prop · G00355 · 1976-12-31 00:00:00 — Det kan därförenligt folkbUdningsutredningens uppfattning uppstå behov av gränsdragning föratt undgå dubbleringar av kursutbud. viU för sin delförorda, alt utbildning av funktionärer med kulturförmedlande uppgifter inomorganisationerna, i den mån inte dessa före- 1976/77: 55 88 drarutbildning i egen regi, förläggs till folkhögskolor och anordnas i samverkanmed resp. organisation. ABFvill bestämt avråda från att folkhögskolorna bemyndigas inrätta någon slagsgemensam, karriärinriktad utbildningslinje för kulturförmedlare inomfolkrörelser, organisationer och kommuner. I strävanden att slå vakt omfolkrörelsernas integritet och särart bör det vara en grundläggande princip attde personer, som skall verka inom folkrörelserna yrkesmässigt eller på sinfritid skall utbildas av resp. folkrörelser själva eUer på ett sådant sättatt organisationerna har ett direkt och avgörande inflytande över utbildningensinnehåU och karaktär. Gemensamma utbildningslinjer ger inte sådanamöjligheter, Däremol bör rörelsefolkhögskolorna kunna få betydligtstörre uppgifter än vad de har då det gäller att i samverkan medfolkrörelser och organisationer utbilda dessa förtroendevalda och funktionärer, KROanser att kunskaper i kulturförmedling måste ses som en kompletterandeutbildning. Det är därför, enligt KRO, fundamentalt att dessa utbildningar ochdärmed samhällsuppgifter ges redan verksamma och på sitt område kunnigakulturarbetare. Grundutbildning utan en tidigare kulturell grund ser KRO sominte enbart meningslös, utan som rent kulturfientlig. Utredningensförslag att i ökad utsträckning bereda yrkesverksamma konstnärer inom olikaområden möjligheter att undervisa vid folkhögskola i kombination medkonstnärligt arbete tillstyrks i huvudsak av samtliga remissinstanser somyttrat sig i frågan t. ex, SÖ, , ,folkbildningsutredningen, , , Sverigesfrikyrkoråd, ABF, , , Vuxenskolan, Stensundsfolkhögskola, länsbildningsförbundet i och Kulturarbetarcentrumi län. Statenskulturråd anser att SÖ i enlighet med utredningens förslag skall avgöra hurfördelningen av lärare på olika skolor skall ske. Därvid bör de önskemålutredningen pekar på beaktas i rimlig spridning på olika konstområden ochgeografisk spridning samt tillfällen att nå ut lill grupper utanför skolan.Enligt rådet kan det vidare vara lämpligt att ca en femtedel av folkhögskolornakan knyta en konstnär till sig på angivna villkor. Det skulle innebära attanslaget dimensioneras så att det räcker till 20 folkhögskolor. Sverigesfrikyrkoråd framhåller att det är ett bra förslag som utrednuigen lagt fram menatt det behöver bearbetas och konkretiseras. Det är viktigt att det gesunderlag till en praktisk lösning av denna fråga. Rådet önskar se det i formav en fritt disponibel lärarresurs lagd till bidragsschablonen. Förslagetskonsekvenser i relation till lagen om anstäUningstrygghet måste också enligtrådet utredas. och Kulturarbetarcentrum i Uppsalalän. 1916fll: 55 89 sombåda sympatiserar med utredningens förslag, har även några kritiska synpunkteratt anföra. Frikyrkliga, studieförbundet anser inle alt den väsentiigastefrågan är anställning av konstnärer. Väsentligare är folkhögskolansmöjligheter att inom sin lärartilldelning kunna utnyttja konstnärer. Förbundetser tvärtom en fara i att begränsa denna insats till samverkan med t, ex, enenda anstäUd konstnär, vilket kunde hindra folkhögskolans kulturpolitiskainsats att få så många infallsvinklar som möjligt. Förbundet anser i likhet medvad frikyrkoråd tidigare framhållit, särskilt med tanke på lagen omanställningstrygghet, att det behövs en ytterUgare bearbetning av frågan.Kulturarbetarcentrum i län ifrågasätter om den föreslagna formen, lärartjänstmed undervisningsskyldighet, är den bästa. Enligt kulturarbetarcentrums förmenandeskulle den resurs som kulturarbetama utgör bättre komma till sin rätt somkomplement till och i samarbete med ordinarie lärare och inle begränsas tUlämne eller grupp. att antalet ordinarie lärartjänster