prop · G003123 · 1976-12-31 00:00:00 — befogat.Hemförsäljningskommittén nämner i sammanhanget att de två största företagen påhemförsäljningsområdel - AB Elexlrolux och - bägge regelmässigtlevererar sina varor direkt vid avtalsiillföllei. Antagandet i propositionentill hemförsäljningslagen (prop. 1971:86 s. 73, 82), alt ångerveckan skullemedföra att del skulle komma all höra lill undantagen att köparen fick varanlevererad innan ångerfristen löpt ut, har alltså inte besannats. Den kanskefrämsta orsaken härtill är enligl hemförsäljningskommittén att ångerfrekvensenhos köparna kommit att ligga på en låg nivå, varför det inle berett företagennågra problem att leverera direkt. LO hänvisar bl. a. till resultatet avnäringslivels allilydundersökning, enligl vilken de intervjuade i genomsnittaccepterade en lägsta kontantinsats om , samt till alt det avbetänkandet framgåratt kontantinsatsen vid havererade avbetalningsköp ärextremt låg. En relativt kraftig kontantinsats skulle enligl LO antagligenleda lill all den enskilde konsumenien tvingas atl noggrant tänka över köpeloch dess konsekvenser. Huruvida kontantinsatsen skall bestämmas lill 25 procenteller till en lägre procentsats för all della syfte skall uppnås är enligl LOsvårbedömbart, 1 brisl på närmare utredning härom accepterar LO kommitténsförslag, men framhåller atl delta tal på intet sätt är sakrosankt. Skulle detsenare visa sig atl kravet på 25 procents kontantinsats är olämpligt, börenligt LO procentsatsen justeras. TCO anför liknande synpunkter. Datainspektionen anser atl ell krav påkontantinsats har ett väsentligt värde för konsumentskyddet genom att en köparebättre överväger affären och genom att kredilålagandet minskar.Datainspektionen ifrågasätter dock om inle del avsedda konsumenlpolitiska målelkan nås även om anspråket på kontantinsats sätts lägre än , vilketför vissa varor och branscher innebär en avsevärd höjning och kan befaras ledatill omställningssvårigheter. kommun (kommunstyrelsens majoritet) hälsari och för sig förslaget om viss minsta kontantinsats med tillfredsställelsemen anser att en modifiering av insatsens storlek kan övervägas. /SRförordar elt krav på 15 procents kontantinsats. /SR hyser dock tvekan om ivad mån bestämmelser om kontantinsats och kredittid verkligen blir effeklivamed hänsyn till åtalsregelns uiformning. Vidare är det enligl /SR oklart ivad mån alternativa finansieringsformer kommer att stå till buds för deekonomiskt svaga grupperna i samhällel samt vilka samhällsekonomiskakonsekvenser, närmast avseende sysselsättningen, som förslaget kommer att få.Att hemförsäljningen skulle drabbas hårt av en regel om kontantinsats,betraktar /SR dock inte som någon nackdel, /SR framhåller atl man pågrund av dessa tveksamma punkter kunde ifrågasätta en alternativ metod,exempelvis att ge KO ett uppdrag inom ramen för avtalsvillkorslagen attförhandla om och i sista hand inför föra talan omkontantinsatser och kreditlid, Enligl /SR förefaller emellertid en sådanordning ganska tung. Föreningen ha i och för sig inlenågot att erinra mol en lagstiftning om minsta konlanlinsals men är dock någottveksam lill kommitténs förslag med hänsyn lill att del kan vålla svårigheterför köpsvaga konsumenter Även Åf ansluter sig i princip till förslaget att enviss procent av kontanlpriset skall eriäggas som kontantinsats, men påpekar inte kan bortse från att många konsumenter vid en så hög kontantinsats somden föreslagna får svårare all göra övervägda och riktiga köp, KF anser alldenna negativa fördel-ningspoliliska effekt av lagförslaget är ägnad atl väckabetänkligheter KF ifrågasätterdärför om inte den för konsumenterna mer fördelaktiga krediiformen låneköp börsärbehandlas. Del som härvid kommer ifråga gäller närmast kontantinsatsenshöjd. Enligt KF är del önskvärt alt lagförslaget i detta hänseende modifieras. NO framhåller att en fixering av kontantinsatsentill övertag vissertigen har praktiska fördelar men torde fåstarkare effekler i vissa branscher som har klart lägre