prop · G00348 · 1976-12-31 00:00:00 — 1975/76: 208 föreslagna bestämmelsen oraprovisorisk avdragsrätt för preraier avseende tjänstepensionsförsäkringar somhar tecknats kan undvaras ora utredningens förslagangående alternativ avdragsrätt av utgiven lön genoraförs. Ulredningenanser därför att den i nänrnda proposition föreslagna bestämmelsen bör utgå.Det påpekas att utrednmgsförslaget innebär en viss skärpning, men utredningenanser denna vara försumbar (det raaxiraala avdragsbeloppet blir enligt utredningensförslag . och enligt propositionen avrundat ). Någonsärskild regel för de fall, sora omfattas av förslaget i propositionen, anserutredningen således inte vara erforderlig. Medhänsyn tUl den osäkerhet som hittUls har rått i fråga om tjänstepensionsförsäkringarbör enhgt utredningen den bestämmelse i 2 § ikraftträdandelagen, som innebärrätt att ändra försäk-ringsviUkor inom ramen för de tidigaregällande anvisningama till 31 § 1976/77: 48 51 KL,utsträckas att gälla även i fråga om tjänstepensionsförsäkringar. Utredningensförslag till ikraftlrädandebeslämraelser komraenteras bara av ett fåtalremissinstanser. förklarar sig inte hanågot alt erinra mot förslaget. RSV anser att det kan diskuteras ora de ikrafllrädandereglersora utredningen har föreslagit bör tas in i den gamla ikraftträdandelageneller i en ny lag. Enligt verket talar vissa skäl för den senare lösningen. RSVanser vidare att arbetstagare-huvuddelägare bör ha rält att tiUämpa de nyabestämmelserna redan vid taxering i den mån detta är förmånligt förhonom samt att han bör ha extraordinär besvärsrätt i dessa fall. RSV påpekaräven att förslaget om avgång för arbetstagare-huvuddelägare innebären skärpning av gällande räll säsom den har kommit till uttryck i ett avgörandeav för rätlsärenden . Enligt verkels mening är detdärför mindre lämpligt att låta denna bestämmelse gälla aUa skriftligautfästelser lämnade efter . Skåneshandelskammare anser att förslaget i prop. 1975/76: 208 bör genoraföras trotsutredningens förslag eftersom propositionen omfattar en vidare krets avskattskyldiga än utredningsförslaget. Hösten1975 infördes nya beskattningsregler för pensionsförsäkringar och förarbetsgivares kostnader för tryggande av anställdas pensionering.Lagstiftningen innebar en genomgripande ändring av de regler som dittUls hadegällt på området och medförde bl. a. att avdragsrätten för dessa kostnader påolika sätt begränsades. Enarbetsgivare kan nu liksom tidigare välja mellan att låta en försäkringsanstaltombesörja de anställdas pensionering eller att sköta pensioneringen i egenregi. I det förra fallet tecknar han en tjänstepensionsförsäkring och betalarpremier för denna, varefter försäkringsanstalten betalar ut pensionen. Vidpensionering i företagets egen regi kan pensionsutfästelserna tryggas genoraavsättning till stiftelse eller till konto Avsatt till pensioner. Såvitt gällerutfästelser som tryggas genom avsättning till stiftelse eller konto finns degrundläggande civilrättsliga bestämmelserna i lagen (1967: 531) om tryggande avpensionsutfästelse m. ra., tryggandelagen, till vilka de skatlerättsliga reglemai komraunalskattelagen (1928: 370), KL, anknyter. 1976/77: 48 52 KL:sregler innebär all arbetsgivaren numera oberoende av om han li7ggar utfästelsengenom pensionsförsäkring eller genora avsättning till pensionsstiftelse ellerkonto får göra avdrag för så stor del av kostnadema för de anställdasframtida pensionering som behövs för alt hell eller delvis tryggapensionsåtagande enligt allraän pensionsplan. Begreppet allmän pensionsplandefinieras i 4 § tryggandelagen. allmän pensionsplan inte föreligger,skall vid inkomstbeskattningen raed sådan plan likställas pensionsåtagande förförmåner sora ryras inora vad som är sedvanligt enligt allmän pensionsplan ifråga om arbetstagare med molsvarande uppgifter eller hans efterlevande. Enförutsättning är i sistnämnda fall all åtagandet tryggas genompensionsförsäkring, avsättning tUl pensionsstiftelse eller kreditförsäkring. Redani den