prop · G003113 · 1976-12-31 00:00:00 — Från några håll har framförts attdet av författningstexten bör framgå att ett återkaUelsebeslut gäller utanhinder av att det inte har vunnit laga kraft. Detta följer emellertid avallmänna förvaltningsrättsliga principer. En författningsbestämmelse i dettafall skulle kunna ge upphov tiU missförstånd och stå i strid motlagstiftningspraxis. Motsvarar 40 § KKF i promemorian. Vid remissbehandlingen har av flerainstanser framhållits behovet av ny personutredning i de fall körkortstillståndeller förhandsbesked söks körkort har återkallats på gmnd avtrafiknykterhetsbrott. Detta har beaktats vid den fortsatta beredningen. Äråterkallelsegrunden grov vårdslöshet i trafik, rattfylleri eller rattonykterhetkrävs alltid personutredning innan nytt körkort får utfärdas. Motsvarar 44 § KKF i promemorian. I tredje stycket stadgas attkörkortet skall återställas när körkortshavaren har vidtagit åtgärd som avsesi föreläggande enligt 16 § första stycket 8 KKL. Det har ifrågasatts omkörkortet måste återställas även om föreläggandet har avsett nytt läkarintygoch detta har varit negativt för körkortshavaren. I ett sådant fall böremellertid 19 § KKL bli tiUämplig och körkortet kunna återkallas interimistisktutan att det först återställs. Motsvarar 48 § KKF i promemorian. Se kommentar till 34 §, Motsvarar 53 § KKF i promemorian. I paragrafen har tUlagts föreskriftom länsstyrelses befogenhet till undvikande av oklarhet. medstöd av 21 § andra eller tredje stycket KKL förlängt en tidigare av länsrättbestämd spärrtid, får ta upp fråga om omprövning enligt 25 § KKLendast om de omständigheter som åberopas för en sänkning hänför sig till vadsom lades till grund för förlängningen av spärrtiden. kan alltsåinte sätta ned den av länsrätten bestämda tiden. 1976/77:113 42 Motsvarar60 § KKF i promemorian. Se kommentar till 34 §. Motsvarar92 § KKF i promemorian. Ändringama i förhållande tUl promemorians förslagär en följd av dels att i fortsättningen prövarfråga om förnyelse av körkort endast i fall som avses i 15 § andra stycketKKL, dels att medgivande enligt 2 § tredje stycket KKL skall föras in ikörkortsregistret. Ytterligare detaljändringar kan aktualiseras. Med hänvisning till vad jag nu har anförthemställer jag att regeringen föreslår att antaga förslagen till 1. körkortslag, 2. lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott. Regeringen ansluter sig tUl föredragandensöverväganden och beslutar att genom proposition föreslå att antaga deförslag som föredraganden har lagt fram. 1976/77:113 43 DsK 1976: 7 1976/77:113 44 4 Specialmotivering tillkörkortslagen (KKL) 5 Specialmotivering tillkörkortsförordningen (KKF) 6 Specialmotivering till övergångsbestämmelserna . Bilagor Bilaga A Bilaga B Bilaga C Förslag till körkortsförordning. . Körkortskungörelsen (1972: 592) i gäUande lydelse () . 1976/77:113 45 KKK Körkortskungörelsen(1972: 592) TBL Lagen(1951: 649) om straff för vissa trafikbrott TTK Terrängtrafikkungörelsen(1972: 594) VTLinf Kungörelsen (1972: 605) om införande av nyvägtrafiklagstiftning 1976/77:113 46 1975/76: 155 lades fram förslag tUl enreformering av de delar av körkortsregleringen som berör rätten att innehakörkort, dvs. de personliga lämplighetskrav som bör ställas på enkörkortshavare. Dessa frågor aktualiseras såväl i samband med att körkortutfärdas körkortsgivningen som i samband med återkallelse, varning ochandra slag av körkortsingripanden. Däremot behandlades i propositionen intefrågor om körskickligheten, dvs. föramtbildning, förarprov och liknande. Vissafrågor hänsköts för ytterligare överväganden tUl en särskilt tillkalladutredning (K 1976: 02) om vissa körkortsfrågor. (/76: 28, rskr 1975/76: 390)biträdde de lösningar som i angivna delar förordades i propositionen. Riksdagenbeslöt emellertid att ge regeringen till känna att den del avkörkortskungörelsens (1972: 592) (KKK) bestämmelser, som är av denbeskaffenheten att en reglering i lag är lämplig och behövlig, skall tas upp