prop · G003114 · 1976-12-31 00:00:00 — Klyvningen gör detmöjligt att föra ihop en delägares innehav i olika fastigheter genomsammanläggning eller marköverföring. För sammanläggning finns en särskildregel om officialinitiativ i 12 kap. 8 § FBL. De berörda förhållandena ärsärskilt påtagliga i större fastighetsregleringar i . Genom deni promemorian föreslagna official-initiativrätten till klyvning ökas enligtlantmäteriverket förutsättningarna för ett bra resultat i fråga om förbättringav fastighetsstrukturen. Vidare förenklas handläggningen av förrättningarna.Förslaget är därför värdefuUt. Hovrätten över och finner förslagetvärdefuUt genom att det ökar förutsättningen att åstadkomma en rationellfastighetsindelning. Hovrätten ifrågasätter dock om inte bestämmelsen bör, ienlighet med vad som har uttalats i promemorian, begränsas att gälla bara vidmera omfattande fastighetsregleringar (jfr 12 kap. 8 § FBL). 1969 årsvägutredning anser att det villkoret bör ställas upp att de närmast berördasakägarna inte motsätter sig åtgärden. Fastighetsbildningsmyndighetensallmänna skyldighet enligt 4 kap. 25 § FBL att rådpläga med sakägarna innanklyvning företas kan inte anses i tillräcklig grad tillvarata deras intressen. tar upp en speciell fråga omledningsförrättning. Av betydelse för snabbt tillträde är enhgt verket attförrättningsarbetet kan komma igång . Enligt 17 § ledningsrättslagengäller emeUertid att ledningsförrättning avseende ledning för vilken koncessionfordras 1976/77:114 31 menännu inte har erhållits får inledas endast om koncessionsmyndigheten medgerdet. Vid en konferens som lantmäteriverket anordnade medledningsintressenter och förrättningslantmätare framkom från båda håll att detför ett snabbt utförande av ledningsföretaget ibland är till fördel omförrättningslantmätaren kopplas in redan på ett förberedande stadium. Eftersomrisken för avslag i koncessionsärendet inte kan bedömas redan på detförberedande stadiet av företaget torde emeUertid medgivande avkoncessionsmyndighet att inleda ledningsförrättning inte kunna lämnas mednuvarande regler. En ändring i berört avseende är enligt lantmäteriverketsmening önskvärd. Förbudet mot att inleda ledningsförrättningen bör alltså tasbort. En sådan ändring ger fördelar som några väsentliga olägenheteri annat avseende inte synes uppkomma. Självfallet bör ledningsbeslut avseendekonces-sionspliktig ledning inte få meddelas innan lagakraftvunnet koncessionsbeslutföreligger. i framför motsvarande synpunkter. FastighetsbUdningslagen (1970:988), FBL, har trätti kraft . Därefter har anläggningslagen (1973: 1149) ochledningsrättslagen (1973: 1144) trätt i kraft . Den nyafastighetsbildningslagstiftningen torde i allt väsentligt motsvara deförväntningar som har ställts på den. Även om lagstiftningen i huvudsakfungerar tillfredsställande har i anslutning till den praktiska tillämpningenframförts önskemål om vissa förändringar. I en första promemoria har behandlatsfrågan om tillträde enligt fastighetsbildningslagstiftningen. Avsikten är att ien kommande promemoria skall behandlas bl. a. frågan om fastighetsreglering iplangenomförande syfte. Denna fråga har aktualiserats främst av högstadomstolens utslag (NJA 1976 s. 139) i det s. k. Ängelholmsmålet. Utslagetinnebär att fastighetsreglering för överföring i enlighet med stadsplan ochtomtindelning av del av tomt tiU gatumark inte har ansetts kunna tillåtas iett fall, där avsevärda buller- och andra miljöstörnuigar kunde väntas uppståpå restfastigheten till följd av den överförda delens användning. Frågan om fastighetsreglering i plangenomförandesyfte har visst samband med möjlighetema till tillträde enligtfastighetsbildningslagstiftningen. Denna lagstiftning är av stor betydelse församhällsbyggan-det. Om lagstiftningen skall fungera på avsett sätt är detangeläget att tUlträde av mark kan ske utan onödigt dröjsmål. En angelägenreform av tillträdesbestämmelserna bör enUgt min mening inte uppehållas av attutredning pågår i övrigt. Jag anser därför