proposition som. låg till grund lagstiftning pekadeföredraganden på vissa frågor angående beskattning av tjänstepensioner somskulle förbli olösta även om hans förslag genomfördes (prop. 1975/76: 31 s.145). Vidare begärde i skrivelse lill regeringen (rskr 1975/76: 132)prövning av möjlighelerna alt tUlgodose önskeraål om bibehållen avdragsrältför pensionsåtaganden sora avviker från allmän pensionsplan. I den praktiska tUlämpningenav lagstiftningen har ytterUgare problern uppmärksammats. För atl överväga dessafrågor tillkallades Utredningen (Fi 1976: 02) om beskattning av tjänstepensioner.Ulredningen har avgeit delbelänkandet (Ds Fi 1976: 6) Avdrag för kostnader förtryggande av pensionsåtaganden som avviker från allraän pensionsplan, ra. Ibetänkandet behandlas den av väckta frågan liksora vissa problem avi huvudsak teknisk art med anknytning till den nya lagstiftningen. Ulredningensförslag raedför i flera fall en ulvidgning av arbetsgivares avdragsrätt förkostnader för tryggande av anstäUdas pensionering. Utredningen har vid ulformningenav sina förslag strävat efler alt underlätta genomförandet av 1975 årslagstiftning och alt utöka arbetsgivarnas möjligheter att göra avdrag för pensionsutfästelserinom den ram som statsmakterna fastställde vid ge-noraförandet av 1975 årslagstiftning. Vidare har utredningen ägnat uppraärksamhet ål taxerings- ochkontrollproblemen. För att lösa dessa problem föreslår utredningen bl. a. allarbetsgivares och försäkrmgsgiva-res uppgiftsskyldighet skall utvidgas i vissafall. Flertaletremissinstanser släller sig i huvudsak positiva tiU utredningens förslag, ävenom de riktar viss kritik mot den tekniska detaljutformningen. Någraremissinstanser med anknytaing till den privata sektorn anser dock alt förslagen även om de i och för sig innebär förbättringar ändå tydligt visar desvårigheter som uppkomraer vid en ingående reglering av avdragsriitten förtjänstepensionskostnader. Dessa remissinstanser anser därför atttjänstepensionerna bör hållas utanför det regelsystem som begränsar avdragsrättenför pensioneringskostnader. Prop.1976/77: 48 53 Föregen del får jag anföra följande. Utgångspunkten lagstiftning varalt avdragsrätten för kostnader för pensionering skulle begränsas så att endastverkliga pensioneringsbehov kunde tillgodoses med obeskattade medel.Skatteutskottet ansåg att dessa skäl i princip borde föranleda begränsning avavdragsrätten inte bara i fråga om skattskyldigs egnapensionsförsäkringspremier ulan även på tjänstepensions-området. Utskottetsbedömning delades av en klar raajoritet i . De nya reglema blir ihuvudsak tillämpUga första gången vid taxeringen , och raankan utgå ifrån alt arbetsraarknadens parter, försäkringsanstalierna och laxermgsrayndighelernahar vidtagit en rad åtgärder för att inrätta sig efter det nya systemet. Medhänsyn till det anförda talar enligt min mening såväl principiella sorapraktiska skäl raot alt nu överväga en total oraläggning av de nya beskattningsreglemapå tjänstepensionsområdet. Jag anser i stället att man på det sätt sorautredningen har föreslagit bör underlätta genoraförandet av 1975 årslagstiftning genora smärre justeringar av de nya reglema. Enligt mui raening ärutredningens förslag i allt väsentligt ägnade att tillgodose detta syfte.Frågan humvida en raer genomgripande ändring behövs får prövas när man harvunnit praktiska erfarenheter av hur det nya systemet fungerar. 