prop · G00359 · 1976-12-31 00:00:00 — De som fått lägsta värdet påarbetsprovet kommer inte i fråga för steg två. Detta steg består av två olikaarbetsprov samt intervjuer. Den slutliga antagningen sker därefter på grundvalav samtliga resultat av båda urvalsstegen. Efter besked huruvidaprovdeltagarna har antagits eller inte har de möjlighet atl delta i s. k.delgivningssamtal som bl, a. kan få en studierådgivande funktion. Utredningenhar haft alt pröva om det finns anledning att inom ramen för det nyaurvalssystemet för högskolan bevara antagningsproven som ett komplement. Denskulle också redovisa och analysera erfarenheterna av proven. Föratt få underlag för en sådan redovisning har utredningen låtit , som svarar för de nuvarande proven, utarbeta en rapport överutfallet av inträdesprövningarna för provdellagare av olika kön och ålder samtmed olika skolutbildning. Rapporten visar bl, a, att kvinnor har haft svårareän män att bli antagna, att personei under oftare har avvisats än äldresamt alt andelen antagna med gymnasieutbildning har varit dubbelt så slor somandelen utan sådan utbildning. Sammanfattningsvisframhåller utredningen att de nuvarande proven inte ger några säkra mått påprognosförmågan för yrkesfärdighet, vilket de inte heUer har varit avsedda attgöra. Proven har dock stegvis förfinats och förbättrats. Med utgångspunkt ienkätresultaten och Psykotekniska institutets rapport drar utredningenslutsatsen att urvalsförfarandet har fungerat tämUgen väl. Utredningenframhåller att man även vid journalisthögskolorna, bland både elever ochlärare, är i stort sett nöjd med det nuvarande antagningssystemet. Från dettahåll är det enligt utredningen i första hand arbetsproven och den mätning avmotivationen för yrket som sker i samband med intervjun som har uppskattats. Alhnännabehörighetsregler för högre utbildning fastställdes genom 1976/77: 59 157 besluli anledning av prop, 1972: 84. Det har därför inte ingått i utredningensuppgifter att komma med förslag i detta avseende. Ifråga om särskild behörighet föreslår utredningen att samma villkor skall gällaför journalistutbildning som för bl. a. samhällsvetenskapliga studier utom vadgäller svenska språket. Med hänsyn till språkets betydelse för joumalisternaföreslår utredningen krav på tre årskursers gymnasieskolestudier i svenska. Förden som inte har gått igenom gymnasieskolan men vill skaffa sig molsvarandekunskaper tillkommer i förhållande till nuläget ett visst krav på kunskaper imatematik. Vidare vill utredningen att krav ställs på färdighet imaskinskrivning för att få börja andra terminens studier i den nyastudiegången. Kravets omfattning fastställs av den centrala myndigheten.Enligt förslaget skall högskolorna kunna anordna kurser i maskinskrivning underden första studieterminen. Sombakgrund till sina förslag till antagningsförfarande erinrar utredningen omatt det av statsmakterna antagna urvalssystemet som bygger på betyg,studielämplighetsprov och arbetslivserfarenhet skall omfattajournalisthögskoloma men att del också ges möjlighet att tillämpakompletterande urvalsinstrument. Utredningenframhåller vUken stor vikt man på olika håll lägger vid arbetslivserfarenhetför blivande journalister och menar att detta motiverar att sådan erfarenhettillmäts relativt stor vikt vid antagningen. Likaså finner utredningen att enstark opinion står bakom krav på någon form av antagningsprov och föreslår iavvaktan på ytterligare utveckling av studielämplighetsprovet altantagningsproven t. v. bibehålls med nuvarande uppläggning. Utredningenfinner det värdefullt att till en utbildning rekrytera personer med oUkabakgrund i fråga om studier och erfarenhet och föreslår att de sökande delas ifyra kvotgmpper enligt följande. I Sökande från tre(fyra)-årigUnje i gymnasieskolan och från motsvarande, huvudsakligen avveckladeskolformer. II Sökande från tvåårig linjeeller linjeanknuten specialkurs i gymnasieskolan och från motsvarande,huvudsakligen avvecklade skolformer. III