prop · G00376 · 1976-12-31 00:00:00 — Därförmåste de studerande få utforska en reellt vidgad omvärld i tal, tanke ochhandling. Det främsta i utbildningen blir då inte att behärska en på förhandgiven mängd "katalogkunskaper", utan att starta en utvecklingsprocess. De studerandes upplevelser av att studiema ärmeningsfulla utgör den viktiga drivkraften för att de skall gå vidare.Faktainlämingen måste kopplas med och ingå i en logisk inlärningsprocess, somsker genom att de studerande arbetar i direkt praktiskt arbete, vilket ger demerfarenhet. Utredningen understryker att frågor ochproblemområden som de studerande själva uttrycker i samspel med lärarna utgörutbildningens kärna. Lärarna måste därvid förutsätta att de studerande harerfarenheter och vetande som kan användas i deras fortsatta sökande efterkunskap, att dessa är betydelsefulla för att lösa problem och en tillT gång iutbildningssituationen. Utredningen betonar att det principiella synsättsom dess förslag grundar sig på måste ta sig uttryck i ett förändrat utbildningsmönster,i vilket problemorientering och projektstudier blir det centrala. Problemorienteringen innebär konkret att denframtida yrkessituationen analyseras och anknyts till den erfarenhet som destuderande har. Den kan omfatta enskilda människor, relationer mellan människoroch relationer inom och utanför det framtida arbetsfältet. Studiernas utgångspunkt skall vara verkliga problemoch inte sådana som konstruerats på förhand för att täcka in vissa fastställdaämnesmoment. De skall sålunda inte vara teoretiska övningsproblem. Bearbetningenav dessa verkliga problem skall styra arbetet. En väg är då att Prop.1976/77: 76 13 organiserastudierna i projekt. Därvid skall de problem som diskuteras inom projektenbelysas och förankras ute i samhällslivet. De skall bearbetas från olika tänkbarapraktiska och teoretiska synvinklar och innefatta värderingsaspekter. Vid projektorienterade studier skall lagarbete varaden förhärskande arbetsformen. Arbetslaget planlägger och genomför en undersökning.Lärarna finns med i arbetslaget som en resurs, som handledare. De studerandeskall själva ta en stor del av ansvaret för att planlägga kurser, seminarierosv. De måste få uppleva att det inte planläggs för dem oberoende av dem men att lärarna är deras rådgivare med sitt ansvar för utbildningen. Lärarnamåste ibland ta initiativ så att processen kommer igång och vidareutvecklas. Teori och praktik integreras i projektstudier genomatt teorierna relateras till verkligheten och verkligheten till teorierna.Självständigt kunskapssökande och undervisning flätas samman. Samverkan främjasmellan lärare och studerande. Utbildning och utbildningsadministration knytsihop. Utbildningar, som leder till verksamheter som ligger nära varandra ochsom bör samarbeta, går samman i olika projekt. Ämnen som ingår i utbildningenförs också samman. Utredningenbetonar att denna utbildningsmodell ställer vissa krav på den yttreorganisationen. Det är bl. a. betydelsefullt att fördela de studerande påmindre studiegrupper. Utredningenföreslår följaktligen att de studerande som börjar sin utbildning vid sammatillfälle bildar en arbetsenhet (eller flera beroende på antalet studerande).I arbetsenheten bör ingå en fast lärargrupp som representerar olika områden.Den behöver emellertid inte nödvändigtvis täcka in alla områden i utbildningen.De lärare som ingår i arbetsenheten bör i första hand ha sin tjänstgöringknuten till denna. En bestämd kansliresurs bör också avdelas för arbetsenheten,som skall utgöra en organisatorisk och studiemässig enhet. Utredningen utgårfrån att 48 studerande utgör en sådan arbetsenhet. Denna bör i sin tur delas imindre grupper, studieenheter, som omfattar högst tolv studerande. Inomstudieenheterna skall projektstudier och andra studieformer genomföras somlagarbete. Studieenheterna bör vara flexibla, så att medlemmar i en grupp kanansluta sig till en annan, när detta är motiverat av att man skall medarbeta iandra projekt eller samarbeta