prop · G003129 · 1976-12-31 00:00:00 — 1976/77:129 Regeringens proposition medförslag till lag om energiplanering, m. m. Regeringenföreslår att antaga de förslag som har tagits upp i bifogade utdragav regeringsprotokoll. I propositionen läggs fram förslag tUl lag omkommunal energiplanering. Vidare föreslås en ändring i eliagen. I propositionen föreslås att kommunerna åläggs ettplaneringsansvar på energiområdet. Detta innebär att kommunerna i sin planeringskall främja hushållningen med energi samt verka för en säker och tillräckligenergitiUförsel. Några formella krav på planutformningen ställs inte upp. Enligt förslaget åläggs vidare kommunerna att vidplaneringen undersöka förutsättningarna att genom samverkan med annan kommuneller betydande intressent på energiområdet gemensamt lösa frågor som harbetydelse för hushållningen med energi eller för energitillförseln. Finnsförutsättningar för sådana gemensamma lösningar, skall de tas tiU vara iplaneringen. Företag som bedriver verksamhet i vUken användsstörre mängd energi eller som producerar eller distribuerar energi föreslåsbli skyldigt att lämna kommun uppgifter som behövs för planeringen.Uppgiftsskyldig föreslås få möjlighet att överlägga med kommunen omenergifrågor som har väsentiig betydelse för honom. Enligt förslaget skall kommun vara skyldig attlämna uppgifter om sin planering tUl statiig myndighet för avstämning avenergiplaneringen mot bl. a. riktiinjema för den nationeUa energipolitiken. Ändringen i ellagen innebär att distributionspliktför elektrisk ström för uppvärmningsändamål inte skall föreligga inom områdedär fjärrvärme distribueras eller avses bli distribuerad. Lagstiftningenföreslås träda i kraft . 1 1976/77.1 saml Nr 129 1976/77:129 2 1 § Kommun skall i sin planeringfrämja hushållningen med energi samt verka för en säker och tillräckligenergitiUförsel. 2 § Kommun skall vid sinplanering undersöka förutsättningarna att genom samverkan med annan kommuneller betydande intressent på energiområdet såsom processindustri ellerkraftföretag gemensamt lösa frågor som har betydelse för hushållningen medenergi eUer för energitillförseln. Finnes förutsättning för sådan gemensamlösning föreligga, skall den tagas till vara i planeringen. 3 §Den som bedriver verksamhet i vilken användes större mängd energi eller den som yrkesmässigt producerar eller distribuerar energi skall på begäran lämna kommun de uppgifter som behövs för plane ringen. Kommun skall på begäran bereda den som äruppgiftsskyldig enligt första stycket tiUfäUe att överlägga med kommunen omenergifrågor som har väsentlig betydelse för honom. Vid tillämpning av första stycket skall iakttas attden som är uppgiftsskyldig ej betungas onödigt. 4 § Fullgöres ejuppgiftsskyldighet enligt 3 §, får vid vite kalla denuppgiftsskyldige till överläggning med kommunen, om denna begär det. 5 § Vad någon på grund av dennalag fått veta om näringsidkares affärs- eller driftförhållanden får han ejobehörigen yppa eller utnyttja. 6 § Talan mot beslut omföreläggande av vite föres hos kammarrätten genom besvär. 7 § Kommun är skyldig att påbegäran av myndighet som regeringen bestämmer lämna myndigheten uppgifter omfullgörandet av kommunens skyldighet enligt 1 eUer 2 §. Dennalag träder i kraft den 1 juH 1977. 1976/77:129 3 Lagom ändring i lagen (1902: 71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser omelektriska anläggningar Härigenom föreskrives att 2 § 4 mom. lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar skall hanedan angivna lydelse. Den som innehar områdeskon- Den som inneharområdeskon cession för yrkesmässig distribu- cession för yrkesmässig distribu tion är pliktig att, om ej särskilda tion är pliktig att, om ej särskUda skäl äro till undantag, tUlhanda- skäl äro till undantag, tUlhanda hålla ström åt envar som inom hålla ström åt envar som inom området har behov därav för nor- området har behov därav för nor malt förbrukningsändamål. skyldighetföreligger dock ej om