Övriga behöriga sökande som ejtUlhör grupp IV. IV Sökande med utländskbehörighetsgivande utbildning. Ej svenska medborgare som är och har yrkesverksamhet. Vidsammanvägning av de sökandes meriter föreslår utredningen för kvotgruppema Ioch II följande: Medelvärdet av betyg och resultat avantagningsprov beräknas. Denna beräkning sker så att värdet högst kan blidetsamma som yrkesUvserfarenhet dvs, 2,0 poäng. Betyg och resultatav antagningsprov skall då normeras så att medelvärdet högst kan anta värdet2,0 poäng. Förkvotgmpperna III och IV vilka saknar gymnasieskolbetyg 1976/77: 59 158 normerasvärdet för resultatet av antagningsprovet så att det uppgår högst till 2,0poäng, dvs. delsamma som maximum för arbetslivserfarenhet. Denslutliga rangordningen inom varje kvotgrupp sker efter den sammanlagda poängen(max 4,0), Vid lika poängtal avgör resultaten på antagningsproven. De somhar uppnått del sämsta resultatet på arbetsproven antas inle lill ulbildningen. Slutligenföreslår ulredningen alt möjlighet skall finnas till en friare bedömning avenstaka sökande om det föreligger särskilda skäl. Förslageni dessa frågor ansluter tUl kompelenskommitténs förslag. Enligtsina direktiv har utredningen haft atl överväga vilka åtgärder som, inom ramenför en i huvudsak oförändrad uppläggning av ulbildningen, kan vidtas för attförbättra integrationen mellan utbildningens teoretiska och praktiska moment. Utredningensöker precisera innebörden i begreppet integration. Därvid framhåller den attintegrationen har dels en praktisk organisalorisk, dels en pedagogisk melodisksida. Vidare att det i journalistutbildningen även är fråga om integration delsmellan högskolans inslag av teoretiska och praktiska moment, dels mellanhögskolans utbildning och den praktiska yrkesträningen . Problemetkan också ses tidsmässigt varvid man ser utbildningen i en planerings-, enundervisnings- och en utvärderingsfas. Den känsUgasle delen i hela dennaprocess anser ulredningen vara undervisningsfasen. Den kräver därför ett intimtsamarbete mellan lärare i valet av såväl lektions- och övningsinnehåll somarbetsmetoder. I detta avseende kan en projektorienterad uppläggning enligtutredningen ha många fördelar. Även om utvärderingsfasen inom högskoleväsendeti allmänhet har ägnats mindre intresse kan vad gäller journalisthögskolornaredovisas försök tUl uppföljning genom diskussioner mellan lärare och elever. Väsentligasyften med integrationen är enligt utredningen att ge den studerande ökadstudiemotivation och möjlighet att på ett tidigt stadium av utbildningen prövaom yrkesvalet är realistiskt. Flerafaktorer kan inverka gynnsamt på integrationssträvandena. Således bör enUgtutredningens mening det förhållandet att eleverna har olika kunskaper ocherfarenheter kunna bidra till en variationsrik undervisning inte minst närgrupparbete ingår. Än viktigare anser utredningen det vara att lärarna hardifferentierad erfarenhetsbakgrund. Som speciellt viktig framhålls erfarenhetenfrån resp. yrkesområde hos lärare i praktiska ämnen. Utredningen anser alt detmånga gånger kan vara lämpligt att som lärare för kortare eller längre perioderengagera lärare från fältet. En annan möjlighet är att, som redan sker i någon Prop.1976/77: 59 159 mån vid journalisthögskolorna, förlägga vissa moment avulbildningen lill lämpliga företag eller organisationer. Val avarbetsuppgifter och arbetsformer liksom tillgång på lämpliga läromedel harockså stor betydelse för integrationen. Som en allvariig svårighet framhållsbrislen på goda läromedel. som ulredningen betonar betydelsen av praktiska delen av utbildningen blir så verklighelsbetonad som möjligtframhåller den högskolornas ansvar för den mer teoretiska skolningen. Delgäller den ulbildning som skall öva förmågan och benägenheten till självsländigoch kritisk hållning. Utredningenredovisar utbildningens nuvarande uppläggning vid högskolorna och konstateraratt högskolorna på skilda vägar har kommil tiU ungefär samma slutresultat. Deskilda