prop · G00385 · 1976-12-31 00:00:00 — FMV förordar den form av produktionsstöd somsnabbast skapar förutsättningar för en på ekonomisk lönsam ochproduktionsmässigt stabil inhemsk läderskotillverkning i vilken utrymme ges förförsörining av försvaret med för dess verksamhet anpassade artiklar såväl ifred som krig, FMV förutsälter att försvarsmaktens synpunkter på inriktningenav produktionen m. m, tillgodoses i beslut som fattas i föreslagen stiftelse -ledningsorganisation för skoindustrins utveckling. handelsagenters förbund föreslår attfrågan om inrättande av en stiftelse utreds, 9.3.3 Inriktningav stöd till företagen i en omstrukturerad skoindusirl anser som redan nämnts atten omstrukturering av skoindustrin inte bör leda till statligt ägande.Förbundet menar att den Prop.1976/77:85 31 nuvarandeproduktion som upprätthålls bör betraktas som ett åtagande från företagens sidainom ramen för det ekonomiska försvaret. Full ersättning härför bör utgå ivilken således även en skälig avkastning på det egna kapitalet inkluderas,handelsagenters förbund uttrycker en förhoppning om att genom enlämplig avvägning av stödet, i förening med den gynnsamma kostnadsutvecklingsom statsmakterna söker frammana, skall någon värdesäkringsgaranti förerforderiigt privat kapital inte behövas. KFframhåller att det primära målet för samhällsinsatserna inte bör vara attbevara den privata äganderätten inom skoinduslrin. Syftet bör i stället varaatt säkerställa en produktionskapacitet som är önskvärd från beredskapssynpunktoavsett ägandeformen. Enligt Lö innebär en lösning enligt McKinseyutredningensförslag ett direkt statligt ägarengagemang. Ett framtida statligt ägarinträdebör utformas så alt inte dagens ägare för möjlighet att ekonomiskt tjäna pådetta. 1 en skrivelse till chefen för handelsdepartementeti lämnar Föreningen bl. a. vissasympunkter på hur stödåtgärder till skoindustrin bör utformas. bör i fråga om kortsiktiga åtgärder väljas bidrag som utgår iprocent av leveransvärdel samt utbildningsbidrag. De mer långsiktigastödåtgärderna bör företrädesvis utformas som en hjälp till självhjälp.Företagen bör enligt föreningen få samma eller ökade möjligheter till lån pågoda villkor för förnyelse av lokaler och utrustning. Föreningen framhåller attden räknar med att även i fortsättningen kunna hjälpa företagen att rättutnyttja de medel som kan komma att ställas till förfogande. tar i en skrivelsetill chefen för i febraari 1977 bl. a. upp detaljhandelnsprissäitnlngssysiem med procentpålägg som förbundet anser missgynnar densvenska beklädnadsindustrin, Tilltron till alliansfria politik, syftadetill neutralitet vid krig i vår omvärld, förutsätter att i händelse avkonflikt är berett och har förmåga all fullfölja den deklarerade politiken.Försörjningsberedskapen måste vara så utformad att möjligheter attbevara och fullfölja sin neutralitet under krig i vårt närområde ter sigtrovärdiga. Totalförsvaret måste vidare utformas så att det ter sigavskräckande för den som överväger angrepp mot landet, öm angrips skalldel ekonomiska försvaret verka för att folkförsöriningen i vidaste bemärkelsetryggas. Prop.1976/77:85 32 försöriningsberedskapär en av förutsättningama för att våra säkerhetspoli-liska mål skall kunnauppnås. Tre försöriningsområden har bedömtsvara av särskild betydelse, nämligen områdena energi, livsmedel ochbeklädnad. Till området beklädnad hör textil- och konfektion saml skor. Jag behandlar nu försörjningsberedskapen i fråga om skor, Försöriningsberedskapen på skoområdet har kommitatt ägnas stor uppmärksamhet främst sedan slutet av 1960-talet.Försörjningsberedskapsutredningen (FBU) behandlade frågan i sitt delbetänkande(Ds H 1972:3) -Klikler och skor - försörjningen i en kristid. FBU jämförde detberäknade lillförselbehovet i en avspärrningssituation med befintligproduktionskapacitet. Det visade sig då att det generelltsett förelåg en överkapacitet inom skoindustrin i jämförelse med del beräknadelillförselbehovet. Det mindre underskott i