prop · G00353 · 1976-12-31 00:00:00 — Enlösning av ersättningsfrågan efter de riktlinjer som jag nu har förordal kankomma atl få till följd atl de berörda enskilda kraftföretagen får svårigheteratt finansiera en eventuell fortsatt utbyggnad av vissa kärnkraftverk. Fråganhar redan aktualiserats beträffande Forsmarks kraftstation, för vilkenfinansieringen sker delvis på den svenska obligationslånemarknaden. Jag hartidigare vid anmälan till tUläggsbudget I till statsbudgeten för innevarandebudgetår av investeringsanslaget Kraftstationer m.m. (prop. 1976/77: 25 bil.10 s. 116) tagit upp frågan om medgivande för vallenfallsverket att tecknaborgen även för de enskilda intressenternas andel av upplåningen, varvid dethar fömtsätts atl dessa skall ställa garanti för sina andelar av säkerheten.Behov av liknande åtgärder kan komma att uppstå även för att underlättafinansiering av investeringar i alternativ kraftproduktion, antingen genom uppförandeav nya anläggningar eller genom ombyggnad av kärnkraftverk. Jagvill framhålla alt frågor om ersättning uppkommer endast i förhållande tillenskilda innehavare av anläggningarna. Staten äger genom vattenfallsverketRinghals kraftstation och är huvuddelägare i Forsmarks kraftstation. Om VattenfaUsverketsekonomiska simation påverkas till följd av de bestämmelser som jag här harförordat får detta regleras över statsbudgeten i den utsträckning som dettabehövs. Utgångspunkten bör därvid vara att konkurrensförhållandet mellanenskild och statlig kraftindustri inte skall rubbas. De bestämmelser som jaghär har förordat bör lämpligen tas in i en särskild lag vid sidan avatomenergilagen. Lagen bör träda i kraft efter den dag då den harutkommit från trycket i . I övergångsbestämmelsertill den särskilda lagen bör regleras frågor om tillstånd för reaktor som harfärdigställts men som ännu inte har tagits i drift. Detbör framhållas att den föreslagna särskilda lagen inte rubbar tillstånd somtidigare har meddelats enligt atomenergilagen. Däremot kan den särskilda lagen,för reaktor som faller inom lagens tillämpningsområde, komma att utgöra hinderför att utnyttja sådant tillstånd. Således kan ett tillstånd att driva enreaktor brytas om regeringen efter 3 1976/77.1 saml. 1976/77: 53 22 prövningfinner att innehavaren inte har uppfyllt de villkor för att få ta en reaktor idrift som anges i den särskilda lagen. I ett sådant fall kan det bli fråga om atlåterkalla tillståndet enligt atomenergUagen. Samma gäller om innehavaren av enreaktor, som har meddelats tUlstånd att ta reaktorn i drift enligt densärskilda lagen, senare visar sig inte kunna uppfylla kraven på säker avfallsihantering. Somjag har framhållit har regeringen i samband med att tillstånd för en kärnreaktorhar meddelats enligt atomenergUagen ställt upp viUkor bl. a. om att reaktorninte får tas i drift förrän den har slutligt godkänts av statenskärnkraftinspektion. Detta innebär alt inspektionen har bemyndigats att prövafrågan om reaktorer skall få tas i drift eller inte. Det bör övervägas att isamband med att den särskilda lagen träder i kraft begränsa dessa bemyndigandenför inspektionen så att inspektionen inte skall kunna godkänna en reaktorförrän regeringen har meddelat tillstånd enligl den nya lagen. Det ankommer påregeringen att besluta härom. Enbegränsning av tillståndets giltighetstid kan komma att medföra olägenheter förreaktorinnehavaren. Som jag redan har nämnt förutsattes i förarbetena tillatomenergilagen att ersättning skulle kunna lämnas efter särskild prövning. Iallmänhet torde tidsbegränsning av ett tillstånd enligt atomenergilageninnebära en mindre allvariig inskränkning i reaktorinnehavarens rätt än atttillstånd att få ta reaktorn i drift enligl den förordade särskilda lagenvägras. Densituationen kan emellertid uppkomma att giltighetstiden för ett tillståndenligt atomenergilagen begränsas så att de ekonomiska förutsättningarna förverksamheten radikalt ändras. Samma läge kan uppkomma om tillståndetförknippas med ytterligare vUlkor beträffande av-faUshanteringen. I sådana fallkan frågan om ersättning prövas enligt atomenergilagen, dvs. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom industridepartementet upprättatsförslag liU lagom särskilt tillstånd för att få ta kärnreaktor i drift. Förslagetbör fogas till regeringsprotokollet i detta ärende som bilaga. Paragrafenanger lagens tillämpningsområde. I enlighet med de överväganden som harredovisats i den allmänna motiveringen bör lagen vara tillämplig på sådana kärnreaktorersom ännu inte har tagits i drift. 1976/77: 53 23 mentill vilka före lagens ikraftträdande tillstånd har meddelats för uppförande,innehav och drift enligt föreskrifterna i 2 § atomenergilagen (1956: 306).Utanför tillämpningsområdet faller således kärnreaktorer vilka vid lagensikraftträdande redan har börjat drivas. 1 och 2, 1 och 2samt befinner sig alla i olika stadier av drift. Härmed förståsatt kärnbränsle har tUlförts så att en självunderhållande kärnklyvningsreaktionhar kunnat sättas i gång. Alt en reaktor som har tagits i drift tas ur driflför att förses med nytt kärnbränsle i stället för utbränt, medför givetvisinte att lagen bUr tillämplig. Idenna paragraf föreskrivs att en kärnreaktor som omfattas av lagen inte fårtillföras kärnbränsle så atl en självunderhållande kärnklyvningsreaktion kanske, om inte särskilt tillstånd har meddelats till det. Frågor om tillståndprövas av regeringen. Uttrycket särskilt tiUstånd har valts för att ange allnågon ändring beträffande de övriga tillstånd som krävs i fråga om reaktorninte är avsedd. Uppförande,idrifttagning och drift av en kärnreaktor består av en mångfald olika etappereller skeden. Tillsammans bildar dessa en fortlöpande process. I lagen knyts lillståndsskyldighelentill laddningen, dvs. när kärnbränsle placeras i reaktorn såatt en självunderhållande kärnklyvningsreaktion kan ske. Det kan emellertidtänkas fall där en ovillkorlig bindning till detta skede kan medföra väsentligaolägenheter från såväl teknisk som ekonomisk synpunkt. Möjlighet bör därförfinnas för regeringen att medge att ytterligare något skede får påbörjas ellerutföras. En föreskrifl med denna innebörd har tagils upp i paragrafens tredjestycke. Föreskriften är avsedd att tillämpas restriktivt. Förtillstånd att ta en kärnreaktor i drifl ställs i paragrafen upp vissa krav påhantering av det i reaktorn använda kärnbränslet och det i detta ingåendehögakliva avfallet. Kraven innebär att sådana åtgärder bör vidtas som, underalla faser av hanteringen av det använda kärnbränslet, kan säkra att skadorinte uppkommer på det ekologiska systemet. Det åUgger reaktorns innehavare atlvisa dels hur det använda kärnbränslet eller avfallet avses bli hanterat, delsalt hanteringen medför trygghet mot skadlig inverkan. Frågorna har behandlats iden allmänna motiveringen. Förtillstånd krävs att reaktorns innehavare företer avtal om upparbetning avanvänt kärnbränsle och visar hur och var slutlig förvaring av det vid upparijetningenerhållna högaktiva avfallet avses ske. Om upparbetning inte skall äga rum, harreaktorns innehavare att visa hur och var en helt säker slutUg förvaring av detanvända kärnbränslet kan ske. Avtalet skall på ett betryggande sätt tillgodosebehovet av upparbetning av del använda kärnbränslet. Av termen avtal följeratt det 1976/77: 53 24 skallvara fråga om en juridiskt bindande överenskommelse. Denna skall ha ett sådant innehållall den tillgodoser det behov som föreligger av upparbetning av det i kärnreaktornanvända kärnbränslet. Avtalet skall vidare ha träffats med någon som harresurser för upparbetning och som i övrigi kan förväntas svara mot de krav somföljer av vad som har överenskommits. Det kan inte krävas att giltighetstidenär samma som den tid som beräknas som reaktorns driftstid. Möjligheter måsteockså 'finnas för en anpassning tUl teknikens utveckling på upparbetningsområdet.Om avtalets giltighetstid är kortare än reaktorns driftstid, får det övervägasatt tidsbegränsa tillståndet att