strömmen är avsedd att användas för uppvärmning avbyggnad inom område där fjärrvärme distribueras eller avses bli distribuerad. Innehavare av linjekoncession är pliktig att, omdet är förenligt med koncessionens ändamål, leverera eller överföra ström åtinnehavare av områdeskoncession, i den mån så erfordras för att denne skallkunna fullgöra sina förpliktelser enligt första stycket, så ock eljest åtförbrukare, vars verksamhet är av större betydelse för det allmänna. Frågor om förpliktelser, som avses i detta mom.,prövas av den regeringen bemyndigar. Denna lag träder i kraft . Lagengäller dock ej om skyldigheten att tiUhandahålla ström för uppvärmning haruppkommit före ikraftträdandet. Lagom ändring i lagen (1937: 249) om inskränkningar i rätten att utbekommaallmänna handlingar Härigenom föreskrives att 20 a § lagen (1937: 249)om inskränkningar i rätten att utbekomma allmänna handlingar skall ha nedan angivnalydelse. 1 Senastelydelse 1975: 68. 2 Lagenomtryckt 1976: 611. Handlinginnefattande uppgifter vUka infordrats från näringsidkare enligt lagen (1976:349) om uppgiftsskyldighet i planeringsfrågor må, i den mån handlingen innehållerupplysningar om näringsidkarens affärs- eller driftförhållanden, vUkasoffentliggörande kan lända honom tUl men, icke utan hans samtycke utlämnasförrän förflutit från handlingens datum. Även utan sådant samtyckeskall dock handling som sagts utlämnas, om, med hänsyn till det ändamål förvUket utlämnandet begäres och omständigheterna i övrigt, trygghet kan ansesvara för handen, att det ej kommer att missbrukas till skada förnäringsidkaren. Vid utlämnande skola behövliga förbehåU göras. Handlinginnefattande uppgifter vUka infordrats från näringsidkare enligt lagen (1976:349) om tipp-giftsskyldighet i planeringsfrågor eller enligt lagen (1977:000)om energiplanering må, i den mån handlingen innehåller upplysningar omnäringsidkarens affärs- eller driftförhållanden, vilkas offentliggörande kanlända honom till men, icke utan hans samtycke utlämnas förrän tjugo ärförflutit från handlingens datum. Även utan sådant samtycke skall dock handlingsom nu sagts utlämnas, om, med hänsyn tiU det ändamål för vUket utlämnandetbegäres och omständigheterna i övrigt, trygghet kan anses vara för handen, attdet ej kommer att missbrukas tUl skada för näringsidkaren. Vid utlämnandeskola behövliga förbehåll göras. Dennalag träder i kraft . , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , Mundebo, Krönmark, ,, , , Propositionmed förslag tUl lag om energiplanering, m. m. lade statsmakterna fast riktUnjerna förenergipolitiken för tiden fram tiU mitten av (prop. 1975: 30, NU1975: 30, rskr 1975: 202). I riktlinjerna ingår bl.a. att den energipolitiskaplaneringen måste förstärkas och vidgas till att i princip omfatta helaenergiområdet. Med stöd av regeringens bemyndigande tillkalladechefen för industridepartementet sakkunniga- för att närmareutreda frågor om omfattning, inriktning och genomförande av kommunalenergiplanering samt föreslå behövlig lagstiftning i ämnet. Vidare skulle desakkunniga överväga frågan om att vidga koncessionslagstiftningen påenergiområdet. De sakkunniga, som antog benämningen kommittén om kommunalenergiplanering, överlämnade sitt betänkande (SOU 1976: 55)energiplanering. Vid betänkandet har fogats förslag till lag omkommunal energiplanering. Förslaget bör fogas till regeringsprotokoUet i dettaärende som bilaga. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgettsav statens vägverk, transportforskningsdelegationen, transportnämnden,statskontoret, , (), Tekniskahögskolan i , , ,överstyrelsen för ekonomiskt försvar, , statens råd förbyggnadsforskning, , sta- 1 Generaldirektören , ordförande,borgarrådet , civilingenjören , riksdagsledamotenNils-Eric , kommunalrådet och riksdagsledamoten . 