prop · G00359 · 1976-12-31 00:00:00 — Urvalsreglerna iförordningen med provisoriska föreskrifter om tillträde till grundläggandehögskoleutbildning bör således, med de undantag jag har angett beträffandeanvändning av antagningsprovet under en övergångstid saml ett högre värde avarbetslivserfarenhet i förhållande till övriga meriter, gälla även förjournalistlinjen. Fråganom integration mellan praktik och teori i utbildningen har stått i förgrundenända sedan journalisthögskolorna inrättades. Man har ansett detangeläget alt såväl genom utformningen av utbildningen som genomkonstruktionen av lärartjänsterna främja en samordning av praktiska ochteoretiska moment. Från bl, a,journalisthögskolornas och samarbetsnämndens för journalisthögskolorna sidahar under en följd av år hävdats att en om-konstruktion av lärartjänsternaskulle väsentligt förbättra möjligheterna till en sådan integration. Genom attinrätta en enda typ av lärartjänst vid journalisthögskolorna i stället förnuvarande tjänster som universitetslektor och lektor skulle man bl. a, kommatill rätta med de nuvarande rekryteringsproblemen vad gäller lektoraten. Utredningen stäUer sigtveksam till en sådan lösning. Jag delar utredningens tveksamhet. Det främstaskälet härtill är att denna tjänstetyp skulle kräva en alltför speciellmeritering. Utredningenhar emellertid anvisat flera andra vägar att främja integrationssträvandena.Utredningens olika förslag i detta avseende rör vissa studieorganisatoriskafrågor. Jag anser dessa förslag väl värda att beaktas i de centrala och lokalamyndighetemas arbele med utbildningens planering och närmare utformning. Utredningen föreslår attlektorer vid journalisthögskoloma skall ges ökad möjlighet att hålla kontaktmed utvecklingen i massmedierna. Detta kan enligt förslaget ske bl, a. genomatt de får möjUghet att med jämna meUanrum för gå över tillyrkesverksamhet inom mass-mediesektom. Med hänsyn till de specieUaförhåUanden det här är fråga om, bl, a, den snabba tekniska utvecklingen inomjournalistemas arbetsområde, anser jag att det är angeläget att lektorema gessådana möjligheter. De kostnader som åtgärder med detta syfte kan föra med sigbör täckas ur anslaget Forskning och utvecklingsarbete för högskoleutbildningenm, m. De får inom ramen för detta vägas mot kostnader för andra angelägnaåtgärder. Utredningenföreslår också för att integrationen mellan praktik och teori ijournalistutbUdningen skall ökas att praktiskt verksamma 1976/77: 59 184 journalisterskall få förordnas som speciallärare vid journalisthögskolorna för begränsadtid. Denna tjänstetyp finns vid filosofisk fakultet.Erfarenheterna synes vara goda. Jag biträder därför förslaget. Utredningenföreslår att frågan om journalistutbUdningens lokalisering prövas i sambandmed att ställning tas till ulredningens övriga förslag. Som skäl för dettaanför utredningen att möjligheterna till samarbete med lokala nyhetsmedierinte alltid är de bästa i storstäderna. Vidare framhåller den att rekryteringentill utbildningen visar en slor-stadsdominans. Studerande från storstadslänenär klart överrepresenterade inom utbildningen. Endastett mindre antal remissinstanser tar slällning till lokaliseringsfrågan.Arbetsmarknadsstyrelsen och uttalar sig för alten prövning av lokaUseringen kommer till stånd. för Umeåhögskoleregion uttalar sig för en lokalisering i första hand tiUSundsvall/, i andra hand till . förSundsvall/förordar lokalisering till kan länka sig att enstaka kurser förläggs tillandra orter än de nuvarande. Mot en förändrad lokalisering uttalar sig främststyrelserna för de båda journalisthögskolorna. Styrelsen förjournalisthögskolan i anför att kommunikationerna med tryckerier m, m,f, n. är fullt tillfredsstäUande. Vidare framhåller styrelsen atl ett nytt antagningssystembör kunna motverka storstadsdominansen. Styrelsen för iStockholm gör i stort samma invändningar, men anser att det frånrekryteringssynpunkt är angeläget att sprida utbildningen till flera orter.Styrelsen har därvid lagit fasta