prop · G00390 · 1976-12-31 00:00:00 — En följd av detta synsätt är, att under ledigheteninfallande sjukdomsdagar liksom annan tid som enUgt 17 § ärsemesterlönegmndande skall kunna räknas bort från semesterdagarna.Bestämmelserna härom finns i paragrafens första stycke. Liksom för närvarandefömtsätts för fränräknande att arbetstagaren särskilt begär detta.Bestämmelsen SemL angående skyldighet för arbetstagaren att styrkapåstådd sjukdom genom läkarintyg eller intyg från försäkringskassa har inteförts över i den nya lagen. Arbetstagare som begär att sådan dag skaU håUasutanför semesterdagarna har även i fortsättningen skyldighet att vid behovstyr- 1976/77: 90 195 ka,att den tid som han önskar få avräknad är av det kvalificerade slag somförutsätts i bestämmelsen. Någon begränsning i fråga om tillåtna bevismedel haremellertid inte ansetts behövlig. I fråga om sjukdomstid under vilken fullständigarbetsoförmåga föreligger får avrälcning ske utan begränsning. Är arbetstagarevid sjukdom endast partiellt arbetsoförmögen, kan sådan dag inte räknas bortfrän semesterdagarna, I andra fall än vid sjukdom gäller den begränsning i frågaom tiden som anges i 17 § 26, Det fömtsätts att arbetstagaren för attavräkning skall få ske skulle ha medgetts ledighet av i 17 § angivna skäl, omhan inte hade haft semesterledighet. Praktisk betydelse torde denna begränsningha endast i fråga om ledighet för utbUdning, eftersom arbetsgivaren praktisktsett inte kan vägra ledighet i övriga fall, FramstäUning skall ske utan dröjsmål. Kravet tordefå.anses uppfyllt om framställningen sker senast vid återkomsten från semesterledigheten.I den mån det före semesterledighetens början står klart,att exempelvis semesterlönegmndande militärtjänstgöring kommer att fullgörasunder semestern, är det lämpligt att begäran om avräkning sker redan då.Därigenom får arbetsgivare och arbetstagare möjlighet ätt överenskomma omeventuell förskjutning av semesterledigheten för att undvika att densammanfaUer med militärtjänsten. Andra stycket motsvarar med endast redaktionellaändringar den nu gällande bestämmelsen. Den semesterledighet som återstår pägmnd av att första stycket har tUlämpats skall enligt andra stycket utgå i ettsammanhang, om arbetstagaren inte medger annat. Lika lite som kanarbetstagaren fordra att få ut ledighet i samband med den tidigaresemesterledigheten. Det bör uppmärksammas, att semesterlön för hela denfrån början utlagda betalda ledigheten normalt skall ha betalats ut i sambandmed denna. Om arbetstagaren inte har sparat den del av semesterlönen som hänförsig till ersättningsdagarna, kommer dessa alltså att vara obetalda.Arbetstagaren kan därför anse det mest förenligt med sitt intresse att intebegära avräkning. Slutar arbetstagaren sin anstäUning utan att hafått ut obetald ersättningsledighet som han har begärt eller utgårsemesteråret innan sådan ledighet har erhållits, förfaller rätten till ledigheti princip utan att ersättning utgår. En annan sak är att arbetsgivaren isistnämnda fall kan bli skyldig att utge skadestånd på grund av försummelse attlägga ut semesterledigheten. Någon ändring åsyftas inte i den rättspraxis somhar utbildats i nu angivna hänseenden och i övrigt i fråga om rätten att.avräkna sjukdom m. m, från semesterledighet. Rätten att begära avräkning är avindividuell.natur. Bestämmelsen är tvingande till arbetstagarnas förmån. 1976/77: 90 196 Beräkningav semesterlön (16 och 17 §§) I detta avsnitt har tagits in den centralabestämmelsen om semesterlöneberäkningen samt bestämmelserna om s, k,semesterlönegrundande frånvaro. Paragrafen anger hur semesterlönen beräknas. Denmotsvarar 12 § förstatredje styckena SemL, Att semesterledighet kan vara betald eUer obetaldframgår av 4 §, Hur längden av den betalda semesterledigheten beräknas finnsbestämmelser om i 7 §. I förevarande paragraf regleras endast beräkningen av denunder hela eller del av semesterledigheten utgående semesterlönen, I fråga om semesterlöneberälcningen gäller förnärvarande, att