över gränserna i annat studiearbete. Det kanockså vara lämpligt att gruppernas fördelning ändras från en period till enannan. Utredningen betonar att det är viktigt attarbetsenheten i enlighet med av myndighetema givna bestämmelser och inom givnaramar själv organiserar en stor del av arbetet och också själv fattar beslut.Behov av t. ex. olika materiella resurser bör således bli föremål förarbetsenhetens överväganden och beslut. Föratt snabbt få genomslagskraft för att förändra utbildningsmönstret 1976/77: 76 14 i personalutbildningarna har utredningen valt följandeprincipiella struktur och innehåll. Utredningen betonar att dess synpunkterbör uppfattas som modellförslag som får anpassas till befintliga utbildningar. Utredningen understryker att det är betydelsefullt att allpedagogisk utbildning för arbete bland barn och ungdomar har samma mål ochinriktning. Även om utbildningarna är olika långa, skall målen stämma överens.Utredningen anser det vara realistiskt att förutsätta, att de kortareutbildningarna inte kan leda till att de studerande helt självständigtstrukturerar arbetet i olika verksamheter. Det är emellertid angeläget attstuderande i de korta utbildningarna förstår behovet av att samverka omkringbarns, ungdomars och familjers helhetssituation. Också innehållet i utbildningarna bör omfatta sammaområden, även om tyngdpunkterna i olika avsnitt främst i fråga om utvecklingspsykologi,sociologi och pedagogisk tillämpning kommer att vara olika. För samtliga utbildningar bör gälla att de belyser bådeförskolans och fritidsverksamhetens funktion i samhället liksom detbetydelsefulla i att verksamheterna är öppna mot samhället. I alla avsnitt iutbildningarna skall uppmärksammas de insatser som är nödvändiga för barn ochungdomar med behov av särskild omsorg och stimulans. De studerande bör få insikt om att olika faktorer i barnsoch ungdomars närmiljö och i den större samhälleliga miljön samverkar ochbildar den uppväxtmiljö, som präglar barns och ungdomars utveckling.Betydelsen av att förskolan, skolan och fritidsverksamheten fortlöpandesamverkar med föräldrarna och med samhällets olika organ som kan stödja barnetoch familjen bör framhållas. Genom att de studerande direkt upplever attsamverkan sker på olika plan och direkt möter den sociala verkligheten kangrunden läggas för en nära samverkan mellan föräldrar, barnomsorg, skola ochsamhället i övrigt. Inlevelse i familjens situation, i förskolans,fritidshemmets och andra fritidsmiljöers uppgifter är förutsättningar för attden studerande skall inse sin egen roll och betydelse i den kommandeyrkesverksamheten. Den studerande måste i sin utbildning få erfara attarbetslaget har förmåga och möjligheter att lösa problem. Utredningen betonar att den studerande bör få enhelhetssyn på barnets och den unga människans personlighetsutveckling ochförståelse för hur utvecklingsfunktionerna beror av och påverkar varandra. Samtidigtmåste den studerande få stöd för sin egenpersonlighetsutveckling. De studerandes egna erfarenheter, kunskaper ochtidigare upplevelser skall genomgående beaktas. Detta skall vara utgångspunktenför studiernas uppläggning. I utbildningar som mottar studerande med olikaerfarenhets-, kunskaps- och upplevelsebakgrund kan studiesituationen blisärskilt berikande. 1976/77: 76 15 med utbildningens uppläggning ständigt omprövas för attden skall kunna tillgodose både gruppens och individens behov. Utbildningarnas inriktning på attge de studerande förutsättningar för att fungera i förskole-, skol- ochfritidsverksamheter skall innebära att de studerande får kännedom omutvecklingsarbete och stimuleras till att ta del av aktuellt forskningsarbetekring det verksamhetsområde som de valt. Likaså bör utbildningen väcka eninsikt om att kontinuerlig fortbildning är betydelsefull. För arbetssätt och arbetsformeranger utredningen att det innehåll och det arbetssätt som föreslagits förförskola och fritidsverksamhet får konsekvenser för personalutbildningen. Devuxnas roll och funktioner i