vägar högskolorna valt lar utredningen som exempel på den pedagogiskafrihet som måste finnas vid en högre utbildningsanstalt. Utifrån dessa överväganden ger utredningen förslag tillåtgärder som eliminerar onödiga yttre restriktioner som hämmarintegrationssträvandena. Valet av verksamhetsformer och planering avinnehållet i ulbildningen bör enligt ulredningens mening lämnas lillhögskolornas eget avgörande i överensstämmelse med uttalanden i prop. 1975: 9. Flera skältalar enligt utredningen för att timplanen för journalisthögskolornaavskaffas. Regeringen bör i stället ange de allmänna riktlinjerna förutbildningen och anvisa en resursram. Utifrån dessa förutsättningar fårhögskolorna själva utforma innehåll i och utformning av undervisningen. Dessaförändringar bör enligt utredningen kunna genomföras redan innan de nyautbildningsplanerna börjar tillämpas. Även en utökning av det samhällsorienterande innehålletviU ulredningen se som ell medel alt stärka integrationen eftersom detlainnebär att de studerande har bättre kunskapsbas att stå på vid genomförandetav de integrerade övningarna. Enligtförordningen för journalisthögskolorna skall de studerande fullgöra ettexamensarbete i något av ämnena massmediekunskap, samhällskunskap ellerspråkvård och stilistik. Examensarbetet kan ses bl. a. som ell inslag iintegrationen eftersom eleven i detta skall förena praktiska erfarenheter ochteoretisk kunskap. Kritik har i olika sammanhang riktats mot examensarbetet.Bl. a. har anförts att tidsnöd lätt uppstår och att arbetet ibland är svårt attpassa in i övrig undervisning. För att få elt underlag för sina bedömningar harutredningen i de tidigare nämnda enkäterna låtit journaHslerna ange vilketvärde de tilldelar examensarbetet ur utbildningssynpunkl. Resultatet visar enrelativt låg värdering även om tendenser finns lill en mera positiv bedömningunder senare år. Enighet tycks enligt utredningen råda om behovet och nyttanav fördjupning inom en större sammanhängande uppgift. förefallerbegränsningen till ämnesområden och därmed arbetsmetoder enligt ulredningenibland få till följd att arbetsuppgifterna 1976/77: 59 160 inteupplevs som betydelsefulla ur journalistisk synpunkt och därmed har dåligkontakt med övriga delar av undervisningen. Man har också påtalat risken föratt examensarbetet upplevs som ett slags examensprov, vilket kan få olyckligaföljder för övriga delar av undervisningen. Utredningen förordar attbestämmelserna om examensarbetet tas bort och att examensarbetet ersätts medett innehåll som bättre stöder integrationen. Bestämmelser som skall gemöjlighet till fördjupning och pedagogisk utveckUng bör enligt utredningen gesi utbildningsplanen och inte i författningstext. Därmed får man störrevalfrihet i tillämpningen. Utredningen vill med sitt förslag främst få bort denbegränsning till ämnesområden och därmed metod som nuvarande ordning ger. Vadgäller innehållet i fördjupningen anser utredningen att insikter i utredningsmetodikoch erfarenhet av olika tekniker bör kunna ges de studerande i storaintegrerade reportageövningar eller informationsuppgifter där både tryck- ochetermedier utnyttjas. Enligt utredningens mening är det väsentligt att utrymmeskapas för en större uppgift med journalistisk inriktning med tyngdpunkt påmaterialinsamling och presentation. Denna uppgift kan utformas som gmppuppgifteller enskild uppgift efter de studerandes önkemål. Den tid som motsvarar detnuvarande examensarbetet kan dessutom användas för att fyUa ut luckor itidigare inhämtad kunskap, Iolika sammanhang har framförts tanken på att införa enhetUga me-riteringsgmnderför lärartjänster i praktiska och teoretiska ämnen vid journalisthögskolornasom ett led i strävandena till integration. Utredningen påvisar emellertid attmöjUghet tUl integration är avhängig av en rad faktorer. Den redovisar skäl somtalar mot en lösnmg med enhetliga lärartjänster och anser sig inte kunna läggafram ett förslag av denna innebörd. Däremot