prop · G00374 · 1976-12-31 00:00:00 — Även dessa behöveromsättas under senare delen av 1980-lalet. Ett antal av de äldre ubåtar somutgår ersälts med ubåt Näcken (A 14) . Antalet ubåtar gårdock ned från nuvarande 17 till 1982. Överbefälhavarenhar i programplanen redovisat sin syn på fjärrslrids- 1976/77:74 125 förbandensutveckling i de olika nivåerna. I alternativ B har överbefälhavaren somframtida ersättare för AJ 37 inplaneral en vidareutveckling av JA 37Viggen till en ny attackversion - flygplan A 20. De lätta altackdi-visionernautgår däremol successivt i detla alternativ eftersom Sk 60 enliglöverbefälhavaren endasl kan ersättas med ett skolflygplan utan attackförmåga.1 alternativ A är det däremol möjligl alt behålla lätta allackdivisioner genomalt ett nytt lätl attack/skolflygplan-B3LA-ulvecklas och anskaffas. 1alternativ C 2 anskaffas skolflygplan med atlackkapacitel vilket innebär att delätta altackförbanden kan behållas. Det medeltunga attackflygplanet A 20anskaffas däremot inte i alternativ C 2 varför de medeltunga attackdivisionernasuccessivi utgår allteftersom AJ 37 utrangeras. Alternativen C 1 och C3 innebär alt de medeltunga attackdivisionerna behålls genom anskaffning av A20 medan de lätta attackdivisionerna ulgår genom att Sk 60 ersälts medskolflygplan utan atlackkapacitel. Attackdivisonernasutveckling i ÖB 77-82 kan sammanfattas enligl följande. 1977 1982 1987 Anmärkning Medellunga attackdivisioner Alternativ A, B, C I, C 3 5,5 5,5 5,5 A20ersätter AJ 37 under slutet av 1980-lalet. Alternativ C 2 5,5 5,5 4,5 AJ 37Viggen utgår Alternativ A 5 5 5 B3LA ersätter Sk 60 Alternativ B 5 3 0 Alternativ C 1, C 3 5 0 0 Altemativ C 2 5 5 5 med atlackförmåga ersätter Sk 60 Försvarsuiredningen har förordal atl JA 37 Viggenvidareutvecklas till ell nytt medellungt attackflygplan (A 20). Uiredningen harvidare funnit atl B3LA skulle ge elt värdefullt tillskoll lill vårförsvarseffekt och all det är anpassat lill våra behov. Efler övervägandenrörande akluella förfaringssätt för anskaffning av kvalificerad flygmaterielframhåller utredningen alt inhemsk utveckling och tillverkning avflygplansystem från säkerhetspolitiska utgångspunkler är alt föredra och måslebedömas som angelägen. En ulveckling av del lätta allack/skolflygplanel B3LAger enligt uiredningens bedömning möjlighel all bevara en sådan kapacitet inomlandei. Överbefälhavaren har i anslutning lillprogramplanen redovisai alternativa anskaffningsformer för jaktflygplan ochluftvärnsrobolar för 1990-lalels be- 1976/77:74 126 hov.Det minsl kostnadskrävande alternativ som medger bibehållen utvecklingskapacitetoch därmed handlingsfrihel för anskaffning av framlida jaktflygplan -"minimiallernalivel" - innefattar utveckling av B3LA. Härutöver ingåri minimialternativet ell i förhållande lill B-nivån reducerat antal A 20.Minimiallernalivel beräknas kostnadsmässigt, med ca 300 milj. kr. ,överstiga vad som har inplanerats för flygplansystem inkl. beväpning ochmotmedel i nivå B i överbefälhavarens programplan. Ulveckling och anskaffning av B3LA kan enliglöverbefälhavaren inte genomföras i B-nivån inom ramen för en balanseradulveckling av del militära försvarel. Försvarsuiredningen, som i sinaöverväganden utgått från B-nivån, har kommit till samma slutsats.. Försvarsuiredningenhar inte funnit det möjligl att utifrån det underiag den haft all tillgåförorda ell så belydande lillskoll av betalningsmedel som erfordras för atlgenomföra utvecklingen av B3LA. Vissa ytterligare överväganden erfordrasenligl uiredningen. a. bör i detla sammanhang studeras hur kosinaderna förflygplanssystemei skulle kunna begränsas och större säkerhei skapas belräffandekostnadskalkylernas hållbarhet. Vidare bör del enligt uiredningen ytteriigareövervägas om en sådan ulveckling och anskaffning är möjlig all genomföra motbakgrund av slatsfinansiella och samhällsekonomiska förhållanden. Om defortsalla övervägandena leder lill atl B3LA inte anskaffas förordar utredningenalt de skolflygplan som anskaffas ges en lämplig