1976/77:129 6 tensplanverk, statens industriverk, , länsstyrelserna iStockholms, , , , , ,och , energi- och mUjökom-mittén (Jo 1976: 02),energisparkommittén (I 1974: 05), delegationen (I 1975: 02) förenergiforskning. Centrala driftiedningen (CDL), Centralorganisationen /SR,. Hyresgästernas (), , i (LO), , (), Näringslivetsbyggnadsdelegation, Näringslivets energidelegation. Svenska elverksföreningen.Svenska gasföreningen. , , Svenska . (), , ,, , , , , , , ,, , , , , , , , , , , , ,, , , , , , , ,, och kommuner. Flera remissinstanser har bifogatyttranden från underinstanser. Nästan aUa länsstyrelserna har hörtlandstingskommuner, kommuner, kommunalförbund, handelskammare, fackligaorganisationer m. fl. LO har bifogat synpunkter från Svenska elektrikerförbundet.Statens vattenfallsverk, och har avgett ettgemensamt yttrande. Gemensamt yttrande har avgetts också av Näringslivetsbyggnadsdelegation och Näringslivets energidelegation. Dessutom har yttranden kommit in frånlänsstyrelserna i , och län. ,CF-STF, eldistributörerna, REL, Föreningen ekonomisk rationelluppvärmning och . 2 Nuvarande ordning 2.1 Allmänt Kommunerna ansvarar för väsentUga delar avsamhällsplaneringen och har i flera avseenden förutsättningar för att inomramen för denna planering främja energihushållningen. Kommunerna har vidare ettbetydande engagemang på energiområdet och på andra områden som har betydelseför energikonsumtionen. Denfysiska riksplaneringen syftar bl. a. till att öka möjligheterna att 1976/77:129 7 styrahushåUningen med landets tillgångar på mark och vatten och fullföljshuvudsakligen genom planering. Statsmakterna antog riktiinjerför hushållningen med mark och vatten (prop. 1972: 111 bil. 2, CU 1972: 35,rskr 1972: 348). Beslutet innebar bl. a. att arbetet med att fullföljariktlinjerna inom ramen för den fysiska riksplaneringen skulle ske i samverkanmellan stat och kommun och i allt väsentiigt genomföras i en kommunalplanering. Den regionalpolitiska planeringen, länsplaneringen,har till syfte att åstadkomma en bättre balans mellan olika delar av landetsåvitt gäller arbete, service och miljö. De statliga besluten om mål och medelför den regionala utvecklingen fattas av . Som underlag för beslutenhar länsstyrelserna i samråd med kommunerna arbetat ut regionala översikter därfrågor om arbets-, service- och miljöförhållanden belyses. Som exempel pååtgärder för att fuUfölja de regionalpoUtiska målen kan nämnaslokaliseringsstöd till företag och transportstöd. Samordning av oUka sektorverksamhetersåsom energi-, bostads- och vägplanering kan också vara ett medel iregionalpoUtiken. Beträffande den kommunala planeringen pågår enfortlöpande utveckling för att förbättra planeringsmetoderna. För dettaändamål har arbetat ut ett exempel på modell för samordnadkommunal flerårsplanering, Kommunplanering, 1974. Ett viktigt led i dennamodell är att kommunens centrala politiska organ, kommunfullmäktige och/ellerkommunstyrelsen, beslutar anta gemensamma förutsättningar för denkommunala planeringen. Syftet med att ställa upp gemensammaplaneringsförutsättningar är att skapa garantier för att all planering byggerpå samma underlag och inriktas mot bestämda mål. I de gemensammaplaneringsförutsättningarna redovisas befintliga förhållanden,utvecklingstendenser och prognoser. Vidare anges sådana mål och riktlinjer somär gemensamma för all planering. Enligt planeringsmodellen bör ocksåanges t. ex. i vilka avseenden statlig planering skall beaktas i den kommunalaplaneringen, bl. a. den statliga energipolitiken. Bostadsbyggandet och sysselsättningen är viktigainslag i de gemensamma planeringsförutsättningarna. Dessa delar avkommunplaneringen påverkas av och påverkar i sin tur planeringen av denframtida kommunala energianvändningen och energiförsörjningen. De planeringsaktiviteler som ingår i den kommunalaplaneringsprocessen berör i regel också andra intressenter än kommunen.Exempel härpå är planering för energiförsörjning. För dessa planeringsaktiviteterger de gemensamma planeringsförutsättningarna ledning och information hämtasur verksamhetsplaneringen. Verksamhetsplaneringen innebär att de olikafacknämndema eUer