prop · G00355 · 1976-12-31 00:00:00 — Utredningensuppfattning att det är värdefuUt att även andra än de som har den traditioneUautbUdningen antas som lärare vid folkhögskolan delas i huvudsak av AMS, ,/SR, SSU, SSR och LRF. Enligt SIV:s mening bör behörighetsviUkorenformuleras så att invandrare, som saknar formell kompetens, men som kan fungerasom folkhögskollärare får tUlfälle att verka som sådan. Det är enhgt avstor vikt att sådana lärare får möjUghet att skaffa sig formeU kompetens.SACO/SR kan dock inte tillstyrka utredningens förslag att för behörighet tiUordinarie eUer extra ordinarie tjänst skaU krävas tjänstgöring som lärare vidfolkhögskola . /SR anser att nuvarande bestämmelser,dvs. minst , är väl anpassad tiU folkhögskolans be- 1976/77: 55 107 hovoch de anställdas, liksom huvudmännens intressen. /SR kommenterar även denbestämmelse som talar om de sökandes "lämplighet". OrganisationenvUl här erinra om lagen om offentiig anställning. Endast saklig grund skallvara bestämmande för urvalet bland de sökande, inte vederbörandes åsikter ipoUtiska, religiösa eller andra idéfrågor. SSU har den uppfattningen attpraktikperioden såsom tjänstgöring vid folkhögskola i vissa faU kan räcka förordinarie eUer extra ordinarie lärare. SSR finner att lärarutbildningen isamiska ämnen är synnerligen bristfällig varför skolan måste ha frihet vidbedömningen av behörighetskrav. LOanser att man genom praktiskt arbete som extra lärare vid folkhögskola eUersom medverkande i en folkrörelseorganisations utbildningsverksamhet mycket välkan inhämta de pedagogiska kunskaper som anses vara förutsättning för tjänstsom ordinarie eUer extra ordinarie folkhögskollärare. Det är rimligt attpraktisk erfarenhet av facklig UtbUdningsverksamhet får motsvarande värde ibehörighetshänseende som arbete vid folkhögskola. CUF ställer sig yttersttveksamt till utredningens bedömning att den normala grundutbildningen för enfolkhögskoUärare skaU vara en akademisk examen. I folkhögskolans arbete är detinte främst de formeUa kunskaperna eller ämnesspecialiterna som är avgörandeför om man kan göra en god insats som lärare/handledare. Därför bör inte stäUasformeUa krav på akademisk utbUdning. Inte heller skall pedagogisk utbUdningvara nödvändig för ordinarie tjänst. I stället bör en så bred bakgrund sommöjligt eftersträvas. Folkrörelsearbete och ungdomsledarskap bör varakvalificerande för lärartjänst framför allt som rörelseanknytning betonas. Detbör överlämnas helt till skolans styrelse att avgöra vilka sökande som bedömeslämpliga. SFHLvänder sig mot förslaget att lärare skall kunna anstäUas som extra lärare medtillsvidareanställning, trots att denne saknar lärarutbUdning. För enrörelseskola med mer specieU inriktning kan det måhända vara angeläget att ivissa faU knyta tiU sig en person utan erforderlig formell kompetens. Dennebör då möjligt få den behövliga UtbUdningen, Detta kan ske genom attsådan lärare tjänstgöring antas tiU lärarhögskolansfolkhögskollärargren inom den särskUda folkbildningskvoten. Ingen lärare börerhåUa tiUsvidareanställ-ning om han saknar praktisk läraratbUdning. Dettamåste ligga i såväl skolformens som i de studerandes intresse. Utredningensförslag att alla lärare inom folkhögskolan skall ses som en grupp och benämnasfolkhögskollärare delas av bl. a. SFHL, KRO och rektorsnämnden vidlärarhögskolan i . SFHL konstaterar att vissa problem ärknutna till behörighetsfrågan. 