genomsnitlsinsalserän i andra branscher. Härigenom kan uppstå kontraktionseffekler som inle ärönskvärda från allmän synpunkt. Delta drabbar sannolikt inle enbart varor som säljsdirekt i hemmen. Om man vill undvika alllför många dispensfall bör det därförenligl NO övervägas att direkt i lagen möjliggöra anpassning av kontantinsatsenefter förhållandena på olika varuområden. Därvid bör man också söka undvikaatl verkningarna av bestämda kontantinsatskrav särskilt drabbar lågprisföretag,I, ex, inom postorderhandeln, som f n. lorde ha relalivt låga - vid kontoköpinga - krav på kontantinsats. Kö delar kommiiténs uppfattning atl del finnsanledning alt söka nedbringa kostnaderna och atl fö konsumenien atl närmareöverväga sitt behov av en viss vara och innebörden av ett kreditköp, KO menarliksom kommittén atl en maximering av kreditbeloppel kan vara ell lämpligtinstrument med vilket detta kan åstadkommas. Som framgår av beiänkandei innebären regel om lägsta kontantinsats om av kontanlpriset för ett stortantal krediiköp ingen ändring i förhållande till läget . Inom en slor delav den seriösa avbetalningshandeln kräver säljarna kontantinsatser på , I vissa branscher är kontantinsatserna normall högre. Detförekommer också branscher med lägre kontantinsatser. Lägre kontantinsatser -eller inga kontantinsatser alls -uttas enligt i huvudsak avmindre nogräknade säljare, inle minst vid hemförsäljning. Del är ocksåsignifikativt atl köp med låg kontantinsats havererar oftare än andra köp. KOär således i princip enig med ulredningen om all del bör uppslällas krav påviss minsla konlanlinsals vid krediiköp. KO vill dock inte lillstyrka denföreslagna 25-procentsregeln. En sådan regel kan enligl KO vara praktisk alltillämpa men innebär dock att man något godtyckligt läser fast principen omlägsta kontantinsats och därmed avstår från möjligheten att i prakliken uppnåde efterslrävade effekterna. 1 vissa fall kan det vara befogat med en högrekonlanlinsals än , medan del i andra fall är lämpligare med en lägrehandpenning. KO förordar därför en mer flexibel reglering. Del bör enligt KO:suppfattning ankomma på regeringen all på förslag av tillsynsmyndighetenbestämma vilken lägsta kontantinsats som skall gälla för olika varuslag. Lägstakontantinsats bör således kunna fastställas till olika procentsatser förskilda varugrupper. Delta innebär enligt KO inte all samlliga förekommandevaror bör indelas i en stor mängd grupper och att man sedan föreskriver om visslägsta kontantinsats för varje grupp. Än mindre innebär det alt konlanlinsalsenskall differentieras inom varje varugrupp. Detta skulle enligt KO vara alllförtungt atl administrera utan all fördelarna därmed skulle vara särskill slora.Systemet skulle också bli svåröverskådligt för både näringsidkare ochkonsumenter. En viss differentiering av lägsta kontantinsats kan enligt KO:smening däremot vara lämplig, t. ex, så alt lägsta konlanlinsals faslslällstill visst lägre procenttal för varor av nödvändighets-karaktär och till visslhögre procenttal för varor av renodlad lyx- eller till-fällighelskaraktär.Härvid bör hänsyn också tas till varans pris, KO anser 1976/77:123 262 atten differentiering kan vara lämplig även av konjunkturpolitiska skäl, KOframhåller atl om detta KO:s förslag genomförs bör man å andra sidan kunnaavstå från den av kommittén föreslagna dispensregeln. Etl dispens-förfarandelorde enligl KO inle vara något lämpligt styrmedel i detta fall. Endispensregel tillämpas antingen försiktigt, vilket medför atl lägsia kontantinsatsenssloriek inle anpassas lill de faktorer som bör beaktas i sammanhanget, ellergeneröst, vilkel leder till alt antalet dispensansökningar blir stort. Köplagsutredningenanser att kravel på minsla kontantinsats om av kontanlpriset förkonsumenlerna kommer att kännas som ett band på deras frihet all bestämma omsina privata angelägenheter, Inga omständigheter, hur socialt eller ekonomisktövertygande de än må vara, berättigar köparen att träffa avtal om krediiköp medlägre kontantinsats. - Den