förvaltningarna upprättar planförslag för sina oUkaverksamhetsområden. Planeringen syftar till att på ett enhetligt sätt gekommunledningen en 1976/77:129 8 bildav behov, problem, mål och resursanspråk för resp. nämnds eller förvaltningsverksamhet. Den är ett viktigt hjälpmedel vid avvägning av resursinsatsermellan oUka verksamheter. Vidare underlättar den samordningen mellan oUkaverksamheter och mellan olika planeringsformer. Den skall också ge underlag förkommunledningens beslut om riktlinjer och ramar i fråga om verksamhetensframtida innehåU och omfattning. Kommunens ekonomiska, fysiska ochpersonaladministrativa planering sammanförs under begreppet resursplanering.Analyser av kommunens ekonomiska, fysiska och personella resurser behövs somunderlag för kommunledningens totalavvägning. Analyserna skall visa såvälmöjligheter att skaffa resurser som de totala resursanspråkens konsekvenser. Den ekonomiska planeringen ingår som en viktig deli den koitunu-nala planeringen och är nödvändig för att den kommunala verksamhetenskall kunna styras och samordnas på ett tillfredsställande sätt. Den bygger påverksamhetsplanering och sektorplanering. är självfallet deekonomiska förutsättningama utgångspunkt för verksamhets-och sektorplaneringen. Kommunerna har ansvaret för planeringen avmarkanvändning och bebyggelse inom sina områden. I planer redovisas bl. a. varbostäder, industrier, serviceföretag, gator, vägar och allmänna inrättningarskall förläggas. Den gäUande byggnadslagstiftningen innehåUer planinstitut fördetta. Planinstituten är dels översiktsplaner dvs. regionplan och generalplan,dels detaljplaner dvs. stadsplan och byggnadsplan. Översiktsplanerna anger i stora drag markensanvändning för oUka ändamål. Regionplan avser ett större område än en enskild kommunoch kräver därför samarbete mellan flera kommuner. Generalplan upprättasantingen för hela kommunen eller för en del av dess område. I stället för regionplaner och generalplaner harskilda former av informella översiktsplaner utvecklats, som inte är regleradei lagstiftningen. En översiktsplan som täcker kommunens hela yta brukarbenämnas kommunomfattande markdispositionsplan. Översiktsplan för enkommundel, t. ex. en tätort, stadsdel eller fritidsbebyggelsedistrikt brukarkallas områdesplan eller dispositionsplan. a. som ett led i den fysiskariksplaneringen upprättar kommunerna s. k. kommunöversikter. En sådan gerockså information om de förutsättningar som gäller för byggnadslov ochfastighetsbildning för bebyggelse i olika delar av kommunen. Den redovisarvidare planeringsprojekt som är under arbete eUer avses komma till utförandeunder den närmaste framtiden. För tätorter eller delar av dessa upprättasområdesplaner och/eller mera detaljerade fysiska planer. I många fall upprättasockså särskilda planer för vissa verksamheter eller aktiviteter, t. ex.trafikleder eUer röriigt friluftsliv. Detaljplanerna anger mer detaljerat hur marken fårbebyggas, byggnadernas läge, hushöjd och bebyggelsens utformning i övrigt. Kommunernasplanering för energiförsörjningen ingår som en del i 1976/77:129 9 denkommunala planeringen i samspel med verksamhetsplaneringen och den ekonomiskaoch fysiska planeringen samt annan planering. Enligt kungörelsen (1962: 655) angående kommunalabostadsbyggnadsprogram skall kommunerna upprättabostadsbyggnadsprogram för de närmaste fem följande kalenderåren.Bostadsbyggnadsprogrammet är alltså ett kommunalt planeringsinstrument och ärkommunens samlade handUngsprogram för bostadsförsörjningen. Bostadsbyggandetpåverkar i hög grad den övriga planeringen i kommunen. Direkt påverkas bl. a.försörjningen med energi. Bostadsbyggandets inriktning är vidarebetydelsefull för energihushållningen. Sålunda påverkar t. ex. fördelningenmeUan småhus och flerfamiljshus och fördelningen mellan oUka hustyper behovetav energi för uppvärmning. Detsamma gäller byggnaders placering 1 terrängen.Detta är faktorer som i hög grad styrs av kommunema. Också den