vecko-och månadsavlönade har rätt till den del av lönen sombelöper (sammalöneregeln), medan för annan arbetstagaresemesterlönen utgör av arbetsinkomsten under intjänandeåret (procentregeln).Det var först genom semesterlag som procentregeln för timavlönade m,fl, infördes. gjordes i stället beräkningar i syfte att fä fram dengenomsnittliga dagsinkomsten. behöll de båda nu tillämpadeberäkningsmetoderna samt föreslog kompletterande regler i syfte att stärka denvecko- eller mänadsavlöna-des ställning i vissa fall. I den aUmänna motiveringen (12.4) har föreslagits,att den nya semesterlagen skall innehålla endast en beräkningsmetod,procentregeln. I det sammanhanget har också förordats, att procenttalet bestämstill 12, I fråga om de alhnänna övervägandena hänvisas till vad som har anförtsi den allmänna motiveringen. Bestämmelserna i 16 § innebär följande. Enligt första stycket utgör semesterlönen avarbetstagarens under intjänandeåret förfallna lön i anställningen. Enligt dennya lagen tjänar arbetstagaren in semesterlön så snart han får lön av arbetsgivareni anställningen hos denne. Intjänandet av semesterlön knyts alltså inte längretiU ett krav på utförande av arbete för arbetsgivarens räkning (jfr 7 § första stycket SemL), Arbetstagarens hela inkomst i anställningen underintjänandeåret skall läggas till grund för beräkning av semesterlön enligtprocentregeln, Alla former av lön och lönetiUägg som utgår pä grund av lag eUeravtal skall medräknas. Det gäller först och främst allt som kan hänföras tUlbegreppet lön för arbetad tid, dvs. lön för direkt arbetad tid samt ersättningför övrig tid, då arbetstagaren står till förfogande på arbetsplatsen(väntetid, jourtid m. eller gör en resa mellan tvä arbetsplatser.Procentregeln skall tiUämpas på timlön, veckolön, månadslön liksom på ackord,provision, premielön och andra former av presta- 1976/77: 90 197 tionslön,som baseras på arbetsprestationen. Även drickspengar ger rätt till semesterlöni den mån de är en löneförmån. Lönedel vid viss arbetstidsform, t, ex.skiftformstillägg, skall ingå i inkomstunderlaget. Semesterlön skall vidareutgå på alla slag av lönetillägg som arbetstagaren har. Vad gällerövertidstillägg innebär detta en ändring i gällande rätt. Ersättning för väntetid, restid under arbetstid,gångtid o. d. liksom jourtidsersättning skall också ingå i underlaget förberäkning av semesterlön enligt procentregeln. Även lön som utgår för ejarbetad tid skall räknas med i underlaget, om ej annat följer av särskildföreskrift i lagen (jfr andra stycket). Det rör sig om lön och ersättning förej arbetad tid, då arbetstagaren inte står tiU arbetsgivarens förfogande.Vidare avses ersättning för tid dä arbetstagaren är skyldig att med kort varselinfinna sig på arbetsplatsen (beredskapstid). Semesterlön beräknas sålunda påhelgdagslön och helgdagsersättning, pérmitteringslön enligt lag eller avtal,beredskapsersättning samt lön under uppsägningstid. Att undantag gäller förpérmitteringslön vid semesterstängning framgår av andra stycket. Vidare skallsemesterlön utgå på lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrareinom eller utom ordinarie arbetstid samt på lön till fackliga förtroendemän ochskyddsombud. Det följer av särsldld lagstiftning. Semesterlön kommer däremot inte att tjänas in undersådan tid av en pågående anställning för vUken arbetsgivaren inte erlägger löneller annan ersättning. Undantag gäller enligt andra stycket för sjukledighetoch annan i 17 § angiven ledighet. Denna gmndar rätt tiU semesterlön. Sådanlön tjänas inte in vid permittéring då pérmitteringslön inte utgår enligt lageller avtal. Av allmänna rättsgrundsatser i fråga om stridsåtgärder följer,att arbetstagaren inte kan göra anspråk pä lön eller andra anställningsförmånerför tid då han är indragen i lovlig lockout eller i strejk eller motsvarandestridsåtgärd. Under konfUkt intjänas således ingen semesterlön. Vid beräkningav semesterlön skall hänsyn inte tas till förmån av fri bostad eller tiUersättning