beväpning och organiseras ilätta atlackförband. Jagdelar försvarsulredningens uppfattning atl kompletterande underiag ärnödvändigl för all beslul skall kunna fattas i denna fråga. I sammanhanget villjag emellertid peka på följande angående försvarets framlida behov avatlackkapacitel. De medellunga attackdivisionerna har, som överbefälhavarenhar påvisat i sina studier, viktiga uppgifter i invasionsförsvarei. Flygplan A20 är också länkl alt användas för havsövervakning då S 37 utgår ibörjan av 1990-lalel. Jag anser därför all den av uiredningen föreslagnautvecklingen av del medellunga attackflygplanet A 20 bör genomföras. Denna börske på sådant sätt atl del omfattande utvecklingsarbete som genomförts förolika versioner av flygplan 37 utnyttjas i slörsla möjliga utsträckning.1 del kompletterande underlag som skall las fram bör ingå en noggrann prövningav lämpligt antal av flygplan A 20 och erforderiiga prestanda hos dessa. Undersenare år har både i och utomlands visals ett ökat intresse för lättaattackflygplan. Behovet av flygplan som är anpassade för bl. a.understödsuppgifler har allt mer uppmärksammals. B3LA-projeklel är utformat försådana uppgifler. Det är också väl anpassat till svenska förhållanden iövrigt. Ett flygplan av della slag kan därför lillsammans med lämpliga vapenoch motmedel ge elt väsentligt bidrag till vår samlade försvarseffekt.Utvecklingen av ett lätt atlack/skolflygplan är vidare enligt min mening ettrikligt sleg i rikining mot lättare och mindre kostnadskrävande Prop.1976/77:74 127 B3LA spelar - vid sidan av sitt operativa värde -en avgörande roll vad gäller möjligheterna att inom landet behålla enutvecklande flygindustri. Överbefälhavaren har angivii all det inle är möjliglatl upprätthålla en inhemsk kapacitet av detta slag i det fall B3LA inleutvecklas. Såsom en allmän synpunkt har försvarsuiredningenanfört att internationella bindningar, som inskränker vår förmåga att varaneulrala i krigstid, inte kan accepteras. Utredningen har vidare anfört atlanskaffning av för försvaret väsenllig maleriel inte får ske så alt vi kommer ien sådan beroendeställning till andra länder atl den kan utnyttjas förpåtryckningar eller så att vi i en krissituation slår utan viktig materiel. Jagdelar uppfattningen atl vi bör undvika en sådan beroendeställning menkonstaterar samtidigi att ett fullständigt oberoende i detta avseende äromöjligt. För anskaffning av den mest avancerade malerielen kommer vi alltidalt vara beroende av utlandel. Av vikt är dock under vilka framställningsskedendetla beroende gör sig gällande. För ett inhemskt system är vi under utvecklingsfasenberoende av ett omfattande inflöde av tekniskt kunnande från utlandet. Underlill-verkningsfasen är däremol ullandsberoendel litet och gäller import avvissa komponenter. För ett system byggt på licenstillverkning är viinledningsvis likaså beroende av överföring av lekniskt kunnande från det landdär licensen köps. Även under produktionsfasen är vi beroende av import avkomponenter. Vid inköp av ett färdigt syslem måsle en överföring ske avtekniskt kunnande för atl vi skall kunna etablera och vidmakthålla enorganisation för drift och underhåll av systemet. Vid den lidpunki då beslut omköp fallas föreligger elt slort mått av beroende av del land där köpet avsesgöras. Del säger sig självt alt den säkerhetspolitiska risklagningen bli slörreju senare under den mångåriga utvecklings- och anskaffningsfasen som ullandsberoendeinlräftar. Den är särskill slor om vi är beroende av import och ulländsklkunnande under den lid flygplanen är i operativ drift. Jag vill också peka påde svårigheter som kan möla när del gäller all i en annan säkerhetspolitisksituation fa köpa flygplan och annan viktig materiel om vi i en sådan siluationser behov av atl förstärka vårt försvar. Konkurrenssituationen torde i ellsådant läge vara en helt annan än . Jag delar således försvarsutredningens uppfattningatl en inhemsk förmåga att utveckla och tillverka flygplanssystem bidrar tillrespekten i omväriden