inbördes placeringen av bostäder,arbetsplatser, serviceinrättningar m. m. samt utformningen avkommunikationerna meUan dessa är faktorer som styrs av den kommunalaplaneringen och påverkar energibehovet. Vidare kan kommunerna genom att påverka den egnaförbrukningen av energi t. ex. i egna byggnader och anläggningar eller ilokaltrafiken påverka energibehovet i stort. När det gäller att begränsa energikonsumtionen ibyggnader har staten ett övergripande ansvar. Det är sålunda en statlig uppgiftatt främja en utveckling mot mer energisnåla byggnader och att ge regler och anvisningari samma syfte. Den lokala tillämpningen av sådana normer ankommer på kommunernavid byggnadslovsprövningen och vid bostads-lånegivningen. Bättre energihushållning kan även åstadkommas genomvård och underhåll av befintlig bebyggelse och genom justering och skötsel avbefintliga uppvärmningsanordningar. Insatser av detta slag stimuleras genomt. ex. lån och bidrag, besparingskampanjer, utbUdning och rådgivning. Lån ochbidrag finansieras av staten. Kommunerna ansvarar för förmedling av statligalån för energibesparande åtgärder och för kontroll av åtgärder hos låne- ochbidragssökande. Kommunernas engagemang i fråga om produktion ochdistribution av olika energiformer gäller med få undantag ledningsbundenenergi, dvs. el, hetvatten (fjärrvärme) och stadsgas. Den icke ledningsbundnadistributionen, dvs. av oljeprodukter som bensin och eldningsolja samt avfasta bränslen som kol, handhas av andra. Sålunda levereras bränsle till individuellaoljepannor för uppvärmning av byggnader och för beredning av hushållsvarmvattenav flera enskilda och ett kooperativt oljebolag. 1976/77:129 10 Fjärrvärmens huvudsakliga användningsområde äruppvärmning av lokaler och beredning av förbrukningsvarmvatten. Med fjärrvärmeavses vattenburen värme levererad från en central anläggning som i motsats tillmindre s. k. blockcentraler och kvarterscentraler inte är dimensionerad till ettpå förhand avgränsat abonnentkollektiv. Fjärrvärme konkurrerar med individuelloljeeldning, el, gas m. m., dvs. i huvudsak med oljepannor och elvärme. För uppvärmning av byggnader och beredning avvarmvatten för hushållsbruk dominerar f. n. oljepannor. Nybyggda bostäder kanemellertid förväntas bli till övervägande del anslutna till elvärme ellerfjärrvärme. I befintiiga byggnader pågår f. n. en övergång från enskildoljeuppvärmning till el- eller fjärrvärme. Denna utveckling kan väntasfortsätta. I centrala delar av åtskilliga tätorter byggs fjärrvärmesystemen ut.Till dessa ansluts efter hand fastigheter som därmed upphör att använda egenoljepanna. Också uppvärmningen av andra lokaler än bostädersåsom offentliga förvaltningsbyggnader, kontor, butiker, skolor, sjukhus m. fl.kräver betydande mängder energi. Omfattningen av det kommunala engagemanget iuppvärmningen växlar mellan de olika uppvärmningsformerna. Detsamma gällerbeträffande det kommunala engagemanget i olika energiformer. Vad gäller el spelar kommunerna en förhåUandevisbegränsad roll i kraftproduktionen. Bara ett fåtal kommuner har investerat iutbyggnader av vattenkraftstationer. Indirekt har dock ett antal kommunerengagerat sig i denna verksamhet genom delägarskap i kraftproducerande företag.Under senare år har flera kommuner investerat i utbyggnad av kraftvärmeverk. I fråga om elenergi äger kommunerna direkt ellerindirekt ca en femtedel av den totala produktionskapaciteten. Den kommunaladistributionen omfattar över två tredjedelar av alla abonnenter. I vissomfattning förekommer att distributionsföretag ägs gemensamt av kommun ochstaten eller av kommun och privata intressenter. Statsmakterna har antagit riktlinjer förfortsatt strukturomvandling på eldistributionsområdet (prop. 1975/76: 100 bil.15, NU 1975/76:45, rskr 1975/76:263). Dessa innebär bl.a. att sammanläggning aveller samgående mellan eldistributionsföretag i huvudsak bör fortgå påfrivillig väg. Vid den fortsatta omstruktureringen av eldistributionen