anger utredningen en annan väg tilllösning av problemet att ge lektorerna i praktiska ämnen möjlighet att hållasin yrkeskunskap aktuell. Utredningen föreslår nämligen att dessa skall gessamma möjlighet till tjänstledighet för fortbildning med oavkortad lön som nufinns för vissa lärare i praktiska ämnen inom gymnasieskolan. Värdetav att praktiskt verksamma journalister medverkar i undervisningen betonas avutredningen. Den föreslår att möjligheten övervägs att förordna sådana på hel-eller deltid för ett eller som speciallärare av olika slag. Detpedagogiska utvecklingsarbetets betydelse för integrationen betonas avutredningen, som också erinrar om att medel från anslaget för pedagogisktutvecklingsarbete vid universiteten efter UKÄ:s prövning kan användas även förprojekt som rör journalistutbildningen. Utredningentar också upp frågan om lokaliseringen av journalistutbildningen och anser attdet bör vara en uppgift för organisationskommittéerna för högskolereformen attöverväga även lokaliseringen av denna utbildning. Som ett skäl för dennaomprövning anför utredningen 1976/77: 59 161 behovetav samarbete med lokala nyhetsmedier. Enligt utredningens mening erbjuderstorstäderna härvidlag inte alltid de bästa förutsättningarna. Ett annat skälsom anförs är den utpräglade storstadsdominansen i rekryteringen tilljournalisthögskolorna. Utredningenhar genom enkätresultaten och genom kontakter med pressorganisationer, lärareoch elever kommit till slutsatsen att praktik-terminen fyller en viktigfunktion i journalistutbildningen. Det är enligt utredningen inte några störreproblem att skaffa praktikplatser till samtliga studerande även om det inte ärmöjligt att tillgodose alla individuella önskemål, Svårighetema är stora attskaffa praktikplatser inom dagspressen medan å andra sidan nya möjligheler tillpraktikplatser har öppnats genom att många informationstjänster har kommit tillpå senare tid. Utanatl komma med konkreta förslag tar utredningen upp frågan om hur man skallkunna skaffa fler praktikplatser inom dagspressen. Som tänkbara vägar tilllösning anges överenskommelser där företag förbmder sig att upplåtapraktikplatser eller avtal mellan ocharbetsgivarorganisationema. Utredningen menar att man också bör kunna diskuteramöjligheten att i någon form knyta praktikplatserna till presstödet. Utredningenföreslår att studerande som har praktisk erfarenhet av journalistiskt arbete påminst skall kunna befrias från kravet på studiepraktik. Ett sådantarrangemang kan lätta behovet av praktikplatser. a, till vad som har gjorts för att tUlgodose behovet avpraktikplatser anser utredningen inga ytterligare åtgärder nödvändiga förnärvarande. Fråganom etermediernas ställning i utbUdningen har diskuterats under åtskilUga år.Utredningen finner utveckUngstendenserna på området motsägelsefulla men anseratt man kan räkna med en betydligt lugnare utveckling än som förutspåddes förnågra år sedan. Efter olika överväganden kommer utredningen tiU slutsatsen attmed hänsyn till etermediernas allt större betydelse i det totalainformationsflödet i samhället det kan vara rimligt med en jämnare fördelnmgmellan etermedier och tryckta medier i joumalistuthildningen. En gmndläggandeetermedieutbildning bör därför ges alla studerande, oberoende av vilketarbetsfält vederbörande avser att senare gå in på. Utredningenföreslår att stadgandet om examensarbetet i dess nuvarande form upphävs.Därvid skulle en möjUghet öppnas att ge undervisningen om etermedier störreutrymme. 