föreslagna konsumentkreditlagen 5 8 ger enligtköplagsutredningen flera exempel på alt önskan att förebygga atl reglernakringgås leder till att de skall gälla även andra typer av avtal än dem som defrämst riktar sig mot. Skall inle belalning ske vid överlämnande avvara måsle enligl förslaget parterna särskilt komma överens om en kredittid påhögsi en månad; eljest fordras att kreditbeloppel utgör högsl avpriset. Enligt köplagsutredningen blir del alltså inte längre möjligt att lörde fall, där del är klart att köparen inte skall åtnjuta någon längre kredit,behandla betalningstiden så formlöst som vanligen sker . Enligl förslagetfår, om parterna har kommit överens om en kredittid som ej är längre än enmånad och de vill förlänga , kreditbeloppet likaledes utgöra högsl 75procent av priset. Köparen måsle med andra ord vid förlängningen alllid belalaminst av priset. Men i många fall sker , om inle köparen betalar ilid, ingen särskild överenskommelse utan föriängningen av kredittiden skergenom atl säljaren dröjer med all kräva in en förfallen fordran, mening framgår inte av lagtexten eller motiven vad säljarenenligt den föreslagna lagen bör göra för att vara säker på att inte ådra sigstraff när köparen inte betalar vid förfalloliden. Skulle resultatet bli althan regelbundet söker driva in åtminstone , utan avseende vid deomständigheter som föranlett att köparen inte betalar, kan regeln enligtköplagsutredningens mening inte anses fungera lill konsumenternas förmån.Köplagsutredningen framhåller emellerlid vidare att utredningen givetvis intevill motsätta sig att det ställs upp ell krav på minsta tillåtna konlanlinsalsvilkel har till syfte inle all molverka kredilköpen men att bidra till altavbelalningsköpen fungerar lämpligi och köparnas kredilkoslnader hålls nere.Kraven bör därvid variera med hänsyn lill vilken kreditform del är fråga om ochnivån bör inle sättas så högt att även konsumenler i visserligen små men ändockordnade ekonomiska förhållanden i prakliken utestängs från möjligheten allefterfråga dyrare konsumenlkapiialvaror, SHIO anser all en modernisering och förbättring avreglerna för konsumentskydd vid avbelalningsköp bör ske genom enramlagstiftning för konsumenlkredilköp, medan detaljbeslämmelser för olikavarugrupper och branscher bör fastställas efter förhandlingar mellanKO/och berörda branschorganisationer. biträder principen att viss kontantinsats bör förekomma menanser atl den bör anpassas till konsumentens betalningsförmåga. De avkommillén angivna gränserna är enligl sparbanksföreningen godtyckligt valda,MRF framhåller 1976/77:123 263 altdet lorde vara principielll rikligt all ha vissa generella regler för minslakontantinsats och längsta kredittid för dyrare kapitalvaror Slörreköpåla-ganden bör enligt MRF i normalfallet motsvaras av enlikviditetsuppoffring för köparen, MRF framhåller attavbetalningsöverenskommelsen för bilhandeln utan tvivel bidragit till sundarebranschförhållanden. Restriktionerna har nämligen, förutom samhällsekonomiska,även positiva sociala och konsumentpolitiska effekter. Reglerna nödvändiggörför hushållen atl planera sina investeringar på etl förnuftigt sätt. Dettaförutsätter dock att restriktionerna inte blir så hårda atl de får en direktprohibiliv effekt. MRF påpekar dock att de erfarenheter som vunnits avkreditrestriktioner inom bilbranschen inte utan vidare låter sig överföras tillandra kapitalvarubran-scher Varje varugrupps olikartade förutsältningar måstebeaktas och ev. reslriktionssystem byggas upp därefter. En viktig och måhändaavgörande invändning som kan riktas mot kommitténs förslag om generellakredit-restriktioner är all kontrollaspeklen inle tillräckligt beaktats. MRFanser alt del kommer att bli svårt att skapa ell effektivt system utan risk förantingen urholkning av beslämmelserna genom bristande efterievnad eller för enalltför omfattande kontrollapparat. Det torde enligt MRF:s mening varavälbetänkt all analysera reslriklionsmöjligheierna från bransch till branschoch söka förverkliga