9.2Förhandstecknad full pension enligt allmän pensionsplan Utredningenföreslår alt företag som vid ett successivt ikraftträdande av en ny ITP-plan oraedelbarttecknar försäkring eUer lämnar utfästelse upp till den slutliga nivån skall fåavdrag för denna kostnad. Utredningensförslag har godtagits eller lämnats utan erinran av flertalet remissinstanser. Ävenjag anser att omedelbar avdragsrält bör föreligga i dessa fall. I likhet medett par av remissinstanserna anser jag att avdragsrätten bör regleras i lag ochjag föreslår därför att punkt 2 e av anvisningarna tiU 29 § KL kompletteras meden bestäraraelse härom. Eftersom tveksamhet vid reraissbehandlingen harförelegat om tillämpningsområdet för utredningens förslag vill jag framhållaatt den omedelbara avdragsrätten inte bör vara begränsad till de faU då pensionutgår enligt ITP-planen utan att sanuna regel bör gälla vid avtal om successivtikraftträdande av annan aUmän pensionsplan. Den begränsning i avdragsrättensom följer av den s.k. 8-procentregeln (avsnitt 9.5) är inte tiUämplig i häravsedda faU. Detförekommer att anställda pensioneras före ordmarie pensionsålder men attarbetsgivaren ändå åtar sig att utge fuUa pensionsförmåner. 1976/77: 48 54 F.n. kan arbetsgivaren få avdrag för sådana kostnader efler dispens från () i varje enskilt fall. UtredningenframhåUer atl bl. a. ITP-planen gör det möjligt att avtala om lägrepensionsålder än , varför ett avtal härora i de faU sora omfattas avplanen inte kan anses innebära någon avvikelse från allmän pensionsplan. Dettamedför enligt utredningen alt någon dispens inte bör krävas när den anställde saiknarägarinflytande i företaget och när pensionsåtagandet har gjorts enligt allmän pensionsplaneller enligt därmed likställd pensionsplan. Utredningen erinrar om alt lägstapensionsålder för pensionsförsäkring enligt punkt 1 av anvisningarna till 31 §KL är . Vad beträffar arbetstagare-huvuddelägare anser utredningen att enmöjlighet till så låg pensionsålder sora kan komma att utaytljas för annalsyfte än för pensionering. För dessa fall föreslås därför att pensionsålderninte utan dispens skaU få sättas lägre än tUl . Efter dispens från RSVskall det däremot vara möjligt att med avdragsrätt trygga en lägrepensionsålder även för arbetstagare-huvuddelägare. Det föreslås att RSV i normalfaUeninhämtar yttrande från Svenska livförsäkringsbolags skattenämnd idispensärendena. Om skriftlig utfästelse om lägre pensionsålder än harlämnats till arbetstagare-huvuddelägare före , anser dockutredningen att den lägre pensionsåldern bör godtas vid beskattningen. Flertaletremissinstanser tillslyrker förslaget om utökade möjligheter att med verkan ibeskattningshänseende utan dispens avtala om lägre pensionsålder än . ÅtskilUgareraissinstanser anser dock att det inte finns något skäl att göra skillnad raellanarbetstagare-huvuddelägare och andra anställda i detla hänseende. Andra anseratt den lägsta pensionsålder som utan dispens godtas förarbetstagare-huvuddelägare bör sänkas tUl . Jagdelar uppfattningen att, om tillämplig allmän pensionsplan medger lägrepensionsålder än , dispens inle skall behövas. En sådan ordning finner jagnaturlig att bibehåUa. Den bör komraa till uttryck i lagtexten. Detsanuna börgälla plan som likställs med allraän pensionsplan. Kan lägre pensionsålder iin65 år inte medges enligt den tiUämpliga planen, bör dock raöjlighet föreliggaför arbetsgivaren att efter dispens trygga kostnaden för lägre pensionsåldermed fulla pensionsförmåner. Såvitt gäller arbetstagare-huvuddelägare kan mandock inte bortse från den omständigheten att det inte föreligger något reellt tvåpartsförhåUandemellan den anställde och arbetsgivaren. Detta motiverar en särregel för dennakategori av arbetstagare. Även i dessa faU bör det dock vara möjUgt att utandispens avtala om lägre pensionsålder än , om detta medges enligt dentillämpliga planen. EnUgt min mening bör den lägsta pensionsålder som intefordrar dispens sättas tUl i dessa fall. För denna gräns talar att 60 årär lägsta ålder för delpension och för förtida uttag av ålderspension enligtlagen (1962: 381) ora all- 1976/77: 48 55 Den av mig föreslagna sänkningen av åldersgränsen i förhåUande tillutredningsförslaget lorde medföra alt antalet dispensfall ytterligarenedbringas. I ärenden sora avser dispens från 60-årsregeln bör det enligt minmening stå RSV fritt att vid behov inhämta yttrande från . Dispens bör kunna medges t. ex. omarbetsförmågan av hälsoskäl är nedsatt, ora pensionering vid lägre ålder än 60år är sedvanlig inora branschen eller om pensionsavgången motiveras avförestående omorganisation