utökades med ettantal "kulturarbetartjänster", dock så att kulturarbetarnainlemmades i skolsamhäUets liv. vid i vikten av att skolorna får goda tekniska resurser för att kunnakonkurrera om kvalificerade sökande bland redan yrkesverksamma konstnärer ochdärmed hålla uppe kvaliteten på den undervisning som där ges. Utredningensuppfattning att folkhögskolorna skall kunna erhålla arrangemangsbidrag för s.k. kul-turprogam ur den kvot som är avsedd för andra organisationer delas avbl. , , SFEF och . SFEF anser dock att skolornaäven i detta sammanhang måste ha möjlighet att genom diskussioner bland lärareoch elever göra prioriteringar. Det är enligt SFEF viktigt att den folkliganärkulturen ges ett stort utrymme i dessa arrangemang. Någraremissinstanser, däribland SÖ, , Sverigesfrikyrkoråd, ABF, samt länsbildningsförbunden i , ochÖrebro län framhåller att det förhåUandet att folkhögskolorna nu föreslås kommai åtnjutande av arrangemangsbidrag inle får leda till en reducering avmotsvarande kvot för övriga bidragsberättigade. Länsbildningsförbundeti anser att det bör ankomma på folkhögskolornas huvudmän attsvara för att dessa medel kommer den kulturprogramverksamhet till del somdirekt ansluter till undervisningen, men som traditionellt även utnyttjas avnärsamhällets invånare. Ett särskUt statsbidrag till sådan verksamhet bör intereducera motsvarande kvot för andra organisationer. Folkbildningsutredningentillslyrker med viss tvekan förslaget om elt särskilt arrangemangsbidrag.Utredningen delar helt folkhögskoleutred- 1976/77: 55 90 ningenssyn på det angelägna syftel. Avgörande för inställningen är om bidraget skaUtiUskapas genom en verklig ökning av totalanslaget, varvid enligtfolkbildningsutredningens mening en särskild kvot för folkhögskolan vore enriktig lösning, eller om den föreslagna bidragsgivningen har tiU följd attnuvarande resurs endast sprids ut på fler mottagare, I det senare faUet skullekunna uppstå en konkurrenssituation mellan folkhögskolan och övrigabidragsmottagare. Statenskulturråd anser att stöd bör utgå till de i utredningens förslag angivnaändamålen men inle att detta skall ske genom att folkhögskola ibidragshänseende jämställs med "annan ideell förening". Rådet anseratt ett särskUt bidrag för ändamålet i stället bör utgå ur anslaget tillfolkhögskolorna. Rådet vill dock peka på den redan förefintiiga möjlighetenatt skolorna samarbetar med föreningar och organisationer för att erhållabidrag till kulturprogram. framhåller att egnaarrangemangsbidrag till folkhögskolan kan skapa en inte önskvärd konkurrenssituationfolkhögskola studieförbund. Eltstort antal remissinstanser har kommenterat utredningens synpunkler angåendefolkrörelserna och folkhögskolan. Remissinstanserna ansluter sig i huvudsaktill de förslag utredningen lagt fram. LRF anser, i likhet med Statensungdomsråd, att det varit värdefuUt om utredningen också fört ett principielltresonemang huruvida inte folkrörelserna i större utsträckning än hittUls bordeges möjligheter att starta eller överta folkhögskolor. I detta perspektiv kanenligt rådet diskuteras att landstingen i de fall de är huvudmän för folkhögskolomat. ex. medverkar till att folkrörelser av skUda slag övertar huvudmannaskapet.SIV framhåller att lika viktigt som folkhögskolornas samarbete med devedertagna folkrörelserna är deras kontakter med invandrarnas organisationer.Ett sådant samarbete kräver emellertid särskilda resurser för att skolomaskall ha reella möjligheter att upprätthålla dessa kontakter. Det bör vidareenligt vara en angelägen uppgift för folkhögskolorna att anordna utbildningav ledare och funktionärer inom organisationerna samt att i samarbete med dessaorganisationer utveckla material och metoder för sådan utbildning. Vadgäller remissinstansernas synpunkter kring de förslag utredningen lagt fram isyfte att bevara folkhögskolemässigheten i kurs som en folkhögskola anordnar isamarbete med studieförbund eller annan organisation eller institutionhänvisas även till remissammanställningens