driva reaktorn så att det motsvarar avtaletsgiltighetstid. En sådan anpassning kan regeringen göra enligl 4 §atomenergilagen. Uppkommer därvid fråga om ersättning, får denna bedömas enliglvad jag förut har nämnt i den allmänna motiveriingen. Ifråga om högaktivt avfall, som har erhållits vid upparbetning, och använtkärnbränsle, som inte har upparbetats, ankommer det på reaktorns innehavarealt visa hur och var en helt säker slutiig förvaring av avfallet ellerkärnbränslet kan ske. Med hänsyn till de stora risker som är förenade med högaktivtavfall och använt kärnbränsle, måste mycket starka säkerhetskrav ställas på denslutUga förvaringen av det. Det gäller härvid krav på såväl hur avfallethanleras som var det förvaras. Utgångspunkten måste vara att det högaktivaavfallet från upparbetning och det använda kärnbränslet som inle harupparbetats skall hållas åtskilt från allt liv. I de beskrivningar somreaktorns innehavare har att lämna måste ingående och omfattande uppgifter gesför bedömning av säkerheten. Det räcker således inte med att översiktligaplaner och skisser presenteras. Det bör därutöver konkret anges i vilken formavfallet eller det använda kärnbränslet avses bli förvarat, hurförvaringsplatsen avses bli ordnad, hur transporterna av del användakärnbränslet eller avfallet avses ske och i övrigt vad som behövs för atl bedömaom den föreslagna slutiiga förvaringen kan anses helt säker och möjlig att utföra.Häri ligger i första hand att förvaringen kan uppfylla de krav som ställs från slrålskyddssynpunktoch som syftar till skydd mot strålnings-skador. Förvaringsplatsen skall kunnaanordnas så att avfallet eller det använda kärnbränslet isoleras för så långtid som behövs för att aktiviteten skall ha minskat till ofarlig nivå. Vidbedömningen måste även beaktas risken för att avfallet eller det användakärnbränslet sprids till biosfären genom naturliga processer, olyckshändelsereller krigshandlingar. Det fordras inte att en förvaringsplats är färdigställdnär tillståndsfrågan prövas. Skulledet visa sig att den slutliga förvaringen av högaktivt avfall eller använt,inte upparbetat kärnbränsle ändock inte kan anses helt säker och avfalleteller det använda kärnbränslet kan hänföras till viss reaktor, kan frågauppkomma om driften av reaktorn bör fortsättas el- 1976/77: 53 25 leravbrytas i avvaktan på att problemen med den slutliga förvaringen löses. Detkan härVid bli aktuellt att ställa upp viUkor för fortsatt drift enligtatomenergilagen. Omfordringarna enhgt denna paragraf inte är uppfyllda och tillstånd därförvägras, får kärnreaktorn inte tas i drift. Att reaktorns innehavare härvid kanvara berättigad till ersättning följer av 3 §. Iparagrafen lämnas föreskrifter om ersättning som innebär att reaktorinnehavareär berättigad till ersättning av staten för de kostnader som har lagts ner förelagens ikraftträdande. Frågan har berörts i den allmänna motiveringen. Enligtförsta stycket är reaktorinnehavaren berättigad till ersättning av staten delsnär tUlstånd all ta kärnreaktor i drift vägras, dels när lagen i annat fallföranleder att tillstånd enhgt atomenergilagen inte kan utnyttjas. Med detsenast sagda avses det fallet att en reaktorinnehavare avbryter uppförandeteller projekteringen av reaktorn på grund av att han bedömer atl de villkor somföreskrivs i lagen inte kan uppfyllas och att därför meddelat tiUstånd enligt atomenerg;ilageninle vidare kan komma att utnyttjas, I ett sådant läge torde han saknaanledning att söka tillstånd atl ta reaktorn i drift. I båda de nu nämndasituationerna är reaktorns innehavare berättigad till ersättning för förlust tiUföljd av åtgärd som han har vidtagit före lagens ikraftträdande med anledningav tillståndet enligt atomenergUagen. Formuleringen är hämtad från lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter och lagen (1966: 314) om kontinenlalsockeln. Iprincip är reaktorns innehavare sålunda berättigad till ersättning för dekostnader som har lagts ner när lagen trädde i kraft. Hit hör