för särskUda kostnader. Det följer av 24 §, Som redan har nämnts.beräknas semesterlön enligtförsta stycket endast på sådan lön som har.förfallit till betalning underintjänandeåret. En sådan ordning har föranletts av praktiska skäl. I annat fallskulle det nämligen kunna inträffa att löneunderlaget vid exempelvis ackordsarbeteinte kan beräknas för semesterlöneberäkningen. Av andra stycket följer till en början, att densemesterlön som har utgått under intjänandeåret skall frånräknas vid beräkningav semesterlöneunderlaget. Detta beror på att procenttalet har bestämts med utgångspunkti att semesterlönen hålls utanför beräkningsunderlaget, Ew sådan ordning ärfördelaktig för arbetstagare som under intjänandeåret inte har fått utsemesterlön eller endast delvis fått ut sådan lön. Som en följd av attprocentsatsen har fastställts på detta sätt har å andra sidan ansetts böragälla, att arbetsgivaren inte skall beräkna semesterlön Prop.1976/77: 90 198 påsådan pérmitteringslön som utgår under semesterpermittering. Det skulle i annatfall bli fråga om dubbelbetalning. Vidare skall från löneunderlaget avräknas sjuklönoch annan lön eller ersättning som arbetsgivaren har betalat ut undersemesterlönegrundande frånvaro. I fråga om beräkningsunderlaget för sådanafrånvarodagar behålls den nuvarande ordningen, att löneunderlaget för varjesådan dag ökas med arbetstagarens genomsnittliga dagsinkomst. Vissa ändringaroch preciseringar har emellertid skett i lagtexten. Till en början angessärbehandUngen av sjukdagar m, m. avse då arbetstagaren helt eUerdelvis har varit frånvarande. Semesterlöneunderlaget skall sålunda inte somför närvarande torde vara fallet påverkas av om arbetstagaren har varit heltsjukskriven eller har varit endast halvt sjukskriven och arbetat underåterstående del av dagen. På motsvarande sätt blir det utan betydelse omarbetstagaren har varit helt eller endast partiellt föräldraledig. Vidareberäknas den genomsnittliga dagsinkomsten med utgångspunkt i endast den tid avintjänandeåret, under vUken arbetstagaren varken helt eller delvis har varitfrånvarande av anledning som har nämnts. Det innebär attsemesterlöneunderlaget inte påverkas av att arbetstagaren på grund av halvsjukskrivning endast har haft halv lön. Beräkningen av den genomsnittliga dagsinkomstenenligt andra stycket andra meningen förutsätter sålunda att arbetstagaren undernågon del av intjänandeåret har haft inkomst av anställning samt att inkomstenhänför sig till annan tid än sådan under vilken han delvis har varitfrånvarande av orsak som anges i 17 §. Är detta inte fallet får man söka kommafram till ett rimligt beräkningsunderlag på annat sätt. Enligt lagtas i detta fall utgångspunkt i arbetstagarens inkomst under det intjänandeårdå han senast utförde arbete för arbetsgivaren. Jag har i stället stannat föratt beräkningen skall ske med hänsyn till den inkomst som det kan antas attarbetstagaren skulle ha haft, om han under intjänandeåret hade arbetat förarbetsgivarens räkning (jfr 16 § i kommittéförslaget). Med en sådanberäkningsmetod bör det vara möjligt att nå fram till ett underlag försemesterlöneberäkningen som är så aktuellt som möjligt. Det torde i allmänhetvara möjligt för arbetsgivare och arbetstagare att i nu berörda TaU kommaöverens. Någon högre grad av exakthet i antagandena är enligt min mening intebehövUg. Har en arbetstagare med vissa bestämda uppgifter varit sjukledigunder intjänandeåret på grund av arbetsskada, torde beräkningen kunna grundaspå den årslön i förekommande fall jämte tiUägg av olika slag som har utgåtttill övriga arbetstagare med motsvarande uppgifter. Av 2 § andra stycket följer att förevarandeparagraf är dispositiv i den meningen, att avvikelse får ske genomkollektivavtal som på arbetstagarsidan har slutits eller godkänts av centralarbetstagarorganisation. I sådan ordning kan parterna komma överens om attbehålla sammalöne- Prop.1976/77: 90 199 beräkningsmetodeni fall där den nu används, dvs. för vecko- eller månadsavlönade, eUer mföraden på nya områden där detta framstår som lämpligt. Avtal om sammalöneberäkningkan eventueUt kompletteras med regler om slutreglering under påföljandesemesterår av de ytterligare lönebelopp som arbetstagaren kan ha rätt till viden jämförelse mellan den utbetalade semesterlönen och semesterlön bcrälcnadenligt förevarande paragraf. Även i fall där lagens bestämmelser följs torde deti fråga om vecko-och månadsavlönade vara lämpligt att även i fortsättningenbetala semesterlönen vid de ordinarie avlöningstillfällena. 