prop · G00374 · 1976-12-31 00:00:00 — De personalminskningar som är nödvändiga avekonomiska skäl har sådan omfattning all det enligl överbefälhavaren kanifrågasättas om de kan genomföras med gällande personaladminislrativa reglerochmed bibehållen rationalitet i organisationen. Belastningen på kvarvarandepersonal kommer atl öka. Enligl överbefälhavaren kan försvarsmakten i nivå Bvara krigsavhållande i betydligt färre av de säkerhetspolitiska silualioner somregeringen angivit som grund för planeringen. Om den nuvarande rustningsnivån iomväriden behålls som vår försvarsmakt försvagas på del sätt somföljer av denna nivå, bedöms en angripare i betydligt flera säkerhetspolitiskasilualioner kunna finna elt angrepp lönsamt. Detla innebär alt densäkerhetspolitiska risktagningen ökar. Atl utvecklingskapaciteten vid fiyg-ochroboiindustrin avvecklas leder enligl överbefälhavaren lill atlullandsberoendel ökar oeh alt vår handlingsfrihel minskar . Delfinns risk all omvärlden uppfattar delta som en minskad vilja och förmåga allbehålla vårt hittillsvarande oberoende av andra länder. Problemen i nivå C är dels desamma som angetts förnivå B, dels lill slor del en följd av bristerna i det prisregleringssystem somanbefallts som utgångspunkt för planeringen. Inomen - i förhållande till försvarsbeslut -oförändrad ekonomisk ram börenligt överbefälhavaren sältas av ökade reserver för all möla följderna av denotillräckliga priskompensationen. Totalt uppgår dessa reserver underfemårsperioden till ca 1 200 milj. kr. De förbättringar av förmånerna underrepetiiionsutbildning som beslutat om kompenseras enligtöverbefälhavarens åsikt inle av prisregle-ringssysiemel. har fallat flera, enligl överbefälhavarenregionalpolitiskt betingade, beslul som kräver slora investeringar i mark ochbyggnader inom försvarel. Huvuddelen av dessa investeringar skall enligt givnaanvisningar belalas från den oförändrade miliiära ramen. Eftersom dessainvesteringar inle ger några rationaliseringsvinster under den tidsperiodplaneringen omfattar. Prop.1976/77:74 69 måsteinvesteringarna ske på bekosinad av krigsorganisationens kvalitet ochkvantitet. Den ekonomiska omfattningen av dessa pålagda nyauppgifler uppgår till så stor del av det fria planeringsulrymmet underfemårsperioden att en rationell och målinriktad planering enligtöverbefälhavaren inle är möjlig. Medel måste frigöras genom ingrepp i syslem ochverksamheter, inle som en följd av en operativ prioritering utan därför att deunder den aktuella tidsperioden råkar vara gripbara. Sådana åtgärder lederenligl överbefälhavaren direkt lill obalans i planering och krigsorganisation. Föratt kunna få någon rimlig form av balans inomkrigsorganisationen på blirdet nödvändigt atl kraftigt minskakostnadema för fredsorganisationen med början . Ettstort antal förband måste läggas ned som omfatlande ingreppi centraladministration och förvaltning blir ofrånkomliga. Konsekvenserna för såvälförsvarsmak-lens personal som för rationaliteten i verksamhelen blir ytlerslallvariiga. Den nödvändiga reduceringen av fredsorganisaiion och personalförulsätler enligt överbefälhavaren avsleg från nuvarande ambitionerbelräffande arbetsmiljön. Ingreppen blir i vissa fall sådana all de kangenomföras i den takt som behövs endasl om statsmakterna skapar reellaförutsättningar för att placera om övertalig personal till verksamhet utanförförsvarsmakten. Nivå C leder enligl överbefälhavarens bedömninglill konsekvenser för krigsorganisation, personal och försvarsindustri som ärlika allvariiga som de konsekvenser som i motsvarande ekonomiska områdepresenterades i ÖB 75 (handlingsvägarna 4 och 5). Där konstateradeöverbefälhavaren all försvars-maklen vid dessa handlingsvägar på längre siklinte kan vara krigsavhållande i någol av de av regeringen givna angreppsfallsom förutsätts kunna inträffa i en europasiiuation som i slorl överensslämmermed dagens. Risken för sådana angreppsfall kan inte uteslutas. Överbefälhavarenbedömer därför all den säkerhetspolitiska