målsättningarna i nära samarbete med berördabranschorganisationer. Liknande synpunkter framförs av . Flertaletremissinstanser är negativa lill elt lagfäst krav på viss minsta kontantinsats.Detta gäller kronofogdemyndigheterna i Göteborgs- och distrikt, Svenskahandelskammareförbundel, , ochSödermanlands handelskammare, handelskammare. handelskammare,handelskamrarna i och , handelskammaren i ochVästmanlands län, en ledamot av hemförsäljningskommittén (direktören ), en minoritet i , , , , musikhandlares riks/orbund.Konfektionsindustriföreningen, , , , , , . , Svenska reklambyråförbundei. ochSamhälle, AB Elecirolux. Dessa remissinstanser anser i andra hand, om ettlagfäst krav på viss minsla kontantinsats likväl skall införas, attkontantinsatsen bör sättas lägre än kommillén föreslagil och inle högre av konlaniprisel. I allmänhel åberopas för dessa ståndpunktersamma eller liknande skäl som kommiitéledamoten andragil för sinreservation i denna del. Finansierings/framhåller bl.a. atlföreningen bestämt avråder från en i lag differentierad reglering av etl ev,konlantinsatskrav med hänsyn till varugrupp eller med begagnande av olikabeloppsgränser, är utländska erfarenheler härav negativa. Elllagfäst krav på viss minsta kontantinsats avstyrks vidare av kommerskollegium,Västerbollens handelskammare, konsumenlverkel, ,, , Direktförsäljnlngs/öretagens förening. , ElinderskaConto Företagen, . Härvid anCör kommerskollegiumbl, a, att de föreslagna reglerna om konlanlinsals (och maximering avkredittiden) kan komma alt verka diskriminerande gentemot konsumentgrupper medbegränsad likviditet saml all del skulle er- 1976/77:123 264 fordrasen mycket stor kontroUapparat för att övervaka efterievnaden av reglerna. och anser att kommitténs förslag om krav på kontantinsats(och maximering av kredittiden) innebären försämring för de slorakonsumentgrupper som har de ekonomiska förutsättningarna för atl klara av eltkreditköp vid låg kontantinsats och med många små delbetalningar.Konsumentverket anser del oberättigat all låla det begränsade antaletmisslyckade kreditköp leda till en allmän försämring av kreditmöjligheternaäven för köpare som klarar av sådana köp. finner emellertidsituationen något annorlunda när det gäller hemförsäljning. Enligt konsumentverketsmening är vid denna försäljningsform riskerna för oöveriagda köp slora ochverket anseratl del skulle kunna vara värdefullt att för hemförsäljning införade av kommillén föreslagna reglerna om kontantinsats och maximering avkredittiden. framhåller alt svårigheterna attlagstifta såvitt gäller kontantinsats och kredittid är uppenbara. De stora ipraktiken förekommande variationerna av dessa faktorer ger enligtadvokatsamfundet klara belägg föratt förhållandena växlar betydligt från enbransch till en annan och att parterna anpassar sig härtill. Den aktuellavarans pris och ekonomiska livslängd måste enligt advokatsamfundetsuppfattning spela stor roll vid fastställandet av minsta kontantinsats ochlängsta kreditlid. En lagstiftning som inle lar hänsyn lill dessa faktorer kaninle vara meningsfull. Å andra sidan skulle en för de enskilda varuslagenanpassad reglering bli så komplicerad alt den redan av delta skäl inte börifrågakomma. Härtill kommerenligl att en dylik lagstiftning istort sell endasl skulle innebära en kodifiering av gällande praxis. Svenska bok/örläggareföreningen tar upp frågan omsärbehandling av kredilförsäljning av böcker och korrespondenskurser i frågaom krav på minsta kontantinsats, saml ansluter sig lill kommiitéledamotenBjöriings reservation i fråga om bokförsäljningen. Enligt föreningens meningbör i första hand bokförsäljningen av iryckfrihelsrällsliga och kullurpoliiiskaskäl hell befrias från krav på kontantinsats. Skulle delta inte bedömas som möjligt bör i vart fallkraven på kontantinsats för böcker och korrespondenskurser nyanseras så somsketl i dansk och norsk lagstiftning. Enligt bokföriäggareföreningen kan ettkrav på minst 25 procents kontantinsats vid avbetalning fö klart negativaeffekter