avsnitt 3.7. Här redovisasremissinstansernas synpunkter endast i de fall frågan av dem berörts främstunder detta avsnitt. Några remissinstanser däribland folkbildningsutredningen,, SSU, ABF, vuxenutbildningsnämnden i ochlänsbildningsförbundet i 1976/77: 55 91 länanser alt kravet på att en lärare med minst halvtidstjänstgöring vidfolkhögskola skaU bestrida av undervisningen är överdrivet. Det börankomma på skolans ledning att utan formeUa krav av detta slag avgöra vilkenlärare som skall medverka vid sådan kurs. motsätter sigbestämt alt läraren ifråga skall "följa kursen och svara för dessgenomförande", eftersom genomförandet främst måste vara en uppgift för densamarrangerande organisationen. SFHLanser att om särskUda skäl föreUgger bör undervisningen kunna bestridas avtimlärare som regelbundet tjänstgör vid skolans långa kurser. SFHL,, TBV och LRF delar utredningens uppfattning att tjänstledighetgeneröst bör beviljas lärare som önskar arbeta inom studieförbund,länsbildningsförbund, facklig organisation, eller annansammanslutning av folkrörelsekaraktär, LRF anser vidare att möjligheten förrektor och ämneslärare att inräkna tjänstgöring vid löntagarorganisationemascentrala kursverksamhet i sin tjänst bör gäUa även tjänstgöring vid övrigaorganisationers statsunderstödda kursverksamhet. Likartade regler bör enligtLRF gälla för aUa organisationer som bedriver sådan verksamhet. Utredningensförslag att folkhögskollärare i sin tjänst skall få räkna in ledarskap avuniversitetscir-k e 1 tillstyrks av bl. landsförbund.Svenska kyrkans utbildningsnämnd, frikyrkoråd. , , kyrkliga studieförbund, TBV ochLRF. Utredningensförslag att en resurs motsvarande en tredjedels lärartjänst per skola tillföresskolorna för kontaktverksamhet med folkrörelserna och utbildningsanordnare harberörts av ett flertal remissinstanser. Tillstyrker förslaget gör ABF,, kyrkliga studieförbund och LRF. TBVkan inle ta ställning till huruvida en tredjedels lärartjänst kan vara denrätta storleksordningen. EmeUertid anser TBV att denna verksamhet är av storbetydelse för samarbetet mellan skolorna och folkrörelsema. En tredjedelslärartjänst kan för en del skolor befinnas vara OtiUräckligt och kan dåbegränsa möjligheterna för en tillfredsställande kontaktverksamhet, TBVföreslår därför att resurser skapas så att en tillfredsställandekontaktverksamhet kan upprätthållas. Samordning av kontaktresursema bör kunnaske i länsbildningsförbundens regi. Någraremissinstanser, däribland , Nyk- 1976/77: 55 92 terhetsrördsenslandsförbund, frikyrkoråd, kristna ungdomsråd. och vuxenutbildningsnämnden i finner denföreslagna resursen otillräcklig. SÖoch ABF tillslyrker förslaget att avveckla de 22 kombinerade tjänsterna.Remissinstanser som är kritiska mot förslaget är SSR, NBV, Forsa folkhögskolaoch länsbildningsförbunden i och län. SSR erinrar om att enämneskonsulent är knuten till genomlänsbildningsförbundet i och att riksförbundet i ett flertalsammanhang understrukit den avgörande betydelse det har att denna tjänstfortsättningsvis finns kvar vid folkhögskolan. finner att det förSamernas folkhögskola är en bättre lösning med kontaktverksamhet genomsärskild befattningshavare än den lösning som redovisas med ett flertalbefattningshavare som del i lärartjänst. i Gävleborgslän betraktar det som något av en katastrof om förslaget genomförs. Förbundetkräver att ingen resursförsämring skall drabba de skolor som redan har dessatjänster. i län finner det vara nödvändigt, attde kombinerade tjänsterna behålls och utökas enligt gällande normer ochfördelas Uka över landet, så att motsvarande snedfördelning utjämnas. a. att den särskilda konsulenttjänst som är knuten till Samernasfolkhögskola i är av så stor betydelse att staten ocksåfortsättningsvis måste ge den sitt slöd. Ettstort antal remissinstanser har kommenterat utredningens förslag att på varjeskola skall finnas styrelse, lärarråd och kursråd. Flertalet remissinstanserdelar utredningens uppfattning. Det är endast SFEF, ABF och