prop · G003123 · 1976-12-31 00:00:00 — , grossistförbundoch , vilka avgett ett gemensamt yttrande, har tilldetta fogat en rapport över en genomförd Sifo-undersökningavseende allmänhetens kunskaper om, inställning till och erfarenheter avkreditköp ("Hur allmänheten ser på kreditköp"). har sedan dessyttrande avgells inkommit med en rapport över en avföreningen genomförd enkätundersökning beträffande önskemål om kredittidenslängd vid bålköp. har till sittyttrande fogat bl. a. en utredning med rubriken "Begreppet effektiv räntai förslaget till konsumentkreditlag m. och , vilkaavgelt ett gemensamt yttrande, har lill delta fogat bl. a. en rapport över en iseptember och oktober Prop.1976/77:123 15 1975genomförd marknadsundersökning ("Varför hyr man TV"). En sammanställning av remissyttrandena bör fogaslill protokollet i detta ärende som bilaga 2. Vid beredningen av ärendet i justitiedepartementethar överiäggningar ägt rum med företrädare för kreditköpkommittéerna i ,och . Kreditgivningen för konsumtionsändamål harbetydande omfattning. To-talförsäljningen av varaktiga varor tillkonsumenterna kan grovt uppskattas till 15 miljarder kronor.Kreditförsäljningens andel kan uppskattas till därav eller lillelt värde av ca . Här har då inte inräknats av bankernabeviljade, från vaminköp formellt fristående lån till konsumenter. De krediter som lämnas konsumenter förkonsumtionsändamål kan klassificeras på olika sätt. Etl sätt är all, somkonsumlionskreditulredningen har gjort i betänkandet (SOU 1966:42)Konsumtionskrediier i , dela in krediterna i vam- och företagsbundnakrediter saml allmänna konsumtionskrediter. Med att kredit är varu- ellerförelagsbunden avses då att kreditens användningsområde är begränsat tillinköp av viss vara eller till inköp från visst eller vissa företag. Bland de varu- och förelagsbundnakonsumlionskrediterna märks framför allt avbetalningsköpkrediten. Utmärkandeför avbelalningsköpel är alt krediten beviljas i samband med överiåtelse avviss vara, atl köparen eriägger hela eller (vanligen) viss del avköpeskillingen sedan han fött varan i sin besittning samt att varan står somsäkerhet för köparens förpliktelser genom all den vid kontraktsbrott frånköparens sida kan av säljaren. Vid sidan om avbelalningsköpel förekommer andravarubundna delbe-lalningskrediter som inte är förenade med säkerhetsräll ivaran, såsom exempelvis köp där betalningen delas upp på några månatliga delposter.Till vambundna krediter kan också hänföras mer eller mindre informella beialningsanslåndvid vaminköp, såsom när vara hemsänds för senare betalning mot räkning inomkortare eller längre lid. Till de företagsbundna krediterna kan räknas skildaformer av s. k. lå-neköp, som innebär atl vid inköp betalningen eller del däraveriäggs med belopp som köparen i samband med köpet får låna av en särskildkreditgivare, t. ex. en bank, som samarbetar med säljaren för finansiering avinköp hos denne. Låneköpet lanserades av Kooperativa förbundetoch har sedermera fött efterföljare hos andra organisationer och förelag underskiftande beteckningar. Denna kreditform är på frammarsch, 1976/77:123 16 En med låneköpet närbesläktad förelagsbundenkreditform som har utvecklats starkt är de moderna formerna avkontokrediter. Krediten beviljas här inte såsom vid låneköpel i samband medvisst inköp utan på förhand genom all kreditgivaren, ofta ett särskiltkonlokorlsförelag, beviljar kontohavaren ett kredilulrymme. Detta utgörs av enstående eller öppen kredit som kontohavaren efter eget gottfinnande kan användaför olika inköp. Inköpen kan dock ske endast hos del eller de företag som är anslutnatill det ifrågavarande kontosystemet och med vilka kreditgivaren alltsåsamarbetar, Elt utmärkande drag i avtalet mellan kreditgivaren och kontohavarenär atl del kredilulrymme som frigörs genom avbetalning på den skuld sombelastar kontot kan användas på nytt. 1 regel använder kontohavaren vid inköpen plaslbricka (kontokort, kreditkort, kredilbevis), som visar säljförelageialt kontohavaren