prop · G00359 · 1976-12-31 00:00:00 — H 75framhåller att de önskemål och förslag om förstärkningar av resurserna för delokala högskoleförvaltningarna som förts fram av olika myndigheter och grupperi samband med regionkommittéemas arbete spänner över flertalet fält av denlokala förvaltningen och motsvarar sammantagna mycket betydande belopp. Denöverföring av ansvar och befogenheter från ceniral till lokal nivå, som är etthuvudled i högskolereformen, har här kommit alt återspeglas liksom generellareformer inom statsförvaltningen, främst på det arbetsrättsliga området.Därtill kommer atl man vid många läroanstalter sett det som naturligt att isamband med förändringar till följd av dessa reformer aktualisera även av andraskäl betingade förändringar i de lokala förvaltningarnas organisation ochresurser. Dehuvudområden som enligt regionkommittéernas förslag ansetts som mest angelägnaför förstärkningar är dels utbUdningsplanering och därmed sammanhängandeekonomisk planering, dels lokal anmälan och antagning samt studiedokumentation,dels också personalomsorg. Till dessa tre huvudområden kan läggas ett fjärde avnågot annan karaktär, nämligen uppbyggnad av allmänna kansliresurser vid dehögskoleenheter som f, n, i stort saknar en egen administrativ bas. Det gällerhögskolorna på flertalet utbyggnadsorter liksom de nya enhelema förläraratbildning och för konstnärlig utbUdning i , H75 ansluter sig helt till regionkommittéernas allmänna bedömning- 1976/77: 59 222 arnär det gäller att prioritera områden för förstärkningar av de lokalaförvaltningsresurserna. Kommittén vill för sin del särskilt stryka under viktenav alt linjenämndema får tillfredsställande kansliresurser till sitt förfogande.Det är genom dessa nämnder som väsentliga delar av den fortlöpande förnyelsenav högskoleutbUdningens innehåll och organisation skall förverkligas. Deförslag till förstärkningar för förvaltningama som regionstyrelserna lagt framoch som H 75 i stort ansluter sig till innebär i korthet drygt 180 nya tjänsterför budgetåren 1977/78 och 1978/79, av vilka 130 bör inrättas den 1 juli 1977.HärlUl kommer medel för extra arbetskraft och expenser. H 75framhåller att regionkommittéernas förslag i fråga om vissa befintligaförvaltningar iimebär en mer eller mindre genomgripande omorganisation isamband med högskolereformen, väsentligen grundad på de nya krav som reformenställer. För andra förvaltningar har inte förslagen någon organisatoriskinnebörd utan förstärkningarna avses komma tUl stånd huvudsakligen inom ramenför nuvarande organisation. H 75 erinrar om att i riksdagsbeslutet omhögskolereformen har betonats att de olika högskoleenhetemas inre organisationskall kunna utformas med hänsyn till lokala förutsättningar.Högskolestyrelserna avses generellt få stor frihet härvidlag, bl. a. vad gälleratt organisera förvaltningsnämnder. Enligt H 75:s mening måste i konsekvenshärmed också den lokala förvaltningens organisation i allt väsentligt kunnautformas med hänsyn till respektive högskoleenhets omfattning och straktur. Någonenhetlig organisatorisk uppbyggnad av storleksmässigt jämförbarahögskoleförvaltningar bör sålunda enligt kommittténs mening inte eftersträvas,H 75 betonar emellertid alt högskolestyrelsens sammanhållande ansvar förpersonaladministrativa och personalpolitiska åtgärder måsle återspeglas i denlokala förvaltningens organisation. Slutligen förutsätter H 75 attregionstyrelsernas förslag, efter erforderliga ställningstaganden av regeringoch riksdag, läggs till grund för förhandlingar om förvaltningspersonalenslöne- och anställningsvillkor, Regeringenuppdrog åt H 75 och de regionala organisationskommittéerna förhögskolereformen att överväga och inkomma med förslag rörande organisationenför datorverksamhet inom högskolan. Chefen för utbildningsdepartementetbemyndigades att tillkalla en arbetsgrupp med uppgift att övervägaoch komma in med förslag angående finansiering och debitering av datorserviceinom högskolan. H 75 har inkommit med förslag om organisationen.I