för svensk säkerhetspolitik och ger slörre möjligheterall under andra säkerhetspolitiska förhållanden förslärka försvarelskapacitet. Försvarsuiredningen har även erinrat om dengynnsamma inverkan man anser att en utvecklings- och tillverkningskapacitetinom flygplanområdet har för landets tekniskt industriella siandard och försysselsättningen. Jag är i princip enig med utredningen angående denna posilivaeffekt men vill Prop.1976/77:74 128 samtidigiunderstryka att behovel av inhemsk kapacitet att utveckla och tillverkastridsflygplan skall bedömas inom ramen för vår säkerhets- och försvarspolitik.Andra aspekter kan inte tillåtas vara avgörande för kapacitetens utformningoch dimensionering. Jag ansluler mig alltså lill försvarsulredningensuppfattning all en komplettering av underlaget är nödvändig innan beslul kanfattas angående al-tackflygförbandens framlida utformning och omfattning. Dealternativ som därvid bör studeras närmare synes vara dels en kombination av A20 och ett lätt atlack/skolflygplan representerat av B3LA, dels en kombinationav A 20 och ett lätt skolflygplan med viss attackkapacitel. Lämpliga prestandeför det medellunga attackflygplanet A 20 bör studeras närmare. Det är ocksåväsentligt atl nödvändiga prestanda för flygplanet övervägs och preciserasytteriigare, bl. a. i syfte alt begränsa kosinaderna. Säkerheten i de gjordakostnadsberäkningarna måsle noga prövas. Jag fäster stor vikl vid alt dessa kanges en sådan tillföriitlighet atl senare förändringar i de redovisadekalkylerna inte påverkar den avsedda balansen inom det miliiära försvaret. De fortsatta studierna bör också belysaalternativens innebörd vad gäller förmåga all på längre sikl utveckla ochtillverka stridsflygplan inom landet. Vidare bör klariäggas den kapacitet somkrävs för all vi under alla förhållanden skall kunna uppiräda som kompetentaköpare av flygplansystem och för möjligheterna alt på ell lillfredsslällandesäll ge erforderligt stöd åt produktionen av JA 37 och A 20 liksom åtfortlöpande drift och underhåll. Endasl genom ett sådani klariäggande kan debåda alternativen jämföras och värderas på ell tillfredsställande sätt. Det kompletterande underiag som erfordras blir somframgått av vad jag tidigare anfört relativt omfattande. Framtagningen av delbör trots della ske så att förslag lill beslul i frågan kan föreläggasriksdagen under höslen 1977. Underiagel bör las fram av berörda myndigheier ocharbetet bör nära följas och utvärderas av ell regeringsorgan. För uppgiften börfinnas en särskild beredning inom . Jag kommer senare denna dagatt begära regeringens bemyndigande att tillkalla en sådan beredning. Vid den slutliga prövningen av frågan omanskaffning av flygplan som ersättare för de utgående attackflygplanen kommerockså slatsfinansiella och samhällsekonomiska hänsynstaganden in i bilden.Denna uppgift bör emellertid inle ankomma på den nyssnämnda beredningen.Ytteriigare underiag för denna bedömning kommer all föreligga bl. a. i form avden långtidsbudget som kommer atl presenteras i vårenskomplelteringsproposition. har framhållit atl om B3LA inteskulle anskaffas bör det planerade skolflygplanet kunna förses med lämpligbeväpning. Jag delar denna uppfattning. Ubåtar bör även disponeras iinvasionsförsvaret. Det är därför av väsentligt betydelse alt möjligheterna altinom landei utveckla och till- 1976/77:74 129 Antalet ubåtar kommer på grund av åldersläget atl minskakraftigt trots den nyanskaftning av ubåt Näcken (A 14)som sker . Överbefälhavaren har även planerat allanskaffa ubåt A 17 för atl ersätta elt antal äldre utgående ubåtar. vill jag, mot bakgrund av ubåtssystemets betydande roll iinvasionsförsvaret, förorda atl ubåt A 17 ulvecklas och anskaffas. Luftförsvarsförbanden omfattar jakt-,luftvärnsroböt- och luftvärnsförband saml stridslednings-ochluftbevakningsforband. De skall försvåra en angripares flygkrigföring mol vårtland, skydda våra övriga stridskrafter och för totalförsvaret viktiga områdenoch anläggningar saml lillsammans med andra