är berättigad alt köpa på konto. Till de allmänna konsumlionskrediterna brukarhänföras sådana kredit-former som har del gemensamt all de i princip kananvändas för vilket som helst ändamål, alltså inte endast för inköp av vissvara eller hos visst företag. Hit hör bl. a. olika banklån, som en konsumentkan la upp för all sedan använda de lånade medlen på del sätt han önskar, samllöpande krediter av typ checkräkningskredil som inte är bundna till visständamål. Medan den traditionella avbetalningsköpkredilen ärförenad med säkerhet i varan genom atl säljaren förbehåller sig ägande- elleråtertaganderätt lill denna tills betalningen helt eller delvis eriagts är deolika formerna av låneköp och kontoköp inte förenade med sådan säkerhet, liksominte heller de allmänna konsumtionskrediterna. Dessa senare former av krediterbeviljas på grundval av en bedömning av konsumentens förmåga alt fullfölja ekonomiskaåtaganden och i vissa fall mot annan säkerhet. Denna skillnad torde typisktsett medföra att avbetalningsköpkredilen är mer lättillgänglig än andrakredilformer, eftersom köparen genom själva köpet skaffar sig den nödvändigakreditsäkerheien. Olika förekommande kreditformer och derasutbredning på marknaden redovisas närmare i kredilköpkommitléns betänkande,vartill hänvisas. Beträffande krediternas fördelning på olika kreditformerkonstateras i belänkandet att avbetalningsköpet är den dominerandekreditköps-formen. har emellertid en förskjutning ägt rum fråndet traditionella avbetalningssystemet mol modernare system, framför allt sådanasom innebär alt konsumenten avtalar om krediten med en särskild kreditgivaresom samarbetar med säljaren, såsom vid olika formerav låneköp och kontokredil.Den mest markanta strukturella skillnaden har dock befunnits ligga i enförskjutning mot fristående banklån lill konsumenter, alltså mot lån som integrundar sig på någon samarbetsöverenskommelse mellan säljare och kreditgivare. De pågående stmkturförändringarna medför attkonsumenterna som köpare och kredittagare allt oftare engageras i etttrepartsförhållande som har 1976/77:123 17 lillsyfte att finansiera inköp hos vissa företag. Så är fallet vid olika former avlåneköp saml vid vissa kontoköp. Konsumenten har i sin egenskap av kredittagareetl avtal med en bank eller ett finansieringsförelag som kreditgivare. Mellankreditgivaren och säljaren föreligger i sin lur en överenskommelse omfinansiering av inköp hos säljaren. Vid avbetalningsköp och andradelbelalningsköp finns del visseriigen till en början bara två parter, köparenoch säljaren. Det vanligaste är emellertid - i synnerhet vid avbetalningsköp -att säljaren senare genom överiåtelse eller pantsättning av köpekontraktet bank eller ett finansieringsföretag förvandlar sin fordran mot köparen tillpengar. Genom en sådan diskontering för säljaren betalning för sin fordran pågrund av köpet medan köparen, såvitt angår själva krediten, för en ny motparttill vilken han har att betala sin skuld på grund av köpet. Kreditköpkommillén har i sitt betänkande ocksåredogjort för de huvudsakliga villkoren, däribland kreditkostnaderna, vidolika kreditformer samt lämnat åtskilliga statistiska och andra uppgifterbeträffande krediter som lämnas lill konsumenter (konsumentkrediter). Sålundaredovisas i betänkandet bl. a. en av kommittén verkställd undersökning av målhos kronofogdemyndigheterna angående handräckning för återtagande av avbetalningsgods.Vidare presenteras vissa samhällsekonomiska aspekter på kon-sumenlkredilerna. 1dessa delar får hänvisas lill betänkandet. Lagstiftaren uppmärksammade redan i seklets börjandet sociala behovet av särskilda regler till köparens skydd vid den förr heltdominerande kreditköpsformen, avbelalningsköpel. På grund härav tillkom denalltjämt gällande lagen (1915:219) om avbelalningsköp vilken sedermera harvarit föremål för översyn i syfte att skapa än bättre balans mellan parternavid avbelalningsköp. Genom konsumentpolitiska insatser hartillkommit ytteriigare civilrättslig lagstiftning som bereder konsumenternaskydd vid olika former av kreditavlal, främst kreditköp. På det näringsrättsligaområdet bör nämnas främst marknadsföringslagen(l975:l4l8,ändrad 1976:55) ochlagen (1971:112) om förbud mot oskäliga avtalsvillkor (ändrad 1973:878). 