risklagningen blir myckel stor. Handlingsfriheten att senare kunna ökaförsvarsmaktens styrka beskärs i sådan grad genom de fredsorganisatoriskaingreppen och genom atl försvarsindustrins kompetens att utvecklaförsvarsmateriel ytteriigare reduceras atl den knappasl kan inomöverblickbar tid. Den säkerhetspolitiska handlingsfriheten begränsas genomökal ullandsberoende. Den ekonomiska ramen ärenligl överbefälhavaren medhänsyn lill konsekvenserna oförenlig med uppgifterna för försvarsmakten. Som en sammanfattning av innehåll och konsekvenseri programplaneringen redovisas nedan krigs- och fredsorganisatorisk utvecklingi de olika ekonomiska nivåerna. Prop.1976/77:74 70 Krigsorganisatorisk utveckling i överbefälhavarensprogramplaner Jaktdivisioner (35,37) Allackdivisioner (37, (105, B3LA) Spaningsdivisioner (32,37) ' BeslälU miniärtyg får avbeslällas. Förändringar i antalet anställda inom försvaret iöverbefölhavarens programplaner Militär och civilmilitär personal Civil personal 20 350 25 900 -(- 700 -2 100 - 150 -2 350 - 150 -2 850 Fredsförbandsindragningar, beslutade och enliglöverbefälhavarens programplaner Nivå A Nivå B Nivå C Anm Pansarregementen 1 1 1 Pl(Sl) Flygnolliljer 2 2 2 F11,F12 Trängregementen (1) Marinen () Reduceras Reduceras Reduceras 1976/77:74 71 Till programplanen har fogals avvikande meningarsom framförts av cheferna för armén och marinen. Till programplanen har fogals särskilda yttrandenav chefen för flygvapnet saml av cheferna för försvarels sjukvårdsstyrelse,forlifikationsförvaltningen, och försvaretsforskningsanstalt. Överbefälhavaren redovisar i ÖB 77-82 även sinaställningstaganden till den genomförda programplaneringen. Överbefälhavarenanför sålunda belräffande chefens för marinens, k. lilläggsraderatl omresurser utöverde som begärs i nivå A skulle tillföras försvarsmakten anseröverbefälhavaren att del finns flera minsl lika angelägna behov som de somchefen för marinen anmäler på tilläggsrader. 1 nivå B anger överbefälhavarenalt del finns operativa behov som är angelägnare än de för vilka marinchefenbegär resurstillskott. Överbefälhavarens ställningstaganden innebär vidaresmärre justeringar av planeringsramarna och vissa krav på omplanering avfredsorganisation och personalminskningar samt omfattningen avrepelitionsutbildningen. Överbefälhavarens syn på prisregleringssyslemet harredovisats tidigare. En annan planeringsteknisk fråga som överbefälhavaren larupp i ÖB 77-82 är principerna för över- och underplanering. Behovet av överplaneringunder planeringsperiodens första år (äskandeåret) är väl styrkt. Tillfälligaförändringar i industrins produktionsmöjligheter leder till all viss materielinte kan levereras i avsedd tid och därför inte behöver betalas förrän senare.Storleken av dessa avvikelser från vad som planerats är erfarenhetsmässigt välkänd varför en motsvarande beslällningsreserv måste skapas (överplanering). Regeringens anvisningar innebär emellertid attdenna överplanering skall kompenseras med en motsvarande underplanering underperiodens senare del, dvs. hela det tillgängliga ekonomiska utrymmet underdessa år fär inte utnyttias för atl planera in materielobjekt. Den beskrivna överplaneringen genomförs inte utanär endasl en plane-ringsleknisk reserv för all på ett ändamålsenligt sätt mölaförseningar m. m. Överplaneringen leder således inle till ökad förbmkning avmedel och kräver därför enligt överbefälhavaren inte motsvarandeunderplanering. Kravet på underplanering skapar i praktiken reellaplaneringsproblem genom atl materielobjekt måsle tidigareläggas upp till tre årvid den åriiga mllningen av planerna. Planerna visar således inte på ettkorrekt sätt det engagemang gentemot industrin som planeringsförutsättningarnai verkligheten medger. Plötsliga tidigareläggningar av detla slag förryckermöjligheterna lill en rationell planering både inom försvarel ochförsvarsindustrin och leder till att tilldelade resurser inte blir utnyttjadepå effektivast möjliga sätt. Överbefälhavaren vidhåller i ÖB 77-82 sitl tidigareframförda förslag atl reglerna för planering ändras så att kravet påunderplanering utgår. Prop.1976/77:74 72 Chefen för armén är programmyndighelför huvudprogrammet Arméförband som omfattar följande delprogram. 