26 § utgör ickehinder mot detta. De lönebelopp som utgår i samband med semesterledigheten ochsom beräknas enligt 16 § kommer dock i allmänhet att vara något högre än denordinarie lönen genom att 12-procentsfaktorn ger vissöverkompensation. I denna paragraf anges i vilka fall ledighet ärsemesterlönegrundande. Bestämmelsen motsvarar närmast 7 § andra stycket 1963års SemL. Iparagrafens första stycke anges under punkterna 16 att ledighet på grund avsjukdom, föräldraledighet, ledighet för smittbärare, ledighet för utbildningsamt ledighet på grund av mUitärtjänst, vapenfri tjänst och civilförsvarstjänstgrundar rätt till semesterlön under vissa förutsättningar och inom vissatidsperioder. Fastställandet av den semesterlönegrundande frånvaronsomfattning har betydelse i flera hänseenden. Enligt 7 § beräknas således denbetalda semesterledighetens längd på grundval av tid under intjänandeåret dåarbetstagaren har haft anstäUning hos arbetsgivaren. dä arbetstagaren har varit frånvarande utan lön endast omdet är fråga om semesterledighet eller ledighet som är semesterlönegmndande. I15 § ges arbetstagare rätt att från semester avräkna sjukdomsdag eUer dag som iövrigt är semesterlönegrundande. 16 § andra stycket innehåller en särskUd regelför semesterlönens beräkning vid sådan ledighet. I 22 § hänvisas till grundernaför den regeln i fråga om beräkning av semesterlön för sparade semesterdagar.Den särskilda semesterlönen för okontrollerade arbetstagare beräknas medbeaktande också av semesterlönegrundande frånvaro (27 § första stycket), I den allmänna motiveringen har utförligtbehandlats de olika slag av ledigheter som har ansetts böra grunda rätt tiUsemesterlön (12,5), I andra stycket har införts en bestämmelse, enligtvilken frånvaro av en period av sjukfrånvaro vidtillämpning av första stycket 1 inte i något fall skall anses bero på arbetsskada.Bestämmelsen hänger samman med att arbetsskadad uppbärersättning av den allmänna försäkringen, I deima del hänvisas till denallmänna motiveringen. 1976/77: 90 200 Bestämmelsen i andra styckets andra meningmotsvarar i sak 7 § tredje stycket sista meningen SemL, med denskillnaden, att anknytningen till intjänandeåret (kvaUfikationsåret) till följdav 3 § i den nya lagen avser tiden 1 april31 mars i stället för kalenderår.Den innebär att när sjukfrånvaro har varat oavbrutet under två hela intjänandeår,därefter infallande dag av frånvaroperioden inte ger rätt till semesterlön. Enligt paragrafens tredje stycke skall ifrånvaroperiod som avses i första stycket inräknas också sådan dag underperioden, då arbetstagaren inte skulle ha utfört arbete. Frånvarodagarnaräknas alltså kalendariskt. Semesterlön för frånvarotid tjänas emellertid inendast under sådan dag då arbetstagaren helt eller delvis är ledig frånarbetet (jfr 16 § andra stycket). Vad som har angetts är innebörden även avbestämmelserna lag. I detta sammanhang finns anledning att pekaäven på bestämmelsema i 7 § om beräkning av den betalda semesterledighetenslängd. Enligt den paragrafen beräknas längden av den betaldasemesterledigheten till så stor del av femveckorsledigheten somanställningstiden utgör av intjänandeåret. Från anställningstiden avräknas idet fallet frånvaro under arbetsdag i vissa fall men däremot inte sådan del avledighetsperiod som sammanfaller med arbetsfri dag. Paragrafenär tvingande till arbetstagarens förmån. Sparandeav semesterledighet och semesterlön (1823 §§) I detta avsnitt har samlats bestämmelserna