produktionskapaciteten av grova lågskorsom förelåg ansågs kunna läckas genom omdisponeringar av produktionen.Tillgången på hudar och garverikapacitet bedömdes som tillfredsställande. FBUberäknade att läderskoindustrin under normala förhållanden behövde ha enlöpande produktion på omkring 4,5 milj, par för att nödvändigtillförsel undei' en kris skulle kunna säkerställas. Medanledning av FBU:s förslag beslöt statsmakterna (prop, 1972:127, FöU 1972:25,rskr 1972:375) att ränte- och amorteringsfria avskrivningslån skulle kunnalämnas som stöd till investeringar i maskiner och byggnader hos företag som ärav betydelse för vår försöriningsberedskap på teko-, sko- och garveriområdena.Vidare beslöts att kreditgarantier skulle kunna utgå vid sädana investeringar.För skoindustrin beslöts dessutom om stöd till samarbetsprojekt och om stödtill kollektiva exportansträngningar. Till skoindustrin har därefter t, o, m. år 1976lämnats ränte- och amorteringsfria avskrivningslån på 7,8 milj. kr. Dessa lånhar kompletterats med kreditgarantier om 1,9 milj. kr. Intresset från branschenför investeringsstödet har varit begränsat. En anledning härtill kan ha varitläderskoindustrins höga löneintensitet och låga kapitalintensitet. Detta stöd till investeringar kunde inte hejda enfortsatt nedgång av produktionen av läderskor i . Den svenskaläderskoindustrins löpande produktion underskred således det av FBUberäknade produktionsbehovet i fred på 4.5 milj, par . Minskningen av produktionskapaciteten föranleddeunder vissa omedelbara åtgärder från statsmakternas sida, I prop.1975/76:57 med förslag till åtgärder för försörjningsberedskapen påbeklädnadsområdet m, m, konstaterade föredragande statsrådet attproduktionskapaciteten i fråga om läderskor uppgick till 80 å 90 96 avproduktionsbehovet under en treårig avspärrningskris. Denna bedömning gjordesmed ledning av underlag som överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF) hadelämnat. Det ansågs att en fortsatt nedgång av den svenskaproduktionskapaciteten av läderskor inte kunde accepteras från försöriningsberedskapssynpunkt. Prop.1976/77:85 33 bakgrundfattade regeringen beslut om att begränsa importen i fråga om skor av läder ochplast. En motsvarande nedgång av produktionen av gummistövlar hade skett. Vidsamma tidpunkt beslöt därför regeringen att begränsa importen även avgummistövlar från länder där denna import inte redan var begränsad. Medbeslutade åtgärder bedömde regeringen att tid skulle kunna vinnas för att lafram underiag för skoindustrins långsiktiga planering och för statsmakternasåtgärder för att upprätthålla en tillfredsställande svenskförsöriningsberedskap på dessa områden. 1975/76:57 aktualiserades vidare ettsärskilt strukturprogram för skoindustrin. Programmet skulle inriktas påkonsultundersökningar. inledde statens industriverk(SIND) och ÖEF gemensamt en utredning om alternativa sätt för den svenskaskoindustrin att så lönsamt som möjligt upprätthålla en frånförsöriningsberedskapssynpunkt nödvändig skoproduktion. 1 denna utredningmedverkade ett konsultföretag. I utredningen har redovisats förutsättningar föratt upprätthålla en inhemsk produktion av läderskor av olika omfattning. Deproduktionsnivåer som därvid har analyserats är.l ,0-1,5 milj. par , 2,2milj. par och 3,0 milj. par . överiämnades utredningenjämte beklädnadsrådets vid ÖEF yttrande om detta till regeringen. De ställningstaganden som statsmakterna år 1972gjorde i fråga om uthållighet och standard för försöriningsberedskapen på bl.a. skoområdet var preliminära och syftade till att behålla handlingsfrihet iavvaktan på att kunskapsunderlaget successivt skulle komma att förbättras. Ibörian av fick en särskild utredare i uppdrag att utreda fråganom uthållighet och standard på skoområdet. Utredaren överiämnade i december1976 promemorian (Ds H 1976:7) Skor i kristid. Utredaren har genomfört enförnyad inventering av hushållens tillgångar av skor. Med utgångspunkt i dennahar i promemorian beräknats den produktion i fred som behövs för att tillgodoseen viss skostandard under kriser av olika längd och med varierande import underkriserna. Det sålunda beräknade behovet av produktion av läderskor i fredstidhärav utredaren angetts till mellan 1,3 och 1,9 milj. par . 