1 nästa avsnitt (2.2) lämnas en redogörelse förredan gällande och beslutad lagstiftning av väsentlig betydelse förkonsumenterna i kreditsammanhang. Viss ytteriigare lagstiftning behandlas ikommitténs betänkande (s. 73-88 och 115-122), som också belyser förarbeten ochbakgrund i övrigt till en del lagar och andra författningar. 2 1976/77. 1976/77:123 18 2.2.1Lagen (1915:219) om avbetalningsköp Avbelalningsköplagen har främst lill syfte allgenom tvingande regler skydda avbetalningsköparen mot atl säljaren gör gällandealltför stränga påföljder vid kontraktsbrott, Å andra sidan ställs etl snabbtoch billigt handräckningsförfarande lill säljarens förfogande i de fall då hanenligt lagen har rätt alt återta försålt gods, Lagen reviderades . Lagen är tillämplig endast på avbetalningsköp.Härmed förstås enligt 1 § ett avtal enligt vilket lösöre säljs mol betalning isärskilda poster, av vilka åtminstone någon skall eriäggas efter det att godsethar utgetls till köparen. Dessutom krävs alt säljaren har förbehållit sigantingen rätt att återta godset om köparen åsidosätter vad som åligger honom(återiagandeförbehåll) eller äganderätten lill godset tills betalningen ellerviss del därav har erlagts (äganderättsförbehåll eller ägareförbehåll). Atlsådant förbehåll har gjorts är det karakteristiska för avbelalningsköp ochinnebär atl godset slår som säkerhet för att köparen fullgör sina förpliktelser Har avtalet getts formen av hyresavtal skallavbetalningsköp ändå anses föreligga om avsikten är att den lill vilken godsethar utgetls skall bli ägare därav. Sammanlagda beloppet av de posler som köparen haratl eriägga enligt avtalet benämns i lagen avbeialningsprisel. Med post avsesdock inte sådan ränta eller gottgörelse för försäkringspremie som köparen skallutge särskilt. Genom 2 i; första stycket begränsas säljarens rättalt göra gällande särskilda påföljder om köparen råkar i dröjsmål medbetalningen. Om köparen underiåler alt betala förfallen post eller eljestfullgöra sin betalningsskyldighet för säljaren återta godset, utkräva ännu inteförfallen post eller göra annan i avtalet stadgad särskild påföljd gällandeendast om beialningsdröjsmålet har viss minsta omfattning. Del krävs att köparensunderiåtenhet avser belopp som uteslår oguldel minst utöverförfallodagen och att detta belopp uppgår lill minst en tiondel avavbeialningsprisel eller, om i beloppet ingår två eller flera posler, lillminst en ijugondel av avbetalningspriset eller all beloppet utgör återstodenav säljarens fordran. Med ullrycket "särskild påföljd" markeras altbestämmelserna inte begränsar säljarens rätt att i vanlig ordning driva in sinfordran. Om köparen efter utgången av den nämndaIjortondagarsfristen men innan godset återtas eriägger belopp som inte harbetalts i rätt tid jämte ränta samt ersätter säljarens kostnader i anledning avdröjsmålet för säljaren enligt 2 S andra stycket inte göra gällande särskildapåföljder, om detta skulle vara obilligt med hänsyn till attbetalningsdröjsmålet berott på atl köparen till följd av sjukdom ellerarbetslöshet eller av annan särskild orsak huvudsakligen utan egen skuld harråkat i betalningssvårigheter Prop.1976/77:123 19 Kan köparen inte värja sig enligt 2 § har säljarenrätt att återta godset. Vill han göra detta, skall avräkning ske mellanparterna enligl reglerna i 3-5 §§. Köparen tillgodoräknas enligt 3 i; värdet avgodset, när det återtas. Värdet skall beräknas efter vad säljaren kan antasutvinna genom att på lämpligt sätt försälja godset. Hänsyn skall sålunda taslill omständigheter som kan höja värdet i säljarens hand, såsom all han på nyttkan sälja godset i egen rörelse och reparera eventuell skada pågodset. I 4 § anges vad säljaren skall tillgodoräknas.Främst gäller del obetalda