barnomsorgen bör också bestämma utbildningarnasarbetssätt och arbetsformer. I det fortlöpande studiearbetetskall lagarbetet tillämpas så att de studerande upplever detta som en naturligarbetsform. De studerandes roll som deltagare i ett arbetslag kan undan förundan utvecklas. Lärarnas roll skall vara tydlig. Deras tidigare erfarenheteroch kunskaper är de studerandes resurs att använda för sin vidareutveckling.Följsamhet och lyhördhet från lärarnas sida gentemot de studerande bör intemedföra rädsla för konfrontationer. Dynamiken i ett arbetslag beror av att varoch en ställer upp med sig själv och med sina resurser. Utredningen föreslår att destudieformer som betecknas som studiebesök, exkursioner, auskultationer,barnobservationer skall samlas i begreppet fältstudier. Verklighetsanknytningoch konkretisering skall således inte endast hänvisas till praktikperioder utanäga rum . Fältstudierna skall gälla olika samhällsmiljöer,arbetsplatser, institutioner, kulturutbud, facklig och politisk verksamhetsamt olika religiösa verksamheter. De skall innefatta förskolan, skolan,fritidshemmen och andra fritidsmiljöer för barn, ungdom och vuxna samtföreningslivets verksamhet. Verksamheter bland barn och ungdomar med behov avsärskilt stöd skall likaledes innefattas i fältstudierna. De studerande bör fåuppleva olika former av samverkan samt hur samhällets olika resurser kantillvaratas i förskola, skola och fritidsverksamhet. Fältstudierna skall i storutsträckning ingå i projekt. Beträffande utbildningarnasinnehåll anser utredningen att de ämnen som dominerar nuvarande utbildningar avpersonal för förskola och fritidsverksamhet inte återspeglar arbetsstrukturen iverksamheterna. Verkligheten där är alltid sammansatt och kan bara delvis gesämnesrubriker. Utredningen har därför funnit det angeläget att söka bygga upputbildningarna så att innehållet så långt som möjligt samlas i enheter, ivilka samband och sammanhang framträder och en snäv ämnesspecialiseringmotverkas. Studierna skail i stor utsträckning organiseras i projekt,som skall ha Prop, 1976/77: 76 16 starkainslag av fältstudier och praktik. Utöver projektstudier kan andra studieformerförekomma, där samverkan mellan ämnen och inslag av fältstudier och praktik äraktuella. Utredningen diskuterar här frågan om en total ämnesintegration genomatt t. ex. genomgående använda projektstudier, vilket skulle innebära att ämnesbeteekningarkunde uteslutas. Ett sätt att ange utbildningamas innehåll kunde därvid varaatt beskriva en rad exempel på projekt. Utredningen har emellertid bedömt atten sådan beskrivning skulle låsa de studerandes och läramas gemensammainitiativ när det gäller att ta itu med aktuella frågor. Dessutom torde detvara svårt att med projektförslag som utgångspunkt definiera lärarbehovet.Därför har utredningen stannat för att beskriva utbildningsinnehållet utifrånbeteckningar på ämnen, som anger särskilt angelägna områden att studera ochbearbeta. Utredningen har delat upp innehållet i block:kommunikation, omvärldsorientering och pedagogik. Mellan dessa går inga skarpagränser, de samspelar inbördes. Innehållet i ett block beror av innehållet i deandra. bör en återkoppling ske mellan blocken. Utredningenunderstryker att innehållet i ämnesblocken bör bestämmas av kraven ochförväntningarna inom de verksamhetsområden som de studerande siktar mot. Detbör präglas av att utbildningen ses som ett instrument för att utveckla denstuderandes egen personlighet. En utbildningssituation som är ämnad att geutrymme för de studerandes egen tillväxt bör inte gå ut på att de studerandeskall behärska en på förhand av andra i detalj bestämd kunskapsmängd. Detväsentliga bör, enligt utredningens mening, vara att kunskaperna,erfarenheterna och upplevelserna gör det möjligt för de studerande att stå iett medvetet och insiktsfullt förhållande till sin egen uppgift. Engrupp ämnen som är särskilt betydelsefulla när det gäller att utveckla egenförmåga till kommunikation och för att förstå barns och vuxnas