en promemoria av har nämnda arbetsgrupp lämnat sinaförslag (DsU 1977: 4). Vadgäller organisationen av datorservice konstaterar 75 att stats- 1976/77: 59 223 makternahar lagt fast principen alt dalorservice skall jämställas med andraserviceresurser i den nya högskoleorganisationen (prop, 1975/76: 100 bU, 10 s,412, UbU 1975/76: 20, rskr 1975/76: 245), Planeringen och ledningen avdatorservicen bör i konsekvens härmed ingå i högskolemyndigheternas reguljärauppgifter med beaktande av de särskilda förutsättningar som datorcentralernaskaraktär ger. UnderUHÄ finns f, n, en gemensam styrelse för universitetens data-maskincenlraler(), Denna handhar vissa övergripande planeringsuppgifter samt ledningenoch driften av centralerna, H 75 föreslår att upphör i samband med den nyalokala och regionala högskoleorganisationens genomförande ,STUD:s uppgifter bör då överföras dels till lokala och regionala organ, delstill UHÄ. Tilllokala och regionala organ bör enligt H 75 föras de uppgifter som avserdatorcentralernas ledning och drift och utnyttjandet av datorresurserna inomrespektive region. Till UHÄ bör föras de uppgifter som avser samplanering avdatorservicen inom högskolan och utnyttjandet av datorresurser överregiongränserna, dvs. uppgifter som f. n. fullgör i sin egenskap avberedande och rådgivande organ till UHÄ, Den arbetsgmpp som haft i uppdrag attlämna förslag till finansiering och debitering av datorservice inom den nyahögskolan har i sina förslag utgått från den av H 75 förordade organisationenför datorverksamhet inom högskolan, Ifråga om koslnaderna för datorcentralerna föreslår arbetsgruppen denförändringen att kostnader för lokalhyror samt bränsle, lyse och vatten vidcentralerna skall beräknas under samma anslag som lokalkostnader i övrigt viduniversitet och högskolor, dvs. under det s. k. lokalkost-nadsanslaget, ochsålunda inte belasta utgiftsstaten för datorcentralerna. I övrigt böremellertid i utgiftsslaten för datorcentralerna i princip ingå samma kostnadersom f. n. vid datamaskincentralerna, dvs, såväl drifl-som kapitalkostnader. Medhänsyn till den regionala anknytning som de skilda datorcentralerna kommer attfå anser arbetsgruppen att det ekonomiska ansvaret för centralerna bör vila påde berörda högskoleenheterna inom regionen. Till skillnad från nu bör sålundanågon resullaluljämning mellan de skilda centralerna inte ske.Högskoleenheterna inom varje region bör avtala om disposition av överskotteller fördelning av underskott vid datorcentralerna inom regionen. Verksamhetenvid datorcentralerna bör, enligt arbetsgruppen, även i fortsättningenfinansieras genom taxor som tas ut av förbrukarna. Fördatorservice avseende utbildning och forskning vid högskoleenheter inomregionen föreslår arbetsgruppen en interntaxa, som består av dels eltgrundbelopp, dels en drifttaxa. Grundbeloppet tas ut från högskoleenheternainom regionen efter ett för varje enhet beräknat utnyttjande av dalorservicemedan drifttaxan debiteras användama efter var- 1976/77: 59 224 jekörningslillfälle i proportion lill utnyttjandet. Enligt arbetsgruppen börgrundbeloppet sättas till högsl av de totala kostnaderna för internt brukom inle särskilda förhåUanden motiverar en annan nivå. Förinterregionalt utnyttjande av datorservice, dvs. när en högskola anlitar endatorcentral i en annan region, bör enligt arbetsgruppen överenskommelseIräffas mellan regionstyrelserna om taxor, varvid man bör eftersträva en taxamolsvarande driftlaxan. Förexternverksamheten vid datorcentralerna föreslår arbetsgruppen enmarknadsanpassad maskintaxa och en likaledes marknadsanpassad taxa för övrigatjänster. Arbetsgruppenhar enligt sina direktiv även haft att utforma riktlinjer för uppdelning avsärskilt anvisade medel till kostnader för datamaskintid på berörda anslagtill utbUdning och forskning, EnUgt arbetsgruppen bör huvuddelen av medlenmotsvarande dem som under innevarande budgelår anvisals under anslagetKostnader för datamaskintid fördelas på anslagen till verksamheten vidhögskolorna inom utbildnings-och jordbruksdepartementens verksamhetsområden.Härvid bör hänsyn tas till dels att datorcentralerna för nästa budgetår intebelastas med bl, a. utgifter för lokalkostnader m. m., dels att etl bortfall avnuvarande resultatutjämning mellan datorcentralerna innebär att kostnaden förlikartad intern datorservice kommer att variera vid de skilda datorcentra-lemanästa budgetår. Fördelningen på berörda anslag till högskoleenhetema börenligt arbetsgruppen ske med utgångspunkt i att de skilda institutionema skallkunna behålla en, i stort sett, oförändrad nivå i fråga om datorservice. 