ien körkortslag. Förslag tUl sådan lag skall föreläggas under våren1977. I samband därmed bör informationsvis redovisas även den regeringsförfattning(körkortsförordning) med administrativa m. fl. bestämmelser som behövs jämtelagen. I denna promemoria läggs fram förslag dels tillkörkortslag (bilaga A), dels till körkortsförordning (bUaga B). KKK i dessgäUande lydelse har tagits in som bilaga C. I det följande lämnas en översiktiig redogörelseför riksdagsbeslutets innehåll i de delar som huvudsakligen är aktuella i dettasammanhang. För en närmare beskrivning av beslutet hänvisas till propositionenoch tUl trafikutskottets betänkande, /76: 28. En huvudlinje i reformen är att prövningen skallgöras mera individualiserad och nyanserad än f. n. Det gäller t. ex.nykterhetsfrågan, allmän brottslighets betydelse, verkan av olovlig körningoch återkallelse-tiderna. Man skall se till helhetsbilden av vederbörandessituation och beakta om han med hänsyn till den samlade utredningen om hans personligaförhållanden kan anses lämplig som förare. I helhetsbedömningen ingår ocksåatt man i vissa fall bör ta hänsyn till sådana omständigheter som exempelvisbehovet av körkort och den tid som har förflutit mellan en förseelse ochkörkortsingripandet. Nyanseringen får emellertid inte drivas därhän att manfår en bristande enhetlighet i praxis. Fasta hållpunkter skall finnas för olikatypfall och det är nödvändigt att vissa schabloner ställs upp härvidlag. Somunderlag görs i propositionen olika värderingar och bedömningar som kan läggastill gmnd för praxis. Det gäller t. ex. allmän brottslighets betydelse förkörkortsfrågan och nykterhetskravet. 1976/77:113 47 Nykterhetskravets betydelse inskärps men samtidigtskall bedömningen ske med utgångspunkt i den personliga helhetsbilden.Presumtions-och spärregler om att den som har gjort sig skyldig till enstakafylleri är olämplig som förare skall upphävas. Författningsmässigt bör enligtpropositionen de förordade riktiinjema kunna uttryckas så, att det vid prövningenav frågan om körkortstillstånd särskilt skall beaktas om sökanden är känd förnyktert levnadssätt och att körkortet skall återkallas om körkortshavaren pågrund av opålitlighet i nykterhetshänseende inte bör ha körkort. 1976/77: 12, /77: 9, rskr 1976/77: 39) har sedermera antagit lag(1976: 987) om ändring i körkortskungörelsen, varigenom de förordaderiktlinjerna har uttryckts i författningstext. Dessa bestämmelser träder ikraft (SFS 1976: 988). Från samma datum avkriminaliserasfylleri (prop. 1975/76: 113, JuU 1975/76: 37, rskr 1975/76: 351, SFS 1976:510).I fortsättningen skall i stället för fylleriförseelser tillkörkortsmyndigheterna rapporteras verkställda omhändertaganden på grund av bemsning(SFS 1976: 989). När det gäller allmän brottslighet skall i förstahand den mera allvarliga kriminaliteten få betydelse. Som exempel nämnsbrottslighet som har bedrivits yrkesmässigt eller har varit särskilt grov,långvarig eller hänsynslös. Likaså nämns att en kombination av allmänbrottslighet och trafikbrottslighet bör uppmärksammas i detta sammanhang,eftersom det kan ge ett belägg för att vederbörande innebär ett riskmoment itrafiken. Hänsyn skall vid bedömningen tas till rehabiliteringsaspekten ochtill den prognos beträffande vederbörandes utveckling som görs vid denstraffrättsliga bedömningen. Sammanfattningsvis skaU alltså även i dettaavseende helhetsbilden av personen i fråga vara avgörande vid bedömningen avfrågan hur denne kommer att uppträda i trafiken. Även beträffande olovlig körning förordas attlagstiftningen utformas så att större möjligheter till nyansering med hänsyntill omständigheterna skapas. Bedömningen av förseelsen skall ske som ett ledi lämplighetsprövningen av vederbörande och nuvarande bestämmelser omspärr-tid föreslås bortfalla. Normerna vid körkortsgivning får motsvarandebetydelse vid körkortsingripanden, dvs. vid körkortsåterkallelse eller varningoch i dessa avseenden hänvisas till redogörelsen i det föregående beträffandenykterhetskravet, allmän brottslighet och olovlig körning. Riksdagsbeslutetinnebär därutöver att ökad vikt skall läggas vid åtgärder mot körkortshavaresom har gjort sig skyldiga till allvarligare trafikförseelser såsom körningmot rött ljus och grövre hastighetsöverträdelser. Återkallelse skall ske omkörkortshavaren vid förande av motordrivet fordon har åsidosatt en fråntrafiksäkerhetssynpunkt väsentiig förpliktelse. Beträffande obehörigtavvikande från olycksplats s. k. smitning föreslås en samordning medbestämmelserna om smitning i 5 § lagen (1951: 649) om straff för vissatrafikbrott (TBL). 