för bokförsäljningen. Böcker som del från kullurpolitisk synpunkt ärangelägel alt sprida, bl. a. uppslagsverk, säljs i allmänhel ulan någonkonlanlinsals alls, varför etl krav på 25 procents kontantinsats här skulle blisärskill märkbart. En betydande volymminskning av kreditförsäljningen av böckerskulle kunna bli följden och denna skulle gå ut över den kulturellt värdefullalitteratur som skulle omfattas av den föreslagna konsumentkredillagen.Bokförläggareföreningen finner del förvånande att kommittén inle diskuteratmöjligheten alt uppställa sådana undantag från ett krav på kontantinsats vidavbetalning som finns i dansk och norsk lagstiftning. Skälen till dennasärbehandling av böcker synes enligt föreningen vara iryckfrihelsrällsliga ochkullurpoliiiska. När del gäller de iryckfrihelsrällsliga synpunklerna åberoparbokförläggareföreningen bestämmelserna i 6 kap. I 8 tryckfrihetsförordningen,enligt vilka varje svensk medborgare och svensk juridisk person har rätl attfritt saluhålla eller annorledes sprida tryckta skrifter.Bokföriäggareföreningen hävdar all spridningsrätten enligt ordalagen itryckfrihetsförordningen har obegränsad räckvidd, men naturiigivis Prop.1976/77:123 265 ipraktiken måste underkastas vissa inskränkningar, t. ex, av ordningshänsyneller då spridningen utgör elt led i en i kriminaliserad handling.När det gäller frågan i vad mån hinder tar uppslällas för all tillgodose konsumenlpolitiskaintressen är bedömningen enligl bokföriäggareföreningens uppfattning betydligtkänsligare. Föreningen menar att lagstiftaren genom sitt ordval i 6 kap, 1 8tryckfrihetsförordningen synes ha velat slå vakl om den uppsökande försäljning,som del i hög grad är fråga om när det gäller kreditförsäljning av böcker, förall göra spridningsrätten verkningsfull. Rätten till saluhållande nämns ilagtexten som en integrerande del av spridningsfriheten. Detta måste enligtbokföriäggareföreningen innebära atl vid en avvägning mellan å ena sidankonsumentpolitiska intressen av all införa restriktioner som i praktisktillämpning verkar inskränkande på spridningsrätten och å andra sidanintresset av att upprätthålla tryckfrihetsförordningens spridningsrättopåverkad, det senare intresset måste väga väsentligl tyngre,anser atl ingripanden enligl marknadsföringslagen mototillböriiga marknadsföringsmetoder eller enligl avtalsvillkorslagen motoskäliga avtalsvillkor vid k red i t försälj ning av böcker inte är jämförbaramed vad som föreslås av kommittén. Marknadsföringslagen ochavtalsvillkorslagens regler tillämpas med utgångspunkt från en olillböriighets-och oskälighetsbedömning i det enskilda fallet och kan därför inte hotaspridningsrätten för en betryggande majoritet av dem som säljer böcker. De iförslaget till konsumentkredillag intagna restriktionerna kommer enligtbokföriäggareföreningen däremot atl drabba spridningen av böcker meragenerellt och i fråga om kravet på kontantinsats med stor sannolikhet verkaförsvårande, Belräffande de kullurpoliiiska spekterna på kommitténs förslagerinrar föreningen om all en inle oväsentlig del av de från kulturell synpunktangelägna böckerna säljs via avbetalning och har sådant pris att de kommer attomfattas av förslaget. Det gäller i första hand uppslagsverk av olika slag. effekiiv spridning av goda uppslagsverk måste ses som elt viktigtkullurpoliliskt iniresse lorde enligl bokföriäggareföreningen kunna betraktassom självklart. Föreningen påpekar att detta klart har manifesterats i denstatliga kulturpolitiken. Enligt bokföriäggareföreningen är det ett välkänt ochpå lång erfarenhet grundat faktum att större uppslagsverk behöver en uppsökandeförsäljning pä avbetalningsvillkor för att kunna spridas.Bokförläggareföreningen framhåller alt marknadsföringslagen och avialsvillkorslagentillsammans med hemförsäljningslagen fullt torde tillfredsställa behovet avatt ge konsumenterna etl effektivt skydd mol bokförsäljning som sker i slridmol konsumenternas intressen. Föreningen vill inte fördölja alt det lidigareförekommit en inte