att tillträdesfrågan bör tas upp nupå grundval av föreliggande förslag. Promemorieförslagetavser tUlträde vid fastighetsbUdning som sker 1976/77:114 32 somfastighetsreglering eller klyvning, tillträde vid inrättande av gemensamhetsanläggningenligt anläggningslagen och tillträde vid tUlskapande av ledningsrätt enligtledningsrättslagen. Genom fastighetsreglering får mark föras över från enfastighet tUl en annan. Fastighetsreglering kan ske för att åstadkomma enförbättring av fastighetsindelningen inom ett område. Ersättning för mark somfrångår en fastighet skall lämnas genom att annan mark tiUförs fastigheten.Skillnaden utjämnas genom ersättning i pengar. Vid s. k. ensidig marköverföringges enbart ersättning i pengar. Denna typ av fastighetsreglering användsexempelvis för överföring av mark till gatufastighet i enlighet med stadsplaneUer för genomförande av stadsplan eller byggnadsplan inom byggnadskvartereller motsvarande byggnadsmark. En aUmän uppfattning är att det är mycketvärdefullt att kunna använda fastighetsreglering för dessa ändamål. Klyvning torde numera nästan uteslutande ske isamband med fastighetsreglering. Ett anläggningsbeslut innebär att enanläggning inrättas gemensamt för flera fastigheter. I allmänhet behöver marktas i anspråk för anläggningen. Ett ledningsbeslut innebär att mark eller annatutrymme får tas i anspråk på fastighet för ledningsändamål. Gällande rätt enligt FBL innebär att det ärfastighetsbildningsmyndigheten som beslutar om tiUträde vidfastighetsreglering och klyvning. Innan tillträde får ske skallfastighetsbildningsbeslutet ha vunnit laga kraft. Någon möjlighet till undantagfrån denna regel finns inte. Däremot behöver inte ersättningsfrågan varaslutbehandlad när tillträde sker. Om det är lämpligt, får nämligenfastighetsbildningsbeslut meddelas utan hinder av att tekniska göromål ochvärderingar inte har utförts. Härutöver krävs emellertid attfastighetsbUdningsmyndigheten förordnar att talan skall föras särskilt motfastighetsbUdningsbeslutet. Detta brukar kallas att fastighetsbUdningsbeslutetgörs till preliminärfråga. Enligt 15 kap. 3 § andra stycket FBL fårfastighetsbildningsbeslutet göras till preliminärfråga endast om det främjaren ändamålsenlig handläggning. Genom rättsfallet NJA 1974 s. 597 har klarlagtsatt behovet av tillträde enligt gäUande rätt är ovidkommande för bedömningenav frågan om en ändamålsenlig handläggning främjas genom en uppdelning avförrättningen i skUda etapper. I fråga om anläggningsbeslut enligtanläggningslagen och ledningsbeslut enligt ledningsrättslagen gäUer i stortsett samma bestämmelser som för fastighetsbildningsbeslut. För tillträde krävsemellertid förutom att anläggnings- resp. ledningsbeslutet har vunnit lagakraft även att ersättning har betalats. kan beslutaatt tUlträde får ske utan hinder av att ersättning inte har betalats. IaUmänhet skaU dock förskott bestämmas. I promemorian föreslås Ökade möjligheter tilltillträde enligt fastighetsbildningslagstiftningen i tre avseenden. För detförsta föreslås att Prop, 1976/77:114 33 manupphäver nu gällande vUlkor för att fastighetsbildningsbeslut skall få görastill preliminärfråga. Vidare föreslås att fastighetsbildningsmyndigheten skallkunna förordna om förtida tillträde, när det är av väsentlig betydelse för dentillträdande. Med förtida tillträde menas i promemorian att tillträde får skeinnan fastighetsbildningsbeslutet har vunnit laga kraft. Förs talan motfastighetsbildningsbeslutet, föreslås fastighetsdomstolen kunna förordna attbeslutet skall gå i verkställighet genast helt eller delvis. Som viUkor angesatt särskUda skäl skall finnas. De återgivna reglerna föreslås gälla ocksåbeträffande anläggningsbeslut och ledningsbeslut. Förslagen i promemorian tillstyrks eller lämnas ihuvudsak utan erinran av samtliga remissinstanser. Hovrätten över ochBlekinge anser dock att endast fastighetsdomstol och alltså inte fastighetsbildningsmyndighetbör få meddela beslut om förtida tillträde. Jag skall först ta upp frågan om