1.1 Fördelningsförband m. m. 1.2 Infanleribrigad m. m. 1.3 Nortlandsbrigad m. m. 1.4 Pansarbrigad m. m. 1.5 Cenlrala och högra regionalalednings- och underhållsförband Chefen för armén har i enlighet medöverbefälhavarens direktiv utarbetat programplan för huvudprogrammetArméförband i två ekonomiska planeringsramar-nivå A och nivå B-enliglföljande(prislägefebruari 1976, löneläge 1976-, milj. 1977/78 1978/79 1979/80 1980/81 1981/82 Summa Nivå A 3 760 3 905 4 086 4 265 4 379 20 395 Nivå B 3 718 3 751 3 832 3 912 3 940 19 153 Chefen för armén framhållerinledningsvis att landels slora yta saml inriktningen mol ökad uthållighet ochdjupförsvar över lertiloriel kräver ell slort antal förband. Kvantiteten ikrigsorganisation bör därför upprätthållas. Kvaliteten bör avpassas lillställda huvuduppgifter. Arméchefen betonar i della sammanhang den allmännavärnpliktens betydelse. Endast genom allmän värnplikt kan krigsorganisationenutformas så all motstånd kan bjudas i varje del av landei. Den främsiaförutsättningen för att behålla och öka försvarsviljan är atl den uppfattassom en hela folkels angelägenhet. Den allmänna värnplikten har avgörandebetydelse för försvarel och medför atl delta förankras i samhället. Chefen för armén anför atl förbandmed strid som huvuduppgift skall prioriteras. bör ske genom altsamhällets civila resurser i ökad utsträckning las i anspråk för direklunderstöd av försvarsmakten, varvid lednings- och stödförbandens antal ochorganisation strängt anpassas till minimibehoven. Givna planeringsfömtsältningartvingar enligl chefen för armén fram en omfatlande omstrukturering av arménskrigsorganisation såväl i nivå A som B. Det innebär en ökadmaterieldifferenliering och därmed en minskning av antalet allsidigt operativtanvändbara förband. När arméns krigsförband har byggts upp har chefen för arménsträvat efier alt ge förbanden sådana perso- Prop.1976/77:74 73 nellaoch maleriella resurseratt de blir kvalificerade för avsedda huvuduppgifter. Typ 1-förbanden är allsidigt operativt användbaraoch har anfall som hu-vudstridssätt. De består av brigader och vissa friståendebataljoner samt ell lill dessa anpassat antal lednings- och stödförband. Typ1-förbanden skall prioriteras såväl personellt som materielll. Om resurser kanfrigöras strävar arméchefen efter att bibehålla elt ökal antal brigader. Typ 2-förbanden är avsedda främst för fördröjnings-och avvärjningsslrid. De beslår av skylleregemenlen, vissa självständigabataljoner och ett antal lednings- och slödförband. Med hänsyn till sinauppgifler måsle enligl chefens för armén mening typ 2-förbanden ges enpersonell kvalitet bl. a. i fråga om ulbildning motsvarande den som krävs i lyp1-förbanden. Typ 3-förbanden består av cykelskylte-ochvärnförband. Deskall i huvudsak organiseras av personal och materiel, som försöver från övriga förband. Chefen för armén prioriterar mobiliseringsberedskapoch repetitionsutbildning för de förband som är avsedda för försvar av gräns,hamnar och flygfält. Typ 4-förband utgörs av hemvärnet. Arméchefenframhåller atl hemvärnels djupa förankring i folk och bygd verksamt bidrarlill alt stärka försvarsviljan och att det utgören betydelsefull del ikuppförsvarel. För all säkerställa att lyp 1 -förbanden utvecklaskvalitativt i takt med länkbara angripares förband beträffande organisation,taktik och teknik bedrivs fortlöpande studier inom dessa områden. Mol bakgrundav vunna studieresultat har chefen för armén för den fortsattaplaneringen angetl sin grundsyn på bl.a. pansarvärns-, luftvärns- samllednings- och underhällsfunktionerna. Arméchefens syn på dessa funklionerbehandlas i del följande i anslutning till redovisningen av delprogrammensplanerade utveckling. Chefen för armén betonar även i årels programplanatt kraftfulla ålgärder måste vidtas för att minska kostnaderna förfredsorganisationen i syfle att nå högsla möjliga effekt i krigsorganisationen.Strukturella förändringar i fredsorganisationen prövas fortlöpande. Underprogramplaneperioden skall den redan påbörjade samordningen av iruppslagensulbildningsanstalter saml av stabs- och förvaltningsresurserna inomförsvarsområde/garnison fortsätta. Inom ralionaliseringsverksamheten i övrigiprioriterar arméchefen åtgärder som syftar lill atl effektivisera utbildningenoch åtgärder som syftar lill all nå för perioden uppställdapersonalminskningsmål. 