsförvallningslagen. Några remissinstanser förordar dockatt tillämpningsområdet inskränks i vissa avseenden. i Stockholmanser att en- och Ivåfamiljshus bör kunna undantas från tillämpningsområdet. Dehyresintäkter som inflyter från sådana fastigheter är i allmänhet så små attde endast i ringa utsträckning kan läcka koslnaderna för en upprustning.Dessutom kommer del antagligen att bli svårt att finna någon som vill åta sigförvaltningsuppdraget. Om hyresavtal avser enfamiljshus, kan vidarehyresvärdens reparationsplikt avtalas bort enligl 12 kap. 15 § andra slycketjordabalken. förordar i första hand atl en- och tvåfamiljshusengenerellt undantas från tillämpningsområdet. 1 andra hand föreslårhyresnämnden - med tanke på atl uthyrning av enfamiljshus ofta är tillfälligoch då bör undantas - att del för tillämpning av lagen skall krävas all uthyrningenär regelmässig. Motsvarande villkor uppställs i 1 § första stycketbostadssaneringslagen (1973:531). Kravet på att uthyrningen skall vara regelmässig framförsäven av bostadsdomstolen. Vidare anser kommun att lagen inte bör omfattaenfamiljshus. Enligt mening bör tillämpningsområdet begränsasså atl det inte omfattar fastigheter som huvudsakligen innehåller lokaler. Enrimlig gränsdragning bör i analogi med lagen (1975:1132) om förvärv avhyresfastighet m. m. vara att beslut om särskild förvaltning inle skall kunnameddelas beträffande fastighet som huvudsakligen innehåller Prop.1976/77:151 24 lokaler och därutöver högst två bostadslägenheter. En viss utvidgning av tillämpningsområdet föreslås avhyresnämnden i . pekar på att bostadsförvallningslageninte är avsedd att tillämpas på fastighet som ägs av bostadsrättsförening, närföreningen själv innehar bostadsrätt till lägenheter som hyrs ut. Utredningensmotivering för detta undantag är att föreningen inte hyr ut i egenskap avfastighetsägare ulan som bostadsrättshavare. finner den avutredningen förordade tillämpningen tveksam. Möjligheterna alt bilda bostadsrättsföreningmissbrukas numera av mindre nogräknade faslighels-ägare, framhållerhyresnämnden. Det förekommer att fastighetsägare överlåter sinahyresfastigheter till nybildade bostadsrättsföreningar i vilka de själva ägersamtliga bostadsrätter och upplåter lägenheterna med hyresrätt. I sådana fallav regelmässig uthyrning synes det naturiigl all anse alt lägenheterna hyrs utav föreningen i egenskap av fastighetsägare och all bosiadsförvaltningslagenkan tillämpas. Delsamma kan böra gälla när ett större antal svårsåldabostadsrättslägenheter hyrs ut direki av bostadsrättsförening. Hyresnämndenanser att lagtexten bör ändras så atl del klart framgår att en sådanrättstillämpning är möjlig. har samma inställning.Kommunförbundet anser att det i vissa sammanhang kan bli ett problem att lageninte omfattar flerfamiljshus som är outhyrda. Frågan om ägandeförhållandena ifastigheten tas upp av bostadsdomstolen. Enligt bosladsdomstolen visarerfarenheten att ägandeförhållandena kan vara mycket svårulredda när det gällerfastigheter som kan komma i fråga för särskild förvaltning. Förslaget om interimistiskt beslut om kan endast lill viss del och underkortare tid lösa problemen. Med hänsyn härtill bör man enligl bostadsdomstolenöverväga atl införa en regel av innebörd atl som fastighetsägare vidtillämpningen av bostadsförvaltningslagen skall anses den för vilken lagfartsenast har beviljats eller sökts. Införandet av en sådan regel skulle befrämjahandläggningen av ärenden om särskild förvaltning och underlätta tillämpningenav bestämmelserna om belalningsåläggande i förslaget. En ytterligare fördel ärall åtgärder som förvaltaren vidtar skulle behålla sin rättsliga betydelse ävenom det senare skulle visa sig att annan än den lagfarna ägaren vid tiden förbeslutet om tvångsförvaltning var rätt ägare till fastigheten. iStockholm anför liknande synpunkter och hänvisar lill alt en regel av dettaslag finns i 3 § bostadssaneringslagen. Flertalet av remissinstanserna tillstyrker förslaget omatt förutsättningarna för ingripande görs mindre snäva, så att ingripande kanske på ett tidigare stadium än f n. Enda.s\. ställer sig