prop · G003103 · 1976-12-31 00:00:00 — Genom goda hemresemöjligheler vid veckosluten och möjlighet allövernatta i hemmet har de värnpliktiga beretts tillfälle alt tillbringa en delav fritiden i sina hem. Trots della måste självfallet en del av fritidentillbringas på förbandsorlen. Vid sidan av fritidsverksamheten inom förbandensram finns givelvis också på förbandsorierna ett utbud av fritidsaktiviteter somkommer även de värnpliktiga lill del. På många håll förekommer också ettsamarbete mellan kommun och förband kring dessa frågor. I motionen (1975:42)1111 riksmöteframhålls bl. a. atl lösningar av frilidsfrågorna för ungdomen i första hand ären angelägenhet. 1 många garnisonsorler är dock möjligheterna lillfritidssysselsättningar begränsade. Motionärerna förordar därför att kommunerlill vilken militär utbildning är förlagd får särskilt statsbidrag förfritidsverksamhet för de värnpliktiga. Försvarsutskottethar i sitt betänkande 1975/76:3 uttalat bl. a. följande. Ulskoltel anser - liksom motionärerna - allsamhällets åtgärder för atl motverka ungdomens fritidsproblem i första hand ären angelägenhet. På orter där det finns militära förband kommerkommunens insatser på fritidssektorn även de värnpliktiga lill godo. När delgäller de värnpliktiga är del självfallet av intresse för försvarsmakten altdet på en garnisonsorl finns ell tillfredsställande utbud avfritidsaktiviteter. Man kan därför med visst fog göra gällande att staten, därså behövs, i någon form bör lämna kommuner med militära förband ekonomiskt stödför della ändamål, varvid möjliga insatser från föreningslivet bör tas lillvara. Motionärernasförslag om ett särskilt statligt stöd lill kommunala investeringar m. m. inomfritidssektorn har principiella aspekter som kan kräva särskilda överväganden.Del är dessutom en rad faktorer som påverkar behovet av fritidsaktiviteter förde värnpliktiga och förhållandena ändras efter hand, t. ex. genom nya reglerför nallpermission och för fria eller subventionerade resor. Frågan om ensärskild prövning enligl motionärernas förslag och om formerna för en eventuellsådan prövning bör enligl utskottets Delll Fö:l Skr1976/77:103 42 meninginte avgöras förrän slalsmaklerna tagit ny ställning lillvärnpliklsul-bildningens omfattning m. m. Förslag av belydelse för dessa beslulkan förväntas från I974års försvarsulredning(Fö 1974:04). Utskottet anserdärför att försvarsutredningen bör anmodas atl bedöma behovet av ytterligareöverväganden och att föreslå de åtgärder som utredningen kan finna påkallade. beslöt i enlighet med utskottets förslagall som sin mening ge regeringen lill känna vad utskottet anfört med anledningav motionen (rskr 1975/76:23). Detråder enighet om all kommunerna hareli ansvar för fritidsverksamhet blandungdomar, även för den som endast vistas i en kommun.Sålunda utgår statligt siöd lill anläggningar för motionsverk-samhet ikommuner med många studerande. Kommunernas möjligheter atl vidtaga erforderiigaåtgärder kan vara begränsade om anlalel värnpliktiga är stort i förhållandetill anlalel ungdomar i övrigt. Del finns därför skäl all överväga om man frånstatens sida inom ramen fördel militära försvaret skall komplettera nuvarandeinsatser med direkta bidrag lill fritidsverksamhet i kommunerna som i särskildgrad las i anspråk av de värnpliktiga . Denna fråga bör kunnabehandlas frislående från arbetet inom 1974 års försvarsutredning, även omsamråd i principfrågan givetvis måste ske. Ensärskild sakkunnig bör tillkallas för atl utreda dessa frågor. Denne böröverväga de principiella problem som är förenade med en bidragsgivning av dellaslag från statens sida. Om den sakkunnige finner atl ell sådant stöd börinföras, bör han utarbeta förslag härom. När det gäller den tolala omfattningenav eventuell bidragsgivning skall samråd ske med försvars-utredning. Principielltkan man länka sig antingen en bidragsgivning som är inriktad mot anläggningarsom i särskilt hög grad används av de värnpliktiga eller en som avser delkommunala frilidsulbudei i sin helhet. Speciellt bör föreningarnas roll därvidbelysas. De orter som kan länkas bli aktuella för ell särskilt statligt stödbör vara sådana som har ell begränsat befolknings- och skatteunderlag och somsamtidigt har oproportionerligt stort antal värnpliktiga. 