1 samarbete med försvarels rationaliseringsinstitutgenomförs elt särskilt utbildningsprogram för alt underiättavardagsrationaliseringar vid arméns rayndigheter. Chefen för armén redovisar en bedömning avkostnadsutvecklingen inom armén under 1970-lalel. Trots långtgåenderationaliseringar och ambitions-sänkningar har lönekostnaderna ochvärnpliktsförmånerna tagit en alll slörre andel av arméns budget. Genomförd rationaliseringsplaneringger inle underiag för en annan bedömning av den framlida utvecklingen. 1976/77:74 74 nomiskaramen för det militära försvarel bör därför enligt chefen för armén kompenserasi särskild ordning om inle planeringen skall behöva inriktas mot successiva,kraftiga umbitionssänkningar. Chefen för armén anför alt personalkostnadernasandel av den lolala ekonomiska ramen blir oacceptabelt hög om inie antaletanslällda inom försvarel minskas. Behovel av personal för krigsorganisationenmåste emellertid tillgodoses. De nödvändiga personalminskningarna måste därförenligt chefens för armén uppfattning göras bland anslällda, som inle harkvalificerade befattningar även i krigsorganisationen. 1 nivå A har chefen förarmén planerat in en rekrytering som ger en vakansuppfyllnad motsvarande densom var inplanerad i förra årets programplan. 1 nivå B har inplanerals enrekrytering som innebär atl antalet militär personal behålls oförändrat jämförtmed budgelårel 1976/77. Chefen för armén anser all det framlidatotalbehovet av militär och civilmilitär personal är ca 11 600 befäl ochtekniker trots genomförda och planerade rationaliseringar och att vissa bristeraccepteras. Chefen för armén anmäler därför atl regeringens anvisningar medföratl uppgifler och personella resurser som disponeras för atl genomförauppgifterna inie stämmer överens. Om statsmakterna beslutar atl begränsa denmiliiära personalen i enlighet med regeringens anvisningar anser sig chefen förarmén tvingad att föreslå motsvarande begränsningar av uppgifter som skalllösas. Chefen för armén anför att de värnpliktigasförmåner successivi måsle anpassas med hänsyn lill utvecklingen i samhället iövrigi och atl värnpliktsförmånerna inte bör avvägas inom den ekonomiska ramenför det militära försvarel utan bekostas ulanför denna. Chefen för armén framhåller belräffandematerielanskaffningen alt den skall inriktas mot alt i försia hand tillgodosede allsidigt användbara förbandens behov av organisalionsbestämmande materiel.Övriga förband skall så långt möjligt tillföras materiel genom överföring fråntyp 1-förbanden. Liksom i föregående års programplan anför chefenför armén atl bristerna är slora inom mark- och byggnadssektorn. Sådanbyggnadsverksamhet som är en förutsättning för kostnadsminskanderationaliseringar prioriteras. 1 enlighet med överbefälhavarens direktiv harchefen för armén planerat alt lägga ned ett luftvärnsregemente i början av1980-ialei. Även andra fredsorganisaloriska förändringar övervägs inomförsvarets fredsorganisalionsuired-ning. Chefen för armén underslryker viktenav alt de invesleringsmedel som kan behövas med anledning av denna ulredningsförslag beaktas när planeringsram för försvarsbeslulsperioden fastställs. Chefen för armén anför om forskning och utvecklingatt kunskaperna om den miljö där systemet människa - vapen skall verka ärofullsländiga. Forskning kring människan ulgör därför elt väsentligt underiag föralt ulforma taktik, stridsteknik, utbildning och