11.2Mål för försörjningsberedskapen pä skoområdet Grundläggande för planeringen inom det ekonomiskaförsvaret är den försöriningsuthållighet och den försöriningsstandard som maneftersträvar samt omfattningen av den utrikeshandel som förutsätts rimlig underen avspärrningssituation. För att kunna beräkna det behov som skalltillgodoses med inhemsk produktion måste man även ta hänsyn till möjlighetenatt minska de kommersiella lagren i ett krisläge. På fiera försöriningsområdenär det vidare 3 1976/77. Prop.1976/77:85 34 nödvändigtatt ta hänsyn till möjligheterna att ransonera tillgångarna i en kris. Med försöriningsuthållighet avses den tid undervilken försöriningen med förnödenheter kan fortgå i krislägen. FBU ansåg altbeklädnadsvaror är oundgängligen nödvändiga för försörjningen i ett krislägeoch att man vid planeringen av försöriningen med dessa varor inte bör uteslutarisken för att en krisperiod kommer att vara . 1972:127uttalade chefen för all enligt hans mening frågan omuthållighet inte hade studerats tillräckligt inom de s. k. miljöstudierna.Denna fråga borde därför ägnas särskild uppmärksamhet. Kunskapsunderiagetförutsattes successivt komma att förbättras. Han ansåg att starka skäl taladeför att man tills vidare borde räkna med alt försöriningen med beklädnadsvarorskulle kunna upprätthållas under en så lång avspärrningstid att en inteobetydlig produktion inom landet var nödvändig fören tillfredsställandeberedskap. På så sätt skulle handlingsfrihet behållas för framtida ställningstagandenom uthålligheten inom totalförsvaret. Vidare anfördes att beredskapsplanläggningenpå området tills vidare borde kunna utgå från de bedömningar och beräkningarsom FBU hade gjort. Dessa uttalanden har av ÖEF tolkats så attberedskapsplaneringen på beklädnadsområdet bör utgå från en treårig avspärrningvid beräkning av produktionskapaciteten. För att beräkna behovet avberedskapslagring har ÖEF utgått från en tvåårig avspärrningstid. Inom det ekonomiska försvaret bedrivs sedan någraår försök med långsiktsplanering. Försöksverksamheten har utgjorts avperspektivstudier och programplanering. Chefen för haranvisat kris-och angreppsfall att utnyttjas i planeringen som miljöexempel föralt belysa tänkbara påfrestningar på ekonomiskt försvar i avspärrnings- ochkrigssituationer. Särskild betydelse har i planeringen tillmätts ettavspärrningsfall och ett krigsfall. Båda omspänner en lid av drygt ett år.Därefter inträder en efterkris- resp. efterkrigstid då utrikeshandel m, m,återgår till normala förhållanden. En återuppbyggnadslid efter ett krig kan haen omfattning av något eller . I den nu genomförda programplaneringenför perioden /78-1981/82 har i enlighet med anvisningarna behovet avåtgärder för efterkris- resp. efterkrigstider endast beräknats i form avplanerings- och administrationsåtgärder, försvarsutredning ansåg i sitt belänkande(SOU 1976:5) Säkerhels-politik och totalförsvar att - för att säkrabefolkningens överievnad efter ett krig - uthålligheten avseende livsmedel,beklädnadsvaror, bränsle för uppvärmning samt läkemedel och viss sjukvårdsmateriel jämte de stödfunktioner som behövs för verksamhet inom dessaområden t, ex. deras energibehov, bör sältas högre än inom övriga områden. 