på utredningens resonemang om enin-formationsteknisk linje som skulle starta från en med journalistlinjen gemensamgrundkurs. En sådan Unje skulle sannolikt kunna utnyttja journalistutbildningensspecifika kostnadskrävande fasta utrustning i en sådan utsträckning altlokalisering av journalist- och informationsulbUd-ning exempelvis till två nyaorter skulle te sig ekonomiskt försvarlig. I samband därmed kundejournalistlinjen vid i skäras ned för att ersättasav utbildning på informationslinjen. Förslag av samma innebörd har lagts framav samarbetskommittén för /, som även presenteratett förslag tUl studieorganisatorisk lösning. Föregen del vill jag anföra följande. En grundtanke i den högskolereform som nugenomförs är att man i fråga om lokaliseringen inte skall flytta existerandeutbUdnmgar till andra orter. I stället skaU på utbyggnadsorterna utvecklas nyautbildningsvägar med utgångspunkt i bl. a. lokala resurser, de utbildningssökandesefterfrågan och arbetsmarknadens förhållanden. Jag är därför inte beredd attförorda att journalistutbUdningen splittras på flera orter, aUrahelst somnågon Prop.1976/77: 59 185 ökningav kapaciteten inte är aktuell. Givetvis utesluter delta inle att närliggandeutbildningsalternativ på informationsområdet kan behöva utvecklas inom den nyahögskolan och då på orter där det av arbetsmarknads- och andra skäl liggernärmast till hands atl förlägga sådan ulbildning. Det ankommer i första hand pålokala och regionala myndigheter inom högskolan att föra fram sådanainitiativ. Ijournalistutbildningen ingår studiepraktik om en termin. De av utredningengjorda undersökningarna visar att praktiken fyller en viktig funktion.Utredningen anser därför att den bör behållas i nuvarande omfattning. Jag delarutredningens bedömning av studiepraktikens värde men anser attpraktikperiodens längd kan diskuteras. Jag återkommer strax till denna fråga. Jag biträder utredningensförslag att studerande som har praktisk erfarenhet av journalistiskt arbete påminst skall kunna befrias från studiepraktik. Jag är däremot inteberedd att stödja tanken på att i någon form knyta praktikplatserna till detstatliga stödet tUl pressen. Som en orsak tillsvårigheter att skaffa praktikplatser har angetts all det är alltför ekonomisktbetangande för företagen att ta emot praktikanter. Rekommendationer förersättningen till praktikanterna faststäUs genom förhandlingar mellan och . Sådan ersättningutgår normalt inte vid praktik utanför Tidningarnas arbetsgivareföreningsområde. Jag har inhämtat att parterna ämnar ta upp dessa frågor på nytt. Jagavser alt senare föreslå regeringen alt ge UHÄ i uppdrag att kartiäggahithörande problem. Utredningen föreslår attjournalistutbildningen organiseras som en allmän utbildningslinje inom sektomför utbildning för kultur- och informationsyrken. Linjens utbildning börinriktas mot yrkesverksamhet inom massmedier och information inom offentligaoch enskilda organisationer och företag. Utbildningslinjen skall omfatta 100poäng och utgöras av en samhäUsorienterande grundkurs om 20 poäng, en journalistiskgrundkurs om 40 poäng, studiepraktik om 20 poäng och fördjupningsstudier om 20poäng. Den nya studieorganisationen föreslås bli införd /78, Jag är inte beredd attförorda att en förlängning av utbildningen med en termin utformas på det sättutrednmgen föreslår. Journalislutbildningen bör enligt min mening inledas meden utbUdningsgång som omfattar fyra terminer, dvs. Den femteterminen bör utformas som en påbyggnadsutbildning. Som behörighet förpåbyggnadsutbildningen bör gälla yrkesverksamhet inomjournalist- eller annat informationsyrke efter fullbordad inledandejournalistutbUdning, Med hänsyn tiU den skiftande utbUdningsbakgmnden inomjoumaUst-kåren bör påbyggnadsutbildningen stå öppen också för journalister som 1976/77: 59 186 intehar gått igenom den inledande journalistutbildningen. Av dem bör för behörighettill påbyggnadsutbildningen krävas verksamhet inom journalist-och informationsområdet. Vadjag nu har förordat innebär att