funktioner bidra lill attbefolkningen skyddas. Enligt min mening kommer luftförsvaret även iframliden att ulgöra en väsenllig faktor för försvarets krigsavhållandeförmåga. Jag anser atl elt starkt luftförsvar även framgent fordrar såväl etteffektivi jaktflyg som effektiva luftvärnsförband av lillräcklig kvantitet ochkvalitet. Luftförsvarsförbanden genomgår f n. stora förändringar. Förbandensmaleriella kvalitet kommer alt förbättras bl. a. genom att JA 37 Viggensuccessivt tillförs. Överbefälhavaren har i nivå B föreslagit en i förhållandetill tidigare planering utökad anskaffning av JA 37 med en division lilltotalt nio divisioner. Jag anser alt en sådan ökad anskaffning är angelägen menfinner det f n. inle möjligl att tillstyrka den. Frågan har bl. a. samband medfortsatt flygplanutveckling inom landet. Beslut härvidlag behöver inte fattasnu. JA 37 behöver omsättas på 1990-ialei.Försvarsutredningen framför som sin uppfattning atl beslut om anskaffning aversättning för JA 37 varken kan eller bör fattas . Jag ansluler migtill denna uppfattning. Beslut om luftförsvarels långsiktiga inriklning ochavvägning bör därför anstå. Utvecklingen inom både flyg- och vapentekniken kanleda lill nya förutsättningar för avvägningen dels inom jaktflygfunklionen,främsl avseende prestandakraven på vapenplattformen resp. på vapnen, delsmellan luftförsvarets olika komponenter. Den tekniska och taktiska utvecklingenpå områdei bör studeras vidare för att bästa möjliga underlag skall föreligganär beslul fattas. Fortsalla studier bör fullföljas inom ramen förperspektivpläneringen. Belräffande luftvärnet gäller i enlighet med tidigarebeslul alt robot 68 Bloodhound avvecklas medan däremol robot 67 Hawk skallmoderniseras. Härigenom behålls det senare robotsyslemet till åtminstone börjanav 1990-lalel. Jag delar uiredningens bedömning all roboisysiem Hawk underdenna tid ger ett väsentligt bidrag lill luftvärnets samlade effekl.Luftvärns-robot 70 som successivi tillförs organisationen innebär vidare enväsenllig kvalitetsförbätlring av luftvärnet. Del är min uppfattning alt den lekniskautvecklingen på många områden ger goda möjligheter att till rimliga kostnaderutveckla och anskaffa lätta Prop.1976/77:74 130 roboityper.Genom en inhemsk utvecklings- och produktionskapacitet säkerställs möjlighetenatt ulforma vapensystemen efler vårt försvars specifika behov. Med hänsyn lillatt nya lekniska möjligheter kan bedömas ge goda förutsättningar all höjaeffekten hos våra vapensystem även med relativi måttliga ekonomiska satsningarfinner jag det angeläget att tillräckliga resurser avsätts för att noggrantfölja utvecklingen vad gäller lätta roboityper. Beträffande lätta luftvärns-och pansarvärnsrobolar besitter vi inom landei kapacitet attutveckla och producera syslem med god strids-ekonomi. Jag anser deteftersträvansvärt att en lätl luftvärnsrobot med mörkerkapacitet utvecklas ochtillverkas inom landet som komplement lill robotsystem 70. Det finns f n. inte utvecklingskapacitet inomlandei föratt med tillräcklig bredd utveckla mera kvalificerade robotsystem. Enuppbyggnad av sådan kapacitet förutsätter för att vara meningsfull att man kanförutskicka en sådan omfattning och tidsmässig stabilitet i anskaffningarna attden uppbyggda kapaciteten kan vidmakthållas även på . Den pågåendeinhemska utvecklingen av en IR-robot för JA 37 (robot 72) är av särskillinlresse i della sammanhang. anser atl ett fullföljande avdenna ulveckling skapar förutsättningar för utveckling och tillverkning inomlandet av även tyngre luftvärnsrobolar, sjö- och kustroboiar samlaltackroboiar. Jag anser all del i och för sig är önskvärt all utsträcka deninhemska utvecklings- och produktionskapaciteten till all gälla även dessa merakvalificerade roboityper. Jag vill emellertid understryka atl hänsyn i dessafall liksom vid all annan materielanskaffning givetvis måsle tas tillkostnads/effektrelationer mellan olika anskaffningsformer. Jag ser del somangelägel alt tillräckliga resurser avdelas för all följa