prop · G00374 · 1976-12-31 00:00:00 — Enligt min uppfattning finns det risk för all en stor rådsorganisalion kanbli en onödigl tyngande adminislrativ apparat i stället fördel stödorgan tillÖEF:s styrelse som den enligt utredningens intentioner bör vara. Emellertid är,efter vad jag har inhämtat, ÖEF:s erfarenheter av hittillsvarande verksamhetinom beklädnadsrådet och kemirådet goda. Mot den bakgrunden är jag beredd Prop.1976/77:74 217 altförorda en utbyggnad av rådsorganisationen, energiberedskapsråd och ellmelallråd bör tillkomma. Förutsättningar för att rådsorganisationen skall varatill avsedd nytta för ÖEF är di)ck enligl min uppfattning alt råden får en förrespektive programområde så representativ sammansättning som möjligt och altantalet rådsmedlemmar inte tillåts bli onödigt stort. Jag utgår vidare från atlråden i försia hand kommer all las i anspråk för all bereda övergripandeärenden. Jag vill i della sammanhang understryka vikten av all den kunskaprådsorganisationen representerar utnyttjas i kriser. Vissa rådsmedlemmar bör isådana lägen ingå i de ransoneringsorgan (nämnder) som avses skapas med ÖEFsom basmyndighet i enlighet med utredningens förslag till krisorganisalion. Uiredningens åsikt atl del nuvarande rådet förekonomiskt försvar kan upphöra har inle mötts av några invändingar frånremissinsianserna. Även jag anser atl detta råd kan upplösas. Det ankommer påregeringen alt beslula i denna fråga. Beträffande oljelagringsrådel har regeringen genombeslut föriängt dess mandattid lill och med utgången avår 1977, Efter derma lidpunkt bördetta råds uppgifter enligt min uppfattningkunna övertas av det föreslagna energiberedskapsrådet. Även i detta avseendeankommer del på regeringen all fatta beslut, Utredningens förslag omfattar en personalstyrkamotsvarande 175 helårsarbetande fr. o, m. /78 vid ÖEF:scenlrala förvaltning. Härtill kommer personalen vid de lokala förrådsanläggningarna.Förslaget innebären ytterligare försiärkning av personalstyrkan vid dencentrala förvaltningen med 10 helårsarbeiskrafter, Uiredningen motiverar sillförslag i alll väsentligt med att ÖEF har tillförts nya och ökade uppgifter.För utrednings- och planläggningsverksamheten föreslås sålunda fyra handläggareförbi, a, metodutveckling, samordning av energiberedskapsplancringen samtutredning och planläggning m, m, på kemi- och metallområdena. Föraffärsverksamheten föreslås två handläggare för inköp på läkemedels- ochsjukvårdsmalerielområdei samt kemiområdet. På det administrativa områdeiföreslås ivå handläggare för iiersonaladminislraiion saml ivå biträden förbl.a, skrivgöromål. Behovel av personalförsiärkningar vid ÖEF:s förrådsanläggningarbör enligt utredningen lillgodoses i takt med att nya anläggningar tas i bruk. Enligt utredningens uppfattning bör den föreslagnaomorganisationen och de förordade resursförstärkningarna bidra lill en ökadeffektivitet. Härigenom uppkommer en rationaliseringspotential i den nyaorganisationen. Vinsterna härav kan emellertid ofta inle inhämtas omedelbartanser uiredningen. Under en kortare övergångstid kan de motverkas aveffektivitetsförluster som uppkommer i samband med atl ell invantorganisatoriskt mönster ersätts 1976/77:74 218 En del remissinslanser anser all ytterligarepersonalresurser - utöver utredningens förslag behövs på vissa områden för altsyftet med omorganisationen skall nås. (SjvS),socialsiyrcl.sen och menar atl alltför knappa resurser haavdelats för läkemedels- och sjuk-vårdsmalerielområdena, ÖEF anser atluiredningens förslag medför att bristen på personella resurser kommer atlkonserveras lill men för lörsörj-ningsplaneringen, ÖEF har funnit alt verketredan under 1977/78 bör förstärkas med 18 tiänster utöver de 10 somuiredningen har föreslagit. och underslryker au delär nödvändigl all ÖEF får de resursersom behövs föratt ambitionen atl stärkadel ekonomiska försvarel kan avsätta verkliga resultat. Liknande synpunklerframförs av Kemikonioret, SAF och anser enpersonalförstärkning moliverad om en däremot svarande