1976/77: 59 225 Inledningsvisfår jag erinra om vad jag har anförl under avsnitten Reformering avhögskoleutbildningen och Vissa utbildningar. Deresurser som sätts av för högskolesektorn och de åtgärder somhögskolemyndigheter på skilda nivåer vidtar rör ytterst innehållet, direkteller indirekt, i ulbildningen, utvecklingsarbetet och forskningen. I debattenom högskolereformen har universiteten och högskolorna också många gångerframhävt atl den cenirala uppgiften i all utbildningsplanering rörutvecklingen av utbildningens innehåll och uppläggning. Som jag har angettinledningsvis återspeglas detla synsätt också i regeringsförklaringen. Deyttre formerna för högskolans verksamhet skall främja fullgörandet avhögskolans uppgifter, dvs, utbildning, utvecklingsarbete och forskning. Deskall därvid bl, a. tjäna syftet att från skilda grupper inom och utomhögskolan förmedla impulser, önskemål och behov som kan läggas till grund fören fortlöpande omdaning av utbildningens innehåll. Högskolans institutioneUaorganisation blir med detla synsätt underordnad frågan om innehållet iutbildningen, utvecklingsarbetet och forskningen. Jaghar i årels budgetproposition (prop. 1976/77: 100 bil. 12) berört frågor omforskningen inom högskolan. Jag återkommer strax till sådana frågor.Dessförinnan kommer jag att uppehålla mig företrädesvis vid den grundläggandehögskoleutbildningen. Avgörandeför högskolereformens framgång är, som jag har antytt, högskolans förmågaatt förnya utbildningen i takt med de krav som såväl individ som samhällesläller. Vid ingången av kommer utbildning inom högskolan attmeddelas bl. a. på allmänna utbildningslinjer enligt den förteckning som harfogats till protokollet i detta ärende som bUaga 2, Centralt fastitälldautbildningsplaner och, inom de ramar dessa ger, lokalt upprättade planer förstudiegången samt kursplaner kommer att gälla för dessa linjer. För lokalalinjer och för fristående enstaka kurser arbetar de lokala högskolemyndigheternafram motsvarande planer. I en del faU rör det sig om innehållsligt nya ellermoderniserade utbildningar, i andra fall blir det mer fråga om en anpassning avbefintliga utbildningar till den nya studieordningen. Jaghar i inledningen i det föregående uttalat mig för ett synsätt enligt vilketikraftträdandet av högskolereformen bildar upptakten till en fortlöpandeförnyelse av utbildningens innehåll. Jag kommer närmast att ange några förutsättningaroch villkor för detta arbete, 15 1976/77.1 saml Nr 59 1976/77: 59 226 vilkajag anser bör beaktas under den närmaste planeringsperioden. ImpulsertiU utbildningens förnyelse och fortlöpande anpassning till ändrade förhållandenfinns både inom och utom högskolan. Forskningen utgör en i flera avseendenmäktig förnyelsefaklor. Jag vill här erinra om den av år 1975fastlagda principen all all högskoleutbildning skall ha anknytning tillforskning, I det följande kommer jag därför all förorda alt medel anvisas fördetla ändamål. Jag vill redan här stryka under, atl forskningsanknytningenockså kan komma att ge impulser av värde för utveckling av nya forskningsfältgenom att den ger forskningsverksamheten kontakter också med sådangrundläggande ulbildning som har saknat anknytning till forskning.Utvecklingsarbetet inom högskolan är en annan väg lill förnyelse av utbUdningen. Destuderandes krav på utbUdningens innehåll kommer med säkerhet att vara uttryckför vitt skilda behov. I en del fall kan behoven