av företagets ledning. Dethar under remissbehandlingen påpekats att den s. k. STP-planen mellan SAF ochLO inte innehåller något uttalande om att pension kan ulgå från tidigaretidpunkt än . Även för anstäUda som omfattas av denna plan bör detemellertid enligt min mening vara möjligt att avtala ora lägre pensionsåldermed avdragsrätt för kostnaden för att trygga en sådan pension. Detta är dockett fall där, sora jag har berört, dispens erfordras. Härvid bör gälladen aUmänna begränsningen i avdragsrätten att förmånsnivån skall ligga inomramen för förmåner enligt allmän pensionsplan. Hararbetstagare-huvuddelägare i enlighet med tUlämplig allmän pensionsplan fåttutfästelse om lägre pensionsålder än , dock lägst , har enligt 1975års lagstiftning denna lägre pensionsålder godtagits utan dispens. De nyabestämmelser som jag nu har föreslagit innebär att dispens fordras för lägrepensionsålder än . Enligt min mening bör dock dearbetstagare-huvuddelägare som i enUghet med plan fått skriftlig utfästelse omlägre pensionsålder än före den dag då proposition avses bli överlämnadtill , dvs. före den 23 noveraber 1976, få behålla denna pensionsålderutan att arbetsgivaren förlorar avdragsrätten. Detta bör uttryckligen anges i8 § andra stycket ikraftträdandelagen. Någraremissinstanser har påpekat att det vid förtida avgång och vid utfästelse omlägre pensionsålder inträffar att ATP försämras och att arbetstagarenkompenseras för detta. Enligt min menmg bör kostnaden för att trygga sådanapensionsförmåner vara avdragsgUl under förutsättaing att förmånema ligger inomramen för allmän pensionsplan. Någon uttrycklig bestämmelse om detta tordeinte vara erforderlig. 9.4Kompensation för bortfallande ATP vid utlandstjänstgöring När anslälldai svenska företag tjänstgör utomlands kan de i vissa fall få ett sämrepensionsskydd än de skulle ha haft om de hade tjänstgjort i undermotsvarande tid. För att kompensera den anställde för det bortfall av ATP sorakan ske i dessa fall tecknar arbetsgivaren ofta en "ATP-liknande"pensionsförsäkring till den anställdes förmån eller gör utfästelser avmotsvarande innehåll. Prop.1976/77: 48 56 ärkostnader för ATP-liknande pensionsförmåner avdragsgilla till den del som deavser all tUlförsäkra den anställde etl pensionsskydd som ligger mom ATP:s ochITP:s belojjpsramar. Vadulredningen har anförl; lämnas utan erinran av remissinstanserna. Ävenjag delar utredningens uppfattning i denna fråga. Kostnaderna för ATP-liknandepensionsförmåner bör således vara avdragsgilla ora de faUer inom ramen för ITPeller annan tillämpUg allmän pensionsplan. Någon uttryckligförfattningsbestämmelse synes inte vara nödvändig för att åstadkomma här avseddavdragsrätt. 9.5Pensionsutfästelser som avviker från allmän pensionsplan och branscher tUlämpas pensionsplaner som i något avseendeinnebär förmåner utöver allmän pensionsplan. Utredningen konstaterar att dessaawUcelser i regel har mycket Uten betydelse för den totala pensionskostnadenoch att de ofta har tiUämpats . Awikelsema kan t. ej:, innebäranågot förmånUgare sjuk- eller famUjepension än vad som utgår enligt aUmän pensionsplan.Nuvarande regler innebär att avdrag inte kan medges för kostnad som belöper påavvikelse från aUraän pensionsplan. När frågan om nya beskattningsregler förpensionsförsäkringar m. ra. behandlades i frarahöUskatteutskottet bl. a. att utskottet hade förståelse för önskeraålen attmindre betydande awikelser borde kunna godtas även i fortsättningen. Riksdagenbegärde därefter i skrivelse till regeringen (rskr 1975/76:132) att möjUgheternaatt tUlgodose önskemålen om bibehållen avdragsrätt för pensionsåtaganden somavviker från allmän pensionsplan skulle prövas. Utrednmgen föreslår attavdragsrätt skall införas för kostnader avseende smärre awikelser från allmän pensionsplanoch att raan vid bestämmande av avvikelsens storlek skall utgå frånkostnadssidan. Utredningen anser att en rätt tUl avdrag med utöver vad somnu gäller av kostnaden för pensionsutfästelse enligt allmän