personalbehandiing. Forskningkring vapen och annan materiel för armén inriktas så atl billiga och enkla Prop.1976/77:74 75 meneffektiva system ingår bland, de alternativa lösningarna. Chefen för armén beskriver delprogrammensutveckling i nivåerna A och B. Planeringen i nivå A har inriktats molkrigsorganisationsmål enligl handlingsväg I i överbefälhavarens perspektivplandel 2. Denna innebär bl.a, atl fjorton infanieribrigader, fyranorrlandsbrigader och fem pansarbrigader bibehålls. Den ekonomiska situationenhar dock inneburil att måluppfyllelse i vissa fall har måst senareläggas. Inivå B har planeringen inriktats mol krigsorganisalionsationsmål enligthandlingsväg 3, vilket innebär bl. a. atl endast lio infanieribrigader, fyranortlandsbrigader och fyra pansarbrigader kan behållas på sikl. Delprogrammet Fördelningsförband m. m. omfattar ihuvudsak ledningsförband, stödförband och jägarförband. Utvecklingenkaraktäriseras av alt särskilt lyp 1-förbanden minskar inom lednings-,underrättelse-, underslöds-och underhållsfunktionerna medan antaletjägarförband ökar. De senare inriktas i första hand på att lösa slridsuppgifteroch i andra hand på spa-ningsuppgifler. Studier av den framtida ledningsorganisationen harresulterat i all det totala behovel av särskilt kvalificerade ledningsresurserbedöms kunna minska något. Således beräknas antalet fördel ni ngsslaber kunnareduceras. Antalet ledningssiaber med lerrilorielll anknutna ledningsuppgifteravses bli utökat. För dessa staber planeras en koslnadsbesparande organisation. Nuvarande fordelningsartilleriförband behålls medanfördelningshaubils-bataljoner med de äldsta pjäserna övergår lill lyp 2-förbandunder programplaneperioden. I nivå A ombeväpnas några bataljoner med haubits77. Antalet luftvärnsbalaljoner med modern materielminskar. Eftersom luftvärnsrobot 70 tillförs och äldre materiel behålls därdetla är siridsekonomiskl lämpligt ökar emellertid det totala antaleteldenheler. Ökningen är slörre i nivå A än i B. Genom modifiering avsesluftvärnsförband utmstade med robot 67 Hawk behållas in . Underhållsfunktionen har studerats beträffande delsbehovet av särskilda röriiga underhållsförband, dels övergången från fred tillkrig. Studierna har resulterat i förslag om en framtida underhållsorganisaiion.I denna ingår förbands- och områdesbundna underhållsenheler och ett iförhåUande lill nuvarande läge minskat antal operativt röriigaunderhållsförband. Organisationen fömtsätter ell ökal understöd fråntotalförsvaret i övrigt. Inom delprogrammet Infanleribrigad ra. m. planerarchefen för armén all behålla fjorton infanieribrigader i nivå A mol tio i nivåB. utvecklas vad gäller såväl eldkraft som röriighet medhänsyn till sina kvalificerade uppgifter. En ny organisation, infanteribrigad77, är fastställd och innebär bl. a. alt tre skyllebalaljoner utrustas medband-vagnsburna pansarvärnspjäseroch stridslrossar. Personalen transporterasvid marsch i tertängbilar. Eldkraflen vid brigaden förbättras genom all haubits77, infanlerikanonvagn 91, pansarvärnsrobolar och luflvärnsrobol 70 an- 1976/77:74 76 Med början organiseras ell antalgrundrekrylerade, fristående skyllebalaljoner. För delprogrammet Norrlandsbrigad m. m. ärplaneringen lika i nivå A och nivå B. Fyra norriandsbrigader behålls med ettorganisationsmönster som på sikl anpassas lill infanteribrigad 77. Eldkraftenförbättras i likhei med i infanteribrigaden. Röriigheten behålls genomomsättning av terrängbilar och bandvagnar. Chefen för armén avser alt underbudgetålet 1976/77 utreda slutlig utformning av nortlandsbrigad 77. Chefen för armén anmäler beträffande delprogrammetPansarbrigad m. m. att i nivå A fem pansarbrigader kan bibehållas underprogramplaneperioden. 