höjning av denekonomiska försvarsberedskapen erhålls på såväl central som regional nivå. För egen del vill jag framhålla all den förordadeomorganisationen bör medföra goda möjligheter till rationaliseringar ocheffektivitetshöjningar, Mol den bakgrunden kunde del i och lör sig vara rimliglall avvakta med personalförstärkningar tills erfarenheter av omorganisalionenvunnits. På vissa områden är dock en utökning av antalet tiänster redan numoliverad. Jag har under avsniliei ÖEF:s verksamhetsområde ochvcrksanihcisin-riktning framhållit att melodutvecklingsarbetel vid ÖEF är avslor betydefse för resultaten av försörjningsplaneringen. Metoderna för dennaplanering och metoderna för olika former av företagsplanläggning bör utvecklas.För den skull harjag i det angivna avsnittet förordal en försiärkning. En handläggarebör tillkomma för detla ändamål. Utvecklingen inom energiområdet släller ökade kravpå ulrednings- och planeringsverksamheten vid ÖEF. Likaså ställs ökade krav påbl, a, samordningen inom della område. För all de ökade kraven skall kunnamötas och verksamhelen bedrivas i tillräcklig omfattning bör en handläggaryänsttillföras. Vidare bör en handläggartiänsi tillkomma för att utforma system förreglering och ransonering för i första hand fredskrissituationer inom områdetkemiska produkter. En aktiv personalpolitik är en avgrundförutsättningarna lör all de lö-reslagna organisatoriska förändringarnaskall ge ökad elTekliviicl. Jag anser att det finns ett behov att förstärkaÖEF:s resurser lör delta ändamål. Jag förordar därför atl ÖEF tillförs tvåhandläggare för bl, a, personalplanering och intern utbildning. De av mig härföreslagna förstärkningarna är också av betydelse för atl den nyaorganisationen skall kunna träda i kraft snabbi och smidigt. Vidare bör enbiträdestiänst tillkomma. För budgelårel 1977/78 harjag i del föregåendeföreslagit inrättande av sex nya tiänster, avsedda alt täcka nu överblickbarabehov av personalförstärkning. Den nu förordade omorganisationen kommerattpåett genom- Prop.1976/77:74 219 gripandesätt påverka ÖEF:s verksamhet. Om de gjorda erfarenhetema emellertid framdelesvisar all ytteriigare personalförstärkningar är motiverade torde del i vanligordning få ankomma på ÖEF all inkomma med förslag härom. Jag ålerkommer till medelsbehovct för de av migförordade personal-förstärkningarna för /78 under punktenanslagsfrågor, 9,3.4.5Genomförande av omorganisationen Uiredningens förslag innebär att ÖEF:s nya nornialorganisalionskulle börja genomföras vid ingången av /78 och vara hell klarvåren med undanlag för eventuella övergångsanordningar. Utredningen betonar vikten av att ÖEF utsersärskild personal som hell kan ägna sig ål genomförandet. De särskilda behov avinfbrnialions- och utbildningsåtgärder som organisationslöriindringenaktualiserar för personalen bör uppmärksammas. En genomgripande revision avverkels instruktion föreslås ocksä komma till stånd. Vidare föreslår utredningen alt ÖEF beviljassärskilda medel för att underlätta övergången till den nya organisationen. Ettmedelsbehov om /år har beräknats. Delbedöms dessulom vara lämpligt alt göra en utvärdering av organisationen, närden har fått verka under ell par år, Uiredningens förslag lill tidplan för genomförandetav den nya organisationen viss kritik från ÖEF och /SR. Dessainslanser hävdar atl en genomgripande omorganisation i enlighet medutredningens förslag kräver lid för omsorgsfulla förberedelser på delpersonella och administrativa området. Sådana hinner inle genomföras lill den Ijuli 1977 anser man, ÖEF presenterar i stället ett förslag till ny tidsplan istort. Detla innebär att den nya organisationen skulle trädai krafl och vara helt genomförd - med undantag föreventuella övergångs-anordningar - . Även /SR anser atttidpunkten för ikraftträdande bör sättas till lidigast . För egen del instämmer jag i alt det krävs en visstid för olika slags förberedelser innan den nya organisationen kan träda ikraft. Jag bedömer att ÖEF:s förslag till tidsplan är rimligt