avskaffande avnuvarande villkor i 15 kap. 3 § andra stycket FBL för attfastighetsbildningsbeslutet skall få göras till preliminärfråga. F. n. gälleralltså att fastighetsbildningsbeslutet får göras till preUminärfråga endast omdet främjar en ändamålsenlig handläggning. Det är en aUmän uppfattning blandremissinstanserna att rättsläget på denna punkt är otillfredsställande. Ävenjag anser att det finns behov av att öka möjligheterna att göra fastighetsbUdningsbeslutettill preliminärfråga. I promemorian anges tre lösningar av detta problem.En lösning kan vara att införa samma villkor som gäller för att avgetillståndsbeslut. För detta krävs att det är lämpligt med hänsyn tillförrättningens omfattning eller annan särskild omständighet (4 kap. 26 § FBL).En annan lösning är att fastighetsbUdningsbeslut som meddelas under förrättningensgång alltid blir preliminärfråga, i varje fall vid fastighetsreglering. Entredje lösning är att fastighetsbildningsmyndigheten får frihet att förordnadärom utan att särskilda villkor för detta ställs upp. Det praktiska behov somföreligger talar enligt promemorian för att det sistnämnda alternativet börväljas. får därigenom möjUghet att handläggavarje förrättning efter vad som är lämpligt i det särskUda fallet. Detta ställningstagande kritiseras av hovrättenöver och som anser att ett lämplighetskrav bör föras in i 15kap. 3 § FBL. Det bör vara av den innebörden att inte endast sökandens utan ävenövriga sakägares intressen skall beaktas. Utan ett sådant rekvisit skulleenligt hovrätten sakägarna inte ha möjlighet att anföra besvär överfastighetsbildningsmyndighetens beslut under åberopande av det men som de liderav att fastighetsbildningsfrågan har gjorts till preliminärfråga.Justitiekanslern anför liknande synpunkter. För min del viU jag erinra om att det redan enligt4 kap. 25 § tredje stycket FBL gäUer ett lämplighetskrav för attfastighetsbildningsbeslutet 3 1976/77. 1 saml Nr 114 1976/77:114 34 skallfå meddelas som delbeslut. Motsvarande krav bör enligt min mening föras in i15 kap. 3 §. Härigenom markeras att fastighetsbildningsmyndigheten, när detföreligger behov av snabbt tillträde, skall göra en avvägning av behovet avtUlträde och de nackdelar som en uppdelning av förrättningen eventuellt innebärför sakägarna. kan alltså särskUt beaktabehovet av tUlträde. I övrigt innebär förslaget inte någon ändring av gäUanderätt. Den föreslagna lämplighetsprövningen innebär också en garanti för attfastighetsbildningsmyndighetens beslut inte kommer att strida mot detgrundläggande kravet på en ändamålsenlig handläggning. Ändras 15 kap. 3 § FBL i enUghet med vad jag nu harförordat kommer paragrafen i sin nya lydelse att gälla även vid förrättningarenligt anläggningslagen och ledningsrättslagen. Dessa lagar hänvisar nämligentill 15 kap. FBL. Genom de ökade möjligheterna att görafasttghetsbildningsbeslut till preliminärfråga ökas också möjligheterna tUltUlträde vid fastighetsreglering och klyvning enUgt FBL. Motsvarande gällervid förrättning enligt anläggningslagen och ledningsrättslagen. På det sättettorde behovet av tillträde tillgodoses i det stora flertalet fall. Det kanemellertid finnas skäl att vidga tillträdesmöjligheterna ytterligare. Ipromemorian föreslås också att man inför en möjlighet tiU förtida tillträde,dvs. att man för speciella fall bryter den nuvarande principen att fastighetsbildnings-,anläggnings- resp. ledningsbeslutet aUtid skall ha vunnit laga kraft innantillträde får ske. Nuvarande regler innebär vidfastighetsbildningsförrättning att fastighetsägaren kan förhindra tiUträdeenbart genom att föra talan mot fas-lighetsbildningsbeslutet. Detta gäller bådeom förrättningen har avslutats och om fastighetsbildningsbeslutet har gjortstill preliminärfråga. Vid remissbehandlingen har framkommit att denna möjlighetatt förhindra tillträde har missbrukats. En fastighetsägare kan bl. a.utnyttja eventuell tidsnöd hos den tillträdande tUl att betinga sig överkompensation.Vad jag nu har sagt gäller även vid