1976/77:113 48 Aterkallelseinstitutetskall reformeras även i andra avseenden. Nuvarande återkallelser skallersättas av bestämda spärrtider, som anges i beslutet om återkallelse, ochomprövning av dem skall ske endast om nya omständigheter inträffar som påverkarkörkortsfrågan. Även den som får avslag på ansökan om körkortstillstånd ellerförhandsbesked skall kunna få besked om för hur ett begånget brottetc. utestänger honom från rätten till körkort. Äterkallelsetiderna skallnyanseras och sänkas i vissa fall där de ter sig omotiverat långa medhänsyn till trafiksäkerhetssynpunkterna. För underlättande av rehabiliteringoch mildrande av alltför svåra konsekvenser av en körkortsåterkallelsefömtsätts i propositionen att den som har fått körkort återkallat skall kunnatillåtas att föra motorfordon utan last eller passagerare inom garageområde,verkstadsområde eller liknande. skall reformeras och utnyttjasmera effektivt, bl. a genom att varningen i förebyggande syfte sätts in på etttidigare stadium än som är fallet. Vamingen skall ses som en erinran tUl denförsumlige körkortshavaren att hans beteende i trafiken eller hans levnadsförhållandenhar utvecklats därhän att hans lämplighet som motorfordonsförare kan komma attifrågasättas om han inte rättar sig. Lämplighetsutredning skall fortfarande göras ochinnefatta hörande av kommunalt vårdorgan. Yttrandet från polisen skallemellertid inte innehålla uttalande om vederbörandes lämplighet utan endast enredogörelse för de faktiska omständigheterna. skall eftersamråd med och meddela de närmareföreskrifter som behövs om lämplighetsutredningen. I fråga om behörigheten att föra taxi innebärriksdagsbeslutet att nuvarande trafikkort skall slopas och ersättas med ettsystem där taxibehörigheten utmärks på själva körkortet. konstaterade att propositionen iförfattningshänseende utgick från de riktiinjer som har fastlagts förhandläggningen av vägtrafiklagstiftningen genom beslut (prop. 1970: 171, 3LU 1970: 88, rskr 1970: 398) och som innebär att regeringenutfärdar erforderliga föreskrifter på grundval av principiellaställningstagande. Det framhölls vidare att principema för körkortsreformenutförligt redovisats i propositionen och att i den likaså angetts huvuddragenav de ändringar i KKK som bedöms bli en följd av propositionens förslag.Utskottet ansåg likväl att så väsentliga förhållanden som det här är fråga ombör regleras i lag. Bestämmelserna i omfattar anförde trafikutskottet föreskrifter av skiftande karaktär. I kungörelsen finns således regler omkörkortsklasserna, om olika förutsättningar för erhåUande av körkort, omåterkallelse, varning, omhändertagande etc. Kungörelsen innehåller också en ingåendereglering rörande administrativa rutiner, myndigheternas åligganden i 1976/77:113 49 körkortsfrågor,registerföringen m. m. Det är alltså endast en del av , somär av den beskaffenheten att en reglering i lag är lämplig och behövlig.Avgränsningen av dessa mera grundläggande och principiellt viktigabestämmelser är, fortsatte utskottet, förenad med vissa problem, beroende påderas handläggningsmässiga samband med föreskrifter av mera administrativkaraktär. Väsentligt är att de för den enskilde och från rätts- ochtrafiksäkerhetssynpunkt mest betydelsefulla bestämmelserna tas in i en lag. Detär emellertid av rent praktiska skäl också angeläget att lagen inte belastasmed regler av mera administrativ karaktär, som