journalistutbildningen ges etl inslag avåterkommande utbildning. minskas utrymmet, i förhållande tiUutredningens förslag, för att i den inledande utbildningen lägga in ytterligaremoment av samhällsorienterande karaktär. Jag kommer Ukväl i det följande atlförorda att de samhällsorienterande momenten i vid mening ges en starkareställning i utbUdningen, Del bör enligt min mening kunna ske genom att störrevikt läggs vid att undervisningen ges en problemorienterad inriktning. Dettafrämjar också den integration mellan teori och praktik som enligt utredningenhar visat sig ha stora fördelar för utbildningens yrkesinriktning och sombedöms positivt av både studerande och lärare. Enförstärkning av de problemorienterade inslagen i utbildningen på det sätt jaghar förordat, tillsammans med mitt förslag om påbyggnadsutbildning, bör ledatill en omprövning av studiepraktikens utformning och omfattning. Jag utgårfrån atl den mot denna bakgrund bör kunna begränsas tUl ca en halv termin, dvs.10 poäng. Därmed skulle också de svårigheter atl erhålla praktikplatser, somjag har berört, till en del kunna röjas undan. Det bör ankomma på UHÄ atttillsammans med lokala organ närmare pröva denna fråga. Jag anser attutredningens förslag om studieorganisation i övrigt bör kunna ligga till grundför den fortsatta planeringen av utbildningen. Det ankommer på de lokala organenatt inom ramen för av UHÄ fastställda utbildningsplaner bestämma utbildningensinnehåll och pedagogiska utformning. Somjag har anfört visar utredningen på uppenbara brister i journalisthögskolornasulbildning vad gäller samhällsorienteringen, främst i fråga om kommunalkunskapsamt kunskap om intresseorganisationerna och folkrörelserna. Dessa bristerbetonas också starkt i remissyttrandena. Utredningen har anvisat olika vägaratl tillgodose kraven i detta avseende, bl, a. genom ändradeanlagningsbestämmelser och genom ändring i utbildningens organisation. Dessutomföreslår utredningen, som jag har berört, att utbildningen förlängs meden termin. Som skäl härför anger utredningen, utöver de nämnda bristerna, bl.a. att den politiska processen i vid mening är en dominerande referensram förjournalisterna och att samhällsvetenskapUga problemställningar därför ärändamålsenliga för att öva in lämpliga arbetsmetoder, för att ge modeller förfördjupningsperspektiv samt för att skapa känsla för samhällssammanhang ochförmåga att finna och hantera källor. Jaghar förordat en förändrad uppläggning av journalistutbildningen för altkomma till rätta med nuvarande brister i den. Jag är dock av olika skäl tveksamom värdet av, som utredningen föreslår, en förlängning som kommer uteslutandede samhällsorienterande momenten Prop.1976/77: 59 187 tillgodo, även om bristerna på della område också enligl min bedömning bör vägatungt i detta sammanhang. Man kan konstatera att många studerande när de börjarjournalistutbildningen redan har inhämtat betydande kunskaper bl, a, isamhällsvetenskapliga ämnen vid universitet. För dessa studerande måsle eninledande samhällsorienterande kurs inom journalistHnjen framstå som mindreangelägen. Från skilda håll har å andra sidan framhållits andra brister somkunde avhjälpas genom en förlängning. Inom den nya högskolan med dessmöjligheter att lokalt besluta om utbildningens innehåll bör del vara möjligtatt utforma denna så att hänsyn tas till den studerandes utbildningsbakgrundoch behov av breddning och komplettering av kunskaper även på andra områden ändet samhällsvetenskapliga, t, ex. humanistiska, naturvetenskapliga ochtekniska. Den begränsning av praklikperiodens längd som jag harförordat bör kunna ge utrymme för en förstärkning av de all-mänorienterandeinslagen i journalislutbildningen. Frågan om etermediernasplats i utbildningen har berörts i flera olika sammanhang. Förslaget om ensärskUd etermedielinje har avvisats vid statsmakternas tidigare beslul omjoumaUstutbildningen. Mot bakgrund av etermediernas allt större betydelse anserutredningen det angeläget med en jämnare fördelning