1 samtliga fall bördet endast vara de merkostnader som uppkommer lill följd av de värnpliktigasdellagande i aktiviteter, som bör ifrågakomma för bidragsgivning. Jagvill erinra om att regeringen genom beslul bemyndigat mig atttillkalla en utredning om inflytandefrågor m. m. inom värnpliktsutbildningen.Den sakkunnige bör samråda med denna utredning i frågor som gäller formerna förfördelning av ell eventuellt statligt stöd. Den sakkunnige bör lägga upp sitt arbete så atlförslag kan föreligga i anslutning lill all försvarsutredning lämnarsitt slutbetänkande, del vill säga . Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen bemyndigarchefen för försvarsdepartementet alt tillkalla en sakkunnig med uppdrag att utredafrågan om statsbidrag lill fritidssysselsättningar för värnpliktiga. 43 Kommittéer: Försvarsdepartementet Del II Fö: 3 2.Tilläggsdirektiv till utredningen om inflytande m. m. inomvärnpliktsutbildningen Chefenför försvarsdepartementet, stalsrådel anför. Hos alla myndigheter ökas allmänhetens insyn ochvidgas utrymmet för lekmannainflyiandei. Inom försvarets område har nyligen1974 års underrättelseulredning (Fö 1974:01) lagt fram förslag om en s. k. underrättelse-nämndför insyn i och kontroll av del militära underrälielseväsendel. Försvarsmaktensledningsulredning (FLU) har lill uppgift all överväga frågan om ettlekmannainflytande på central och regional nivå inom del militära försvaret. har (FöU 1975/76:9, rskr 1975/76:42)uttalat sig för alt frågan om lekmannainflytande även på lokal nivå inom delmilitära försvaret las upp. bör nu ske. 1 flera avseenden har försvaret en sådan särart inte ulan vidare kan tillämpa ell syslem med lekmannainflytande av vanligtslag. Försvarsmaktens ledningsulredning (Fö 1974:03) harsom nämnts all bl. a. överväga lekmannainflyiandei på central och regionalnivå. Utidningen om inflytande m. m. inom värnpliklsulbildningen (Fö 1975:04)skall utreda möjligheterna lill ell ökat inflytande för främst värnpliktiga vidutbildningen men även mer allmänt behandla frågor om utbildningens planeringoch genomförande. Enligt vad jag har erfarit räknar FLU med all kunna behandlahithörande frågor försl , medan den andra utredningen barett kortaretidsperspektiv för sill arbete. Del är enligt min mening ändamålsenligt all - medhänsyn lill föreliggande arbetsplaner - utredningen om inflytande m. m. inomvärnpliklsulbildningen nu får i uppdrag all analysera förutsättningar för ochkonsekvenser av lekmannainflytande på lokal nivå inom det militära försvaret.Della bör ske i kontakt med FLU. I en senare etapp kan det bli aktuellt,beroende på vilken lösning inflytandeutredningen kommer lill, alt samordna elt slutligtförslag med ställningstagandena från FLU när det gäller lekmannamedverkan icentrala och regionala staber. Med hänvisning lill vad jag nu har anförthemställer jag au regeringen ger utredningen om inflytande m. m. inomvärnpliklsulbildningen i uppdrag alt utreda även den fråga som har angetts. 3.Kompletterande direktiv för försvarsmaktens ledningsutredning Departementschefen,statsrådet , anför. Maj:l har genom beslul den 20 september 1974bemyndigat chefen för försvarsdepartementet all tillkalla högst sex sakkunnigamed uppdrag atl se över del militära försvarels centrala och högre regionalaledningsorganisation m. m. De sakkunniga som tillkallades genom beslut sammadag arbetar under namnet försvarsmaktens ledningsulredning (Fö 1974:03). Delll Fö:3 Skr1976/77:103 44 Enligt sina direktiv bör utredningen bl. a. se överoch lämna förslag om organisation för del militära försvarets centrala ochhögre regionala ledning i fred. Målet skall vara all göra arbeiel i fred inomstaberna så effektivt och kostnadsbesparande som möjligt, varvid möjligheternalill personalbesparingar skall las lill vara. En av den centrala och högre regionala ledningsorganisationensuppgifter är atl svara för den militära underrättelsetjänsten. Överbefälhavarenskall sålunda leda underrättelsetjänsten inom försvarsmakten. Försvarsgrenschefernaoch mililärbefälhavarna skall enligl överbefälhavarens bestämmande leda underrättelsetjänsteninom resp. försvarsgren och militärområde. Ledningsfrågorna bereds vidsärskilda underrättelseenheter inom de berörda staberna. 