förrättning enligt anläggningslagen ochledningsrättslagen. Behovet av förtida tillträde är emellertid intebegränsat till faU av okynnesbesvär. Särskilt vid s. k. ensidig marköverföringi plangenomförande syfte kan kommunens intresse av tillträde vara så stort atten möjlighet till förtida tillträde bör finnas. Vid ledningsförrättning kanmöjligheten att få tillträde till alla berörda fastigheter vara avhelt avgörande betydelse för ledningsdragningen. Remissinstanserna har inte haft något att invändamot den nya principen med förtida tiUträde. Även jag anser att möjlighet tillförtida tillträde nu bör införas. Det är dock viktigt att bestämmelsernaförses med tiUräckliga rättssäkerhetsgarantier. Ipromemorian föreslås att både fastighetsbUdningsmyndighet och fas- 1976/77:114 35 tighetsdomstolskall kunna besluta om förtida tiUträde. Som jag redan har sagt anser hovrättenöver och däremot att endast fastighetsdomstol bör få meddelasådant beslut. Enligt hovrätten är det bara när besvär anförs motfastighetsbildningsbeslutet som det finns något egentligt behov av förtidatiUträde. Om besvär anförs är det enligt hovrätten lämpligt attfastighetsdomstolen prövar även frågan om förtida tUlträde. Uppenbarligen är det i första hand då besvär anförsmot fastighetsbildningsbeslutet som det finns behov av ett beslut om förtidatillträde. Om tillträde aldrig kan få ske förrän besvärsfrågan har avgjorts,kan den som behöver tillträda marken få vänta avsevärd tid. Som harframhållits är det också ett huvudsyfte med förslaget att motverka okynnesbesvär. Har fastighetsbUdningsbeslutet överklagats är detnaturligt att frågan om förtida tiUträde prövas av besvärsinstansen, alltsåfastighetsdomstolen. Ett beslut om förtida tiUträde måste föregås av enbedömning av sannolikheten för att fastighetsbUdningsbeslutet kan komma attändras. Eftersom denna bedömning i besvärsfallet skall göras av fastighetsdomstolen,bör det då också ankomma på domstolen att pröva tUlträdesfrågan. Om man nöjer sig med att öppna en möjUghet tiUförtida tillträde i fall då fastighetsbildningsbeslutet har överklagats ochlägger beslutanderätten på fastighetsdomstolen, innebär det att den som villtillträda fastigheten alltid måste vänta efterfastighetsbildningsbeslu-(tet. För det första måste, när besvär har anförts, enviss tid förflyta innan fastighetsdomstolen kan ta ställning tiUtUUrädesfrågan. Sker inte något överklagande, måste den som vUl tillträdafastigheten avvakta besvärstidens utgång, . Det är ju först då somett förordnande om tillträde av fastighetsbUdningsmyndigheten kan börja gällaenligt hittillsvarande regler. Att den tillträdessökande får vänta med tiUträdetunder så som har angetts kan självfaUet i många faU accepteras.Situationer kan emellertid förekomma då redan en tidsförlust på några veckorkan innebära allvarliga olägenheter för sökanden, som det står heltklart att fastighetsbildningsbeslutet inte kommer att ändras. Under remissbehandlingen har också från flera hållunderstrukits vikten av att förtida tillträde kan ske utan att besvärstidensutgång behöver avvaktas. Med hänsyn till det sagda anser jag att inte barafastighetsdomstolen utan också fastighetsbildningsmyndigheten bör kunnaförordna om förtida tillträde. Har besvär anförts motfastighetsbUdningsbeslutet, bör det emellertid ankomma på fastighetsdomstolenensam att meddela till-trädesbeslut. Motsvarande ordning bör givetvis gälla omtalan i huvudsaken har hunnit fullföljas till hovrätten eller högstadomstolen. 