i journalistutbildningenmellan tryckta medier och etermedier. Jag delar utredningens mening att detlabör kunna tillgodoses inom fjärde terminens ram. Utredningen föreslår altdelar av journalistutbildningen skall kunna ges i form av bl, a, enstakakurser. Flera remissinstanser tillstyrker detta förslag. Med hänsyn tillutbildningsstrukturen inom journalistkåren anser även jag att det är angelägetatt öppna sådana möjligheter. Bl, a, bör den av mig förordadepåbyggnadsutbildningen också kunna ha formen av enstaka kurs. Det kan antasatt personer som avser alt arbeta inom bl. a. fackpress kan ha behov av altdelta i sådana kurser. Några remissinstanser,bland dem UKÄ, berör i sina ställningstaganden till förslaget omstudieorganisation frågan om journalistutbildningens forskningsanknytning, nya högskolan skall finnas ett samspel mellan grundläggande utbildning ochforskning/forskarutbildning över hela fältet av utbildning. Formerna för deltakan naluriigtvis skifta för de olika utbildningarna. Massmedieforskningenspänner över vida fält. Jag anser därför att det är naturligt att den utnyttjarforskningskapacitet som finns vid flera olika enheter. Jag återkommer senaretill regeringen med förslag till en högskoleförordning. Som jag redan haranfört bör det vara möjligt för studerande att i omedelbar anslutning tUl genomgångenutbildningslinje genomgå fördjupningsstudier om högst 40 poäng i syfte attvinna tillträde till forskarutbildning. Denna möjlighet kommer självfaUetockså att vid behov gälla även för dem som gått igenom journalistutbildningenom 80 poäng. Iutredningens uppdrag har också ingått att bedöma dimensioneringen 1976/77: 59 188 avjournalistutbUdningen, Efter alt ha redovisat arbetsmarknadsläget ochresultatet av övriga undersökningar kommer utredningen till slutsatsen att detinte finns motiv för att föreslå en förändring av den nuvarandeantagningskapacitelen. Jag delar utredningens uppfattning. En delvis annanfråga är behovet av särskilda utbildningsinsatser för alt förse arbetsmarknadenmed andra slag av yrkesmässigt verksamma informatörer och opinionsförmedlare.Jag har tidigare berört den vid min behandling av journalistutbildningenslokalisering. Sådana utbildningsbehov får tas upp i det löpandeförnyelsearbetet inom den nya högskolan, särskilt inom ramen för utbudet avenstaka kurser. Utredningenhar även lämnat förslag rörande utrustningen vid journalisthögskolorna ochberäknat koslnaderna för denna, Ulredningenhar föreslagit att man vid journalisthögskolorna för att de studerande skallfå praktisk erfarenhet av modern tidningsleknisk utrustning skall få bedrivaförsöksverksamhet med bildskärmar och datorer samt fotosättningsutrustning. Föregen del anser jag att erfarenhet i någon form av sådan utrustning bör ingå iall journalistutbildning. Jag kommer därför att beräkna medel för användningav sådan utrustning under anslaget Utbildning för kultur- ochinformationsyrken i det följande. Vadgäller journalisthögskolornas reguljära utrustning bör på vanligt sätt störreutrustningsbehov bekostas från utrustningsanslag efter prövning i varjesärskilt fall. Deförändringar av journalislutbildningen som jag har förordat bör träda i kraftden vad gäller utbildningen om 80 poäng och vadgäller påbyggnadsutbildningen. Närdel gäller betygsätlningen inom journalislutbildningen föreslår utredningen attden praxis som har utvecklats vid journalisthögskolorna skall få tillämpas äveni fortsättningen. Det innebär att endast betygen underkänd och godkänd skallanvändas. Jag har i det föregående tagit upp frågan om betyg ihögskoleutbildningen. Jag har därvid redovisat vilka riktlinjer som bör gällaför de ansvariga ämbetsverken, när de i utbildningsplaner för skilda linjerskall fastställa också vilka betyg som skall användas. Jag har då bl, a. angettatt man skall ta hänsyn till den betygspraxis som har utvecklats vidutbildningen i fråga. Jaggår nu över tiU frågan om fortbildning av journalister. Utredningenkonstaterar att behovet av fortbildning av journalister är stort bl. a. på grundav de stora utbildningsskiUnader som finns inom journaUstkåren. Utredningenframhåller att fortbildningen skaU fylla flera olika uppgifter. Den skall gejournalister med bristfäUig utbildning grundläggande kunskaper i viktigaämnen. Vidare skall den ge journalister som kommit in i yrket via andrautbildningsvägar kompletterande journalistisk utbildning. SlutUgen skallfortbildning även kunna ge tidigare joumalisthögskoleutbildade möjlighet tUlspecialisering i yrket. 