1 försvarsstabenutförs huvuddelen av detta arbete vid underrättelseavdelningen, som ingår isektion 2 i staben. 1 försvarsgrenssiaberna och mililärområdesslaberna finnsför samma ändamål underrättelse- och säkerhetsavdelningar (i arméslaben entaktik- och underrättelseavdelning). De nämnda underrättelseenheterna skallockså inhämta och bearbeta underrättelser. Inhämtningen avser främst studiumav öppna publikationer o. d. Bearbetningen gäller underrättelser som harinhämtats av olika organ inom försvarsmakten eller utanför denna. Ansvaret förbearbetningen har delals upp mellan de centrala staberna. Var och en av dessastaber är sålunda s. k. huvudunderrällelsemyndighel för underrättelser somhänför sig till ett visst sakområde. Del militära underrälielseväsendel omfattar ocksåförsvarsallachéorgani-salionen, , överbefälhavarensenhet för inhämtning av underrättelser med s. k. särskilda medel saml dentekniska underrättelsetjänsten. Denna bedrivs vid ,försvarels forskningsanstalt, fortifikalionsförvaltningen och försvarelssjukvårdsstyrelse. Efter bemyndigande av Kungl. Maj:l tillkallade jagi sex sakkunniga för atl föreslå riktlinjer för den militäraunderrättelsetjänsten m. m. De sakkunniga, som log namnet 1974 årsunderrättelseulredning, avlämnade betänkandet (SOU 1976:19) Denmilitära underrättelsetjänsten. Underrällelseulredningen föreslår bl. a.grunder för insyn i och kontroll av underrälielseväsendel. Utredningenbehandlar i sina överväganden och förslag också vissa organisatoriska frågor.Utredningen föreslår i delta avseende i huvudsak följande. De uppgifter i fråga om underrättelsetjänstensledning och samordning, som chefen för sektion 2 i försvarsstaben f n. svararför, bör föras över till en ny befauning i staben. Den nya befallningen, somunderrällelseulredningen kallar underrällelsechef, bör placeras på samma nivåsom chefen för försvarsstabens operationsledning. Underrättelsechefen bör tillsill omedelbara förfogande få ell beredningsorgan, som är koncentrerat ochförstärkt i förhållande lill de motsvarande enheter som finns nu.Försvarsstabens och huvuddelarna av försvarsgrensslabernas resurser förbearbetning av underrättelser bör föras samman i försvarsstaben.Överbefälhavarens enhet för inhämtning av underrättelser med s. k. särskildamedel bör inordnas i försvarsstaben. Både bearbetningsenhelen i försvarsstabenoch den särskilda enheten bör underställas underrätlelsechefen. På grundval av underrätlelseulredningens belänkandelade regeringen i prop, 1975/76:189 fram förslag om insyn i och kontroll av denmilitära underrättelsetjänsten m. m. (FöU 1975/76.40, rskr1975/76:376) beslutade i enlighet med förslagen. Som jag anförde ipropositionen anser jag all försvarsmaktens ledningsulredning nu bör få iuppdrag all närmare pröva 45 Kommittéer: Försvarsdepartementet Del II Fö:3 omunderrätlelseulredningens överväganden i fråga om underrättelseled-ningen ochdess resurser saml bearbeiningsresursernas fördelning bör läggas till grund förden framlida organisationen i fred, Ledningsulredningenbör vid sina överväganden utgå från all del också i fortsättningen måste finnasen välorganiserad och effektiv underrättelsetjänst som skall verka redan undernormala fredliga förhållanden. Detmilitära underrälielseväsendel har numera en betydande omfattning. En stor delav verksamheten, t. ex. signalspaningen och den tekniska underrättelsetjänsten,bedrivs utanför stabsorganisationen. har fört med sig att kraven på dencentrala underrällelseledningen i försvarsstaben har ökat