pensionsplanbör innebära att avdragsrätt kommer att föreligga för i stort sett samtUga nuförekommande mindre avvikelser från sådan plan. Enligt utrednmgens förslagskall avvikelsens storlek bestämmas raed utgångspunkt i ökningen av den genomsnittiigakostnaden, vilket mnebär att man skall beakta den merkostnad som avvikelsernaskulle medföra om de gällde för saratliga personer inora eller utom företagetsom omfattas av den tiUämpUga pensionsplanen. Om merkostnaden överstiger den tUlåtnaramen, bör enUgt utredningeni; uppfattnmg avdrag medges endast för kostaadenligt aUmän pensionsplan och således inte för någon del av den överskjutandekostnaden. Detföreslås vidare att avdragsrätten begränsas tUl de fall där pen- 1976/77: 48 57 sionsutfästelsernahar tryggats genom pensionsförsäkring och förbättringarna svarar mot lönedelarinom ITP-planens maximUön. Fleraremissinstanser anser att den utvidgade avdragsrätten bör gälla även närpensionsutfästelser har tryggats på annat sätt än genom pensionsförsäkring.Från några håU riktas även kritik mot förslaget att mte någon del av kostnadenför avvikelse från allmän pensionsplan skaU vara avdragsgUl när 8-procentgränsenhar överskridits. Föregen del får jag anföra följande. Utredningen har klargjort att de smärre awikelserfrån allmän pensionsplan som förekommer i praktiken vanUgen har raycket litenbetydelse för den totala pensionskostnaden. kan konstateras attpensionsutfästelser sora mnebär sraärre awikelser har förekommit under lång tidinom vissa företag eUer branscher. Jag delar utredningens uppfattning attavdragsrätt bör införas i dessa faU. I likhet med utredningen anser jag ocksåatt man skall beslämma smärre awikelser genom att utgå från kostnadssidan.Såväl rättviseskäl som administrativa skäl talar för att man bör bestämmastorleken av awikelsema med hänsyn tUl den merkostnad som det skulle iimebäraatt ge samtliga sora omfattas av den tUlämpliga pensionsplanen de förmåner somföljer av awikelsema. Om man i enUghet med utredningens förslag tillåter attden genomsnittliga merkostaaden för sraärre awikelser får uppgå till avkostnaden för åtaganden enligt aUmän pensionsplan, torde avdragsrätt komma attföreUgga även för de awikelser som kan komma att ske från den nya ITP-plan somparterna har enats om. Med hänsyn tiU att syftet med förslaget är att möjUggöraavdrag för kostnad för awikelser endast i de faU då sraärre awikelser frånallmän pensionsplan har förekommit anser jag i likhet med utredningen att intenågon del av kostnaden för awikelsema bör vara avdragsgill när den genomsnittUgakostnadsökningen överstiger 8-procentgränsen. Jag är medveten om att en sådanlösning kan medföra vissa tröskeleffekter men viU erinra om att denföreslagna avdragsrätten är beräknad med viss marginal i förhållande tiU de awikelsersom nu förekommer och som har föranlett förslaget. EnUgt mui mening finns detinte anledning att såsom har ifrågasatts i några remissyttranden begränsarätten tiU avvikelse tUl de faU där planen har utformats med ITP-planen som förebUd.Rätten tUl smärre awikelser bör föreligga i fråga om varje tiUämplig plan soraär att anse som allmän pensionsplan. Blandremissinstansema råder olika meningar om vilka krav som bör ställas på formenför tryggande av pensionsförmånema för att avdrag för smärre awikelser skaUmedges. I denna fråga viU jag tiU en början framhålla att awikelser bör kunna tiUåtasoberoende av om de förmåner sora ligger inom ramen för allmän pensionsplan hartryggats genom försäkring eUer genom avsättning tiU stiftelse eUer konto.Frågan gäller således vilka krav som bör stäUas på tryggandet av depensionsförmåner 5 1976/77.1 saml Nr 48 1976/77: 48 58 somgår utöver allmän pensionsplan. Liksom utredningen anser jag att kontroll- och taxeringsfrågomamåste tUlmätas stor betydelse i detta sammanhang. Det är nödvändij;t att i såstor utsträckning som möjUgt underlätta taxeringsmyndigheternas arbete på etttekniskt komplicerat beskattningsområde utan att för den skuU ge efter påkravet på en effektiv