1976/77: 55 108 Utredningensförslag om att lärarnas tjänstgöring skall få omvandlas till tjänstemannatid iden omfattning som bedöms rimlig har kommenterats av ett fåtalremissinstanser, SAV instämmer i det uttalade behovet av en annanarbelstidsreglering än den som f, n, gäller. De faktiska förändringar som harskett och de föreslagna förändringarna av verksamheten talar mycket starklhärför, SAV påpekar dock att avtalels regler om ett visst antallektionstillfällen i och för sig inte utgör ett hinder för att lärarna bedriverönskvärd verksamhet, SAV ifrågasätter om behov av regler för elt visstminimiantal lektioner inom ramen för full tjänstgöring finns med hänsyn tiU densärpräglade verksamheten vid folkhögskolorna. Nya arbetstidsregler förutsätteremellertid förhandlingar och avtal i frågan, I likhet med SAV anser SFHL atlberäkning av arbetstiden är en förhandlingsfråga till vilken förbundet haranledning la ställning i annat sammanhang. vid iLinköping vill särskUt markera betydelsen av att arbetsuppgifter inom kollegietkan omfördelas genom ny definition av läramas tjänstgöringsskyldighet.Rektorsnämnden finner utredningens argument för en 40-timmarsvecka mycketstarka och tiUstyrker därför att en sådan arbetstidsregel införes för folkhögskolorna. Utredningensförslag att rektors undervisningsskyldighet bör fastställas av den lokala skolstyrelsenhar kommenterats av SFHL och frikyrkoråd. SFHL som tillstyrkerförslaget framhåller dock att det måste ske efter förslag av lärarrådet på sättsom nu tUlämpas. frikyrkoråd anser till skillnad från utredningen detlämpligast att rektor som skolledare får principer och ramar för nedsättning avundervisningsskyldighet fastställd av SÖ. Tillämpningen får sedan göras avskolans styrelse. Utredningensförslag att resurser för kurators- och syoverksamhet skall tillförasfolkhögskolorna i ungefärlig omfattning av en fjärdedels tjänst per skolatUlstyrks i huvudsak av bl. a. AMS, LO, SFHL, , RiksförbundetFinska föreningar i , , Sverigesfrikyrkoråd, skolkuratorers förening, LRF och rektorsnämnden vidlärarhögskolan i . AMS framhåller att förslaget om en fri resurs harvissa fördelar, eftersom behovet av syo torde variera starkt meUan olikaskolor, men styrelsen ifrågasätter om man med denna lösa konstmktion kangarantera de studerande den kvalificerade service de behöver. Eleverna bör hamöjlighet att vända sig tUl en särskild person för att få hjälp i frågor somgäller yrkesval, utbildning, behörighet och meritvärdering samtstudiefmansie-ring. Denna funktionär måste enligt styrelsen ha en adekvatutbildning 1976/77: 55 109 försitt arbete och bör ha erfarenhet av verksamhet utanför skolan. Av de exempelsom utredningen ger på hur syoresursen kan användas torde det alternativet varalämpligast som innebär att en syotjänst i förekommande faU delas meUan flerafolkhögskolor eUer meUan folkhögskola och vuxenutbildning resp.landstingskommunal skola. Enligt LO:s mening bör syon när det är fråga omyngre elever som har Uten erfarenhet av arbetslivet och fackföreningsrörelsen även omfatta arbetslivsorientering i dess vidaste bemärkelse.Syo-funktionäremas arbete måste bedrivas som ett lagarbete mellan elever,lärare och övriga inom skolan. För SFHL är det väsentiigt att lärarrådet fåravgörande mflytande över hur resursema skall disponeras. Riksförbundet Finskaföreningar i anser att kuratorn skall vara fast knuten tiU skolan påså sätt att denne ej vid besök skall behöva uppfattas som gästspelande expert.Sveriges skolkuratorers förening föreslår att man söker samarbete med andranärUggande skolor och institutioner för kuratorstjänster för att erhållakuratorer med socionom- eller annan likvärdig utbildning. Lärarens mycketstora betydelse som elewårdare kan inte nog understrykas, men behovet av enför ändamålet utbildad person kan enligt föreningens uppfattning inte ersättas. ifrågasätter om den föreslagna kvoteringen kan komma att täcka behovet.