1976/77:85 35 Utredaren anser i promemorian Skor i kristid alldet är rimligt att försörjningsuthålligheten omfattar ifråga om de mest oundgängliga förnödenheterna. Beklädnad bör betraktas som ensådan eftersom del här är fråga om varor som behövs för att befolkningen skallkunna överieva. Enligt utredarens mening kan detta beaktas i planeringen genomall till avspärrningsfallet läggs en efterkristid av lämplig omfattning. Han harstannat för att utgå från en kris som motsvarar del avspärrningsfall somanvänts i planeringen i övrigt men med tillägg efterkrislid. Ävenkortare avspärrningstider har studerats, 1sitt yttrande över promemorian anför ÖEF att del inte finns anledning att man iavspärrningsfallet enbart bör undersöka varianter som är kortare än 36 månader,I stället borde varianter sökas inom en spännvidd från 31 . och menar alt det kaninträffa svårare kriser än vad som svarar mot vad som harantagits ibetänkandet. ifrågasätter om det är realistisktatt räkna med så som två eller för kris- resp.avspärrningssitualioner och återuppbyggnad till normalläge. Överbefälhavaren() delar utredarens uppfattning att tillförselbehoven på beklädnadsområdetbör beräknas med utgångspunkt från den typ av kris- och angreppsfall somanvänds i det ekonomiska försvarets långsiktsplanering. ÖB anser dock attanvänt avspärrningsfall bör kompletteras med en del av ett krigsfall. Isyfte alt behålla handlingsfriheten inför kommande beslut har under senare årförsöriningsberedskapen på beklädnadsområdet, skoförsörjningen inbegripen,inriktats på en uthållighet av . I den programplanering som hargenomförts inom del ekonomiska försvaret har dock kriser av en längd av drygtett år använts som underiag för planeringen. Åtgärder avseende försöriningenunder efterkris- resp. efterkrigstider har inte tillåtits att påverkaresursinsatsen. Ett särskilt studieuppdrag har givits ÖEF att utreda behovenunder efterkris(krigs)lid. Utredaren föreslår nu att beklädnadsområdet skallprioriteras och förordar att detta skall ske genom alt i planeringen beakta enefterkristid. Den sammantagna avspärrningstiden blir därmed . Även jag är beredd att ansluta mig till bedömningenatt beklädnadsområdet, skoförsöriningen inbegripen, bör hänföras till enkategori av förnödenheter, för vilka det är särskilt viktigt att en vissminimistandard verkligen skall kunna säkerställas i ett krisläge. Det kandärför vara motiverat att i planeringen på detta område arbeta med enförutsättning om en längre uthållighet än på de fiesta andra områden. Inomhandelsdepartementet pågår f n. studier av försöriningsuthållighet ochförsöriningsstandard på beklädnadsområdet. ÖEF studerar f n. behovet avresurser för efterkris- och efterkrigstid. Jag avser därför att vid ett senaretillfälle föreslå regeringen att lämna förslag till om uthållighet påbeklädnadsområdet i dess helhet. Beträffande skoområdet anser jag dock attstatsmakterna redan nu har ett tillräckligt underlag för att ta ställning till Prop.1976/77:85 36 försöriningsuthållighetenför perioden /78-1981/82, Jaganseratt uthålligheten på detta område börbestämmas med utgångspunkt från en avspärrningssituation följd aven efterkristid av ungefär den längd som har studerats i försöken medlångsiktsplanering inom det ekonomiska försvaret. Med försöriningsstandard avses den nivå på vilkenförsöriningen med förnödenheter kan upprätthållas i krislägen.Försörjningsstandard ges ett uttryck som är lämpligt för aktuellt varuområde. Utredaren konstaterar att skor är en varaktigkonsumtionsvara. Standard bör därför i princip uttryckas som innehav av skoroch inte som nytillförsel av skor. Med detta synsätt ansluter sig han tillFBU:s överväganden. I likhet med FBU har utredaren ställt samman en s.k. krisgarderob vari ingår det minsta antal av specificerade skor sombefolkningen behöver ha. Utredaren anser att i krisgarderoben bör ingå minstett par grövre skor och ett par gummistövlar. Denna krisgarderob skiljer sigfrån FBU:s däri att kängor och pjäxor inte bildar en egen grupp. I övrigt ärstandardförutsättningarna i dessa avseenden desamma. Människorna skall såledestillförsäkras innehav av minst ett par grövre skor och ett par gummistövlar.Behovet av fotbeklädnad för kall och fuktig väderiek kan därmed tillgodoses. , , och Svenska skofabrikantföreningenframhåller liksom ÖEF att kängor och pjäxor bör ingå i krisgarderoben. ÖEFanser dock att något särskilt s. k. komplelleringsbehov av sådana skor inte börberäknas. Begreppet kompletteringsbehov infördes av FBU och avsåg det antalskor som vid inledningen av en kris måste tillföras befolkningen för attsamtliga individer skall ha ett innehav som minst uppgår till den fastslagnaminiminivån. ÖEF hänvisar till de ändrade förutsättningarna i fråga omutrymningsplanläggningen. 