om rättför arbetstagare att under vissa förutsättningar spara semesterledighet tillsenare år för att då kunna ta ut längre sammanhängande ledighet.Bestämmelserna, som saknar motsvarighet i gällande lagstiftning, har tidigarebehandlats i avsnitt 12.6 i den allmänna motiveringen. I denna paragraf preciseras förutsättningarna försparandet. Vidare anges när sparad ledighet senast skall läggas ut. Som har framgått får arbetstagare sparaendast sädana semesterdagar, för vUka han har tjänat in semesterlön. I 7 §anges hur andelen betalda semesterdagar fastställs. De utgör så stor andel avde , som motsvarar den del av intjänandeåret under vilkenarbetstagaren har haft anställning hos arbetsgivaren. 1 anställningstiden ingårobetald ledighet från arbetet endast som den utgörs av semesterledighet ellerledighet som är semesterlönegrundande enligt 17 §. Endast i den mån antalet pådettasätt beräknade betalda semesterdagar överstiger 20, föreligger rätt attspara ledighet enligt denna paragraf. 1976/77: 90 201 Bestämmelsen i första stycket utgår från den ilagen förutsatta femveckorssemestern. Den semesterledighet som kan sparasvarje år, om semesterförmånerna regleras enligt semesterlagen, utgör alltsåhögst , dvs, en veckas ledighet. Träffas avtal om längrebetald semesterledighet än vad lagen föreskriver, möter inte hinder mot överenskommelseom att även de genom avtalet tillagda semesterdagarna sparas. Ett sådant avtalinnebär nämligen inte någon inskränkning i ar-arbetstagarens rätt enligt lagen(2 §). Sparande enligt första stycket kan endast avsebetalda semestei"dagar. Det är som nämnts inte möjligt att sparasemesterdagar för vUka sent från utgången av det semesterår, då desparades. semesterledigheten inte ut återstår enbart enfordran på semesterlön. Inom den angivna ramen är rätten till sparandefri. En arbetstagare kan t. ex. skjuta upp till nästasemesterår. Han kan också, som framgår av andra stycket, under fem semesterårsamla ihop . I andra stycket föreskrivs att de sparadesemesterdagarna skall läggas ut från utgången av det semesterår, dåde sparades. semesterledigheten inte ut återstår enbart enfordran på semesterlön. I fråga om utläggning av sparande semesterdagargäller samma ordning som för semesterförläggningen i övrigt. Har någotmedbestämmandeavtal inte träffats, skall förhandlingar eller samråd äga rumenligt 10 §. Kan överenskommelse inte träffas, avgör arbetsgivaren när semesterdagarnaskall tas ut. Vissa begränsningar i beslutanderätten följer dock av 20 §,Arbetsgivaren är i sista hand ansvarig för att sparade semesterdagar läggs utinom femårstiden och kan vid försummelse bli ålagd att utge, förutomsemesterlönen, skadestånd. Bestämmelsema i 18 § är som nämnts tvingande tUlarbetstagarnas förmån (jfr 2 § första och andra styckena). Detsamma gäller 21§. I övrigt är, som framgår av det följande, bestämmelserna rörande semestersparandedispositiva, I vissa fall (22 och 23 §§) gäller att avvikelse kan ske endastgenom kollektivavtal som på arbetstagarsidan har. slutits eller godkänts avcentral arbetstagarorganisation. Bestämmelsen i tredje stycket skall ses isammanhang med 20 § andra stycket. Genom att ta ut en sparad vecka ochsamtidigt spara en ny vecka skulle en person kunna skaffa sigförmånen.av att ständigt kunna kräva fem veckors semester i en följd. För atthindra detta föreslås i detta stycke, att semesterledighet inte får sparas detsemesterår då arbetstagaren får ut semesterdag som här sparats från tidigareår. Bestämmelsen har tillkommit för att skydda arbetsgivaren. Hinder tordedärför inte föreligga enligt huvudregeln i 2 § första stycket motöverenskommelse att arbetstagaren får spara semester, även i den situation somavses i tredje stycket. 