härvidlag. Jagförordar därför att den nya organisationen för ÖEF skall träda i kraft den 1 januari1978, Den bör-med undanlag för eventuella övergångsanordningar- vara helt genomfördden . Regeringen bör begära bemyndigande att vidta deövergångsåtgärder och åtgärder i övrigt som behövs för alt genomföra den nyaorganisationen. Jag anser - i likhet med utredningen - atl del i.samband med genomförandel av den nya organisationen kan uppkomma behov avarbeten av engångsnalur och alt della kan mctllöra krav på lilllalligarcsurstVirsiärk-ningar. Prop.1976/77:74 220 Del ankommer på regeringen all besluui om nyinstruktion fiir ÖEF som en följd av den förordade organi.sationsändringen, 9.3.5ÖEF:s krisorganisalion m. in. Stalsmaktema vidtog efter oljekrisen vintern1973-1974 en rad åtgärder för all stärka försörjningsberedskapen. Bl.a,tillsutles energiberedskapsutredningen (EBU) och ransoneringslagsulredningen(RLU). Utredningarna har avlämnat betänkanden. Dessa har i vissa hänseendenlegat till grund för prop. 1975/76:152 med förslag lill ålgärder förförsörjningsberedskapen. Med hänsyn till del nära sambandet mellan EBU:sförslag och arbete anmälde föredragande slalsrådet (s, 133)att han avsåg avvakla förslaget från innan han log slulligslällning lill hur energiberedskapen borde vara organiserad. Föredragandenanslöt sig dock till EBU:s principförslag till organisation vid fredskriser påenergiområdet. a, all särskildaproduktionsinriktade myndigheter skall bildas vid kris för atl inom ramen förÖEF:s rikllinjer självständigt genomföra ransoneringsålgärder. Dessamyndigheier, som skall representera områdena bränsle-, drivmedels- ochelförsörjning, skall biträdas av rådgivande s. k. sektormyndigheier, som varoch en företräder en lör-brukningsseklor. lämnade föredragandens uttalanden ochredogörelser för niimn-da organisationsprinciper ulan erinran (FöU 1975/76:35,rskr 1975/76:298). Regeringen har därefter lämnal anvisningar angåendeplanering av försörjningsberedskapen för en fredskris på energiområdet. Dessainnebär bl.a, att ÖEF skall ansvara för den övergripande ledningen ochsamordningen av energiberedskapen, såväl i planeringsskedet som i en kris. ÖEF-ulredningen föreslår att ÖEF skall varaverkställighelsorgan även vid fredskriser som drabbar del allmänna varuområdet,varmed avses andra varor än energiråvaror och jordbruksvaror. Denna uppgift börenligt utredningens uppfattning kunna lösas inom normalorganisationens ram,vid behov med viss personalförstärkning. Regleringar av utrikeshandeln börhandläggas av KK efter samråd med ÖEF. SIND avses inte ha några egentligaplaneringsuppgifter fördel ekonomiska försvaret i krislägen. Mol bakgrund häravanser utredningen all SIND inte heller bör ges några verkställighetsuppgifter. En avspärrning ställer enligt uiredningens meninghelt andra och mera långtgående krav på krisanpassning av samhället änfredskriser. Bl, a. torde omfattande förbrukningsregleringar av olika slagkrävas. Med hänsyn till sambandei mellan olika regleringsåtgärder menarutredningen alt del krävs en samlad krisorganisalion på central nivå. Underregeringen bör denna krisorganisation och göra deövergripande utredningar och samlade bedömningar som behövs. Uiredningen harfunnit att ÖEF bör vara det organ som ansvarar för nämnda uppgifter. 1976/77:74 221 således finnas kvarsom myndighet istället föralt-somenligl hittillsvarande planer - vid avspärrning och krig avvecklas och uppgå ien handels- och induslrikommission saml en bränslekommission. Vid avsi)ärrning krävs enligluiredningen en anpassning av ÖEF:s nor malorganisalion och en förstärkning medpersonal från andra myndigheter saml från indusirin och dess organisaiioner.För atl ÖEF skall kunna göra övergripande utredningar och bedömningar såeffeklivl som möjligl, föreslår uiredningen all genomförandet av regleringaråläggs andra organ. I försia hand bör därvid utnyttjas myndigheter medplaneringsuppgifter i fred. Härigenom får man önskvärd kontinuitet mellanplanering och verkställighet, TN bör