ulvecklingen på dettaområde. Den pågående utvecklingen av en IR-robot spelar en stor roll isammanhangel. Jag har för del förestående budgetåret föreslagit att medelavsätts för detta ändamål men vill samtidigi framhålla att de fortsattaövervägandena om framlida flygplansanskaffning har slor betydelse även för vilkenforlsatt verksamhel inom robotområdei som bör genomföras. Jag vill undersiryka alt jag liksomförsvarsutredningen finner det betydelsefullt för ett effektivtresursutnyttjande atl utveckling och anskaffning av roboisysiem myckel nogasamordnas. Framlida ställningstaganden lill utvecklings- och anskaffningsfrågorpå robotområdei blir bl. a. beroende av i vilken utsträckning en sådansamordning kommer till stånd. Detta gäller såväl specifikationerna av nyaroboisysiem som ulnyltiandet av de industriella resurserna. Jag avser all nogafölja utvecklingen i della hänseende. Luftvärnsfunklionen innefattar även förband medeldrörsluftvärn med uppgift alt bl. a. skydda punktmål och verka motluftlandsätlningar. Jag anser alt det även framgent behövs elt stort antalluftvärnsförband. I della sammanhang bör erinras om vad jag tidigare anfört omönskvärdheten av atl behålla äldre materiel som genom begränsade renoverings-och modi- Prop.1976/77:74 131 fieringsåtgärderger påtagliga lillskoll lill den samlade siridseffeklen. För att luftförsvarsförbanden skall ge avsedden"eki fordras förband för stridsledning och luflbevakning. Vidare krävsen basorganisalion som medger alt flygförbandens höga röriighei och beredskapkan utnyttias. Inom avvägningsprogrammet Central och högreregional ledning finns behov att så långl möjligt reducera koslnader och personalbehovför staberna i fred. För atl möjliggöra detla måste dock de uppgifter somåläggs staberna reduceras. Slor vikt bör läggas vid en utökad decentraliseringav ansvar och beslutanderätt lill lägre myndigheier. Varje möjlighel börtillvaratas atl omfördela personal på såväl kort som lång sikl från stabernatill utbildningsverksamheten vid förbanden. Försvarsmaktens ledningsulredning(FLU) har avgivit ett organisationsförslag som innebär bl. Förslagel remissbehandlas f n. Som en andra etapp skallFLU se över även den högre regionala ledningsnivåns fredsorganisaiion. Även vad gäller stabernas krigsorganisation börstor återhållsamhet iakttas belräffande personalbehoven så all största möjligabefälslillgång erhålls i de siridande förbanden. En allsidig och effektiv underrätielsetiänst behövsbåde i fred och i krig. 1 fred krävs den för all nödvändiga beredskapsätgärderskall kunna vidlas medan den i krig erfordras för all största möjligaeffekt skall kunna tas ut av våra stridskrafter. Det ärdärför nödvändigl all vidisponerar resurser för all införskaffa erforderliga underrättelser. En sådanresurs är spaningsflyget. Flygplan S 37 ulgår ur organisationen under1990-talel. Frågan om framlida behov av spaningsflyg sedan S 37 utgåttbör belysas inom ramen för framlida flygplananskaffning. En annan väsentlig komponenti ell fungerande underrältelsesyslem utgör signalspaningen. Verksamhelen vidförsvarels radioanstalt är därför av central betydelse för totalförsvaret isåväl fred som krig. Försvaret har ell stort behov av målinriktadforskning som elt led i sin långsiktiga planering. Delta behov fylls i försiahand inom ramen för avvägningsprogrammet Allmän försvarsforskning. Verksamhetenhar betydelse för möjligheterna atl skapa handlingsfrihet för försvaretsutveckling på . gäller särskill den tillämpade försvarsforskningensom bör ges företräde före forskning av allmänl kunskapsuppbyggande karaklär.Även inom försvarsforskningen måsie emellertid besparingar eftersträvas.Möjligheterna atl genom prioriteringar och i vissa fall ambitionssänkningarreducera de ekonomiska och personella behoven bör därför tillvaratas. Jag villi detta sammanhang också framhålla alt jag delar försvarsutredningensuppfattning atl kapaciteten vid i ökadutsträckning bör kunna utnyttjas även av civila avnämare. Till programmet Gemensamma myndigheter och funktioner m. m. hör bl.a. gemensam utbildning och förvaltning. 