1976/77:114 36 Beslut om förtida tillträde bör få meddelas endastnär särskilda skäl föreligger. En grundläggande förutsättning är att behovet avtillträde är så starkt att det lar över fastighetsägarens eventuellaölägenheter av att tillträde sker. Det bör vidare vara praktiskt tagetuteslutet att det grundläggande beslutet kan komma att ändras i anledning avbesvär, i vart faU i den del som är av intresse för tUlträdet. Förutsättningar för förtida tillträde torde framförallt föreligga vid fastighetsreglering i plangenomförande syfte. Ett aimatexempel är att fastighetsbildningsbeslutet grundas på ett lagakraftvunnettillståndsbeslut enligt 4 kap. 26 § FBL. Om ledningsbeslut grundas på linjekoncessionenligt lagen (1902: 71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriskaanläggningar, föreligger också i allmänhet förutsättningar för förtidatillträde. Läget är emellertid etl annat när det gäller områdeskoncessionenligt nämnda lag. Det är då inte alltid uppenbart var ledningen lämpligen bördras fram. Riskerna för att det grundläggande beslutet kan komma att ändrasökar därmed. Vid områdeskoncession bör därför förtida tillträde användas endasti undantagsfall, när det är uppenbart var ledningen lämpligen bör dras fram ocholägenheterna för fastighetsägaren är obetydliga. Som villkor för förtida tillträde bör föreskrivasatt den tillträdande utger förskott på den ersättning som kan komma attslutligt fastställas. Vidare bör gälla att den tillträdande hos länsstyrelsenställer säkerhet för den ytterligare ersättning som kan komma att faststäUassamt för det skadestånd som kan komma att utgå om fastighetsbildningsbesluteteller beslutet om tiUträde ändras. I tUlträdesbeslutet bör anges den tid inom vilkenden tillträdande senast skall ha fullgjort föreskrivna villkor. Medgivande tillförtida tUlträde bör få utnyttjas först när villkoren har fullgjorts.Medgivandet bör förfalla om villkoren inte fullgörs inom utsatt tid. Denslutliga ersättningen bör inte få bestämmas tiU lägre belopp än förskottet. Särskild talan bör kunna föras mot beslut omförtida tillträde. Beslutet bör emellertid få verkställas utan hinder av attdet inte har vunnit laga kraft. Har besvär anförts hos fastighetsdomstolen, bördomstolen kunna förordna om inhibition. Mot fastighetsdomstolensbeslut i tiUträdesfråga som fullföljts dit bör talan inte få föras. De nya bestämmelserna om möjlighet att förordna omförtida tillträde bör gälla inte bara vid fastighetsreglering utan även vid förrättningar enligt anläggningslagen och ledningsrättslagen. Vidare bör reglema gälla vid klyvning. Syftet med det institutet är att möjliggöra en uppdelning av fastigheter som till skilda kvotdelar ägs av flera gemensamt. Bestäm melser om klyvning finns i 11 kap. FBL, där det bl. a. sägs att bestäm melserna om tillträde vid fastighetsreglering äger motsvarande tillämp ning. Denuvarande tUlträdesbestämmelserna i 5 kap. innehåller inte någon 1976/77:114 37 regelom förskott på den ersättning som slutligt fastställs. Om bestämmelser omförskott införs vid förtida tUlträde, är det enligt min mening naturligt attfastighetsbUdningsmyndigheten får möjlighet att på yrkande föreskriva förskottockså när tillträde enligt vanliga regler har skett vid fastighetsreglering.Bestämmelsen bör ersätta den bestämmelse som finns vid inlösen av mark. Ianläggningslagen och ledningsrättslagen finns redan bestämmelser om förskott. Jag vill i detta sammanhang nämna att Lantbmkamasskattedelegation i en framställning tUl budgetdepartementet hemställt omändring av reglerna om beskattning av skog vid fastighetsreglering. I promemorian har bestämmelserna omfastighetsdomstols befogenhet att besluta om förtida tillträde utformats som enmöjUghet att meddela verkställighetsförordnande. Beslut om tillträde innebärverkstäUighet i viss del. Vid fastighetsreglering och ledningsförrättning finnsemellertid enligt min mening inte behov av någon annan verkstäUighet äntUlträde. Annorlunda förhåller det sig, som också framhålls i promemorian, vidanläggningsförrättning. Vid sådan förrättning medför promemorieförslaget attförtida verkställighet kan ske av anläggningsbeslutet även tiU den del detinnebär att en samfällighet bildas för viss gemensam anläggning. Vid enanläggningsförrättning finns det behov av en sådan verkstäUighet, eftersom detär den nya samfälligheten som skall svara för utförande av de arbeten som avsesmed ett beslut om förtida tillträde. Bestämmelserna om förtida tillträde börpå grund av det anförda kompletteras med en möjlighet