således ha hand om drivmedelsransonering.Regleringen av elenergi bör läggas på ett för hela elkraftproduklions- ochdistributionsområdet gemensaml organ, kallat elförsörjntngsnämnden (EFN),Vidare bör en bränslenämnd organiseras med ÖEF som basmyndighet. Förgenomförandet av regleringsåtgärder på övriga områden bör enligt utredningensförslag förberedas inrättandet av en beklädnadsnämnd, en keminämnd och enme-tallnämnd. för organisering av dessa organ bör vara ÖEF,Personalen till nämndernas kanslier bör rekryteras från ÖEF, SIND, andrastatliga organ samt från indusirin och dess organisaiioner. Liksom under normala fredstidaförhållanden och vid fredskriser föreslås all KK även vid avspärrning skallhandlägga frågor rörande imporl- och exportregleringar och handelspolitik eftersamråd med ÖEF, Enligt utredningens uppfattning börärenden inom det ekonomiska försvaret handläggas på samma sätt under krig somunder avspärrning. vid avspärrning bör därför utgöra grundenför en krigsorganisation, Uiredningen konstaterar vidare atlkrisorganisationen i tilllämpliga delar bör kunna utnyttjas vidförsörjningskriser orsakade av valutaknapphet och vid vissa inre kriser avförsöoningskaraktär, Uiredningen påpekar emellertid attdet som stall lill dess förfogande har visal sig svårt att görasådana utförliga analyser och bedömningar av krisorganisalionen som hade varitönskvärda, Uiredningen betonar därför atl förslagen har karaklär av enbassirukiiir för krisorganisalionen. Det krävs fortsatta överväganden både närdel gäller den föreslagna krisorganisalionens relationer lill vissa andramyndigheters verksamhetsområden och när det gäller olikadetaljorganisationsfrågor, EBU:s förslag har varil enutgångspunkt för arbeie, I elt avseende föreligger dockskillnader mellan de båda utredningarnas förslag. Del gäller sammansättningenav de särskilda regleringsmyndigheterna. Enligt EBU:s förslag var dessa länklasom tiänsiemannaorgan, som skulle omsätta ÖEF:s övergripande beslut lillpraktisk förbrukningsreglering. Till dessa myndigheier skulle knytas särskildabesvärsnämnder under ordförandeskap av en lagfaren domare och i övrigisammansatta av förtroendemän, förslag innebäratl olikaregleringsåtgärder bör administreras av organ med förtroendemannaanknylning.Regleringsorga- 1976/77:74 222 nenbörenligl uppfattning organiseras som nämnder med därtillhörande kanslier. Nämnderna bör samman.sältas så atl där finns personer medsakkunskap om berörda branscher och varuområden saml representanter för delallmänna. Utredningen anser vidare alt inga fristående besvärsorgan bör bildas,I stället bör de olika förvaltningsorgan som ingår i krisorganisalionenhandlägga besvärsärenden. Flertalet remissinstanser som har behandlatutredningens förslag lill basstruktur för ÖEF:s krisorganisalion hartillslyrkl eller lämnal dem ulan erinran. En del instanser har dock gjortvissa påpekanden, TNanser det vara olyckligt all i samband med en skärpning av en kris övergå frånen organisationsform till en annan. TN finner, efler alt ha jämfört för- ochnackdelarna i energiberedskapsutredningens och förslag, altövervägande skäl talar för att förslag bör tiäna somutgångspunkt även för fredskrisorganisalionen. Del viktigaste skälel härför äratt övergången från till krisorganisalion vid skärptläge kan ske smidigt, TN framför vidare all energiberedskapsutredningensförslag atl inrätta s. k. sektormyndigheier med rådgivningsansvar väl låtersig förenas med förslag. ÖEF biträder den föreslagna principiellautformningen men anser att ytterligare överväganden krävs, bl.a. beträffandefördelningen av ansvar och arbetsuppgifter mellan ÖEF och övriga berördamyndigheter. och anser att har utformat förslag lillorganisation och arbetsfördelning mellan ÖEF och .samverkande myndigheier underfredskriser som medför all tidigare principer och beslut grundade på EBU skullebehöva rivas upp. Vidare skulle förslagen innebära en kraftig koncentrationtill ÖEF, som måsie tillföras väsentliga resurser och fackkunskaper på områdensom ligger