kontroU. Med hänsyn härtiU är det enligt min raeninginte raöjUgt att införa elt systera som innebär att taxeringsmyndigheterna ivarje enskilt fall måste pröva om en avvikelse ligger inom den tUlåtna rameneller inte. Det är i släUet nödvändigt alt vid taxermgen ha tUlgång tilltillförlitlig uppgift från sakkunnigt hiill ora avvikelsens storlek. Förpensionsutfästelser som har tryggats getiom pensionsförsäkring kan försäkringsgivarenlämna intyg i frågan på det sätt utredningen har föreslagit. Ompensionsutfästelser i stället har tryggals genom avsättning är det i regelsvårare att få frara motsvarande uppgifter. Trots att det i princip är önskvärtatt ha en likformig behandling av olika tryggandeformer tUlstyrker jag därförutredningens förslag att de förmåner som går utöver allmän pensionsplan skallha tryggats genom pensionsförsäkring. Jagdelar ulredningens uppfattning att man som smärre avvikelser inte skall godtaförmåner som svarar mot lönedelar utöver den allmänna pensionsplanens maximUön.Jag föreslår att uttrycklig bestämmelse om detla las in i punkt 2 e av anvisningamatUl 29 § KL. 9.6Tjänstetidsberäkning för fulll pension Huvudregelnerdigt ITP och andra allmänna pensionsplaner är att det för full pension krävs30 års anställning med pensionsrätt. När en arbetstagare byter anställningmedför han i många faU tjänstepensionsrätt och får då tiUgodoräkna sig dengångna tjänstetiden hos den nye arbetsgivaren. Det inträffar dock att en anstäUdsom orafattas av allmän pensionsplan inte kan uppnå den tjänstetid av 30 årsom i allmänhet krävs för full pensionsrätt. till detta kan variera. Deitkan t. ex. förhålla sig så att den anställde har arbetatutomlands och då inte har intjänat någon pension. Det förekoramer attarbetsgivaren i sådana fall åtar sig att utge fuU pension eller pension med mmdrereduktion än som följer av pensionsplanens bestämmelser. Nuvarande reglerinnebär att arbetsgivaren i dessa fall inte får avdrag för kostaaden för sådanautfästelser tUl den del de innebär förmåner utöver allraän pensionsplan. Utredningenföreslår att en arbetsgivare skaU få avdrag för kostnad för pensionsåtagandeenligt aUmän pensionsplan även i de faU då han i åtagandet inräknararbetstagarens anställnmgstid före åtagandet ocb dennes anställnmgstid hos amianarbetsgivare. Det fömtsätts dock att pension sora har intjänats före åtagandetavräknas från förmånerna enligt planen. Flertaletremissinstanser tiUstyrker i princip utredningens förslag men 1976/77: 48 59 mångaanser att man med anstäUningstid bör jämställa lid som egen företagare. Föregen del anser jag att en utvidgnmg av avdragsrätten på det sätt somutredningen har föreslagit ligger väl i Unje med målsättningen årslagstiftning. Jag tiUstyrker därför förslaget. I likhet med utredningen anserjag att avgift för tryggande av pensionsräll som svarar mot tjänstetid föreplanens ikraftträdande bör vara avdragsgill vare sig den betalas på en gång eUergenom förhöjning av fraratida avgift. Sorajag redan har närant innebär utredningens förslag också att tjänstetid föreanslutningen till allraän pensionsplan skaU få tillgodoräknas den anstäUdeendast under förutsättning att den pensionsrätt sora han har intjänat föreanslutningen avräknas mot planens bruttoförmåner. Jag delar denna uppfattning.Vid remissbehandlingen har efterlysts ett klarläggande av hur pensionsrätt somsvarar mot tjänstetid före anslutningen skall beräknas och hur avräkningen raotplanens förraåner i praktiken skaU gå tUl. EnUgt min menmg bör arbetsgivaren fåavdrag för så stor del av planens förraåner grundade på total tjänstetid för fuUpension sora svarar mot förhållandet meUan tjänstetid före anslutningen ochtotal tjänstetid hos fömtvarande och aktuell arbetsgivare fram till desspensionsåldern inträder. Från denna del av förmånema avräknas värdet av depensionsförmåner som har intjänats före anslutningen, dock endast i den mån deär tryggade genom försäkruig eller avsätlnmg. För tydUghelensskull viU jag i detta sararaanhang tiUägga följande.