Brunnsviksfolkhögskolas lokalavdelning av SFHL som anmält en något avvikande mening,SFEF viU omforma lärarrådet till en skolnämnd. Enligt SFEF skall skolnämndenvara ett gemensamt organ för de på skolan verksamma. Nämnden skall utgöraskolans inre ledning, SamtUga ledamöter skall ha rösträtt i alla de frågornämnden har att besluta om. Nämndens storlek, och fördelningen av platserna idenna, skall avspegla sammansättningen av de olika grupperna på skolan. SFEFanser det viktigt att samtliga fackliga organisationer beredes plats i nämnden även om de är mycket små. Ur demokratisk synpunkt anser SFEF det vara avutomordentiig betydelse att elevema ges majoritet i skolnämnden. Eleverna utgörden största grappen på skolan och det är främst dem besluten rör. SFEF:ssynpunkter delas i stort av folkhögskolas lokalavdelning av SFHL.ABF föreslår att lärarrådet ersätts av ett personalråd i vUket alla personalgruppervid skolan skall samverka på Uka villkor. 1976/77: 55 93 omdet kan anses förenligt med moderna demokratiska principer för arbetslivet attge lärarkåren en så markerad särställning som utredningen har föreslagit. Eftersomförslag om gemensam styrelse för flera skolor då och då aktualiserats, erinrarSÖ, SFHL, SFEF och om värdet av att varje folkhögskola har en egenstyrelse. SFHL hävdar att det skall anges i förordningen att varje skola skallha sin egen styrelse. SkaU varje folkhögskola få sin egenart, möjlighet tUlden särprägUng som utredningen benämner profilering, bör det enligt SFHL finnasen styrelse som känner ett särskilt ansvar för just den skolan. är ett mycket värdefullt stöd, som delvis skulle gå förlorat omstyrelseansvaret skulle avse fler skolor och således bara till en del skullegälla den enskilda skolan. Utredningenom den kommunala demokratin anser att det förslag till samverkansorganisationsom läggs fram av folkhögskoleutredningen synes utifrån ett aUmäntbetraktelsesätt vara ägnat att positivt påverka situationen för de anställdaoch studerande inom folkhögskolan. Beträffande de fall där kommun ellerlandstingskommun är huvudman för folkhögskolan måste dock vid bedömningen avlämpliga former för de anställdas och studerandes inflytande en awägning görasmot det s, k. allmänintresset, dvs. det politiska inflytandet över verksamhetenvid skolan som äger ram genom den partipolitiskt sammansattafolkhögsko-leslyrelsen. Inflytandeformerna på styrelsenivån måste anpassas tillde speciella ramföratsättningar som gäller för skolorganisationen inordnad iett kommunaldemokratiskt styrelsemönster. uppfattning strider den föreslagna sammansättningen av styrelseför folkhögskola, i fall där kommun eller landslingskommun är huvudman förskolan, mot den hävdvunna kommunal-demokratiska principen att varje kommunalteller landstingskommunalt organ direkt eller indirekt genom det representativasystemet skall företräda medborgama. Utredningen anser således att styrelseför folkhögskola med kommunalt eller landstingskommunalt huvudmannaskapprincipiellt skall sammansättas enligt gängse kommunalrättsliga principer.Detta innebär att utredningen inte kan tillstyrka en generell regel i den nyafolkhögskoleförordningen om att företrädare för studerande, lärare och övrigpersonal skall tillhöra styrelsen. Beträffandede anställdas möjligheter att erhålla ett fördjupat inflytande öververksamheten inom folkhögskolan, gäller att utredningen avser attpresentera förslag tiU former för ökat personalinflytande inom hela dekommunala och landstingskommunala sektorerna. Frågorna om närvarorätt förpersonalföreträdare i kommunala och landslingskommunala nämnder och ominrättandet av s. k. partssammansatta organ kommer i detta sammanhang attsärskilt uppmärksammas, varvid gränsdragningen gentemot den politiskademokratin kom- 1976/77: 55 94 meratt vägas in i helhetsbedömningen. Mot nu angiven bakgrund anser utredningenatt skäl saknas till en särreglering av personalinflytandet inomfolkhögskoleområdet. UtredningenvUl i sammanhanget även ifrågasätta lämpligheten av föreskriften