Även om insatserna företrädesvis skall förbehållas studerande vid de långakurserna, så tyder, enUgt rådet, de i utredningen redovisade uppgifterna omgenomströmningen av elever på, att antalet elever per funktionär kommer att blistort. Också om man utgår ifrån att elever vid kortare kurser har stöd ochhjälp från hemkommun eller institution, kan man förvänta att förfrågningar omdem ställs till skolan. Sådant kontaktarbete är mycket tidskrävande. Resursernakan därför enligt rådet behöva göras flexibla. Någraremissinstanser är inte nöjda med den föreslagna resursens storiek, däriblandSÖ, /SR, , . Forsa folkhögskola ochkollegiet vid folkhögskollärargrenen vid i . SÖ anseratt en specialdestinerad resurs för syo bör utgå och att denna räknas påliknande sätt som inom ungdomsskolan. Enligt SÖ:s mening är dock behovet avsyo inom folkhögskolan liksom inom hela vuxenutbUdningen större. Det finnsdärför skäl för en utökad resurstUldelning jämfört med ungdomsskolan. SÖ anseratt överstyrelsen bör få i uppdrag att, efter samråd med AMS och representanterför folkhögskolans huvudmän, utarbeta närmare anvisningar för syo-verksamhetenvid folkhögskola. SÖ finner vidare att en skolsköterskeresurs bör filmas förfolkhögskolans elever för i huvudsak två funktioner. Det ena gäUer medicinsktstäUningstagande till behovet av att remittera elev tiU läkare. SÖ anser dockatt nuvarande system med hälsokontroller kan utgå. Den andra funktionen är attkomplettera lärare i den direkta kontakten med elevema. Insatserna bör därförgälla samt- 1976/77: 55 110 ligaelever och underlaget för skolskötersketjänst grundas på den totalaundervisningsvolymen, eleweckotal , och inte som hittiUs på specielllängd av kurser. Resursens storlek blir även beroende av de olikafolkhögskolornas karaktär, med hänsyn till förekomst av handikapp m. m.Förutsättningen för skolsköterskans arbete är att hon kan få direktkontakt medläkare, SÖ finner att detta skulle kunna lösas genom överenskommelse medlandstingen om att få disponera läkare på vårdcentral för vissa medicinskainsatser. /SR anser att syo i folkhögskolan bör få samma resurser som inomgrundskolan och gymnasieskolan. Syo-resursens omfattning skaU beräknas efterbl. a. elevunderlag, elevsammansättning, inlagningstillfällen ochutbildningsinriktning. Målsättningen bör vara att varje skola får minst enhalvtidsanställd syo-konsulent. Utredningens alternativa förslag, att läraregör syo-ar-bete i tjänsten eller att kontaktmannaskapet utökas, är inteacceptabla. /SR vill också betona att syo-resursen bör vara en särskildresurs, skild från övriga statsbidrag, Syo-verksamheten kan, som utredningen föreslår,organiseras på olika sätt. /SR ställer sig bakom utredningens förslag attsyo-konsulenler inom närUggande kommuner eUer inom ett landsting kansamutnyttjas. Däremot kan /SR inte acceptera förslagen om att en läraresköter syo-verksamheten eller att kombinationsljänster lärare/syo-konsulentinrättas. Utredningensuppfattning att skäl talar för att det är riktigast att ha samma bidrag tillskolor med olika typ av huvudman och att statsbidraget därigenom endast anknytertill verksamhetens omfattning delas av , och rektorsnämndenvid i . EnUgt borde skolornas stats-bidragsmässigaUkstäUighet förutsätta, att samtUga landsting biträder den senaste avlandstingsförbundets styrelse rekommenderade bidragsgivningen, avseende såvälkonstruktion som belopp. EnligtLRF:s mening är det tveksamt om principen om statlig Ukabehandling skaU få slåigenom på det sätt utredningen föreslår. Kostaads-nivån i kronor per eleweckaligger på rörelseskoloma avsevärt lägre än på den s. "modeUskolan", bland de landstingsägda. Detta betyder att lärartäthetoch andra resurser ofta är sämre på rörelseskoloma. LRF anser att det även ifortsättningen bör fmnas möjligheter för rörelseskolorna att utöver gällandeschablonbidrag erhåUa tUläggsbidrag, antingen enligt grunder likartade denuvarande eller enligt nya grunder. Fåremissinstanser har kommenterat utrednmgens förslag att skolorna tillförs resurser motsvarande mellan en 1976/77: 55 111 halvoch en kontoristtjänst, för att skoUedning och lärare skaU avlastas vissa rentkamerala uppgifter. anser mot bakgrand av att enomstrakturering skett mot ökad andel korta kurser det vara värdefuUt attskolan tillförs administrativa resurser av minst den omfattning utredningenföreslagit. frikyrkoråd framhåUer att den resurs som avserkortkursadministration inte får låsas vid en halv till en kontoristtjänst, utanmåste vara större och anpassas till de korta kursemas omfattaing, Sverigeskristna