efter hand. Ledningenav underrättelsetjänsten har vissa brister. a. kan inriktningen av deinhämtade enheterna inte ägnas tillräcklig uppmärksamhet. Ledningsulredningenbör därför belysa en organisation inom staben med en befattningshavare somsvarar för den övergripande ledningen och samordningen och under denne enbefattningshavare som har lill huvudsaklig uppgifl all leda bearbetningen avunderrättelser. Med en sådan ansvarsuppdelning framstår del som mest naluriigtatl knyta övriga resurser för ledning och beredning direkt till den befallningsom svarar för ledningen i stort. Ledningsresurserna bör beräknas så all deräcker lill också för den tekniska underrättelsetjänsten. Underrätlelseulredningensförslag i fråga om underrättelsetjänstens ledning i försvarsstaben innebär allen generalmajor (motsvarande) i stället för en överste (motsvarande) bör ledaoch samordna vårt underrällelseväsen under överbefälhavaren och chefen förförsvarsstaben. Underrätlelseulredningens synpunkter i denna del måstegivelvis vägas mot bedömningen av andra s_labsfunklioners belydelse.Ledningsulredningen bör därför ha frihet att pröva frågan utan att vara bundenav underrättelseutredningens förslag. Vadgäller bearbetningen av underrättelser i de centrala staberna innebäruppdelningen på fyra huvudunderrätlelsemyndigheler en splittring av resurserna.I praktiken finns det små möjligheter all fördela om personal för alltillfälligtvis öka bearbelningskapaciielen på något område. Visst dubbelarbeteförekommer också. Nuvarande försvarsstabs och försvarsgrens-stabers resurserför bearbetning av underrättelser bör därför föras samman i försvarsstabeneller dess närmaste motsvarighet i en ny organisation. Ledningsulredningen börlämna förslag lill en stabsorganisation med endast enhuvudunderrällelsemyndighel för bearbetning av underrättelser.Ledningsulredningen måste emellertid i detta sammanhang uppmärksamma behovet avpersonal i övriga delar av den centrala ledningsorganisationen för allklarlägga egna underrällelsebehov och för all vidarebearbeia material frånhuvudunderrältelsemyndigheten m. m. 1de ursprungliga direktiven lill ledningsulredningen sägs aU de centralaförvaltningarnas organisation och ansvar i stort bör behållas. Ledningsulredningenges dock frihet all i begränsade avseenden föreslå ändrad uppgifts- ochansvarsfördelning mellan staber och förvaltningar. Underrättelsetjänsten är ellområde där man i och för sig kan överväga om arbetsuppgifter bör föras övertill staberna. Flera viktiga omständigheter talar emellertid mot en sådanförändring. De tekniska underrättelserna bör därför också i fortsättningenbearbetas vid de centrala förvaltningsmyndigheterna och försvarets forskningsanstalt.Ledningsulredningen bör dock särskilt pröva hur den tekniskaunderrättelsetjänsten bäst bör samordnas med underrälielseväsendel i övrigt viden centralisering av stabernas bearbelningsansvar lill en huvudunderrällelsemyndighel. Del II Fö:3 Skr 1976/77:103 46 har pä regeringens förslag fattatprincipbeslut all överbefälhavarens enhet för inhämtning av underrättelser meds. k. särskilda medel skall knytas fastare lill försvarsstaben (prop,1975/76:189, FöU 1975/76:40, rskr 1975/76:376), bör vidsina överväganden utgå från atl verksamheten vid enheten skall inriktas ochsamordnas med underrättelsetjänsten i övrigt av den centrala ledningsenheten iförsvarsstaben eller dess närmaste motsvarighet i en ny organisation. Delankommer på överbefälhavaren atl bestämma enhetens inre organisation liksomden närmare anknytningen till försvarsstaben eller dess motsvarighet. Ledningsulredningen bör vid sina överväganden avden regionala ledningsorganisationen uppmärksamma underrättelsetjänstens nivåoch resurser. Som har nämnts i del föregående skallledningsutredningen ta lill vara möjligheterna lill personalminskningar. Närdel gäller underrättelsetjänsten inom stabsorganisationen finns emellertid f n.myckel små möjligheter att minska personalen. Som underrällelseulredningen harpåpekat är i slällei personalresurserna för central ledning avunderrättelsetjänsten och för bearbetning av underrättelser alltför små. Med hänsyn till vad jag nu har anfört hemställerjag att regeringen uppdrar åt försvarsmaktens ledningsutredning all övervägaoch lämna förslag om underrättelsetjänstens organisation m. m. inom dencentrala stabsorganisationen. Utredningens överväganden och förslag bör föreliggasamtidigt som utredningen redovisar sitt uppdrag i övrigt. 