1976/77:74 132 hari likhet med försvarsutredningen valt atl i detla sammanhang också behandlapersonalfrågorna, fredsorganisationen i sin helhel samt utbildningsfrågorna. Kostnaderna för försvarels centrala administrationoch förvaltning måsle reduceras. Därigenom kan ökade resurser avsättas förutbildning och materielanskaffning som ger direkl effekl ikrigsorganisationen. Jag vill med skärpa understryka nödvändigheten av altkraftfulla ålgärder vidtas så att konkreia resullal uppnås och en omfördelningav resurser i den nämnda riktningen kan erhållas. Den största delen av kosinaderna för centraladministration och förvaltning utgörs av koslnader för anställd personal. Äveninom övriga delar av försvaret utgör personalkostnaderna en tung posl. Moldenna bakgrund är det nödvändigt alt antalet anslällda minskas för att enreducering av kostnadema skall kunna ske. Maj:t uppdrog och i december1973 åt överbefälhavaren alt i samråd med försvarets rationaliseringsinstitutlämna förslag lill och vidla ålgärder så atl antalet anslällda inomförsvarsmakten kunde minskas. harantalet anställda inom försvaret minskat med närmare 2 700 personer. Överbefälhavarenhar i programplaneringens nivå B planerat en fortsatt minskning av personalenmed 2 500 personer . Jag anser att de avöverbefälhavaren i nivå B planerade kostnadsminskningarna genomrationaliseringar av fredsorganisationen och vissa ambitionssänkningar måslegenomföras bl. a. i form av personalminskningar. Den av överbefälhavarenberäknade omfattningen av f)ersonalminskningarna bör därför i. v. ligga tillgrund för den fortsatta planeringen. Även andra möjligheter till kostnadsbesparingar änpersonalminskningar måsle naluriigtvis las tillvara. Enligl vad jag har erfarithar , bl. a. som en följd av personalminskningsmålen, en ökningskett av försvarets köp av tiänster på bekostnad av verksamhet i försvaretsegen regi. Jag avser att närmare studera denna fråga. Om del därvid visar sigall de på sikl mest ekonomiska lösningarna leder till andra personalbehov änsom förutsatts enligt överbefälhavarens personalberäkningar i nivå B, kan ävendella få viss återverkan på den ovan angivna omfattningen påpersonalreduceringarna. Nödvändiga förändringar bör i försia hand ske iform av löpande rationaliseringar. Detta kommer dock inte alt varalillfyllesl. Ambiiionssänk-ningar måste dessutom ske inom flera områden. Jagåterkommer i det följande lill några områden där detla kan ske. Jag vill idetta sammanhang framhålla att en myndighets personalbehov måsle beslämmas medulgångspunkl i planerad verksamhel och akluella förhållanden och inle på grundav en organisation som rastslällis vid lidigare tidpunkl. Föratl de personalminskningar och omorganisationer som redan beslutats Prop.1976/77:74 133 ochde ytterligare som kan bli akluella skall kunna genomföras krävs omfattandepersonaladministrativa insatser. Naturlig avgång i förening med en effektivomplaceringsverksamhet bör utnyttjas. Största möjliga vikt måste ges åt deproblem som i dessa sammanhang kan uppslå för enskilda individer. Personalensposiliva medverkan speglar härvidlag en viktig roll. Den aktiva militära och civilmilitära personalenfyller viktiga uppgifter i både krigs- och fredsorganisationen. Den framtidakrigsorganisationen samt fredsorganisalionens behov av utbildningspersonal bördärför ulgöra grund för behovsberäkningar. I delta sammanhang vill jag peka påatt pensionsavgångarna bland den miliiära personalen förutses blijämförelsevis stora . Jag räknar med en sådanrekrytering alt tillgången på personal i för utbildningsarbetet gynnsammaåldrar förbättras. En ny befälsordning bör genomföras under dennärmaste programplaneperioden. Frågan bereds f n. inom försvarsdepartemenlet.Jag avser återkomma härtill under höslen 1977. Jag vill också framhålla den slora betydelsenreservbefäl och värnpliktigt kompanibefäl har i krigsorganisationen. Tillgångenpå sådan personal är f n. främsl inom armén otillräcklig.