ungdomsråd anser att folkhögskolor bör tUlförsäkras en basresurs fördet omfattande administrativa arbete som blir följden av folkrörelsekontakteroch äm-neskurssamarbete. Dagens situation präglas på många skolor av en administrativöverbelastning utan några som helst möjligheter tUl förstärkning av personeUaoch lönemässiga resurser. vid i finneratt utredningens förslag tycks avhjälpa problemen med de ökade lönekostnadernamen inte nämnvärt öka resurserna. Tillskottet bör därför ökas mer än vadutredningen föreslår. Utredningensförslag om införande av ett schablonbidrag för folkhögskolan tiUstyrks avbl.a. statskontoret, RRV, humanistiska fakultetens utbildningsnämnder viduniversitetet i , SÖ, handikapputredningen, , LO, ,, , , , Stensunds folkhögskola, ,LRF och . Statskontoret anser att det nyastatsbidragssystemet innebär en avsevärd administrativ förenkling vid såväl SÖsom de enskUda skoloma jämfört med nuvarande regelsystem. Handikapputredningenfinner att det föreslagna schablonbidraget för handikappåtgärder ifolkhögskolan i princip är väl förenligt med utredningens synsätt. LO vUlunderstryka vikten av att den totala bidragsramen utformas så attrörelseskoloma inte får sämre bidrag än med nuveirande system samt att det iövrigt stäUs resurser tiU förfogande för att möta det vuxenutbUdningsbehov somfolkhögskolan enligt utredningens förslag bör tiUgodose. ,som instämmer i utredningens förslag, anser dock att den av utredningenframräknade bi-dragsfaktom kommer att leda tiU ekonomiska svårigheter förskolor med företrädesvis äldre lärare. Den bör bU föremål för fömyade övervägandeni samråd med . Ennågot försiktigare instäUning tiU förslaget om ett schablonbidrag förfolkhögskolan redovisar bl. a. , , , FöreningenNorden, SHIO, , utbildningsnämnd ochSveriges frikyrkoråd. anser sig inte kunna gå in pådetaljerna i utredningens förslag men finner det tUlfredsställande attutredningen strävat efter att skapa ett enhetUgt bidragssystem. framhåUeratt oavsett hur bidragssystemet för folkhögskolan utformas måstedet finnas särskUda resurser för 1976/77: 55 112 Skolorna kan i annat fall frestas att avstå från att arrangera t.ex. invandrarkurser som är extra kostnadskrävande om det inte finnsspecieUa medel för dessa målgrupper. finner det varauppenbart, att schabloniseringen kommer att innebära en värdefull förenkling avstatsbidragskonstruktionen och den ger de enskilda skolorna elt större mått avfrihet vid utnyttjandet av de tUldelade resurserna. Det är emellertid Ukauppenbart, att förslaget som det nu föreligger kommer att vålla storasvårigheter för rörelsefolkhögskolor med ekonomiskt svaga huvudmän, framförallt då det gäller alt bygga nya och vidmakthåUa äldre byggnader för internatoch undervisning. Den nya bidragsordningen kommer också att missgynnainternat-folkhögskolorna i förhåUande tUl exlernatskolorna. Föreningen det beklagligt att utredningen inte belyst frågan om de nya socialaomkostnadernas konsekvenser för internatfolkhögskolornas ekonomi, SHIO anseratt rörelsefolkhögskolorna bör ges ökat stöd. Mest angeläget är att reglema förfinansiering av nybyggnader ändras. Den av utredningen skisserade lånefondenkan tänkas skapa bättre finansie-ringsviUkor, förutsatt att fonden erhåUererforderligt kapitaltillskott och amorteringsreglerna anpassas till skolornasbetalningsförmåga. Avstyrkereller är kritiska mot förslaget om införande av ett schablonbidrag förfolkhögskolan är bl, a , /SR, TCO, SFHL, HCK, DHR,EFS, , . De blindas föreningoch rektorsnämnden vid i . /SR och TCO framhålleratt statsbidrag för lärarpersonalens löner bygger på avtal och inte bör ingå iett allmänt driftbidrag. Förhandlingsuppgörelser om löne- ochanställningsvillkor förutsätter, att statsbidragen för personalkostnader ärskilda från bidrag för andra ändamål. Ledamöterna reserverar sig mot förslaget om införande av ett schablonbidrag.Reservantema anför synpunkter som i stort liknar de som anförts av /SR ochTCO. SFHL anser