1976/77: 90 202 I detta lagrum har förts samman regler om denunderrättelseskyldighet som arbetstagaren har att iaktta i samband medsparande och vid uttagande av sparad semesterledighet. Enligt bestämmelsenskall arbetstagare som önskar spara betalda semesterdagar eUer som vUl få utsparade dagar tUlsammans med årets semesterledighet underrätta arbetsgivarennär semesterförläggningen för året bestäms, dvs, i samband med departskontakter som då förekommer, I många fall kan arbetstagare som vill sparasemesterledighet eller ta ut sparad ledighet tänkas vid den nu nämndatidpunkten sakna uppgifter om antalet betalda semesterdagar. Eftersom uppgiftom detta är av betydelse för bedömningen humvida sparande eller uttag avsparad semester är möjligt eller önskvärt, har arbetstagaren fått rätt att i sådantfall vänta med meddelandet till dess han har fått behövUga uppgifter avarbetsgivaren. Eftersom dessa frågor normalt skall ut vidförhandlingar, räcker det att arbetstagarens besked baseras på de uppgifter omantalet betalda semesterdagar som dä är tillgängUga (jfr 7 §). En i lagen fixerad underrättelsefrist gäller vidbegäran om uttagande av sparade semesterdagar i andra fall än som harnämnts, dvs. när arbetstagaren vill ta ut sparad ledighet separat.Arbetstagaren är i det fallet skyldig att framställa sitt önskemål senast tremånader före den dag då enligt hans önskan ledigheten skall börja. Bestämmelsenfår till följd att arbetstagaren inte kan fordra utläggning av sparad ledighetinom tremånaderstiden. Bestämmelserna i 19 § är enligt andra stycketdispositiva. Genom enskilda eUer kollektiva avtal kan beslutas att andrafrister skall gälla. Möjlighet finns såväl att förlänga som att förkorta de iparagrafen angivna tiderna. Träffas kollektivavtal härom, får det under vissaförutsättningar tillämpas även på den som inte tillhör den avtalsslutandeorganisationen (2 § andra stycket), Paragrafen innehåller bestämmelser som i tvåhänseenden begränsar arbetsgivarens möjlighet att bestämma när de sparadedagarna skall utgå. Enligt första stycket skall sparad semesterdagförläggas tUl det semesterår som arbetstagaren väljer, om annat inte haravtalats eller särskilda skäl föreligger mot att ledigheten förläggs till detsemesteråret. Bestämmelsen har tillagts vid departementsbehandlingen. Den fårses mot den bakgrunden, att arbetsgivaren annars i de fall då enighet inteuppnås skulle kunna fritt förlägga ledigheten inom hela femårsperioden.Därigenom skulle syftet med sparandet ofta helt förfelas. Arbetsgivaren hardärför ansetts i allmänhet böra vara tillgodosedd genom att vid oenighet fådisponera över ett semesterår för utläggning av ifrågava- 1976/77: 90 203 Förhållandena kan emellertid undantagsvis vara sädana att särskilda skälföreligger mot att ledigheten förläggs till det semesterår som arbetstagarenhar valt. Denna situation berörs i det följande sedan bestämmelserna iparagrafens andra stycke har behandlats. I andra stycket har tagits in en motsvarighet tillden av kommittén föreslagna bestämmelsen om rätt för arbetstagaren att fä utden sparade och den aktuella semesterledigheten i ett sammanhang. Bestämmelsenfår ses mot bakgrund av att själva kärnan i sparanderätten ligger i möjlighetenatt på detta sätt få ut en samlad långledighet med vissa tids-intervaUer.Bestämmelsen träder i stället för regeln i 12 § om utläggning av fyrasemesterveckor i en följd. Hela den semesterledighet som arbetstagaren harrätt till under det aktuella semesteråret samt de sparade semesterdagarnaskall, om inte annat har avtalats, utgå i en följd. Vid fullt sparande blir densammanlagda ledigheten eller . Rätten till samlatsemesteruttag har emeUertid ansetts böra begränsas till det fall, dåarbetstagaren önskar få ut minst fem sparade semesterdagar, dvs. ytterligareen veckas ledighet. Paragrafen är som redan framgått dispositiv. Avtalkan såväl enskilt som koUektivt träffas om avstående från rätten att på den tidoch i den ordning som anges i 20 § få ut sparad ledighet. Enligt 2 § andrastycket får sådant kollektivavtal tillämpning även pä den som inte tUlhör denavtalsslutande organisationen. I fråga om gränserna för dispositionsfrihetenoch i fråga om organisations behörighet att företräda och binda arbetstagarehänvisas till vad som har anförts under 2 §.