i stället bör finnas i enregeringsförfattning med tillämpnings- och verkställighetsföreskrifter. Somväsentligt framhölls att man vid avvägningen mellan de båda författningarnager lagens bestämmelser ett tUlräckligt konkret innehåll. Förslag till denförordade författningstekniska utformningen borde enligt utskottet kunnaföreläggas , varvid också informations-vis bordekunna redovisas den regeringsförfattning som skall finnas jämte lagen. När det gällde frågan om vilken domstol tingsrätteller lånsrätt som skall handlägga frågor om körkortsingripanden, uttaladetrafikutskottet att vissa körkortsmål, där tingsrätten dömer i ansvarsfrågan,bör flyttas över tUl allmän domstol. De gränsdragningsproblem m. m. som kankomma upp förutsattes bli föremål för särskild utredning. Vad trafikutskottet anförde beträffandeförfattningsbestämmelserna och forumfrågan har efter bifall tillutskottets hemställan givit regeringen till känna. Regeringen har sedermerameddelat utredningen (K 1976: 02) om vissa körkortsfrågor, som tUlsattes isamband med att prop. 1975/76: 155 lämnades till , tilläggsdirektivför skyndsamt fullgörande av den utredningsuppgift som rör forumfrågan. Den av godtagna körkortsreformeninnehåller förslag av stor vikt med hänsyn till såväl trafiksäkerheten som tillden enskildes rättsförhållanden. Mot denna bakgmnd är det väsentligt att de nyareglerna kan börja tillämpas . Denna uppfattning harkommit till uttryck i skilda sammanhang och inte minst hos körkortsmyndigheterna,bland vUka det har funnits förespråkare för tanken att vissa av de beslutaderiktlinjerna skulle kunna tillämpas trots att författningsarbetet inte är fullbordat.Problemet har accentuerats sedan det genom en dom (19631976) avregeringsrätten har slagits fast att de nya principerna skall tillämpas förstsedan de har kommit till uttryck i författning. Även mot denna bakgrund är detangeläget att förslag till den nya lagstiftningens detaljutformning föreläggsriksdagen utan dröjsmål, Ytterligare kan framhållas att nödvändig informationom reglernas 4 Riksdagen1976/77.1 saml Nr 113 1976/77:113 50 innehållkan igångsättas först i och med att ett slutligt ställningstagande föreligger. Det anförda betyder att man för genomförandet av nuaktuella reformer inte bör avvakta ställningstagandena från utredningen omvissa körkortsfrågor rörande problem kring gränsdragningen m. m. mellantingsrätts och länsrätts kompetens att handlägga körkortsingripanden. Arbetetinom utredningen i angivna avseenden drivs med sikte på en redovisning så fortdet kan ske med hänsyn till frågornas komplicerade karaktär och till nödvändighetenav en allsidig belysning. Det lagförslag som läggs fram bygger alltså pånuvarande forumbestämmelser. Det bör inte innebära några nackdelar frånförfattningstekniska eller praktiska synpunkter att på beskrivet sätt dela upplagstiftningsarbetet i etapper. Delvis berör forumfrågan annan lagstiftning m. m. än den som är aktuell. Med hänsyn till de redovisade omständigheterna ärdet angeläget att proposition med förslag till körkortslag föreläggs riksdagenså snabbt som möjligt. Det bör kunna ske så snart remissbehandlingen av dennapromemoria jämte beredningen i övrigt av ärendet har avslutats. Som riktpunktför de nya bestämmelsernas ikraftträdande bör gälla . När det gäller det förslag till körkortslag (KKL),bilaga A, som läggs fram har strävan varit att undvika en ramlag med genereUabestämmelser och hänvisningar till i annan ordning utfärdade författningar. Istället har eftersträvats att så uttömmande som möjligt reglera de väsentligastedelarna av körkortslagstiftningen, dvs. främst fömtsättningama för rätten attinneha körkort, och lagförslaget har därmed blivit jämförelsevis detaljerat. Idet behandlas bl. a. de grundläggande kraven i fråga om behörigheten att förafordon (15 §§), de personliga och medicinska förutsättningarna för erhållandeav körkortstillstånd (6 §), körkortsålder (10 §), förarjuovet (11, 12 §§),körkortets gUtighet (13 §), återkaUelse (1418 §§), spärrtid (19 §), vaming (20§), omhändertagande (21 §), Underlätelse av .körkortsingripande (22 §) ochverkan av utländsk dom (23 §). I 29 § föreslås ett bemyndigande för regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter ide avseenden som anges i KKL och om undantag från lagen. Detsamma skall gällaföreskrifter om föramtbildning och registrering av fordonsförare. Förslag tillverkställighetsföreskrifter (körkortsförordning KKF) har utarbetats samtidigtmed KKL och fogas som bilaga B till denna promemoria. Den föreslagna KKF upptarde bestämmelser av administrativ karaktär och de detaljföreskrifter i övrigtsom behövs för KKL:s tillämpning. Som exempel kan nämnas olika definitioner,körkortsklasserna och mera speciella undantag från de grundläggandebehörighetskraven, förfarandet i fråga om körkortstillstånd, förhandsbesked,körkortsutfärdande och förnyelse av körkort, förfarandet i omprövnings- 1976/77:113 51 ärenden, föramtbildningen, uppgiftsskyldighet ochkörkortsregistrering. Däri har också angetts de bemyndiganden som aktualiserasför olika verk såsom , ochsocialstyrelsen i fråga om rutiner, befogenhet att meddela undantag i enskildafall, m. m. Såsom har framgått av det anfördahar uttalat att även KKF informationsvis bör föreläggas riksdagen.Ett sådant förfarande innebär givetvis inte att regeringen därmed avhändsmöjligheten att ensam besluta om ändringar som föranleds av erfarenheter fråntillämpningen eller av andra omständigheter (jfr prop. 1973: 90 s. 322). I angivnaavseenden gäller det bemyndigande för regeringen som finns i 29 § KKL. Med stöd av det föreslagnabemyndigandet i 29 § KKL bör regeringen också kunna meddela exempelvisföreskrifter om utländska körkort. Vid utarbetandet av det nyaförfattningsmaterialet har eftersträvats att i de delar där den förordadekörkortsreformen inte föranleder ändringar i möjligaste mån bibehålladisposition och formuleringar som har blivit inarbetade genom den gällandelagstiftningen. De huvudsakliga ändringama rör allmän brottslighet, olovligkörning, allvarligare trafikförseelser av typ körning mot rött ljus och grövrehastighetsöverträdelse, smitning, varning, spärrtider ochlämplighetsutredning. Ändringar i vad avser nykterhetsförhållandena har redanbeslutats. Det bör understrykas att de nyaprinciper som enligt beslut skall tillämpas i fråga om rätten attha körkort gäller känsliga och ofta svåra avvägningar mellan olikabeaktansvärda intressen, där trafiksäkerhetskraven ställs emot den enskildesberoende av körkort för sin utkomst. Grunder för dessa avvägningar har angettsi propositionen och utskottsbetänkandet genom beskrivningar av olikasituationer, där intressekonflikten aktualiseras, och genom värderingar avolika förhållanden som skall tas med i bilden. Det tigger i sakens natur attfaktorer av de slag som angetts inte alltid kan komma till uttryck i författningstextenmed den mera komprimerade form som denna måste ges. Författningsändringarna ärdärför mindre omfattande än vad reformens materiella innebörd eljest skuUemotivera och innehållet får tUl stor del sökas i förarbetena, dvs.propositionen och utskottsbetänkandet. En genomgående strävan har varit att iförfattningstexten när det gäller den personliga lämpligheten framhävatrafiksäkerhetsaspekten på bekostnad av mera allmänna värderingar och attundvika formuleringar som försvårar en nyanserad och individualiseradbedömning. I fråga om allmän brottslighetsbetydelse fömtsätts att den förordade individualiserade bedömningen görs inomramen för den allmänna lämplighetsprövningen, vilken vid körkortsgivningen (6 §KKL) föreslås innebära att körkortstillstånd får meddelas endast om sökandenmed hänsyn tUl sina personliga förhållanden kan anses lämplig som förare avkörkortspliktigt fordon och att man särskilt skall beakta förutom 1976/77:113 52 sökandensnykterhetsförhållanden om det kan antas att han som förare av körkortspliktigtfordon kommer att respektera trafikreglerna och visa hänsyn, omdöme och ansvari