bl. a. att lärarlönerna måste hållas utanför ett eventueUtschablonbidrag och alt man i omfattningen av statsbidraget måste räkna in denya stora arbetsuppgifter som verksamheten med korta kurser medför. Att övrigastatsbidrag i huvudsak sammanförs till ett schablonbidrag har SFHL ingeninvändning mot. HCK är starkt kritisk till förslaget. HCK vet av egenerfarenhet från andra områden att schablonbidrag av den typ utredningenföreslår inte alltid kommer de bäst behövande till godo, DHR tar mycketbestämt avstånd från ett införande av ett schablonbidrag för handikappändamål idagens läge, DHR anser att man som en målsättning skall fastslå att varjeverksamhet i samhället skall avsätta sina medel för att tUlgodose handikappadesbehov. Bl.a. SÖ, SFHL och framhåUer att utredningens förslag tUl schablonisering ärförenad med vissa nackdelar. Främst är det fråga om 1976/77: 55 113 detförhållandet att lönekostnader varierar starkt från skola till skola. Om manutgår ifrån att de sociala avgifterna för arbetsgivaren ligger på ,finner man att den lägsta kostnaden för heltidsanställd lärare ligger på i ranttal . Men det finns också lärare, som Om man utgår ifrån att desociala avgiftema för arbetsgivaren stora variationer. Rektorema kostarmellan , och ,, fortfarande inkl. sociala avgifter. skulle skolorna dock få samma statsbidrag. Det finns också en radandra oUkheter skoloma emeUan, t, ex. kallortssystemet. En norrlandsskola harkanske att totalt utge , i kaUortstiUägg, Men utredningen ger intenågot statsbidrag härtill. Man har påslag för lektorskompetenta lärare och förkvälls- och veckoslutsundervisningen. Vikarialstilläggen varierar starkt.Utredningen förbiser också alla tjänstledigheter. Skolan får inte fler eleweckorför att en lärare är tjänstledig (sjukdom, havandeskap, studier,mihlärtjänstgöring, fackliga uppdrag etc). Såsom schablonbidraget ärkonstruerat skulle skolan få betala alla vikarier. För att den föreslagnaschablonen skall fungera på ett godtagbart sätt föreslår bl. a, SÖ och attvissa justeringar skall genomföras. SÖredovisar en beräkningsgrand för tilläggsbidrag utformad så att de tidigarenämnda bristerna avlägsnas eller mildras. Föreslagen beräkningsgrund innebäratt de skolor som till följd av i utredningens förslag inte förutsedda effekterfår aUtför höga eller alltför låga kostnader bereds tillfälle ansöka omtilläggsanslag. Sådant tilläggsanslag bör i princip enligt SÖ utgå om skolornaskostnader för lärare med överstiger den genomsnittligaberäkningen. Detta skulle innebära att om en skola med hänsyn tUl i schablonenej förutsedda extra utgifter för särskilt kostnadskrävande lärare fick lönekostnader,som översteg de genomsnittliga med exempelvis , skulle staten medsärskilt bidrag betala . Motsvarande regel skulle gälla för skolorsom inte utnyttjade tilldelad schablon. I den mån detta berodde på sparsamhetmed lärartimmar, skulle den del av besparingen som överstiger tre procentåterlevereras till statskassan. Enligt vad som tidigare anförts torde riskernaför en sådan avsiktlig sparsamhet vara försumbar. Procentsatsenkan givetvis Ugga högre eller lägre än vad som här föreslagits. SÖ har ge en godtagbar marginal med hänsyn till att skolornasgenomsnittliga lärarlönekostnad uppgår till ca 1 milj. kr. Utöver dennakomplettering till föreslagen schablon bör de skolor som har lärare som ärtjänstlediga med A-avdrag för offentUgt uppdrag eller B-avdrag få sina ytterligarekostaader betalade med särskilt bidrag. I annat fall kommer möjligheten förfolkhögskollärare att exempelvis få studera med B-avdrag att reduceraskraftigt. Likaså bör kaUortstiUägg utgå utöver schablonen. Skolornabör enligt ha möjligheter att välja pedagogiska meto- 1 saml Nr 55 1976/77: 55 114 derutan att ständigt tvingas anpassa sig till en för alla skolor gäUandelärartäthet. Också härvidlag bör finnas utrymme för viss variation skolomaemellan. Vid sökande efter korrektiv bör man dock utgå från 2,2-lilldelning somdet normala vid