uttryck ochupplevelsebehov är språk och litteratur, pedagogiskt drama, bild och form,musik samt rörelse. För att främja en integration speciellt av ämnenapedagogiskt drama, bild och form, musik och rörelse föreslås dessa sammanförastill ett särskilt block inom ämnesblocket kommunikation. Röst- och talvård liksom tekniska läromedel ingårockså i konimu-nikationsblocket. I vissa utbildningar föreslås också matematikingå. I personalutbildningar för fritidsverksamhet blandskolbarn bör studier i engelska kunna genomföras genom att de studerande deltari studieförbunds studiecirkel. För att kommunicera med andra på ett för allaparter meningsfullt sätt behövs insikt om andras levnadsvillkor och förståelseför den egna Prop.1976/77: 76 17 rollenunder olika förhållanden. Utredningen anser därför att väsentligt utrymme börges åt de studerandes sociala omvärldsorientering. I denna orienteringinnefattas samhällskunskap, socialkunskap, arbetslivsorientering ochlivsåskådningsfrågor. Flera skäl talar för att den socialaomvärldsorienteringen ges ökat utrymme i utbildningarna. De ämnen som nubehandlar frågor inom detta område har i förskollärar- ochfritidspedagogutbildningarna benämnts samhällsorientering och social barnavårdsamt etik och etik/ mentalhygien. I gymnasieskolans vårdlinje behandlas delarav området inom ämnena barnkunskap, barn- och ungdomskunskap,arbetslivs-orientering, familjekunskap, socialmedicin samt inom tillvalsämnenareligionskunskap och samhällskunskap. En naturvetenskaplig orientering är betydelsefullför att förstå samspel och system i naturen liksom det sätt på vilket barnnärmar sig sådana erfarenheter och begrepp. I den naturvetenskapliga orienteringenbör stoffet belysas från biologiska, kemiska, fysikaliska och geografiskautgångspunkter. Utredningen framhåller att orienteringen inom det naturvetenskapligaområdet skall avse ett vidare fält än det som omfattas av ämnet naturstudier inuvarande förskollärar- och fritidspedagogutbildningar och av de medicinsktinriktade naturvetenskapliga ämnena i den nuvarande vårdlinjens gren för barna-och ungdomsvård, anatomi och fysiologi, mikrobiologi och hygien, sjukdomsläraoch vårdkunskap. Med tanke på förskolans och fritidsverksamhetens innehållföreslås studierna inte bara omfatta biologiska moment utan också andranaturvetenskaper. Studierna skall därvid byggas upp utifrån de erfarenheter,iakttagelser, undersökningar och experiment som de studerande själva gör och gede studerande möjlighet till egen begreppsbildning. De studerande skall såledesgå in i dessa studier på det sätt som barnen i deras kommande verksamheter fårgöra. Inom detta block skall de studerande kunna tillägnasig ett tanke-och handlingssätt, som har förankring i utveeklingspsykologisk,sociologisk och socialpsykologisk teori. I studierna skall de studerande fåstöd för att bearbeta den egna personligheten och på det sättet utveckla enförståelse för andra samt uppöva inlevelseförmågan. Studierna i psykologi, sociologi, och pedagogik ochden praktiska till-lämpningen skall utgöra en sammanhållen helhet. Psykologin, sociologinoch pedagogiken måste direkt kopplas med det dagliga arbetet i de olikaverksamheterna. Genom en kontinuerlig sammankopphng av praktik, fältstudier ochteoretisk bearbetning blir det möjligt för de studerande att nå en insikt, somär nödvändig för att kunna möta barns, ungdomars och vuxnas behov. Pedagogikblocketbör också inrymma en pedagogisk bearbetning av 2 1976/77.1 saml. 1976/77: 76 18 stoff från utbildningens övriga innehåll, så att enintegration främjas mellan utbildningens olika delar. Barnomsorgens ochfritidsverksamhetens organisation och utformning, arbetssättet i förskola ochfritidsverksamhet, frågor som gäller barn med behov av särskild omsorg, stödoch stimulans skall behandlas inom detta block, liksom de konsekvenser i formav konkret handlande som en helhetssyn på barn och ungdomar och deras behovmåste medföra. Kunskaper om utvecklingsprocesser, pedagogiska processeroch sociologiska