hell ulanför ÖEF:s nuvarande kompetensområde. De båda instansernaavstyrker därför utredningens förslag i de avseenden de avviker från dessalidigare principer och beslul. Förslagen måste överarbetas anser man. Härvidbör också organisation och verksamhetsformer under avspärrning och krig bältreanpassas till energiberedskapsutredningens förslag till fredskrisorganisation.Mol bakgrund av att lekmanoainflyiande vid regleringsmyndigheterna inle ansettserforderiigt av EBU vid fredskriser avvisar vättenfallsverket och CDL ocksåtanken på lekmannainflytande i elförsörjningsnämnden i en krissituation. Manmenar all del då är andra faktorer och värderingar än totala rältvisekrav sommåsie bli styrande för regleringsmyndigheternas verksamhet. Även i detta lägeskulle lekmannainflytandet säkras genom , där de övergripandebesluten fattas. De båda instanserna tillstyrker dock alt ÖEF blirsamordningsorgan på försörjningsområdet även vid avspärrning och krig. Manframhåller dock starkl atl ansvarel för beredskapsplanering och genomförande avregleringar och ransoneringar skall åvila de särskilda energimyndigheterna. Föregen del vill jag anföra följande. Prop.1976/77:74 223 medutgångspunkt i två principer. Den ena är alt den myndighel eller del organ somunder normala fredslida förhållanden ansvarar för krisplanering likväl som lörannan fördel ekonomiska försvaret betydelsefull verksamhet också bör haansvaret i slörsla möjliga utsträckning för verksamhelen vid olika slags kriseroch krig. Härigenom möjliggörs en smidig övergång från freds- tillkrissamhälle. Den andra principen är all samma krisorganisalion i principanvänds vid fredskris, avspärrning och krig. Jag kan alltså - liksom flertaletav remissinsianserna - anslula mig till principerna för den basstruktur lillkrisorganisalion som ÖEF-uiredningen har föreslagit. Jag vill särskiltframhålla belydelsen av atl del under regeringen finns ett organ som i olikakrissituationer kan göra de samordnade utredningar och bedömningar som behövsför att regeringen skall få beslutsunderlag. Vidare bör ell organ medövergripande ansvar och lämplig sammansättning kunna avlasta regeringen vissaärenden. Särskilt i krig kan det nämligen enligl min mening bli nödvändigt atlgenomföra en omfattande delegering av förvaltningsuppgifter från regeringen.Enligt min uppfiittning bör den centrala myndigheten med ansvar förkrisförsörjningen ulgöras av ÖEF, som alltså bör finnas kvar som myndighel ävenvid avsärrning och krig. Att ÖEF används som bas för den organisationsuppbyggnadsom behövs bör ge fördelar när det gäller kontinuitet mellan planering ochverkställighet. Dessutom är det en fördel alt ha tillgång lill en redanfungerande och för samhälle och allmänhet känd organisation vid utbyggnaden avkrisorganisalionen. Jag vill understryka vikten av atlutredningspersonal från bl, a, TN, JN, SIND, valienfallsverkel ochkraftindustrin i övrigt saml näringslivet medverkar vid beredning av ärendenav övergripande slag hos ÖEF, Främst gäller detla samordning av fördelningen istort av knappa resurser inom olika samhällssektorer. Om ÖEF blir den bas för organisationsulbyggnadensom jag har förordat, behöver inle handels- och industrikommissionen respektivebränslekommissionen inrättas enligt de planer som f n. finns. Regleringar i samband med en kris kan myckel starktpåverka den enskilde medborgarens liv, 1 likhet med anser jagatt det bör finnas förlroendemannainslag i de regleringsorgan som inrättas. Detär en fördel att beslul om olika regleringsåtgärder genom en nämndorganisalionär förankrade hos näringsliv, konsumenter och intresseorganisationer.Nämnderna lorde också kunna anfötros mera maklpåliggande uppgifler än de renatiän-stemannaorganen. bör fa störst betydelse i samband medfredskriser, då normala förhållanden för vårt samhälle eftersträvas i störstamöjliga utsträckning vad avser produktion, utbildning, sjukvård etc, 1 sambandmed avspärrning och krig blir dock hårdare prioriteringar nödvändiga. Även idessa lägen är del, enligl min