kurser av viss längd, exempelvis . är enligt att knyta konlrollanspråken till de längre kurserna,exempelvis 2x15 veckor. Kontrollen kan utformas så enkelt som enrapportskyldighet efter start beträffande antal elever och antalveckotimmar. Vid avvikelse från skall SÖ begära förklaring frånskolledningen om anledningen till negativ avvikelse från (lärartäthetöver bör vara skolans ensak eftersom statsbidraget förblir opåverkat).Lärarorganisationerna kommer med all säkerhet att begära Uknande redovisning. Enannan möjlighet är enligt att utforma systemet så att det får samma effektsom det nuvarande, dvs. innehåller ett incitament för skolan alt anställalärare upp tUl medgivet antal, dvs. 2,2-regelns maximital. Detta tal, uträknatför hela arbetsåret, jämföres med det faktiska uttagna antaletundervisningstimmar (dvs. den samlade lärarandervis-ningen, en siffra som lätttas fram). Underskrider det senare talet detta förra skall reduktion avlärarbidragsdelen ske enUgt följande. Undervisningsskyldighetenför en ämneslärare är nu vid full årslön. Med den avutredningen fixerade årslönen . blir timlönen (inkl. socialakostnader) . Sker nu på detta belopp baserad reduktion för varjetimme varmed det faktiska uttaget underskrider det medgivna, omöjliggörsmetoden att överföra besparingar på lärarlönekostnader till täckande av andrakostnader och därmed risken för ett reducerat antal lärartimmar. Då det av praktiskaskäl är olämpligt alt tillämpa reduktion vid smärre avvikelser bör effekteninträda först vid ett underskridande under läsåret. Enligtdenna beräkningsgrund kommer inte den del av statsbidraget, som avser andrabidrag än lärarlönebidrag att påverkas, vilket är sakligt väl betingat. Häravsedda övriga kostnader påverkas inte av förändringar av lärartätheten. Metodenfår samma effekt på lärartätheten som den nu använda, vilken alla parterfunnit tillfredsstäUande. Den är dessutom enkel och framförallt den bevararutredningsförslagets aUa fördelar som den utesluter de nackdelar somi första hand lärarorganisationerna befarat. konstaterar vidare attstatsbidragets storlek kommer att bestämmas av löneutvecklingen och av sådanabUönekostaader som myndigheter eller avtalsparter på arbetsmarknaden kan kommaatt besluta. Den enskilda skolans bidrag kommer däremot inte att relateras tillväxlande kostnader föranledda av lärarnas lönegradsplaceringar. Dessa variationerkan under exempelvis en femårsperiod uppgå tUl sådana be- 1976/77:55 115 loppatt de utgör en hård ansträngning av ekonomin. Det kan då de nyastatsbidragsbestämmelserna ev. träder i kraft, röra sig om . vid enskola av normalstorlek. sker visserUgen en utjämning, men många skolorsekonomi är sådan att den inte tål dylika ojämnheter, föranledda av schablonensoförmåga alt relatera bidraget till koslnaderna vid den enskilda skolan. blir då att avstå från en för samtliga skolor gäUande genomsnittliglärarlönekostnad och i stället utgå från det faktiska genomsnittslaget vidvarje skola. Nackdelen blir en mindre långt gående förenklig men förtjänstenhos schabloniseringen blir inte nämnvärt minskad. Man kan inskränka sig tillatt skolan redovisar löneklassläget sådant det var underräkenskapsåret avseende samtliga lönegradsplacerade lärare och låta dennavariation påverka schablonbidraget i den del som avser lärarlönekostnad(omkring tre fjärdedelar). Vidrekvisition av statsbidraget utgår man från den lärarlön, som gäller enligtriksgenomsnittet. Avviker skolans genomsnittiiga löneläge frånriksgenomsnittets sker tillägg eller reducering med belopp, som jämförelsenmellan riksgenomsnitt och verkligt löneläge anger. Därefier inräknas effektenav för litet ullaget antal lärartimmar. Utanför schablonen lägges kostnaderför lärare, tjänstiediga för studier eller för offentligt uppdrag. Utanförligger också eventuellt kaUortstiUägg, Fåremissinstanser har kommenterat de av utredningen redovisade skälen för någonform av bidragsbegränsning. Tillstyrker förslaget gör SÖ och LRF.