inte barakostnader för reaktorn utan också sådana kostnader som hänför sig till turbin,övrig utrustning och byggnader som ingår i kärnkraftblocket. Som ersättningsgillakostnader bör räknas också sådana kostnader som har uppstått efter lagensikraftträdande och som hänger samman med ansvaret för personal och förbehövliga avvecklingsåtgärder. Jag har i den allmänna motiveringen berört vilkakostnader som bör beaktas och vilken hänsyn som bör tas till förändringar ikostnadsläget. Från det värde som sålunda har beräknats skall självfallet drasdel värde som reaktorn kan ha i så att säga befintUgt skick, dvs. reaktornseller reaklordelarnas försäljnmgs- eller skrotvärde. Detsamma gäller turbin ochannan utrustning och byggnader som ingår i kärnkraftblocket. Utöver vad jag nuhar sagt utgår ersättning för andra förluster som uppkommer till följd av atttillstånd har vägrats eller tillstånd enligt atomenergilagen inte kanutnyttjas. Ersättning kan sålunda utgå för skadestånd som reaktorinnehavaredrar på sig genom att han tvingas bryta kontrakt med leverantörer eller genomatt han inte kan fullgöra gjorda 1976/77: 53 26 åtagandenatt leverera elektrisk kraft. I linje med detta kan ersättning utgå för ökadekostnader för alternativ produktion eller för anskaffande av ersättningskraflom därigenom ersättningsskyldigheten kan begränsas. Däremot fårreaktorinnehavaren själv bära förlusten av utebliven vinst, beräknad t. ex.som skillnaden meUan produktionskostnad och intäkter av levererad kraft. Paragrafensandra stycke innehåller en föreskrift om jämkning av ersättningen.Föreskriften tar som jag har framhållit i den allmänna motiveringen sikte påatt reaktorns innehavare har att söka begränsa förlusten. Underlåtenhet attsöka i rimlig mån begränsa förlust medför att ersättningen skall sättas ned.Nedsättning kan komma i fråga t. ex. om reaktorns innehavare inte försökerbegränsa den skadeståndsskyldighet mot tredje man som kan uppkomma i sambandmed annullering av kontrakt. Utgångspunktenför ersättningsberäkningen är alltid tidpunkten för lagens ikraftträdande.Detta gäller såväl nedlagda kostnader som avvecklingskostnader. Särskilt ifråga om de senare kan vissa svårigheter uppstå om arbetena har fortsatt någon tidefter ikrafllrädandet och åtgärder exempelvis för atl annuUera kontrakt intehar vidtagits . Även i ett sådant fall har man att gå tillbaka tilltidpunkten för ikraftträdandet. Kostnader som kunnat undvikas om avvecklinghade skett ersätts inle enhgt 3 §. Reaktorinnehavaren är här hänvisadlill den prövning som kan ske i särskild ordning. Efterdenna lags ikraftträdande får som jag har berört i den allmänna motiveringenförutsättningarna för verksamheten anses ha i viss mån ändrats. Det har dåblivit klart att krav ställs på innehavaren av en kärnreaktor att det användakärnbränslet från reaktorn skall kunna las om hand på ett betryggande sätt och atlreaktorinnehavaren bär ansvaret härför. En jämförbar situation uppstår om nyavillkor ställs upp eller tillstånd återkaUas enligt atomenergilagen utan att tillståndshavarenhar gjort sig skyldig till försummelse. Någon generell regel om ersättning förförlust som har uppstått till följd av åtgärd som har vidtagits efter lagensikraftträdande har därför inte ställts upp 'i lagen. Fråga om ersättning försådana kostnader får prövas särskilt. Därvid bör de riktUnjer som jag tidigarehar angivit för prövningen av ersättningsfrågorna i förekommande faU kunnavara vägledande. Vad jag nu har sagt om ersättningsfrågan blir tUlämpligt ocksånär kostnader uppslår genom alt idrifttagningen av en reaktor försenas tdlföljd av prövning enligt lagen. Finnerreaktorinnehavare att meddelat tillstånd enligt atomenergilagen inte kanutnyttjas tiU följd av denna lag, Ugger det i sakens natur att innehavarenomedelbart anmäler detla till regeringen. Någon föreskrifl härom är intebehövlig. 