1likhet med FBU har utredaren förutsatt att skor skall tillföras i sådanomfattning att alla skall ha ett innehav av grövre skor och gummistövlar som ärminst lika stort som krisgarderoben. När det sista paret skor håller på attslitas ut fören individ skall i princip ett par nya skor finnas tillgängligt. 1sitt remissyttrande anser ÖEF att den av utredaren använda beräkningsmetodeninnebär en sänkning av standarden jämfört med FBU. Med hänsyn till bl. a.ransoneringsiekniska skäl avstyrker ÖEF denna standard. Jaganser för egen del att en viss tillförsel av kängor och pjäxor tillcivilbefolkningen bör kunna tillgodoses utöver de behov av arbetskängor o. d. somutredaren har räknat med. Sådana förhållanden i en kristid som försämradekommunikationer och minskade möjligheter att upprätthålla en tillfredsställandesnöröjning måste enligt min mening beaktas i delta sammanhang. Jag kanemellertid inte dela vissa remissinstansers åsikt att befolkningen generelltskulle garanteras ett par kängor/pjäxor. Prop.1976/77:85 37 drygt40 % av befolkningen i åldern inte har några sådana skodon igarderoben skulle detta innebära en jämfört med normala förhållanden betydandestandardhöjning. Utredarenhar använt en viss metod för att beräkna tillförselbehov med utgångspunkt i detindividuella innehavet av skor. ÖEF menar att den av utredaren användaberäkningsmetoden innebär en sänkning av standarden jämfört med FBU. Jag kanför egen del inte finna att utredarens metod principiellt avviker från denmelod som FBU har använt. FBU förutsatte alt avspärrningen under entreårsperiod i fråga om skor skulle vara total. I de miljöexempel som liggertill grund för av regeringen anbefallda perspeklivstuder och programplaneringingår förutsättningar i fråga om import i de olika kris- och angreppsfallen.Dessa förutsättningar har använts i den nu genomförda programplaneringen inomdel ekonomiska försvaret. Utredaren har i enlighet med miljöexemplen föravspärrningsfallet räknat med en vägd genomsnittlig import på av dennormala skoimporten under en treårig avspärrningskris. Variationer har gjorts varvidberäkningar även utförts för 28 96 resp. av normal import. Detta motsvararen krisimport på 1,1-1,9 milj. par skor. Han har vidare förutsatt en vissexport av skor under första delen av en treårig avspärrningssituation. anser att den förutsatta krisimporten är orealistisk.Beklädnadsarbelarförbundel, TCO och anför likartadesynpunkter. I sill remissyttrande anför ÖEF all imporlanta-gandet förefterkrisperioden är diskutabelt. Jag noterar dock att ÖEF i sina beräkningarhar förutsatt en krisimport på ca 1,7 milj. par läderskor . Häri kanenligt ÖEF delvis även ingå lättare skor. av förbrukningen av skor, exkl.träskor, tillgodoses med import från andra länder. Detta handelsmönster svararmot en internationell arbetsfördelning. Det ligger i både exporterande ochimporterande länders intresse alt så långt möjligt vidmakthålla detta utbyteäven då störningar i tillverkning och utrikeshandel kanförekomma. Fören avspärrningssituation av lång varaktighet är det enligt minmening inte rimligt alt förutsätta annat än att en viss import skall kunnaupprätthållas på detta område. Jag vill emellertid framhålla-i likhet med fieraremissinstanser-att varje beräkning av möjlig krisimport självfallet innehållerett mått av osäkerhet. Den betydande minskningen av skotillförseln och denrelativt omfattande importen i en kris, som utredaren har räknat med och somöverensstämmer med beräkningsgrunderna för ekonomiskt försvar i övrigt, innebärall behovet av produktionskapacitet är relativt känsligt för förändringar iantaganden om krisimport. 