att förordna omverkställighet i övrigt av anläggningsbeslut. Detta innebär ett återinförandeav tidigare gällande verkställighetsbestämmelser i 35 § lagen (1966: 700) omvissa gemensamhetsanläggningar. Med den ståndpunkt jag har intagit i fråga omförtida tillträde finns det ingen anledning att begränsa användningen av denya bestämmelserna till fastighetsdomstol. Även fastighetsbildningsmyndighetbör få förordna om verkställighet av anläggningsbeslut utan hinder av attbeslutet inte har vunnit laga kraft. Enligt promemorian kan stora fastighetsregleringarofta inte praktiskt genomföras utan en ganska omfattande klyvningsverksamhet.För klyvning fordras emellertid från fall tiU fall särskild ansökan ochsärskilda yrkanden, som ibland ler sig som mindre meningsfulla. I promemorianföreslås en bestämmelse att fastighet utan särskild ansökan skall kunna klyvasvid fastighetsreglering, om det är av betydelse för genomförande avregleringen. Jag anser i likhet med de remissinstanser somsärskilt har yttrat sig i denna fråga att förslaget är värdefullt. Ill kap. FBLbör alltså tas in en bestämmelse att klyvning utan särskild ansökan kan ske vidfastighetsreglering. De nya bestämmelserna bör dock begränsas att gälla baravid mera omfattande fastighetsregleringar. För sådan klyvning bör, enligt vadsom föreslås i promemorian, 5 kap. 4 § FBL äga motsvarande tiUämpning. Enligtdetta lagrum får fastighetsreglering ske, 1976/77:114 38 underförutsättning att lämpligare fastighetsindelning eUer eljest mer ändamålsenligmarkanvändning vinnes samt att fördelarna härav överväger de kostnader ocholägenheter som regleringen medför. Åtgärden är dock inte tillåten, om denskulle väsentligt försvåra eller fördyra en mer omfattande reglering som behövsoch jsom kan väntas . Något krav på samtycke av samtligadelägare bör enligt min mening inte ställas upp och inte heller ett krav på attinte någon av delägarna motsätter sig åtgärden. I enlighet med vad jag nu har anfört har inomjustitiedepartementet upprättats förslag till 1. lag om ändring ifastighetsbildningslagen (1970: 988), 2. lag om ändring iledningsrättslagen (1973: 1144), 3. lag om ändring ianläggningslagen (1973: 1149), 4. lag om ändring i lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter. Förslagen bör fogas till regeringsprotokollet i detta ärende som bilaga 2. 7.1Förslaget till lag om ändring i fastighetsbildningslagen 4 kap. 38 § I gällande lydelse innehåUer paragrafen följandebestämmelser. För-rUttningsmännen och deras biträden är berättigade att, närdet behövs med anledning av förrättningen, få tillträde till byggnad, övergåägor, verkställa mätningar och markundersökningar samt företa därmed sammanhängandeeller jämförliga åtgärder. I trädgård eUer liknande plantering får träd inteskadas eller fällas utan ägarens samtycke. Även i övrigt skall skada undvikas,om det är möjligt (första stycket). Rätt att övergå annans ägor tillkommerockså var och en som för talan vid förrättningen (andra stycket). Har skadauppkommit genom åtgärd som avses i första eller andra stycket och vUl denskadelidande få ersättning för skadan, skall han framställa yrkande därom innanförrättningen avslutas eller inställs (tredje stycket). skalllämna den handräckning som behövs för utövande av befogenhet enligt första stycket(sista stycket). Enligt promemorian verkställs vid förrättningarenligt FBL arbete med kartläggning och markundersökning normalt avfastighetsbUdningsmyndighetens tjänstemän. I undantagsfall förekommer dock attsådant arbete företas av sakägare. Detta gäUer enligt promemorian i huvudsaknär fråga är om uppförande av anläggning av något slag. l'>76/77:114 39 bildningensker då i syfte att till anläggarens fastighet överföra mark eller att instiftaservitut för fastigheten. Den enskildes engagemang att mäta och undersöka är isådant fall till fördel för honom själv men gynnar inte sällan även aUmännaintressen. Anläggningarna är ofta betydelsefulla från allmän synpunkt. Dentidsvinst som kan nås är värdefull.