poster, för vilka i avtalet bestämd förfallodag ärinne när återtagande sker. Vidare tillgodoräknas säljaren övriga obetaldaposter med en viss reduktion som syftar till alt köparen inte skall behövabetala fulla avbetalningspriset med hänsyn till alt uppgörelse sker i förtid.Reduktionen innebär all säljaren av dessa posler tillgodoräknas endast så stordel som godsets kontantpris utgör i förhållande till avbetalningspriset. Harsäljaren i avtalet uppgett det pris lill vilket han skulle ha varit villig altsälja godset mot kontant betalning skall detta anses som godsets kontantpris,om det inte kan antas att godset kunde ha köpts lill lägre pris. Säljaren tillgodoräknas vidare ränta ochgottgörelse för försäkringspremie, som säljaren har alt fordra och som inteinräknats i avbeialningsprisel, saml kostnad som han måste vidkännas förgodsets återtagande. Ersättning för sådan kostnad utgår enligl kungörelsen(1974:812) om ersättning för kostnad i mål om handräckning enligt lagen(1915:219) om avbetalningsköp, m. m. (ändrad senast 1976:796). Om köparens rätttill godset är beroende av att han ersätter säljaren för reparation eller annanåtgärd med avseende på godset, tillgodoräknas säljaren även fordran på sådanersättning (förutsätter s. k. kopplingsförbehåll, se härom i del följande). Om godsets värde överstiger det belopp som hartillgodoräknats säljaren, för denne enligt 5 S första stycket inte återtagodset utan att han betalar överskottet till köparen eller, om värderingengjorts av utmätningsman, nedsätter överskottet hos denne. Är godsets värdemindre än vad som tillgodoräknats säljaren, får han enligt 5 § andra stycketinte utkräva mer än det överskjutande beloppet. Denna regel innebär, attsäljaren definitivt går föriustig det belopp varmed avbeialningsprisel enliglde berörda bestämmelserna skall reduceras. har berörts köparens möjlighet att enligt2 § andra stycket avvärja återtagande vid sådant betalningsdröjsmål som berottpå atl han huvudsakligen utan egen skuld har råkat i belalningssvårigheter.Enligt 6 § första stycket kan köparen emellertid, oavsett orsaken lillbeialningsdröjsmålet, alltid avvärja all godset sedan säljaren framställtyrkande om återtagande. Då fordras dock all köparen på en gång betalar vadsäljaren har all fordra enligt 4§, dvs. efter viss reduktion av säljarensfordran enligl avtalet. Köparen har enligt 6 § tredje stycket även i annat fallrätt all fullgöra 1976/77:123 20 sinbetalningsskyldighet i förlid, varvid säljarens fordran likaledes skall beräknasi huvudsak enligl de i 4 § angivna grunderna. Om säljaren har återtagit godset, har köparenenligl 6 § andra stycket rätt att därefter lösa tillbaka godset.Denna rätt består efter återtagandet. Vill köparen utnyttjaåteriösningsrälten skall han betala säljaren godsets värde vid återtagandetsaml vad säljaren kan ha atl fordra enligt 5 § andra stycket. Del förekommer att flera föremål säljs genom sammaavbetalningsköp. Vill säljaren i sådant fall återta godset har köparen enligl 7§ första stycket rätt att behålla de föremål han önskar. Han skall då betalasäljaren de värden som har åsatts dessa varor samt vad säljaren kan ha attfordra enligt 5 § andra stycket, dvs. den eventuella skillnaden mellan vadsäljaren med avseende på hela köpet har tillgodoräknats enligt 4 § ochsamtliga föremåls värde när återtagandet sker. Har säljaren redan återtagitföremålen, har köparen rätt alt återiösa de föremål hanönskar mot att han ersätter säljaren enligl de angivna reglerna. Köparensrätt att behålla eller lösa åter något eller några av flera föremål gällerenligt 7§ andra stycket inte om nämnda föremål har sådant samband med de övrigaall dessas värde märkligen skulle minskas genom avskiljandet. Vissa avtalsvillkor har ansetts vara såotillbörliga vid avbelalningsköp all de förklarats ogiltiga genom bestämmelser i8 S, Genom 8 S första stycket ogiltigförklaras s. k. kopplingsförbehåll, dvs.förbehåll att köparens rätt lill godset skall vara beroende av atl han fullgörannan förpliktelse än