11 1976/77.1 saml Nr 59 1976/77: 59 162 slemsom följer av besluten om den nya högskolan Uksom den nya studieorganisationsom föreslås ger enligt utredningen slörre lokal frihet att varierautbildningen och möjlighet för eleverna alt specialisera sig efterintresseinriktning. Sombakgmnd till sina förslag om framlida studieorganisation förjoumalistuthildningen tar utredningen upp elt principiellt resonemang om vilkakunskapskrav som kan ställas på journalister. Den konstaterar därvid att manutan större svårighet kan fastställa sådana krav vad avser den i inskränktmening yrkestekniska delen av utbildningen, I journalistutbildningenhar det emellertid bedömts vara nödvändigt alt också föra in ett mått avallmänt inriktad utbUdning. Att specificera ett sådant kunskapskrav finnerutredningen nästan omöjligt. På olika sätt har kommit fram synpunkter ochönskemål som kunde motivera en utökning av det allmänna kunskapsstoffet iutbildningen. Utredningen har dock stannat för att inte ensidigt söka främja enbredare allmän kunskap genom att öka utbildningens längd utan menar att krav idenna riktning kan tiUgodoses genom förändring av antagningsbestämmelserna,genom förändring av utbildningsplanen och genom fortbildningsinsatser. Närdet gäller det samhällsvetenskapliga stoffet finner utredningen en utökning ochfördjupning nödvändig. Utredningen anger som motiv för sitt förslag i dettaavseende dels att de krav på utbildningen som har kunnat avläsas iundersökningen pekar i denna riktning, dels atl den politiska processen i vidmening är en dominerande referensram för journalistisk verksamhel. Ytterligareett motiv är att samhällsvetenskapliga problemställningar kan skapa känsla församhällssammanhang och förmåga att finna och hantera källor. Denutökning av det samhällsvetenskapliga stoffet som utredningen finner nödvändigföreslås bli förverkligad genom att utbildningstiden förlängs med en termin.Utredningen finner det riktigt att detla mera allmänna stoff läggs i början avutbildningen som en grundkurs med möjUghet att på denna bygga ocksåandra utbildningslinjer inom informationssektom, i första hand en informationsUnje, Utredningensförslag tiU studieorganisation innebär att i högskolans sektor för kultur ochinformation skall finnas en allmän utbUdningslinje om 100 poäng benämndjoumalistlinjen och utformad på följande sätt. 3:e studieterminen 2:a studieterminen 1976/77: 59 163 Utredningenföreslår att den nya studieorganisationen skall införas /78. Tillförslagen har fogats elt förslag till utbildningsplan. Utredningenavstår från detaljerade förslag angående utbildningens innehåll och frånförslag om verksamhetsformer i undervisningen. Del viktigaste måste enligtutredningen vara att skapa instrument för en fortlöpande innovationsverksamhel.Utredningen säger sig därvidlag helt ansluta sig tiU 1968 årsutbUdningsutrednings (U 68) tankar atl en sådan innovationsverksamhet måstevara lokalt förankrad i utbUdningsmiljön och i samspel med det omgivandesamhället och yrkeslivet. Utredningen erinrar också om att högskolereformeninnebär att den centrala regleringen av utbildningslinjernas innehåll kommeratl upphöra. Delta ger en större rörelsefrihet att välja innehåll ochpedagogisk utformning av UtbUdningen inom ramen för ett angivet utbildningsmål. I enkommentar till sitt organisalionsförslag framhåller ulredningen bl. a.belräffande fördjupningslerminen att det troligen inle kommer atl vara möjligtatl ge samtliga kurser varje termin eller år och alt del därför kan bliaktuellt att den studerande får vänta på den kurs som intresserar honom.Utredningen ser en möjlig väg att differentiera utbudet och ge eleverna störrevalfrihet i att man har olika kurser i Slockholm och Göteborg.Fördjupningsterminens kurser skall också kunna nyttjas för fortbildning.Ulredningen understryker atl den ser delta som elt komplement tillFOJO-utbildningens kortare kurser. Ifråga om betyg anser utredningen att nuvarande praxis med betygen icke godkändoch godkänd bör få tillämpas också i fortsättningen. a. tUl det stora intresset för FOJO:s och Pressinstitutetskurser konstaterar utredningen att det föreligger ett stort behov avfortbildning inom journalistkåren. Utredningenanser att fortbildningen bör fylla flera olika behov. Den skall dels gejournaUster med bristfällig ulbildning grundläggande kunskaper i viktigaämnen, dels ge dem som kommit in i joumalistyrket på andra utbildningsvägarkompletterande journalistisk utbildning. Den