sammanhang är en väsentlig grund för den pedagogiska planeringenoch verksamheten bland barn, föräldrar och personal. Det praktiska ochteoretiska arbetet inom det pedagogiska blocket är varandras fömtsättningar.Mot bakgmnd av detta synsätt anser utredningen att ämnesbeteckningarna"förskolestadiets metodik" i förskollärarutbildningen,"fritidskunskap" i fritidspedagogutbildningen samt "barnkunskap"och "barn- och ungdomskunskap" i barnskötarutbildningen bör utgå ochämnesinnehållet integreras så som ovan beskrivits. Utredningen betonar att det är angeläget att vissaförskolor och fritidsverksamheter kan vara tillgängliga för en bestämdstuderandegrupps fältstudier och praktik under hela dess utbildningstid. a. innebära att en fortlöpande samverkan kunde äga rum mellan destuderande och personalen inom verksamheterna. En kontinuerlig kontakt mellande studerande och barnen/ungdomarna skulle också kunna utvecklas till fördelför båda parter. De studerandes upplevelser och iakttagelser kunde därmed fåstörre värde för den egna kommande yrkesutövningen än om anknytningen är meratillfällig. För studerande som siktar påverksamhet i förskolan bör gälla att de under praktiken skall delta iförskolans arbete som medlemmar i arbetslaget, resp. medarbetare till förskolansledare. Studerande med inriktning på fritidsverksamhet för barn i skolåldernbör dels delta i fritidshems lagarbete, dels i verksamheter som riktar sig tillbarn och ungdomar i skolan, i föreningar, på bibliotek och på sjukhus. Utredningen framhåller vissaområden i utbildningen som särskilt angelägna att orientera sig mot. De benämnsövergripande studieområden: barnet/människan i samhället, barnsutvecklingsmönster och utvecklingsbetingelser samtrelationervärderingarattityder. Inom ramen for dessa studieområden anserutredningen att åtskilliga projekt torde kunna upplevas som centrala. Utredningen betonar slutligen vadgäller innehållet att några ämnen som f. n. ingår i utbildningar för förskolansoch fritidsverksamhetens områden inte återfinns i utredningens redovisning avföreslagna ämnen inom blocken. Ämnena etik, mentalhygien, barnpsykiatri,medicinsk barnavård samt barnobservationer har integrerats inom de olikablocken i sitt sammanhang. I barnskötarutbildningen gäller detsamma för barn-ochungdomskunskapen, vårdkunskapen, vissa delar av den medicinska 1976/77: 76 19 barnavården, medan de rent medicinskt-anatomiskt inriktadeämnena föreslagits utgå, då de inte motsvarar innehållet i barnomsorgsverksamheten. Med en arbetsmetod, som kräverflexibilitet och reell möjlighet för de studerande att själva påverka sinutbildning, ifrågasätter utredningen om användningen av timmar ochlärarresurser skall låsas ämnesvis så hårt som en traditionell timplan gör. Entimplan bör vara ett instrument som möter utbildningens behov av kopplingmellan ämnen och av kom-panjonlärarskap samt bygga på en avvägning mellan s. k.schemabunden tid och självstudietid. Utredningen lämnar därför detvanliga timplanebegreppet och utgår i stället från en ramp I an. Utbildningenförutsätts utöver beräknad självstudietid ha ett visst studerandetimtal och ianslutning till detta ett visst lärartimtal till förfogande. Den resurs somlärartimmarna utgör disponeras med hänsyn dels till utbildningens behov avverksamhet i grupper, dels till behovet av samverkan mellan lärare och till destuderandes och lärares gemensamma planering av studierna. Utredningen framhåller att, även omramplanen ges en annan principiell karaktär än den som gällt vid utredningensförsöksutbildningar eller vid modellförslagen i betänkandet, bör den kunnakonstrueras så att den anger samband och kopplingar av såväl innehåll som lärarinsatser. Ungdoms- och vuxenutbildningen för förskole-och fritidsverksamheter bör närmas alltmer till varandra vad gäller innehåll,organisation och struktur. Det är väsentUgt att skilda utbildningssystem intebyggs upp för dem som vill arbeta med barn i olika åldrar. I de steg somutbildningen får bör eftersträvas en så total integration