i 7 § iförslaget till ny folkhögskoleförordning att SÖ skall fastställa reglemente förvarje folkhögskola. Det synes bäst överensstämma med kommunaldemokratiskagrundprinciper att kommun eller landstingskommun som är huvudman förfolkhögskola själv i sedvanUg kommunalrätlslig ordning utfärdar behövligaorganisationsregler i form av reglemente eller på annat lämpligt sätt. Vidarebör enligt utredningen bestämmelsen i 7 § om att rektor är föredragande ochsekreterare i styrelsen begränsas till att omfatta fall där enskild ärhuvudman för folkhögskola. Beträffandekommunal eller landstingskommunal folkhögskolestyrelse bör i likhet med vadsom i prop. 1976/77: 1 föreslås för kommunala och landstingskommunala nämnderi allmänhet gälla att kommunen eller landstingskommunen efter eget skönbestämmer vem som skall vara föredragande och sekreterare i styrelsen. Vilkabefogenheter studerande, lärare och övrig personal i styrelsen skall erhållahar berörts av flera remissinstanser. SFEFoch CUF anser att nämnda grupper måste ingå med rösträtt i styrelsen, utöverledamöterna utsedda av huvudmannen. SFHLframhåller alt representanter för lärare och övrig personal måste utses avvederbörande fackliga organisationer. SFHL anser att viktiga delar avstyrelsens uppgifter fuUgörs av dess arbetsutskott eller motsvarande. Det måstedärför vara en oavvislig rätt för personalorganisationemas representanter attdelta även i arbetsutskottets sammanträden, vill redan i delta sammanhangbetona att det slutliga ansvaret för skolan och gentemot huvudmannen måsteåvila de styrelseledamöter, som står i ett parlamentariskt ansvarsförhållandegentemot huvudmannen. En konstraktion där beslut kan fattas med åsidosättandeav de av huvudmannen tillsatta ledamöterna kan inte accepteras. Även SSRredovisar liknande synpunkter. förutsätter att inom ramen förstuderanderepresentantionen i skolornas styrelse, lärarråd och kursråd även deutländska studerandenas intressen naturligt tillgodoses. Kritiskatill utredningens förslag att rektor som tjänsteman inte bör vara ledamot avstyrelsen utan endast vara föredragande och sekreterare är , Stensundsfolkhögskola och humanistiska fakultetens utbildningsnämnder vid universiteteti . håller före att det bör ankomma på huvudmannen att besluta om hurstyrelsen skall vara sammansatt i nu nämnda avseende. Den frihet somutredningen i princip ansluter sig till då det 1976/77: 55 95 gällerfolkhögskolan, bör tiUkomma huvudmannen också i detla avseende. Rektom vid enrörelseskola har en sådan ansvarsstäUning, inte minst i ekonomiskt avseende,att en huvudman kan finna det angeläget att han vid sidan avtjänstemannaansvaret också delar styrelseansvaret. Lagstiftningen bör därförinte hindra huvudmännen att här självständigt besluta. Det torde inte, enligtRIO, vara förbundet med några ölägenheter alt också på detta område tiUämpautredningens principiella syn alt förordningen inte skall införa andra spärrarän sådana som motverkar en utveckling mot för folkhögskolan främmande inslag.Liknande synpunkter anförs av Stensunds folkhögskola. SFHLkonstaterar att lärarrådet av utredningen ges elt avsevärt ökat inflytande iförhållandet tiU vad som stadgas i förordningen. Genom praxis har lärarrådetdock vid många skolor redan nu ett inflytande, som fullt motsvarar utredningensförslag. Det är en självklar utveckling som här nu kodifieras och på så sättnår alla folkhögskolor. De ledande och planerande funktioner som i ett tidigaresamhälle naturligt hörde hemma hos skolchefen övertas här av den grupp som haratt fullgöra arbetet. En logisk vidareutveckling är måhända att helt genomföraett kollektivt ledarskap. Kollektivt ledarskap har med goda erfarenheterprövats vid vissa danska folkhögskolor. Efter SÖ:s medgivande borde en folkhögskola,som så begär, på försök få pröva en organisationsmodell med kollektiv ledningoch ansvarsfördelning, där rektors uppgifler handhas av lärarrådet och fördelaspå dess olika medlemmar. Möjligheten att pröva en sådan organisationsmodellbör