1976/77: 53 27 Paragrafeninnehåller föreskrifter om straffansvar för den som med uppsåt eller av oaktsamhettar kärnreaktor i drift utan att ha behövligt tillstånd till det enligt 2 §.Påföljden fängelse i högst gäller enligt atomenergilagen för grova brottmot tillståndsskyldigheten enligt 1 och 2 §§ den lagen och mot villkor som harmeddelats med stöd av 4 § nämnda lag. Samma påföljd föreskrivs i dennaparagraf. Om kärnreaktor tas i drift utan tillstånd, är detta vanligtvis av Ukaallvarlig beskaffenhet som brott mot nämnda föreskrifter i atomenerg'ilagen. Dennya lagen skall enligt första stycket träda i kraft efter del attden har uikommit i . Omansökan om slutiigt godkännande av kärnreaktor redan hade ingivits tillstatens kärnkraftinspektion när regeringsförklaring avgavs av den tillträdanderegeringen men då ännu inte hade tagits i drift, gällersärskilda regler för den reaktorn. Frågan har tidigare berörts i den allmännamotiveringen. Som jag där har uttalat bör särskilt tillstånd inte krävas innanreaktorn tas i drift. Detta innebär att, om kärnbränsle inle har tillförtsreaktorn vid denna lags ikraftträdande, reaktorn får tas i drift utan hinder av2 §. Frågaom tillstånd till fortsatt drifl skall prövas av regeringen . Detföreskrivs därför att reaktorn inle får drivas efter utgången av detta år utansärskilt tillstånd av regeringen. Reaktorinnehavaren måste ges skälig tid attställa sig till efterrättelse de krav som följer av denna lag. Tidsskälmotiverar vidare att kraven på meddelande av tillstånd utformas så atl kärnreaktornsinnehavare har att förete avtal om upparbetning av använt kärnbränsle eller, omupparbetning ej avses ske, att visa att hanteringen av det använda, ejupparbetade kärnbränslet kan ske på ett säkert sätt. Kärnreaktorns innehavareskall fullgöra vad som sålunda ankommer på honom före . Någonändring beträffande de övriga tillstånd som krävs i fråga om reaktorn ärsjälvfallet inte avsedd. Om reaklorinnehavareninte begär tillstånd eller om tillstånd vägras, får reaktorn inte drivas dfterutgången av eller den tidpunkt efter utgången av somregeringen bestämmer. Vid bestämmande av sådan tidpunkt bör reaktorinnehavarenges en från teknisk och ekonomisk synpunkt rimUg tid för avställning avreaktorn. Förelagens ikraftträdande krävs självfallet inte något särskUt tillstånd för attreaktor skall få tillföras kärnbränsle. Har ansökan om slutiigt godkännande avreaktor getts in före och har reaktorn tagils i drift efternämnda dag men före ikraftträdandet gäller enligl sista punkten i andrastycket att reaktorn inte får drivas utan sär- 1976/77: 53 28 skilttillstånd efter utgången av eller den tidpunkt efter utgången avseptember 1977 som regeringen bestämmer. Fallet jämställs även i övrigt med detförut berörda. Tillstånd alt driva reaktorn får således meddelas endast omreaktorns innehavare före utgången av har företett avtal som på etlbetryggande sätt tillgodoser behovet av upparbetning av använt kärnbränsleeller har visat att hanteringen av använt, ej upparbetat kärnbränsle kan ske påelt säkert sätt. Ifråga om båda de nu nämnda fallen gäller enligt tredje stycket att 3 § omersättning och 4 § om straff äger molsvarande tillämpning. Bestämmelsernai fjärde stycket syftar på det faUet att innehavare av reaktor som avses iandra stycket inte ansöker om tillstånd att driva reaktorn efler utgången av år1977 eller alt sådant tillstånd vägras. Innehavaren är därmed inte betagen möjUghetenatt senare ta reaktorn i drift. Om han önskar göra det gäller emellertid devillkor som ställs upp i 2 § fulll ut. Delta innebär bl. a. atl också kraven påen helt säker slutlig förvaring av avfall eller använt kärnbränsle måste varauppfyllda. Har reaktorn inte tillförts kärnbränsle gäller 24 §§ enligt sin lydelse.Har reaktorn tillförts kärnbränsle före lagens ikraftträdande eller medtillämpning av bestämmelserna i andra stycket krävs särskilt tiUstånd avregeringen för alt reaktorn skall få drivas. Bestämmelserna i 3 § om ersättningoch i 4 § om straff äger då motsvarande tillämpning. Bestämmelserna i fjärdestycket har utformats i enUghet med det sagda. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslaget tiU lag om särskilttillstånd för att få ta kärnreaktor i drift. Regeringenbeslutat" i enlighet med föredragandens hemställan. 1976/77: 53 29 Lagom särskilt tillstånd för att få ta kärnreaktor i drift 1 § Denna lag gäller sådananläggning för utvinning av kärnenergi (kärnreaktor) för vilken har meddelatstillstånd som avses i 2 § atomenergilagen (1956: 306) före ikraftträdandet avdenna lag och som ej har tillförts kärnbränsle så atl en självunderhållande kärnklyvningsreaktionhar kunnat ske. 2 § Kärnreaktor som avses i 1 §får ej utan särskilt tillstånd tillföras kärnbränsle så atl ensjälvunderhållande kärnklyvningsreaktion kan ske. Frågaom tillstånd som avses i första stycket prövas av regeringen. Tillstånd fårmeddelas endast om reaktorns innehavare 1. har företett avtal som på ett betryggande sätttillgodoser behovet av upparbetning av använt kärnbränsle och har visat hur ochvar en helt säker slutlig förvaring av det vid upparbetningen erhållnahögaktiva avfallet kan ske eller 2. har visat hur och var en helt säker slutligförvaring av ej upparbetat kärnbränsle kan ske. Regeringenfår utan hinder av vad som föreskrives i första stycket meddela särskilda föreskrifterom reaktorns utnyttjande i avbidan på att tillståndsfrågan avgöres. 3 §Vägras tillstånd som avses i 2 § eller föranleder denna lag i annat fall att tillstånd enhgt 2 § atomenergilagen (1956: 306) ej kan utnyttjas, är kärnreaktorns innehavare berättigad till ersättning av staten för för lust till följd av åtgärd som han har vidtagit före lagens ikraftträdande med anledning av tillstånd som avses i 2 § atomenergilagen. Försummarkärnreaktorns innehavare att vidta skäliga åtgärder för att begränsa sinförlust, sättes ersättningen ned i motsvarande mån. 4 §Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 2 § första stycket dömes till fängelse i högst . Dennalag träder i kraft efter den dag, då lagen enligt uppgift på denutkommit från trycket i . Bestämmelsernai 2 § gäller ej kärnreaktor, för vilken ansökan om slutligt godkännande haringivits till före och som vidikraftträdandet av denna lag ej har 4 1976/77.1 saml Nr 53 1976/77: 53 30 tillförtskärnbränsle så att en självunderhållande kärnklyvningsreaktion har kunnat ske.Sådan reaktor får dock ej utan särskUt tillstånd av regeringen drivas efterutgången av eller den tidpunkt efter utgången av somregeringen beslämmer. Tillstånd får meddelas endast om reaktorns innehavareföre utgången av har företett avtal som på ett betryggande sätttillgodoser behovet av upparbetning av använt kämbränsle eller har visat atthanteringen av använt, ej upparbetat kärnbränsle kan ske på ett säkert sätt.Vad som har sagts om särskilt tillstårid av regeringen gäUer även kärnreaktorför vilken ansökan som fömt sagts har ingivits före och somefter nämnda dag men före ikraftträdandet av denna lag har tillförtskärnbränsle så att en självunderhållande kärnklyvningsreaktion har kunnat Ske. Bestämmelsernai 3 och 4 §§ äger motsvarande tillämpning i fråga om reaktor och tillstånd somavses i andra stycket. Meddelasej tillstånd enligt andra stycket gäller 24 §§. Har reaktorn tUlförtskärnbränsle så att en självunderhållande kärnklyvningsreaktion kan ske skalldock gälla att den ej får drivas utan särskilt tiUstånd av regeringen ochskall 3 och 4 §§ äga motsvarande tillämpning. 1976/77: 53 31 Närvarande:F. d. justitierådet , regeringsrådet samt justitieråden Ulvesonoch . tUIhandakommet utdrag av protokoll vidregeringssammanträde har regeringen på hemställan avstatsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag tiU lagom särskUt tillstånd för att få ta kärnreaktor i drift. Förslaget,som finns bilagt detta protokoll, har inför lagrådet föredragits avhovrättsassessorn . Förslagetföranleder följande yttrande av lagrådet: Iatomenergilagen meddelas generella regler, som är avsedda att ge möjlighetertill erforderUg kontroll och tillsyn över verksamheten på kärnenergiområdet. KontroUenbygger på tUlståndstvång.