1 nivå B reduceras antalet med en till totalt fyrapansarbrigader. De kvarstående pansarbrigaderna avses tillföras luflvärnsrobol70 och pansarvärnsro-bol. För delprogrammel Centrala och högre regionalalednings- och underhållsförband är planeringen lika i nivå A och nivå B.Antalet ledningsförband på högre regional nivå behålls. Omsättning sker av visssambandsutrusining. Underhållsförbandens organisation och antal förändras somresultat av ulredningar av underhållstiänslen. Inom delprogrammet Lokalförsvarsförband ändras isåväl nivå A som B det yttäckande ledningssystemet underförsvarsområdesbefälhavaren. Förändringarna innebär bl.a. attförsvarsområdesbefälhavarens krigslednings-kapacitet kommer alt förstärkas. 1nivå A kommer före och sex infanieribrigader attövergå lill skylleregemenlen och i nivå B tio. Skytleregemenlena behåller underprogramplanperioden organisationsmönster 66 R och anpassas därefter successivitill infanteribrigad 77. 1 både nivå A och nivå B ökar antaletcykelskytiebalaljoner efter pro-gramplaneperiodens slut. Förutsättningar skapashärigenom för atl öka uthålligheten i krigsorganisationen. DelprogrammetHemvärnet behåller enligt programplanen nuvarande organisation, förmåga ochberedskap. Hemvärnet skall liksom lidigare utnyttjas som en del avyiövervakningen av främsl landterritoriei. Hemvärnet tillförs efterhand lättkulspruta, aulomatkarbin och pansarskott. Signalmaie-riel lämplig förhemvärnels verksamhet avses tillföras. Modern intenden-turmateriel skall sålångt resurserna medger tillföras hemvärnet. Vapen och signalmateriel skalldock prioriteras. Planeringen är lika i nivå A och nivå B. 1976/77:74 77 Fördelningen av kostnaderna på delprogram i nivå A framgårav följande labell (prisläge ; milj. 1978/79 1979/80 1980/81 1981/82 1977/82 Infanteribrigad m. m. Norriandsbrigad m. m. Pansarbrigad m. m. Centrala och högre regio- Kostnader 4 099 4 055 4 090 4 171 4241 20 656 Justering på grund av överplaneringm. Fördelningen av kosinaderna på delprogram i nivå B framgårav följande labell (prisläge ; milj. 1977/78 1978/79 1979/80 1980/81 1981/82 1977/82 Infanteribrigad m. m. Norrlandsbrigad m. m. Pansarbrigad m. m. Cenlrala och högre regio- resurser 1614 1555 1589 1616 1598 7 972 Kostnader 4 058 3 910 3 844 3 829 3817 19 458 Justering på grund av överplanering m. m. 1976/77:74 78 Betalningsmedlens fördelning på anslag i nivå A framgår avföljande labell (prisläge ; milj. Summa Anslag 1976/7711977/78 1978/79 1979/801980/81 1981/82 1977/82 Ledning- och för bandsverksamhet 2 276 2 606 2 627 2672 2 713 2 728 13 346 Arméförband: Materielanskaff ning 764 860 930 980 1044 1130 4 944 Arméförband: Iståndsättning av befästningar och kaserner 77 75 78 84 . Arméförband: Forskning och Ulveckling 60 72 92 80 90 90 424 111 1 Arméförband: Anskaffning av anläggningar 144 147 178 270 322 339 1256 3 321 3 760 3 905 4 086 4 265 4379 20 395 Betalningsmedlens fördelning på anslag i nivå B framgår avföljande labell (prisläge ; milj. Summa Anslag 1976/7711977/78 1978/79 1979/801980/81 1981/82 1977/82 Ledning- och förbandsverksamhet 2 270 2600 2 575 2 572 2 573 2 583 12 903 Arméförband: Materielanskaff ning 764 826 841 868 865 866 4 266 Arméförband: Iståndsättning av befästningar och kaserner 77 75 72 78 87 85 397 Arméförband: Forskning och ulveckling 60 70 90 70 80 80 390 III 1 Arméförband: Anskaffning av anläggningar 144 147 173 244 307 326 1 197 3 321 3 718 3 751 3 832 3 912 3940 19153 Prop.1976/77:74 79 Chefen för marinen är programmyndighet förhuvudprogrammet Marinförband som omfattar följande delprogram. 2.1 För flera delprogram gemensammalednings-, bas- och underhållsförband m. m. 2.3 Ytattackförband m. m. Chefens för marinen programplan för huvudprogrammetMarinförband grundas på de ekonomiska planeringsramar som har fastställts genomöverbefälhavarens direktiv. Härutöver har chefen för marinen anmält behov avytterligare medel för viss verksamhet och ersättningsanskaffning. Planeringsramarnaoch de av chefen för marinen föreslagna tilläggen framgår av följandesammanställning (prisläge ; löneläge 1976; milj. Summa 1977/82 Chefen för marinen redovisar inledningsvis singmndsyn på de stridskrafternas uppgifter och på hur de ulnyttias inomramen för vår säkerhetspolitiska inriktning saml försvarets verkan som stödför denna politik.