röra sig om starktspecialiserad yrkesutbildning, i andra fall om mer personlighetsutvecklandeulbildning. Slutligen är synpunkter och önskemål från den arbetsmarknad somkommer att la emot de studerande viktiga. Den nya högskolan rymmer ett brettspektrum av utbildningar. Jag anser därför att del inte är möjligt atl angegenerella principer för vilka hänsynstaganden som skall vara de mest angelägnanär man planerar enskUda ulbildningar. För en del av dem kan en av de faktorerjag har nämnt väga tyngre, för andra utbildningar kan avvägningen bli en annan.Milt förslag till högskolelag ger möjlighet lill sådana avvägningar. De kan fåtill följd att vissa studier behöver orienteras mer mot arbetsmarknaden medan andrabehöver ges en mer allmän inriktning. Som exempel på det sistnämnda slaget avutbildning vill jag nämna journalistutbildningen. Jag har i det föregåendeförordat atl dess inslag av allmän orientering bör förslärkas. Deförändrade behörighetsreglerna utgör en hörnsten i högskolereformen. Störrehänsyn skall tas lill reell än till formell kompelens både när det gällerbedömning av behörighel och värdering av meriter vid urval. Den effekt somdärigenom eftersträvas är atl nya grupper skall söka sig till högskolestudier.Enligt min mening ligger häri en utmaning till dem som i skUda funktionerverkar inom högskolan. De nya studerandegrupperna kommer atl ställa bestämdakrav som måste få omedelbara återverkningar på hur utbildningen skallutvecklas, i fråga om både innehåll och uppläggning. Dessa krav måste uppfyllasför att de nya grupperna skall anse det meningsfullt att söka sig tUlhögskolan. En spontan utveckling i denna riktning har redan till en del kommiti gång. Detta gäller framför allt inom de nuvarande filosofiska fakulteterna,inom vilka andelen äldre studerande har ökat kraftigt . Vadjag har anfört hänger samman med principen om återkom- 1976/77: 59 227 mandeutbildning, sättet för individen att fördela tillfällena lill ulbildning undersitl liv, I del förslag till högskolelag som jag har lagt fram i det föregåendebetonas att högskolan i sin planering av utbildning skall främja denåterkommande utbildningen. Mycket talar för atl de som planerar ulbildningarallmänt sell här kommer alt ställas inför svåra uppgifter, t, ex, när delgäller att finna s, k, elappavgångar i längre utbildningar som öppnarmöjligheter för såväl direkt yrkesverksamhet som en senare fortsättning avstudierna. Jag återkommer strax till vissa förslag till utbildningar inomvilka de studerandes möjligheter ökar att på etl mer systematiskt sätt varvastudier och yrkesarbete. Studieordningeni den nya högskolan syfiar till att öka förekomsten av sammanhållna ochintegrerade utbUdningslinjer. Elt stort antal utbildningslinjer, företrädesvisutanför de filosofiska fakulteterna, är uppbyggda enligt denna modell.Också inom de filosofiska fakulteterna pågår ett utvecklingsarbete i dennariktning. Jag vill uttala mitt stöd för sådana strävanden och förutsätter attden nya studieordningen och den vidgade lokala beslutanderätten skall göra detmöjligt att intensifiera delta arbete. Jagövergår nu lill att ange några drag i de förslag till nya eller ändradeutbUdningar som jag har redovisat i det föregående eller som jag lägger fram idet följande. Jag återkommer senare till enskildheter i förslagen. Jaghar nämnt att principen om återkommande utbildning är en avutgångspunkterna för planering och genomförande av utbildning i den nyahögskolan. Uppläggningen av den nya journalistutbildning, varom jag har lagtfram förslag i det föregående, återspeglar denna princip. Den studerande kanefter studier och därpå följande yrkesverksamhet komma tillbaka tillhögskolan. I det följande kommer jag att föreslå en ny juristutbildning och enför sjuksköterskor avpassad utbildning till läkare. När jag har tagit ställningtill framlagda förslag om dessa båda utbildningar har jag tillmätt bl. a. detförhållandet stor betydelse, att de studerande med den förordade uppläggningenkommer att kunna varva studier