avvisandetill förslaget i denna del. Samfundet pekar på att lagförslaget enligt deanförda motiven innebär att möjligheter till ingripande skall finnas så snarten fastighetsägare inte sköter förvaltningen av fastigheten på ett objektivtgodtagbart sätl. är enligt samfundels mening atl gå utöver vad som ärerforderligt i en lagstiftning av detta slag. Prop.1976/77:151 25 skäl föreligga för atl ett tvångsingripande över huvudtaget skall ifrågakomma. Samfundet förordar att rekvisiten för ingripandeutformas på i huvudsak samma sätt som skett i tvångsförvallningslagen. Några remissinstanser anför synpunkter på den närmareinnebörden av förslaget. Sålunda ar\ser bostadsdoinstolen all det i lagtextenbör anges att den bristande förvaltningen medför men för bostadshyresgäst.Hyresnämnden i framhåller att den grundläggande förutsättningen föringripande enligt förslaget alltjämt är alt fastighetsägaren inte förvallar faslighetenpå ell godtagbart sätt. Detta synes innebära alt brister i fasligheten somhärrör från tidigare ägares förvaltning inte kan beaktas. Det är förhyresnämnden bekant att under senare är fastigheter som uppfyllt rekvisitenför tvångsförvaltning bytt ägare ett flertal gånger med något års mellanrum.Hyresgästernas intresse är atl få en sådan fastighet upprustad oberoende avvem som för tillfället är ägare. En i och för sig nödvändig sanering bör inlekunna hindras av en invändning från fastighetsägaren om att han harförvärvat fastigheten och därför inle haft möjlighet att avhjälpa bristerna.Det är tveksamt om lagförslaget gör del möjligt för hyresnämnden alt bortsefrån en sådan invändning. vill ifrågasätta om inte de föreslagnabestämmelserna bör kompletteras med ett särskilt rekvisit för ingripande somdireki anknyter till brister i fastighetens skick. i ifrågasätter om man såsom utredningenhar föreslagit bör la bort föreskriften om atl ivångsförvaltning fårtillgripas endast om det finns anledning anta atl rättelse ej kommer att ske.Erfarenheterna tyder pä att fastighetsägare ibland inle blir färdiga attavhjälpa brister i förvaltningen förrän de ställs inför en ansökan omtvångsförvaltning men alt de då med erforderlig kraft tar itu med problemen. Omfastighetsägaren i ärendet visar atl upprustning är förestående, t.ex. genomavtal med entreprenör eller genom ansökan om byggnadslov och statliga lån,finns ingen anledning lill särskild förvaltning. En lämplig lösning synesalltså vara att lagtexten formuleras så, all fastighetsägaren åläggsbevisbördan för alt rättelse kommer att ske. Näringslivets hyggiwdsdelegation understryker vikten avatt beslut om särskild förvaltning grundas pä ett tillföriitligtutredningsmaterial. I och med att förutsättningarna för ettförvaltningsingripande inte längre begränsas till fall av uppenbar vanskötselutan utsträcks till förhållanden som i olika hög grad indikerar att fasligheteninte sköts på ett godtagbart sätt ökar behovet av att kunna skilja mellan vadsom utgör brister i enskild fastighetsförvaltning och vad som är resultatet avoformligheter och dröjsmål i den offentliga förvaltningen. Möjligheter börfinnas all på ett tidigt stadium undersöka detta genom kontakter mellanparterna eller representanter för deras organisationer. Även då sädanakontakter förekommit torde det i allmänhet vara värdefullt, om hyresnämndenutnyttjar möjligheten att genom besiktning och anlitande av teknisk expertskaffa sig ett eget utred- Prop.1976/77:151 26 ningsunderlag som grund för bedömningen. Ett par remissinstanser berör frågan om behörighet attansökaom särskild förvaltning. ifrågasätter om inte hälsovårdsnämndenstalerätl bör behållas och kommun har samma inställning i fråga omlänsstyrelsens talerätl. De flesta remissinstanser stöder utredningens förslag omatt särskild förvaltning av faslighet skall kunna ske i två former, antingen -som ett mer begränsat ingripande - genom ett förvaltningsåläggande motfastighetsägaren eller genom . Till de instanser somuttryckligen tillstyrker införandel av den mildare formen förvaltningsåläggande\\ör hyresnämnden i , som uppger atl av nämnden handlagda ansökningar omtvångsförvallning gällt sammanlagt 25 fastigheter. Beträffande 12 av dessafastigheter återkallades ansökningarna sedan överenskommelse om reparation hadeträffats mellan parterna eller fastighetsägaren på annal sätt hade vidtagiträttelse. Beträffande tre fastigheter återkallades ansökningarna på gmnd avall fastighetsägaren hade överlämnat förvaltningen till förvaltningsföretag.