1976/77: 59 189 Förnärvarande erbjuds fortbUdning för journalister genom kurser,kurser som anordnas av styrelsen för fortbildning av journalister (),fördjupningsterminen vid journalisthögskolorna och Nordisk Journalistkursus iArhus. Utredningenföreslår att FOJO får möjlighet all utvidga sin verksamhet till atl omfatta denämnda uppgifterna och att FOJO får anta tUl sin utbildning även personer somhar genomgått grundläggande journalistutbildning, Arbelsfördelningen mellanjournalisthögskolorna och FOJO skall enligt utredningen vara den allhögskolorna svarar för mera tidskrävande kurser i form av enstaka kurser medanFOJO svarar för kortare sådana kurser. Behovetav fortbildning betonas starkl i de flesla remissyttranden som har behandlatfrågan. TCO anser atl man på kort sikt bör fördubbla FOJO:s utbud. Jagdelar remissinstansernas uppfattning att FOJO-verksamheten, som pågått någraår, på etl utmärkt sätt har kunnat tillgodose en viktig del av journalistkårensfortbUdningsbehov. Även om utbildningen i fortsältningen liksom främstbör avse journalister med bristfällig grundutbildning bör den i vissutsträckning kunna stå öppen även för sådana som har genomgått grundläggandejournalistutbildning. Jag kommer i det följande vid min anmälan av anslagetUtbildning för kultur- och informationsyrken att beräkna medel som medger enviss ökning av verksamheten. Den av utredningen föreslagna ansvarsfördelningenmellan utbUdningsenheterna anser jag lämplig. Informationom de nu föreslagna förändringarna i journalistutbildningen bör ingå som ettled i den information som UHÄ ger om högskolan och bör bestridas inom ramenför de medel som står till ämbetets förfogande. Medhänvisning tiU vad jag har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen attgodkänna de riktlinjer för journalistutbildningen m. m. som jag har angett idet föregående. 3.2Vissa frågor om vårdutbildning VårdutbUdningsområdetomfattar ett stort antal utbildningsvägar inom gymnasieskolan, vid sidan avgymnasieskolan men med som formell gmnd (t. ex.sjuksköterskeutbUdningen), inom högskolan och inom arbetsmarknadsutbildningen.För redan yrkesverksamma anordnas fortbildning, vidareutbildning m. m. Enligtriksdagens beslut (prop. 1975: 9, UbU 1975: 17, rskr 1975: 179) omreformering av högskoleutbildningen m. m, med början /78 kommerbl, a. vissa vårdutbildningar inom och vid sidan av gymnasieskolan att förastill högskolan. 1976/77: 59 190 lanhögskoleutbildning och annan utbildning skall enligt riksdagsbeslutet omprövasfortiöpande. Det ankommer på regeringen att besluta om vilken utbildning somskall föras tiU högskolan. Såvitt gäller sektorn för utbildning för vårdyrkenbör dock högskolan inledningsvis enligt nämnda riksdagsbeslut omfatta bl, a.utbildningarna tUl laboratorieassistent, arbetsterapeut, hörselvårdsassistent,medicinsk assistent, sjukgymnast, sjuksköterska, tandhygienist,ålderdomshemsföreståndare och socialpedagog. Till sektorn för utbildning förundervisningsyrken kommer enligl samma förslag alt föras bl. a.lärarutbildningen, däribland ulbildningen av vårdlärare, 3.2.2 Beredningav högskolans vårdutbildningar Huvuddelenav förslagen i propositionen om reformering av högskoleutbildningen förutsatteför sitl förverkligande ett fortsall planerings- och utredningsarbete. VadgäUer sektorn för utbildning för vårdyrken sker detta dels inom den centralaoch de regionala organisationskommittéerna, dels genom beredning inom ensärskild grupp inom utbUdningsdepartementet kaUad -76, I dennaberedningsgrupp är även