med yrkesverksamhet. Den nya läkarutbildningeninnebär att en kortare vårdutbildning, sjuksköterskeutbildningen, ges ennaturlig fortsättaing. Jag anser att det är en viktig uppgift i reformarbetetatt fortsätta strävanden av detta slag. I fråga om den nya juristulbUdningenhar jag övertygats om att det på arbetsmarknaden finns personer för vilkaen kortare grandläggande rättsutbildning av det förordade slaget skuUe varatillräcklig för att ge dem möjlighet att avancera till mer kvalificeradearbetsuppgifter. För sådana utbildningssökande kan långa studier te sigavskräckande. Jag vill betona, att för den som redan från början siktar mot enfullständig juristutbildning, t, ex. för atl bli domare, kommer två studievägaratt erbjuda sig. Den studerande kommer att efter genomgången grandlägganderättsutbildning kunna gå 1976/77: 59 228 uti yrkeslivet, för all senare komma tillbaka till ulbildningen. Den studerandekan också följa ulbildningen i elt sammanhang. Några särskUda krav påyrkesverksamhet inför den senare delen av ulbildningen har inle föreslagils. JagvUl också erinra om pågående försök med yrkesteknisk högskoleutbildning (jfrprop, 1975: 9, UbU 1975: 17, rskr 1975: 179), I likhet med vad som föreslåsgälla för den särskilda studiegången till läkare för sjuksköterskor krävs ocksåför tillträde till yrkesteknisk högskoleutbildning att den studerande skall haen lids yrkesverksamhet bakom sig, Ellinslag i del pågående arbetet med all förnya utbildningens innehåU ochverksamhetsformer är problemorienterade kurser. Begreppet pro-blemorienleringär inte entydigt. När jag använder begreppet avser jag en utbildning som tarsin utgångspunkt i problem inom yrkes- och samhällsliv. kräver ensådan utbildning en samverkan mellan flera ämnen. En fördel med enproblemorienterad uppläggning av studierna är den ökade motivation som destuderande kan uppleva just genom att de får möta frågor som formuleras utifrånsituationer i arbetsliv och samhälle i övrigi. Den i och för sig nödvändigaämnesspecialiseringen kan på delta sätt balanseras genom en ökad förståelseför de skilda kunskapsområdenas roller. Mersystematiska försök med problemorienterade studier har i en del fall just sattsigång, i andra övervägs de. Jag anser att denna utveckling är riktig. Närjag i del följande förordar ökade resurser för utbildning på denreligionsvelenskapliga linjen har skälet bl, a, varit att de tematiska studierkring aktuella frågor om livsvillkor och livsmUjö som avslutar linjen och somär problemorienterade behöver stödjas. Förslaget till ny jurist-utbildninginnehåller liknande moment. Jag tänker härvid på den föreslagna kursen om rättoch samhälle. Också den reformering av joumaUstutbildningen som jag har lagtfram förslag om i det föregående innebär ökade inslag av problemorienteradestudier. Dennya studieorganisation som avses träda i kraft kännetecknas avmöjligheler lill variation men också av en viss enhetiighet. Det sist nämndadraget i studieorganisationen är givetvis inget självändamål, Etl syfte medlikformigheten i den yttre studieorganisationen jag tänker härvid på sådantsom poäng, system av linjer och kurser och liknande är bl. a, all möjliggörakombinationer av kurser på ett jämfört med dagens förhållanden friare sätt.Genom att utbildningar av olika slag i den nya högskolan skall planerastillsammans uppstår nya möjligheter till sådana anordningar. Jaganser att fördelar står att vinna med en ordning där utbUdningslinjer vidbehov kan sältas samman av delar från ämnen som av änmes-metodiska,forskningsmässiga eller andra skäl hör till skilda faktul-teter ellerläroanstalter. Jag vill därför uttala mitt stöd för sådana slrä- 1976/77: 59 229 Ipropositionen om reformering av högskoleutbildningen m, m, (prop, 1975: 9)anförde föredraganden all kurser från de nuvarande filosofiska fakulteternaborde kunna utnyttjas för atl bredda grunden i utbildningslinjer inom delar avden högre ulbildningen som f, n, är starkt specialiserade. Han pekade härvidbl, a, på kurser som ökar