Åtskilliga av de ärenden, där ansökan har återkallats efter överenskommelsemellan parterna, skulle förmodligen ha lett till förvaltningsåläggande, omutredningens förslag hade gällt. Det finns alliså ell praktiskt behov av ensådan mildare form för ingripande. understryker att ävenom förvaltningsåläggande införs, måste det alltjämt finnas ett utrymme föruppgörelser mellan parterna ulan atl förvaltningen för den skull överlämnastill särskild förvaltare. 1 dessa fall kommer alltså liksom f. n. ärendet attavskrivas efter återkallelse. Näringslivets byggnadsdelegation anser altförvaltningsåläggande utgör en smidig form för att lösa problemen i åtskilligafall, där en förändring till det bättre kan ske i huvudsak på frivillig väg.Sveriges fastighetsägareförbund påpekar alt utredningens förslag i denna delbör kunna ligga till grund för en överenskommelse mellan partsorganisationernaom förhandlingar om påstådda anmärkningar för att förebygga alltför mångaansökningar till hyresnämnden. anser all den föreslagnaordningen är tillfyllest, om formen förvaltningsåläggande reserveras försådana fall där försummelserna sannolikt kommer att rättas till genom enkompetent förvaltning. Någon anledning till antagande atl yrkesmässigförvaltning automatiskt medför att bristerna undanröjs finns dock inte.Åtskilliga yrkesmässiga förvaltare driver verksamhet i vinstsyfte. Fastighetersom är aktuella för tvångsingripanden är sällan intressanta förvaltningsobjektur affärsmässig synpunkt. Den yrkesmässige förvaltarens främsta motiv, atl medgott arbete behålla en bra kund, gäller knappast vid förvaltningsåläggan-den.Denna form av särskild förvaltning måsle därför användas med stor Prop.1976/77:151 27 urskiljning, betonar förbundet. Om avsikten är attförvaltningsåläggande legelmässigt skall tillgripas som första åtgärd, måstehyresnämnden också bestämma de villkor som skall gälla. par remissinstanser är kritiska mol den föreslagnauppdelningen i en mildare och en strängare förvaltningsform. iStockholm anser atl institutet förvaltningsåläggande knappast kommer atl fyllanågon praktisk funktion. Redan nu har hyresnämnden möjlighet att i samband medsin medlande verksamhet söka förmå en fastighetsägare all frivilligt överlåtaförvaltningen till annan. finner det därför inle berättigat atttillföra den för allmänheten redan nu svårtillgängliga hyreslag-stiflningenytterligare ell nytt institut och avstyrker följaktligen förslaget i denna del.Göteborgs kommun ställer sig också tveksam till förslaget omförvaltningsåläggande. Enligt kommunens mening kan det ifrågasättas om denföreslagna formen av ingripande är tillräckligt effektiv beträffande denkategori fastighetsägare som blir föremål för ansökan om särskild förvaltning.Med den utformning lagförslaget getts, kan del dessutom befaras altförvaltningsåläggande regelmässigt tillgrips som en förstagångsålgärd och atlerforderiig ivångsförvaltning genomförs först efter ännu siörre tidsutdräkt änsom är möjligt enligt gällande lagstiftning. Förslagetom atl det ankommer på hyresnämnden och inle på sökanden alt bestämma valet avförvaltningsform kommenteras i några remissyltran-, den. pekar på all tvångsförvallning enligl förslaget får tillgripasförst om förvaltningsåläggande bedöms vara en otillräcklig åtgärd. Utredningenhar därmed infört ett nytl rekvisit för tvångsförvallning ulan motsvarighet igällande lag. För sökanden kan förslaget i denna del innebära en försämring,nämligen om nödvändig tvångsförvaltning uppskjuts eller förhindras genombeslut om förvaltningsåläggande utan att sökanden önskar det. Genomförvaltningsåläggande skulle fastighetsägare som ombesörjer och försummarhyresvärdens åligganden förmås att lämna över förvaltningen till någon meddokumenterad kunskap. Det kan ligga