uppfattning, angeläget allförtroendemannainflytande säkras i samband med olika regleringsbeslut, I krigkan det dock bli nödvändigt att av praktiska skäl kraftigt begränsa Prop.1976/77:74 224 Jag har lidigare anfört att man bör sträva efter enså likartad organisation som möjligl under olika slags kriser. som jag nu förordar bör därför gälla även vid fredskriserpå energiområdet. Regleringsorganen bör ulgöras av nämnder med tillhörandekanslier. Denna förändring torde inte behöva medföra särskill omfattandekonsekvenser för del planeringsarbete som utförs av ansvariga myndigheter. Miu slällningslagande lill regleringsorganenssammansäuning ger mig anledning all överväga om inte dessa organ även kanåläggas all pröva de besvärsärenden som kan förekomma i krislägen, EBU:sförslag var dikterat av en strävan all säkra lekmannainflylandel i entiänsiemannainrikiad organisation och alt förstärka rättssäkerheten genom atltillföra besvärs-organisationen en kvalificerad juridisk expert. Milt förslaglill regleringsorganens sammansättning uppfyller de krav på insyn ochmedinflytande från intressegrupper och från det allmänna som rimligen kanställas på handläggningen av besvärsfrågor i kristid. Med hänsyn härtill anserjag all de av mig föreslagna cenlrala regleringsorganen bör pröva sädana besväröver underiydande myndigheters beslul som enligl givna föreskrifter fåfullföljas lill dessa centrala organ. En fördel med detta system är altnämnderna fär kunskap om hur regleringssystemen tillämpas och fungerar ipraktiken. Sådana kunskaper är enligl min uppfattning av slort värde förattnämnderna snabbt skall kunna vidta åtgärder för att rälla till missförhållandeni regleringssystemen. Besvär i regleringsärenden kommer att avgöras genomskriftlig handläggning och endast i undantagsfall förutses munligl inslag ihandläggningen. Därför finner jag atl den av EBU eftersträvade förstärkningenav rättssäkerheten genom alt besvärsnämndens ordförande skulle vara lagfarendomare kan säkerställas genom atl de av mig föreslagna regleringsorganentillförs en kvalificerad jurist. Med hänsyn till den utvidgning avlagstiftningen på förvaltningsrättens och arbetsrättens område som har skellunder senare år framslår detta krav som angelägel. atl föregripa dedetaljulredningar rörande krisorganisationen som jag anser bör komma tillstånd, förutsäiter jag att chefen för besvärsenheten inom respektiveregleringsorgan får den av EBU föreslagna kompetensen, Ransoneringslagsulredningen (RLU), vars betänkandef n, bereds inom regeringskansUet, har föresiagii att ransoneringsbesiämmelserskall kunna sättas i tillämpning även vid s, k, inre kriser, dvs, allvarligbrist på förnödenheter i fredslid lill följd av någon extraordinär händelsesom inträffat inom rikel. En sådan bristsituation kan komma all avse varor inomÖEF:s ansvarsområde, ÖEF bör därför enligl RLU ges verkslällighetsansvar ävenvid inre kris och planeringsansvaret bör utökas i motsvarande mån. För folkförsörjningen lorde del vara likgiltigt omexempelvis energibrist uppkommii till följd av imporibortfall eller av etthaveri i en inhemsk produktionsanläggning. Då del är av vikt även för vårförsvarsberedskap all vi snabbt och effektivi kan bemästra plötsligaförsörjningssvårigheter oavsett 1976/77:74 225 krisens orsak, ansluler jag mig lill RLU:s uppfattning pånu ifrågavarande punkl. Jag anser således att ÖEF bör ha planerings- ochverkslällighetsansvar även för inre kriser. Den av mig förordade organisationenbör vid behov kunna uinyitjas även vid kriser av della slag. När del gäller detaljfrågor rörandekrisorganisalionen liksom relationerna lill vissa myndighetersverksamhetsområden anser jag, liksom uiredningen och en del remissinslanser,att,det behövs ytterligare överväganden och ulredningar. Jag ålerkommer lilltiella i det följande avsnittet. Jag vill dock i detta sammanhang understrykaatl kommande ulredningar m, m, rörande krisorganisationen inie får försena nupågående förberedelser för all möla eventuella fredskriser på energiområdet,