skrivas in i den nya folkhögskoleförordningen. CUFhävdar att representanter för de studerande skall ingå i lärarrådet somfullvärdiga ledamöter med rösträtt. Enligt utredningsförslaget kommerlärarrådet att vara det organ som kommer att ha det avgörande inflytandet överskolan. Därför måste också andra grupper än lärarna delta i lärarrådets arbete.SSU har den bestämda uppfattningen att lärarrådet skall bestå av rektor,lärare, internatföreståndare samt att representanter för övrig personal ochelever skall ingå i detta. LOanser att eleverna självfallet bör ha inflytande över sina studier oavsettkurslängd. CUF menar att varje folkhögskola måste eftersträva att ävenföreträdare för kortare kurser än får möjlighet att della ikursrådets arbete. CUF anser dessutom att de studerande skaU ha majoritet irådet och att på rådet kan läggas större beslutanderätt i ut-bUdningsfrågor,SFHL menar att deltagare i korta kurser bör få samma inflytande över sinastudier som vad fallet föreslås bli för deltagare i långa kurser. Varje skolamåsle enligt SFHL eftersträva att skapa fungerande samrådsformer. Landstingsförbundetoch Riksförbundet Finska föreningar i anser att de närmare gränsema förorganens kompetens och sammansättning bör skrivas in i skolans reglemente. Sverigesfrikyrkoråd anser att hinder för att skolans styrelse är repre- 1976/77: 55 96 senteradi kursrådet inte bör föreligga och EFS vill ha ett tillägg i förordningen omatt styrelsen kan låta sig representeras. Utredningensförslag att en folkhögskola skall ha rätt atl förlägga verksamhet utanförskolorten kommenteras av ett flertal remissinstanser. Tillstyrker gör bl.a.SÖ, , , folkbildningsutredningen, , SFHL, , , Riksförbundet Finska föreningar i , . Svenska kyrkansutbildningsnämnd, frikyrkoråd, EFS, ABF, ,, kyrkliga studieförbund, TBV, LRF och vuxenutbUdningsnämnden iÖstergötlands län. RIOkonstaterar med tillfredsstäUelse att utredningen under de föreslagnabestämmelserna för kurser utanför skolorten inordnar sådana kurser somfolkhögskolan anordnar tillsammans med annan organisation eUer institution änstudieförbund. Fleraav de remissinstanser som tillstyrkt förslaget, däribland folkbildningsutredningen,, frikyrkoråd, NBV, TBV, LRF och vuxenutbildningsnämnden iÖstergötlands län framhåller dock, att det är av slörsla vikt att ävenfolkhögskolekurser förlagda utanför skolans egna lokaler genomförs i enlighetmed folkhögskolans målsättning och arbetssätt. RIOansluter sig till kravet på medverkan av skolans egna lärare, men menar atttillgången på speciella lärarinsatser skulle öka om skolorna fick möjUghet atti speciella fall anlita lärare med mindre än halv tjänsl, under förutsättningatt deras tjänstgöring är knuten till pågående lång kurs och till sin huvuddelär förlagd till den egna skolans elever. anser att vid härnämnda kurser skall av undervisningen bestridas av lärare med minstkvarttidstjänstgöring vid folkhögskola, frikyrkoråd anser attförslaget om att en lärare med minst halvtidstjänstgöring vid folkhögskolanmedverkar vid planeringen, följer kursen och svarar för dess genomförande kanmedföra en alltför statisk låsning. EFSanser att det finns många folkhögskollärare, vilka är djuptfolk-rörelse/folkhögskoleengagerade fast de formellt har ganska få timmar i sintjänstgöring vid folkhögskola. På något sätt borde en skrivning komma tillstånd så att sådana lärare kan fullgöra 25 %-regeln. anser att det är av största vikt att skapa fömtsättningar föratt kurserna ges folkhögskolekaraktär. Möjligheterna att uppnå detta syfte ärminst lika stora om den kursansvarige är någon av den samverkandeorganisationens egna folkbUdare med erfarenhet av folkhögskolans arbetssätt,även om vederbörande inte är fast anställd 1976/77: 55 97 Det bör ankomma på skolan själv alt fatta beslut i denna fråga frånfall till fall. Förutsattatl SFEF:s synpunkter beträffande folkhögskolans grundläggande verksamhet(vinterkursen) beaktas har SFEF inget att invända mot atl folkhögskolanbedriver en viss uppsökande verksamhet.