sådan som åligger honom på grund av avbetalningsköpet.Till komplettering härav ogiltigförklaras i 8 iJ andra stycket s, k.avräkningsförbehåll, dvs. förbehåll att av köparen inbetalt belopp först skallavräknas på fordran som tillkommer säljaren av annan grund änavbelalningsköpel. Reglerna är dock inte undantagslösa. Såväl kopplings- somavräkningsförbehåll är nämligen giltiga, om de avser ersättning för reparationeller annan åtgärd med avseende på godset, 1 9 § ges en bestämmelse till köparens skydd vidtillämpning av förfalloklausul, dvs, avtalsvillkor enligl vilket köparensunderiåtenhet att fullgöra sina åligganden skall medföra att han inte har rätttill avtalad förfallotid. Om säljaren med åberopande av en förfalloklausulutkräver hela köpeskillingen eller del därav som annars inte skulle varaförfallen till betalning, skall säljarens fordran beräknas enligt reglerna i 4§,dvs. med viss reduktion. Säljaren kan återta godset genom frivilliguppgörelse med köparen. Säljaren kan också vända sig lill domstol och fåköparen förpliktad atl utge godset. Det vanligaste är emellertid alt säljarenutnyttjar det handräckningsförfarande som avbelalningsköplagen ställer lillhans förfogande. Detta förfarande regleras i 10-14 iji; samt 16 § förstastycket avbelalningsköplagen. Enligt 10 § försäljaren hos utmätningsman sökahandräckning för godsets återtagande. En förutsättning härför är alt det omavbelalningsköpel har upprättals en av köparen underskriven handling sominnehåller äganderätts- 1976/77:123 21 elleråteriagandeförbehåll, uppgift om godsets kontantpris saml uppgift om vadköparen har att betala och när de särskilda beloppen förfaller till betalning.Ansökan om handräckning görs skriftligen och skall innehålla uppgift om dendel av avbeialningsprisel som är obetald. Gör säljaren anspråk på ränta,gottgörelse för försäkringspremie eller ersättning för reparation eller annanåtgärd med avseende på godset skall även sådan fordran anges. Köpehandlingenskall i original och bestyrkt avskrift bifogas ansökningen. Om utmätningsmannenbegär det skall säljaren betala handräckningskostnaden i förskott. Enligl 10 § tredje stycket äger 56, 59, 60 och60a§ij ulsökningslagen (1877:31 s. 1) motsvarande tillämpning vid handräckning.Detta innebär bl. a. följande. Handräckning söks där köparen har sill hemvisteller där godset finns. Köparen skall i regel underrättas om handräckningen iså god tid att han kan beräknas fö nödvändigt rådrum för att bevaka sin rätt.Föreligger fara alt godset göms undan eller förstörs eller är saken annars brådskandebehöver köparen dock inte underrättas. Köparens frånvaro utgör inte hinder förhandräckningens genomförande, om del inte befinns erforderiig! alt han förtillfölle att yttra sig. Om handräckning inte genast kan verkställas förutmätningsmannen vid behov säkerställa handräckningen genom vissasäkerhetsåtgärder i avvaktan på verkställighet. Handräckning får enligt 11 § första stycketavbelalningsköplagen beviljas endast om utmätningsmannen finner uppenbart alldel föreligger sådant betalningsdröjsmål som anges i 2 § första stycket ellerall köparen har åsidosatt annan förpliktelse av väsentlig betydelse försäljaren. Enligl 11 >; andra Stycket får gång- och sängkläder som äroundgängligen behövliga för köparen, hans make och oförsörjda barn inte inågot fall återtas. I II ;:; tredje stycket föreskrivs att handräckning intefår beviljas om köparen visar sannolika skäl atl varan har sålts lill oskäligthögt pris. Utmätningsmannen har enligt 12 § vissa möjligheteratt medge anstånd med verkställigheten. Detta är fallet om handräckning söktspå grund av betalningsdröjsmål samt dröjsmålet beror på att köparen till följdav sjukdom eller arbetslöshet eller av annan särskild orsak huvudsakligen utanegen skuld har råkat i belalningssvårigheter som kan antas vara av tillfällignatur. Anstånd för dock inte medges om säljarens rätt lill godset äventyraseller hans rätt eljest otillböriigt åsidosätts. Anstånd för medges intill tremånader för ansökningen om handräckning. Om synnerliga skäl föreliggerkan nytt anstånd medges intill från nämnda dag. Utmätningsmannenför föreskriva villkor för anståndet och, om anledning därtill förekommer,förklara att detta skall upphöra. Även säljaren kan medge uppskov medverkställigheten av handräckning. Har på grund härav verkställighet inte skettnär har förflutit från ansökningen är denna enligt 16 ij förstastycket förfallen, Säljtiren är dock oförhindrad att på nytt ansöka omhandräckning. 