kommunikalionsfär-digheten, t, ex. inom områdenasvenska, moderna språk, matematik och statistik. Också jag anser att det ärviktigt alt stärka sådana inslag i skilda ulbildningar. Jag vUl i deltasammanhang särskilt beröra svenska språkels ställning inom högskolan, Universitetskanslersämbetel(UKÄ) tillsatte en arbetsgrupp för att se över lärarutbildningen isvenska, svenskgruppen. Den har lagt fram en slutrapport. Högskoleutbildning isvenska (: 22), UKÄhar bl, a. på grundval av där framlagda förslag i särskild skrivelse i juni1976 hemställt hos regeringen om vissa åtgärder. De berör i första handlärarutbildningen i delta ämne. UKÄ:s skrivelse har såvitt avserlärarutbildningen av regeringen överlämnats till 1974 årslärarul-bildningsutredning (U 1974: 04) som har att lämna förslag också om utbUdningav lärare i svenska. Svenskgruppen har däratöver vidgat sitl arbele till attgälla behovet av ulbildning i svenska för andra än blivande lärare. Denföreslår kurser som inslag i utbildningslinjer, som fortbUdning föryrkesverksamma och som orientering för en intresserad allmänhet. Gruppensmotivering för sådana insalser är bl. a, att man vet att den skriftligakommunikationen i yrkeslivet fungerar dåligt. Gruppen vill genom sina förslagskapa en beredskap mot illa fungerande yrkesspråk, Svenskgrappensförslag är ett av flera uttryck för en växande oro för att vårt sammansattasamhälls- och yrkesliv har kommit att ställa så stora krav påkommunikationsfärdigheter att dessa inte i rimlig omfattning kunnattiUfredsställas inom den eftergymnasiala utbildningen. Samhället utvecklar sigi riktning bl, a, mot tätare kontakter och samverkan mellan människoma, såvälinom arbetslivet som inom föreningslivet och . Denna utvecklingleder till ökade krav på färdigheter i alt använda språket både i tal ochskrift. Förmåganatt i tal och skrift utnyttja det egna språket är av ceniral betydelse förindividens möjUgheter att gestalta och förmedla sina upplevelser ocherfarenheter, sina åsikter och värderingar. God språkförmåga bUr därigenom ettmedel inte bara för personlighetsulveckling. Den blir också ett instrument t.ex, för att utveckla demokratin inom arbetslivet och att fördjupa denpolitiska demokratin. Det är mol denna bakgrund naturligt att färdigheter ialt använda det egna språket måste ingå som ett led i allt fler utbildningaräven inom högskolan. Jag vill därför uttala mitt stöd för de ansträngningar somenligt vad jag har inhämtat f, n, görs för att inom den blivande högskolanstärka svenskans 1976/77: 59 230 rollinom utbildningar av olika slag. Man bör härvid vara medveten om atl ökatutrymme för undervisning i svenska kan betyda att annal stoff får skjutas åtsidan eller organiseras på annat sätt. För det fortsalla arbetet bör deförslag som svenskgruppen har redovisat kunna utgöra ett lämpligt underlag. UKÄhar i sitt förslag till anslagsframställning redovisat det arbele som pågårinom ämbetets ansvarsområde med atl intemationalisera utbildningen. UKÄ harupprättat ett handlingsprogram som rymmer flera delar. Etl inslag häri är detintemationella utbytet, ett annat internationaliseringen av utbildningensinnehåll. Idet förslag till högskolelag som jag har anmält i dfet föregående har jagförordal atl som ett allmänt mål för utbildningen inom högskolan slås fast atlden skall främja förståelsen för andra länder och för internationeUaförhållanden. Jaganser atl UKÄ:s handlingsprogram utgör en viktig grundval för all i den andasom återspeglas i lagförslaget intensifiera hittillsvarande ansträngningar attsäkra de internationella aspekterna. Jag vill därför uttala mitl slöd för UHÄ:ssträvan alt, i perspektiv av den nya högskolan, föra detta viktiga arbetevidare. I statsbudgeten finns särskilda medel anvisade för della ändamål underanslaget Extra utgifter vid universiteten m. m. Jämställdhetmellan kvinnor och män Somjag antydde inledningsvis är rekryteringen till högskoleutbUdning sned i frågaom könsfördelning. Kvinnor och män är mycket olika företrädda inom skilda slagav utbildningar.