representerat. Till gruppen harvidare en referensgrupp knutits med representanter för ,universitetskanslersämbetet (UKÄ), (),, . i (LO), (), Centralorganisationen /SRoch elevorganisationerna på vårdområdet. Utgångspunktenför arbetet har varit U 68:s betänkande (SOU 1973: 58) Högskoleutbildning hälso- och sjukvårdslinje m. m, och de remissyttranden som har avgivits överdetta. Enligl riktlinjerna för beredningen skulle arbetet bedrivas i tvåetapper. I den första etappen skulle vissa vårdutbildningar tekniskt inordnas ihögskoleorganisationen . I detta skede förutsatles även attvissa förändringar i utbildningsinnehållet skulle kunna övervägas. Beredningenhade även alt överväga mera långsiktiga och övergripande vårdutbildningsfrågorsåsom basutbUdning, etappavgång, påbyggnadsutbildning och samordning med andrautbildningar. Detta arbete skulle bedrivas paraUeUt med beredningens förstaetapp och främst omfatta en probleminventering. Beredningenhar med skrivelse tiU chefen för utbildningsdepartementetöverlämnat förslag till utbildningsplaner och exempel på kursplaner för vissakortare vårdutbUdningar i högskolan. Förslaget innefattar 32 utbUdningsplaneroch 29 kursplaner. Genombeslut av riksdag (prop. 1964: 73, SU 1964: 96, rskr 1964: 216) harutformningen av den nuvarande arbetsterapeututbild- 1976/77: 59 191 Även sjuksköterskeutbildningen bygger på av godkändariktlinjer (prop. 1965: 161, SU 1965: 181, rskr 1965: 430 och prop, 1968: 66,SU 1968: 108, rskr 1968: 259), Frågor rörande anordnande avsjukgymnastutbildning enligt provisorisk läroplan har anmälts för år1976 (prop, 1975/76: 100 bU, 10, UbU 1975/76: 27, rskr 1975/76: 331), Förfullständighetens skull redovisas i det följande för samtliga linjer delsnuvarande förhållanden, dels beredningens förslag samt i förekommande fallskrivelser som har anknytning lill dessa förslag. Enliglproposition (1964: 73, SU 1964: 96, rskr 1964: 216) angående ulbildning av bl,a, arbetsterapeuter är arbetsterapeututbildningen treårig och innefattar delsutbildning i skilda arbetstekniker, dels utbildning i medicinska ochsocialmedicinska ämnen samt i arbetsterapins teori och praktik. Utbildningen ärtill sitt innehåll delvis besläktad med utbildningen av sjukgymnaster.Beredningens förslag Beredningensförslag till utbildnmgsplan innebär huvudsakligen en teknisk översättning av nugällande läroplan. Viss omfördelning av innehållet har emellertid skett. Dettagör det möjligt att genomföra en samläsning för arbetsterapeutlinjen ochsjukgymnastlinjen dels i en, enligt U 68:s förslag, inledande grundkurs om 10poäng, dels i studier om-fallande ytterligare 15 poäng, Inga förändringar harskett beträffande längden av den kliniska praktiken. Den inledande grundkursensyftar bl. a, till att ge färdighet i grundläggande omvårdnadskunskap. Cirkahälften av kursen utgörs av handledd praktik på vårdavdelning. Mot dennabakgrund föreslås nu gällande krav på förpraktik för inträde till utbildningenupphöra, HörselvårdsassislenilinjenNuvarande förhållanden Hörselvårdsassistentutbildningen bedrivs på en ort ilandet. Studiegången omfattar två terminer, varav är teoretiskutbildning enligt läroplan som fastställts av SÖ , Beredningens förslagI samråd med bl, a. utarbetade SÖ ett förslag tiU nyutbildning av hörselvårdsassistenter. Förslaget, som omfattade enutbildningstid på fyra terminer, tog sikte på en allmänt breddad och fördjupadutbildning. I avvaktan på genomförandet av den nya högskolan harläroplansförslaget blivit vilande. Beredningensförslag tUl ny hörselvårdsassistentutbildning omfattande 80 poäng bygger tUlstor del på nyssnämnda läroplansförslag. Enligtförslaget skall utbildningen inledas med en för vissa vårdutbUd- 1976/77: 59 192 ningargemensam grundkurs om 10 poäng. Den inledande grundkursen syftar bl. a. tillatt ge färdighet i grundläggande omvårdnadskunskap. Cirka hälften av kursenutgörs av handledd praktik på vårdavdelning. Mot denna bakgrund föreslås nugällande krav på förpraktik för inträde tUl utbildningen upphöra.