obetydlig direktförsäljning av böcker med diskutablametoder. Försäljning av vissa utländska uppslagsverk har i några fall varit avdetta slag och därmed bidragit lill att skada den seriösa bokförsäljningen.Enligt bokföriäggareföreningen synes emellerlid en väsenllig sanering ha ägtrum och det är endast enstaka fall som kan rapporteras från KO, Även DirekifÖrsä/jningsfÖrelagens förening anseralt böcker bör särbehandlas när det gäller kravel på konlanlinsals, såsom sketti och , Uppfattningen alt en särskild reglering för böcker börövervägas delas också av åtskilliga remissinstanser som ansluter sig tillkommiitéledamoten reservation, nämligen kronqfogdemyndigheien iVäxjö distrikt, och haitdelskammare,handelskamrarna i och /stad. hande/skammaren i ochVästmanlands län. 1976/77:123 266 av hemförsäljningskommiiién (direktören ),, , ,, Konfekiionsindustri/öreningen, Svenskaföretagares riks-jörbund. Svenska bank/oreningen, , . ,Svenska annonsörers /orening, Svenska reklambyråförbundei, . M anser all del frånkonsumentsynpunkt inle innebär några risker all för avbetalningsköp av bi/arsänka kontantinsatsen till . Enligt M måsle föruisätlas attkonsumenten vid en så kostnadskrävande investering som ett bilköp noggrannareän eljest överväger sina möjligheter att fullfölja köpel, M anser vidare atlvid flertalet bilköp på avbetalning en konlanlinsals på 25 proceni är mer äntillräcklig för atl köparen normall inte skall behöva riskera att värdet avbilen under en tvåårig kredittid är lägre än reslskulden. Enligt M kan enonödigt hög kontantinsats vid bilköp vara lill nackdel för konsumenler som harstorl behov av bil men begränsad likviditet. Genom elt krav på alllför högkonlanlinsals kan en sådan konsumenl tvingas lill att köpa en sämre bil, vilkeli sin tur kan medföra en så kraftig ökning av underhållskostnaderna atl delskulle ha ställt sig fördelaktigare med en dyrare bil, en lägre kontantinsats,elt högre kreditbelopp och en högre kredilkostnad. Delta har även väsentligbetydelse för trafiksäkerheten, Belräffande de av kommitténföreslagna reglerna atl bl.a. kontantinsats skall krävas när varas kontantprisöverstiger ett av regeringen efter förslag av tillsynsmyndigheten beslämlgränsvärde, högst av basbeloppet enligl lagen om allmänförsäkring, finner datainspektionen det tveksamt om i vart fall beloppsmässiglsmå krediler vid avbelalningsköp bör undanlas från en regel om minslakontanlinsats. Datainspektionen framhåller atl en konsument med så svagbetalningsförmåga atl han efterfrågar kredil för inköp för några hundra kronorofta torde vara i särskill stort behov av konsumentskydd. Bibehållsavgränsningen enligt 6 8 i förslaget kan vidare regeln om lägsta kontantinsatspå ett enkelt sätt kringgås. Enligl datainspektionen bör därför 5 8 förstastycket ändras och 6 8 i förslaget utgå. Många remissinslanser ansluter sigpå denna punkt lill kommiitéledamoten reservation, enligt vilken iförsta hand gränsvärdet bör bestämmas i lag och ulgöra minst 10 proceni avbasbeloppet med möjlighet för regeringen all meddela avvikande föreskrifter närsärskilda skäl påkallar det och i andra hand gränsvärdet bör bestämmas avregeringen utan bundenhet till vissl högsia gränsvärde. Denna uppfattningdelas således av kronofogdemyndigheten i distrikt, Svenskahande/skammareförbundel, Siockho/ms handelskammare, Ösiergöi/ands ochSöderman/ands handelskammare, Gollands handelskammare, handelskamrarna IGöteborg och , en ledamot av liemförsä/jningskommillén (direktören ). en minoritet i komnninsiyrelsc. , musikhand/aresriksförbund. Svenska företagares riksförbund.Svenska bankföreningen. Svenska annonsörers förening. Svenskarek/ainbyråförbundet. Konfeklionsindusiriföreningcn framhåller alten väsenllig del av den inhemska produktionen av framförallt s, k. tyngrekonfektion, varmed avses överrockar och kappor samt kostymer och dräkter, menäven en rad andra konfek-tionsarliklar betingar detaljhandelspriser somväsentligt överstiger det av 1976/77:123 267 kommitténföreslagna högsta gränsvärdet.