1976/77:85 38 I likhet med FBU förutsälter utredaren att en delav lillförselbehovet av skor kan tillgodoses genom avveckling av en del av dekommersiella lagren. FBU förutsatte att en lagerminskning för detaljhandeln,partihandeln och industrin med 50, 70 resp. 60 96 var möjlig. Den genomsnittligalagerminskningen förutsattes bli 54 96. Utredaren anser att omfattningen av denlageravveckling som kan visa sig möjlig vid en kris är svårbedömbar. Ett visstsamband torde för övrigt föreligga mellan svårighetsgraden hos en kris ochmöjlig lageravveckling. Utredaren har ansett att lageravveckling med 50 till 7596 läcker ptt realistiskt intervall. Detta motsvarar 1,2-1,8 milj. parläderskor. AvÖEF:s remissyttrande framgår all verket för sin del räknar med enlageravveckling på ca 3,0 milj. par läderskor varav dock en del är lättareskor. De beräkningar som utredaren gjort av behovet avtillförsel av skor utgår från att människor skall kunna få ett par nya grövreskor resp. stövlar när det sista paret håller på att slitas ut. Med hänsyn tillatt barn och ungdom snarare växer ur än sliter ul skor, har han räknat med attdessa åldersgrupper skall kunna få minst ett par grövre skor . Därvidframkommer lillförselbehovet om man har ett ransoneringssystem som kan styratilldelningen exakt efter behovet. Enligt utredaren måste man emellertidrörutsätta att brister i ett ransoneringssystem på beklädnadsområdet intemedger en exakt tilldelning. För att alla människor.oavsett om behovföreliggereller inte, skall kunna fö minst ett par grövre läderskor under entreårsperiod räknas i promemorian Skor i kristid behovet av tillförsel upp medca 1,2 milj. par fören treårsperiod. Som följd härav har behovet avproduktionskapacitet uttryckt som produktion i ett skift räknats upp meddrygt 0,2 milj. par . 1sitt remissyttrande anser ÖEF att de beräknade tillförselbehoven förcivilbefolkningen är orealistiskt låga även om hänsyn las till den extratilldelningen på ca 1,2 milj. par som skulle göra det möjligt för helabefolkningen att under en treårig kris fö minst ett par skor. En så lågproduktionskapacitet förutsätter enligt ÖEF selektiva ransoneringssystem enligtvilka tilldelning endast ges till brislgrupper. ÖEF menar att detta skullekräva en omfattande byråkratisk apparat. 1 ett läge där landet inte befinnersig i krig bör en ransonering kunna genomföras efter mer generella normer.Svenska skofabrikaniföreningen och har svårt alt sehur behovsanpassade, selekliva ransoneringssystem skall kunna fungera ipraktiken. framför liknande synpunkter och framhålleratt kravet på storleksanpassning kan bli svårt alt tillgodose vid en lågtillförsel. Prop.1976/77:85 39 För egen del anser jag att ransoneringssystemensjälvföllel bör vara effektiva och så utformade att de med kort varsel kan tasi bruk. Brister i ransoneringssyslemets effektivitet medför underfredsförhållanden högre kostnader för försörjningsberedskapen på skoområdel änsom annars vore nödvändigt. För att minska kravet på effektivitet iransoneringssystemen och därmed graden av selektivitel, har utredaren räknatupp behovet av produktionskapacitet. Enligt min mening är det önskvärt att iransoneringssystem på detta område ha vissa selektiva inslag. Den enkät somutredaren har låtit utföra visar att en stor del av befolkningen torde klarasig relativt innan ett egentligt behov av tillskott uppstår. Detförhållandet alt få människor behöver nya skor börbeaktas vid utformningen av ransoneringssystemen. Del skulle vidare kunnadiskuteras om individ eller familj bör vara den enhet som tilldelas en vissranson. Det är emellertid enligt min mening uppenbart all möjligheten alt uppnåen långtgående selektivitel i ett ransoneringssystem är begränsade. För attbättre ta hänsyn till dessa ransoneringstekniska svårigheter anser jag att manmåste räkna med ett något större tillägg till det totala lillförselbehovet änvad utredaren har gjort. 11.2.7Olika säii all upprätthålla en försörjningsberedskap ifråga om skor Utredaren har utgått från alt varje människa skallha tillgång till ett visst minsta antal par skor. Denna standard får inteunderskridas.