nära till hands för hyresnämnden attbetrakta sådant överlämnande som en förbättring och därmed en tillräckligåtgärd. Enligl förbundets mening bör sökanden som kunna bestämma sintalan atl enbart gälla tvångsförvallning. Förvaltningsåläggande bör därförenligt förbundels uppfattning meddelas endast när sökanden begär eller medgerdet. Om sökanden motsätter sig förvaltningsåläggande skall hyresnämnden barapröva frågan om tvångsförvaltning. påpekar att förslaget omatt sökanden inte skall behöva ange vilken form av förvaltning som han anserbör komma till stånd måste betraktas som fördelaktigt för sökanden. Det innebäratt sökanden ej behöver ta ställning till problemet om särskilda skälföreligger för tvångsförvaltning, innan ansökan ges in. Beiräffande den juridiskt-tekniska lösningen av vissadetaljfrågor framförs en del erinringar av remissinstanserna. Prop.1976/77:151 28 när förvaltningsåläggande meddelas, skall hyresnämndenenligt förslaget inte ange åt vem förvaltningen bör uppdras och inle hellerprecisera hur den skall anordnas. Den fastighetsägare som ulan närmareprecisering får ett föreläggande alt överlämna förvaltningen tillsärskild förvaltare "på sätt som kan godkännas av hyresnämnden"måste fråga sig vilka krav som nämnden kan komma all uppställa. Även omnämnden i sina skäl får antas redovisa vilka brister som motiverarföreläggandet, bör della. för alt bättre överensstämmelse skall ernås mellanskälen och själva föreläggandet, innehålla atl fastighetsägaren skall genom alllämna över förvaltningen till särskild förvaltare se lill alttillfredsställande förvaltning uppnås. 1 föreläggandel bör vidare erinras omalt fastigheten annars kan komma att ställas under Ivångsförvaltning.Bostadsdomstolen förulsäiler alt hyresnämnden i lämpliga former kan biträdafastighetsägaren i frågor som gäller hur förvaltningen skall ordnas, i förstahand genom oförbindande förhandsbesked. i Mtilinö delar utredningens uppfattning alldet inle är möjligt alt i lagens bestämmelser om förvaltningsåläggande närmareprecisera vilka befogenheter som fastighetsägaren skall lämna över. Enligt motivuttalandenabör det i regel krävas atl överlämnandet avser vad som i de förvaltningsavtalsom f n. förekommer på fastighetsmarknaden brukar betecknas som fullständigförvaltning kombinerad med fullmakt för förvaltaren. Del bör vidare krävas atlden första förvallningsperioden bestäms till . Hyresnämndeninstämmer i dessa synpunkter men påpekar att det inle synes erforderligt altavtalet är ouppsägbart . anser emellertid atl denföreslagna laglexien ger alltför litet vägledning. Där sägs ju nämligen ingetom de krav som enligt motiven skall ställas på förvaltningsavialet, ja inte ensatt elt sådant avtal skall ingås. Enligt hyresnämndens mening böi- i laglexienuttryckligen anges att förfarandet utmynnar i ell beslut om godkännande av ettvisst förvaltningsavtal. Även i övrigt bör den föreslagna lagtexten omarbetasså att innebörden av ett förvaltningsåläggande framträder tydligare. Enligt förslaget skall förvaltaren vara skyldig alt genastunderrätta sökanden om förändringar som inträffar i förvaltningen sedanhyresnämnden har godkänt överiämnandet. ifrågasätter om bestämmelsenkan anses vara verkningsfull ulan någon form av sanktionsmöjlighet gentemotförvaltaren för det fall denne samarbetar med fastighetsägaren i syfte attkringgå lagstiftningen. Enligl kommunens mening bör - om formenförvaltningsåläggande över huvud skall införas - förslaget skärpas med enföreskrift om möjlighel lill vitesföreläggande, när förvaltaren ej uppfyllersin anmälningsplikt rörande ändringar i del av hyresnämnden godkändaförvaltningsavialet. Förslaget bör vidare kompletteras med en föreskrift om atlanmälan om förändring skall överlämnas också lill hyresnämnden. Prop.1976/77:151 29 Utredningens förslag till en effektivare och meraingripande förvaltningsform än den nuvarande tvångsförvallningen har iallmänhet fått ett mycket positivt gensvar från remissinstanserna. Viss kritikhar dock riktats mot enskildheter i förslaget. Den föreslagna skyldigheten för kommunen atl föreslå förvaltare,om hyresnämnden begär del.