47 Kommittéer: Del II S:l 1.Tilläggsdirektiv till pensionskommittén avseende översyn av bestämmelserna omfolkpensionsförmåner vid bosättning utomlands m. m. Chefenför , stalsrådel Aspling, anför. Folkpensioneringen utgör ell socialt grundskydd somträder in vid ålderdom.annan nedsättning av försörjningsförmågan eller, föreflerievande, då försörjaren har fallit ifrån. Rätten lill folkpension äroberoende av tidigare avgiftsbeialning eller förvärvsinsais. Folkpensioneringeningår alltså i del grundläggande trygghetssystem som har byggts upp för dem somär bosatta i . 1 samband med atl folkpensionsbestämmetsernaöverfördes till lagen (1962:381) om allmän försäkring infördes en vissmöjlighet all uppbära folkpension även vid bosättning utomlands. Möjlighetenstår öppen för den som har varil mantalsskriven i del år då han fyllde62 år och . Regeln har med hänsyn till sinutformning betydelse i stort sett enbart för ålderspension. I fråga om övrigapensionsformer är man vanligen hänvisad lill all tillämpa vissa dispensreglersom gäller vid sidan av den nu angivna generella regeln. Dessa dispensreglerkan åberopas av den som flyttar utomlands sedan han har beviljats pension. Deinnebär all pensionen kan få behållas efler prövning i det enskilda fallet omflyttningen har skett av hälsoskäl eller del föreligger andra särskildaomständigheter. Under de år som har gått sedan möjlighet infördesall uppbära folkpension utomlands har regeln kritiserats vid upprepadetillfällen. Man har t. ex. pekat på konsekvenserna när en person, som i övrigthar haft anknytning till hela sin aktiva lid, lar ett uppdrag utomlandsnågot år under den enligt regeln relevanta liden från del femtiosjunde lill delsexlioandra levnadsåret. Förslag har därför framförts om en regel med störreflexibilitet. har del framträtt allt klarare att det svenskasamhället inte rimligen kan åläggas ell generellt ansvar för det socialagrundskyddet för personer som vistas utomlands med åberopande enbart avtidigare bosättning i , För den som har förvärvsarbetat ingår folkpensionensom en del i den sammanlagda pension, som i övrigt tilläggspensioneringensvarar för. Vid den årliga beräkningen av pensionsgrundande inkomst för ATPgörs ett bollenavdrag för den del av förvärvsinkomsten som motsvararbasbeloppet vid årets ingång -. Pensionsskyddet för dennainkomsidel ges genom folkpensioneringen, medan tilläggspensioneringen ienlighet med sin benämning svarar för skyddet för den överskjutande delen avinkomsten. I likhet med andra pensioner som grundar sig på intjänadpensionsräll utbetalas ATP oberoende av om pensionären är bosalt i Sverigeeller utomlands. Är ulbelalningsreglerna mera restriktiva för folkpension änför ATP, kan således den som bosätter sig utomlands sägas gå miste om en del avdet pensionsskydd som borde tillkomma honom på grundval av förvärvsarbetet.Del är naturligt atl garantera folkpension vid vistelse utomlands i Delll S:l Skr1976/77:103 proportionlill intjänad räu lill ATP. Utländska medborgares rätt till folkpensionregleras genom konventioner med andra länder om social trygghet. Här berördafrågor gör sig gällande även i de konventionsförhandlingar som förs. 1 denkonvention med som undertecknats och som enligl beslultidigare denna dag skall föreläggas för godkännande har bestämmelserom utbetalning av svensk folkpension vid bosättning utomlands utformats motbakgrund av sådana överväganden som jag har berört. Jag har i del tidigare ärendet redogjort förprinciperna i konventionen. Här skall endast i korthet erinras om attbestämmelserna