som möjligt av yngreoch äldre studerande oavsett om utbildningen ligger inom gymnasieskolan,högskolan eller inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen. Olika erfarenhets-och kunskapsbakgrund hos de studerande bör betraktas som något positivt förutbildningsprocessen i samtliga steg i utbildningen. Utbildningen som enprocess med starka anknytningar mellan praktik och teori fårvisserligen ett längre förlopp för unga studerande, men innehållsmässigt bör skillnaderutjämnas. Utredningen föreslår att varjeutbildningssteg utformas så att det förbereder för nästa steg. börutbildningen ge den studerande kompetens att efter avslutad utbildning i detena steget gå in i arbetslag i förskole- och fritidsverksamhet för längre ellerkortare tid. Följakthgen föreslås en enhetligutbildningsgång för dem, som vill arbeta inom förskole- och fritidsverksamheter. Den organiseras i tre utbildningssteg: I steg I skall dels de yrkesgrupper utbildas som i dagbenämns barn- 1976/77: 76 20 vårdare, dagbarnvårdare, medhjälpare i förskola samtlekplats- och lekparkspersonal, dels den yrkesgrupp som benämnsbarnskötare. Detta steg utgör basen för steg 2. I steg 2 skall de yrkesgrupperutbildas som benämns förskollärare och fritidspedagog. Detta steg utgörbasen för steg 3. Steg 3 motsvarar delvis denvidareutbildning som finns i form av den metodiklärarkurs som anordnasför blivande metodiklärare vid förskollärar- och fritidspedagogutbildningarna.Det bör ge vidareutbildning för pedagogisk, social, administrativ samtpsykologisk verksamhet. Utgångspunkter för utredningensförslag om en barnpedagogisk gymnasial utbildning för steg 1 är, att denna utbildning skall liggatill grund och vara behörighetsgivande vad gäller allmän kompetens och särskildkompetens för studier i steg 2 av en enhetlig barnpedagogisk utbildningsgång.Den allmänna kompetens utbildningen skall ge är densamma som gäller generelltför tillträde till högre studier fr. o. m. i samband medhögskolereformens ikraftträdande, att steg 2, dvs. utbildningen förde yrkesgrupper som benämns förskollärare och fritidspedagogerklassificeras som högskoleutbildning, att de korta barnpedagogiskautbildningarna för de yrkesgrupper som benämns dagbarnvårdare,barnvårdare, medhjälpare i förskola och fritidshem, lekplats- ochlekparkspersonal, avvecklas och ersätts med en enda barnpedagogisk utbildningav samma längd som den yrkesgrupp som benämns barnskötare föreslåsgenomgå. Denna skall kunna genomgås av de studerande direkt eller etappvis,dvs. viss del av utbildningen genomgås, varpå den studerande efter en längreeller av yrkesverksamhet skall kunna gå in i nästa etapp avutbildningen. Den barnpedagogiska utbildningen isteg 1 föreslås organiserad som ungdomsutbildning ochvuxenutbildning/arbetsmarknadsutbildning. 80 veckors ungdomsutbildning inom gymnasieskolan 40 veckorsvuxenutbildning/arbetsmarknadsutbildning organisatoriskt knuten till steg2-utbildningen. Inomvuxenutbildning/arbetsmarknadsutbildning föreslår utredningen att de studerandebereds tillfälle till etappavgång för yrkesverksamhet med rätt att vid senaretidpunkt genomgå en andra etapp. Studiegången föreslås utformas så att dettablir praktiskt möjligt. Utredningen föreslår en etappavgångefter för dagbarnvårdare, barnvårdare och ekonomipersonal. På kortsikt, med hänsyn till praktiska omständigheter och till de utomordentligt storautbildningsbehoven kan även 1 O-veckorskurser anordnas för dessa grupper isyfte att bredda gruppen som över huvud taget får del av utbildning. För vissa dagbarnvårdare som deltar i ett terapeutisktrehabiliterings- 1976/77: 76 21 arbete för barn med särskilda behov föreslår utredningendäremot redan på kort sikt hela 40-veckorsutbildningen med dess fördjupning påarbete bland barn med särskilda behov av stöd och stimulans. Utredningenföreslår inte möjligheter till etappavgång efter årskurs 1 för de studerande iungdomsutbildningen. För tillträde till utbildningen isteg 1 föreslår utredningen att följande krav uppfylls.