trafiken. Beträffande körkortsåterkallelse (14 § första stycket 6 KKL)föreslås i angivna avseende alt körkort skall återkallas, om det med hänsyntill brottslig gäming som körkortshavaren har gjort sig skyldig till kan antasatt han inte kommer att respektera trafikreglerna och visa hänsyn, omdöme ochansvar i trafiken. Genom de exemplifieringar etc. som ges i propositionen kanman räkna med att vissa typfall kommer att utvecklas i praxis. Beträffande olovlig körning uttrycks de nyaprinciperna genom att olovlig körning inte nämns särskUt bland momenten vidkörkortsprövningen (6 § andra stycket och 14 § första stycket 3 och 4 KKL).Härigenom kommer såväl vid körkortsgivningen som vid körkortsingripandenbedömningen att ske inom ramen för den allmänna lämplighetsprövningen. När det gäller allvarligare trafikförseelser avförut angivet slag föreslås en bestämmelse (14 § första stycket 4 KKL) avinnebörd att återkallelse skall ske om körkortshavaren har bmtit mot en fråntrafiksäkerhetssynpunkt väsentlig regel vid förande av motordrivet fordoneller spårvagn. I fråga om smitning föreslås att körkort skallåterkallas om körkortshavaren har brutit mot 5 § TBL och personskada ellersådan sakskada som inte är obetydlig har uppkommit (14 § första stycket 2 KKL). I fråga om varning föreslås (20 § KKL) bestämmelsersom tar sikte dels på de fall då en återkallelsesituation inte föreligger menomständigheterna är sådana att vaming bör meddelas, dels på de fall då enåterkallelsesituation i och för sig är för handen men varning likväl finnesböra meddelas. För de förstnämnda fallen föreslås (20 § första stycket KKL) attvarning skall kunna meddelas om det i fråga om körkortshavare har förekommitsådana omständigheter att det finns särskUd anledning att erinra honom om dekrav som ställs på honom från trafiksäkerhetssynpunkt. Föreliggeråterkallelsesituation föreslås (20 § tredje stycket KKL) att varning skallkunna meddelas i stäUet för återkallelse, om varning av särskilda skäl kananses vara en tillräcklig åtgärd. För trafiknykterhetsfallen behålls docknuvarande regel (20 § andra stycket KKL). När det gäller det nya systemet med fastaspärrtider anges i 19 § KKL de grundläggande reglema, såsom i vilka fallspärrtid skall meddelas, minimi- och maximitider, omprövning.Verkställighetsföreskrifterna i angivna avseende finns i 3942 §§ KKF. Beträffande lämplighetsutredning har i 97 § KKFangetts att uppgifter skall kunna inhämtas från sociala organ m. fl. och attdetaljföreskrifter om utredningen skall meddelas av eftersamråd med och . Föratt underlätta en jämförelse av gällande och föreslagna regler i några av demest betydelsefulla avseendena ges följande sammanställning av bestämmelser omkörkortsgivning, körkortsåterkallelse och varning. I fråga om detaljernahänvisas tUl specialmotiveringen. 17§ Körkortstillstånd får meddelas endast om sökanden med hänsyn till sinapersonliga förhållanden kan anses lämplig som förare av körkortspliktigtfordon. Vid prövningen skall särskilt beaktas om han är känd för nyktertlevnadssätt och om det kan antagas, att han som förare av körkortspliktigtfordon kommer att respektera trafikreglerna, taga hänsyn till andra och visaomdöme och ansvar. I fråga om den som dömts för olovlig körning fårkörkortstillstånd ej meddelas innan förflutit från det att förseelsenbegåtts, om det ej kan anses uppenbart, att sökanden ändå är en skötsamperson. Om meddelande av körkorts-tillstånd i fråga om denför vilken körkortstillstånd, körkort eller rätt att erhålla förnyelse avkörkort återkallats finns bestämmelser i 56 och 62 §§. 6§ Körkortstillstånd får meddelas endast den som med hänsyn till sinapersonliga och medicinska förhållanden kan anses lämplig som förare avkörkortspliktigt fordon. Vidprövningen av de personliga förhållandena skall särskilt beaktas om sökanden ärkänd för nyktert levnadssätt och om det kan antagas, att han såsom förare avkörkortspliktigt fordon kommer att respektera trafikreglerna och visa hänsyn,omdöme och ansvar i trafiken.