skall också ge tidigarejournalislhögskolestuderande den specialisering som de ofta får behov av efternågra år i yrket. Därför föreslår utredningen att FOJO skall få möjlighet attutvidga sin verksamhet lill samtiiga de nämnda uppgifterna. Arbetsfördelningenmellan FOJO och journalisthögskolorna föreslås vara den att FOJO anordnarkortare kurser medan journalisthögskolorna svarar för mer tidskrävandefortbildning i form av enstaka kurser eller studiekurser. Ulredningenframhåller all de studiekurser som ingår i utbUdningslinjen också kan erbjudassom enstaka kurser. Detta bör göra det möjligt att i större uisträckningutnyttja journalisthögskolornas resurser för fortbildning. 1976/77: 59 164 Iutredningens uppgifter har ingått att även bedöma frågan om utbildningskapacitetenvid journalisthögskolorna med utgångspunkt i en bedömning av utbildningsbehovetinom en bred sektor med utbildning likartad den som journalisthögskolornaerbjuder. Ulredningen framhåller svårigheterna när det gällerframtidsbedömningar men redovisar väntade behov inom olika områden som äraktuella i sammanhanget. Utredningen finner inga motiv för att föreslåförändring av det nuvarande antagningstalet och vill därför rekommendera attantagningen fastställs till 120 elever vid vardera högskolan. Närdet gäller beräkning av kostnader för förlängning av utbildningen med ensamhällsorienterande grundkurs om 20 poäng finner utredningen det rimligt attgå ut från den resurstilldelning som tillämpas för närmast motsvarandestudiekurser inom samhällsvetenskaplig fakultet. Utredningen kommer då till enkostnad per studerande och termin av . Om detta belopp ökas med medelför drift, lokaler m. m. blir kostnaden . Kostnaden förmaskinskrivnuigskurser, vUka utredningen anser bör köpas utifrån, beräknasinledningsvis tUl maximalt . per budgetår för båda högskolornatillsammans. mening är det angeläget att i samband med den föreslagna reformengenomföra en informationskampanj. Kostnaderna beräknas till , perhögskola. Utredningen räknar med att medel för information behövs ocksåfortlöpande. Dentekniska utvecklingen inom massmedierna går mycket snabbt och utredningen anserdet uppenbart att den nya tidningstekniken snart behöver få en plats iutbildningen och att denna utveckling därför måste förutses iutmstningsplaneringen. Målet för utbildningen bör enUgt utredningen vara att gesådan kunskap om tekniken att eleven är medveten om vilka tekniska möjligheteroch begränsningar som gäller i journalistyrket. Däremot är inte skolans uppgiftatt ge teknisk färdighet att behärska apparaturen. Utredningenredovisar ett utmstningsprogram för undervisning i tidningsproduktion samtradio- och TV-produktion som innebär kostnader på ca , per högskola.Med en avskrivningstid behöver varje högskola tillföras ca 80 000kr. Denna summa torde enUgt utredningen rymmas inom dekostnader som journalisthögskolorna hittUls lagt ner på utmstning. Utredningenförordar att högskoloma får möjUghet att inleda försöksverksamhet medbildskärmar och dator. Man skaU därvid hyra utmstningen och kostnadernaberäknas tUl . Utredningen föreslår också attförsöksverksamhet med fotosättning skall inledas vid en joumaUsthögskola (ellerFOJO) och beräknar hyreskostnaden för en komplett fotosättningsutrustning till50 . Prop.1976/77: 59 165 Huvuddelenav remissinstanserna har valt all koncentrera sina yttranden på frågor som ärav särskilt intresse för dem. Endast en mindre del har gjort en bedönming avförslaget i sin helhet. De allmänna omdömena omutredningens förslag i stort är bland dem som lämnat sådana övervägandepositiva. Således ställer sig (), (), i (LO),(), , och , rektorsämbetet och samhällsvetenskapliga fakultetens i samt i huvudsak bakom förslagen. Mångaav förslagen, t. ex. de om ökad integration i UtbUdningen mellan teoretiskaoch praktiska moment samt förstärkning av de samhällsvetenskapliga momenten iutbildningen och förlängning av utbildningen har mött positiva reaktioner hosde flesta remissinstansema.