1976/77:123 22 Vid handräckning skall utmätningsmannen enligt 13 §uppteckna och värdera det gods som skall återtas. Om det behövs förutmätningsmannen vid värderingen anlita biträde av sakkunniga. Enligt 14 § första stycket för beslut i fråga omhandräckning överklagas hos överexekutor men inte i högre instans. Om köpareneller säljaren är missnöjd med värdering ellerannan åtgärd som vidtagits vidhandräckningen kan han dock enligl 14 § andra stycket föra saken till domstolefter stämning på den andre. Som har nämnts kan säljaren hos domstolutverka dom, varigenom köparen förpliktas att utge gods som sålts genomavbetalningsköp. Beträffande förrättning för verkställighet av sådan dom äger istor utsträckning reglema om handräckning motsvarande tillämpning. Säljarensfordringar på grund av avbetalningsköp är i princip likställda med fordringar iallmänhet. Han äralllså oförhindrad att redan före utgången av den i 2 §angivna fristen i vanlig ordning utkräva obetalda posler. Säljaren kan därvid vändasig lill domstol för atl fö en exekutionstitel i form av dom ellerlagsökningsutslag och därefter söka utmätning hos köparen. För denna situationhar dock i 16 § andra stycket uppställts en viktig regel lill köparens skydd,enligl vilken det gods avbelalningsköpel avser inte för utmätas för fordran pågrund av köpet. Skälet till denna regel är all värderingsreglerna i 3 § annarsskulle sällas ur spel. Vidare skulle köparen föriora sin rätt enligt 6 och 7 §§att behålla eller återiösa det köpta godset eller del därav. Av17 § första stycket framgår lagens tvingande natur, 117 § andra stycket finnsen regel som innebär att avtal om domstols behörighet atl uppta tvist angåendeavbetalningsköp är ogiltigt, om avtalet har ingåtts innan tvisten uppkom. 2.2.2Konsumentköplagen (1973:877) Avbelalningsköplagen rör förhållandet mellansäljaren och köparen men däremot inte köparens förhållande till den somförvärvat säljarens fordran på köpeskillingen eller annan som finansieratköpet. Förhållandet mellan köparen och särskild finansiär av kreditköp reglerasemellertid i vissa hänseenden i 15 och 16 §§ konsumentköplagen. Härtillanknyieren bestämmelse i 17 § samma lag med förbud mol vissafordringshandlingar. Bortses tills vidare från dessa bestämmelser i konsumentköplagenär rättsläget i förhållandet mellan köparen och särskild finansiär i huvudsakföljande, I fråga om överiåtelse av fordran gäller somhuvudregel att den till vilken fordringen har överlåtits inte har bättre rättgentemot gäldenären än överlåtaren hade. Alla invändningar som gäldenärenkunnat rikla mol överiålaren kan han också göra gällande mot den nyeborgenären. Beträffande överlåtelse av enkelt skuldebrev uttalas denna principi 27 ij lagen (1936:81) om skul- 1976/77:123 23 debrev.Detsamma gäller enligt 10 § samma lag beträffande pantsättning av enkeltskuldebrev, Samma grundsals anses analogi böra tillämpas i fråga om överlåtelseav fordran i etl ömsesidigt fordringsförhållande. Vad angår kreditköp innebärdel sagda att köparen, om säljaren har överiåtit sin fordran lillfinansieringsföretag eller annan, är bibehållen vid sin rätt alt häva köpet m,m., om säljaren gör sig skyldig till väsentligt kontraktsbrott (varan är t. ex,behäftad med fel). Köparens befogenheter härvidlag kan dock ha inskränktsgenom bestämmelse i köpavtalel. Del förekommer sålunda alt köparen genomklausul i avtalet frånsäger sig rätlen att göra gällande invändningar på grundav köpet mot den som övertar säljarens rätt enligl avtalet (s, k. "cut-off-klausul).