innebär alt folkpension till den som är bosall utomlands utgår imotsvarande utsträckning som ATP. En oavkortad ATP tjänas in genom förvärvsarbetei . Vid kortare lids förvärvsinsais minskar pensionen proportionellt.Med utgångspunkt i della utbetalas enligt konventionen också oavkortadfolkpension lill den som uppbär ATP på grundval av pensionspoäng för 30 åreller mer. I annat fall utbetalas folkpension med del antal trettiondelar somsvarar mot anlalel år med ATP-poäng. Beräkningen sker på samma sätt oavsett omdel är fråga om ålders-, förtids- eller familjepension. Vissaövergångsbestämmelser finns för liden då ATP-systemet infördes.Med hänsyn till den avvikande regel som enligl lagen om allmän försäkringgäller för svenska medborgare har konveniionsreglernas tillämplighet begränsatslill österrikiska medborgare. I enlighet med de här angivna grundsatserna bör nuövervägas en ändrad utformning av förutsättningarna i lagen om allmänförsäkring för svensk medborgares rätt till folkpension vid bosättningutomlands. Uppgiften all utreda denna fråga bör anförtros pensionskommittén (S1970:40). Under utredningen bör kommittén pröva om de dispensbeslämmelser somförut redovisats svarar mot behovet efteren sådan omgestaltning. Kommittén börockså beakta de övergångsproblem som uppkommer. Utlänningars rätt till folkpension regleras som jagförut har anfört genom konventioner. Så bör ske även i framliden.Invandrarulredningen har i sitt slutbetänkande (SOU 1974:69) Invandrarna ochminoriteterna föreslagit all alla invandare som inte omfattas av konventionskall tillförsäkras ett minimiskydd i form av lagfäst rätt lill folkpension påsamma villkor som svensk medborgare efter viss tids vistelse i . Rättentill folkpension bör enligl förslaget föreligga åtminstone på dekvalifikationsvillkor som gäller enligl den av biträdda europeiskapensionsöverenskommelsen av (SFS 1955:563). Denna innebär att den somhar vistats i efter fyllda , varav minst fem åromedelbart före pensionsansökan, skall äga rätt lill folkpension enligl sammaregler som svensk medborgare så länge han är bosalt i . Vissa särskildavillkor uppställs för förtidspension. Invandraruiredningens förslag har remissbehandlats.Remissyttrandena visar all frågan behöver övervägas ytterligare. Jag förordarall pensionskommittén får i uppdrag all överväga även denna fråga, som harnära anknytning till den tidigare berörda. Jag vill understryka de möjligheterlill folkpension som redan slår en invandrare lill buds efter förvärv avsvenskt medborgarskap eller på grund av konvention. Kommittén bör mot dennabakgrund förutsättningslöst pröva för- och nackdelar med en anordning i form avlagfästa minimiregler för invandrares rätt lill folkpension. Del kan därvidfinnas skäl all anlägga skilda betraktelsesätt i fråga om olika kategorier avfolkpensionsförmåner. Här bör särskilt uppmärksammas barnpensioner och 49 Kommittéer: Del II S:2 vårdbidragför svårt handikappade barn, vilka förmåner ingår bland samhällets åtgärderför stöd lill barnfamiljerna. Frågan om samordning av svenska och utländskapensionsförmåner bör beaktas. Isamband med de folkpensionsfrågor som har berörts bör också las upp en frågasom gäller behovet av övergångsbestämmelser inom ATP för utländska medborgare.Som tidigare nämnts fordras enligt allmänna regler pensionspoäng för minst 30år för oavkortad tilläggspension. För dem som är födda fordrasenligl särskilda övergångsregler och för dem som är födda åren 1915-1923gäller en successiv upptrappning lill den allmänna 30-årsregeln.Övergångsreglerna har sin grund i alt de nu angivna åldersklasserna vidATP-syslemets genomförande inte hade möjlighet all före pensionsåldern tjäna inen oavkortad ATP enligl vanliga regler. De lindrigare villkoren enliglövergångsreglerna har motiverats med atl dessa äldre försäkrade genom sininsats i näringslivet har bidragit lill den välsiåndsuppbyggnad som gjorlATP-reformen möjlig. Med denna motivering begränsades också bestämmelsernastillämplighet till svenska medborgare.