skalluppmärksamhet fästas vid behovet av en rationell samordning mellaneldistributionen och den aUmänna kommunala verksamhets- ochsamhällsplaneringen. Kommunerna får som företrädare för lokala intressen ettökat inflytande på eldistributionen. Fjärrvärme distribueras i form av hetvatten, somproduceras i kraftvärmeverk eller i fristående värmeverk, s. k.hetvattencentraler. När det gäUer produktion och distribution av fjärrvärme ärkommunerna helt 1976/77:129 11 n. har 59 tätorter fjärrvärme i större eller mindre omfattning.Kraftvärmeverk finns utbyggda i 12 av de 59 fjärrvärmeorterna. Manräknar med att närmare tre milj. människor bor eller arbetar i fjärrvärmdabyggnader i . En organisation för att tiUhandahållafjärrvärme kan ibland behöva verka inom flera kommuner. InomStorstockholmsområdet är en samordnad fjärrvärmeförsörjning under uppbyggnad iinterkommunalt samarbete. Stadsgasverken drivs i regi. Ökaderåvarukostnader har gjort gasrörelsens konkurrenssituation ogynnsam. De flestagasverken väntas därför komma att gå med betydande förluster. F.n. undersöksmöjligheterna att importera naturgas tiU . Kommunala engagemang i produktion och distributionav energi faller inom den kommunala kompetensen. Kommunernas faktiskamöjligheter till sådana engagemang är emellertid till stor del beroende avfaktorer som kommunen inte kan påverka eUer har svårt att påverka. ex. redan etablerade konkurrensförhållanden, prisrelationer, beskattningoch utrymme på kreditmarknaden för finansiering av investeringar. För kommunernas planering och verksamhet påenergiområdet finns föreskrifter i skilda författningar. Den kommunala planeringen har efter hand kommit attomfatta allt fler verksamheter och flera nya planeringsformer har utvecklatsunder senare år. I stor utsträckning är den kommunala planeringen emellertidoreglerad. Bara i vissa fall har kommunerna en föreskriven skyldighet attupprätta planer eller program för speciella ändamål. I 24 och 107 §§ byggnadslagen (1947: 385)föreskrivs att stadsplan resp. byggnadsplan skall upprättas genom kommunernasförsorg i den mån det behövs för reglering av bebyggelsen. Stadsplan ochbyggnadsplan skall utmärka och till gränserna ange de för olika ändamål avseddaområden som ingår i planen. Planerna skall också innehålla de ytterligarebestämmelser angående områdenas bebyggande eller användning i övrigt som ärbehövliga. Stadsplan resp. byggnadsplan antas av kommunfullmäktige ochfastställs av för att bli gällande. Vid planläggning enligt byggnadslagstiftningenskall enligt 9 § byggnadsstadgan (1959: 612) tiUbörlig hänsyn tas tillförhållandena inom angränsande områden och till bl. a. energihushåUningensbehov. Som har sagts skall kommunen enligtkungörelsen (1962: 655) angående kommunala bostadsbyggnadsprogram varje årupprätta sådant program. 1 fråga om byggnader kan nämnas den i 44 a §byggnadsstadgan intagna föreskriften om att byggnad skall utföras så att denmöjliggör god 1976/77:129 12 Enligt136 a § byggnadslagen skaU regeringen pröva tillkomsten och lokaliseringen avindustriell eller liknande verksamhet, som är av väsentlig betydelse förhushållningen med bl. a. energi. Sålunda prövas nyanläggning av bl. a.ångkraftanläggning och annan anläggning för eldning med fossilt bränsle medtillförd effekt överstigande . Också i annat fall kan nyanläggningeller utvidgning av sådan verksamhet prövas, om regeringen i ett visst fallbeslutar om det. Tillstånd till verksamheten får meddelas endast om kommunenhar tillstyrkt detta. Av betydelse för kommunernas planering är vidare lagen(1976: 349) om uppgiftsskyldighet i planeringsfrågor. Enligt denna ärnäringsidkare efter anmodan av myndighet som regeringen bestämmer skyldig att ifråga om arbetsställe inom länet skriftligen till eller statistiskacentralbyrån översiktligt redovisa bl. a. rådande förhållanden i fråga omproduktionen, sysselsättningen eller driften, eller annan liknande omständighetav väsentlig betydelse för statlig eUer planering. Uppgift fåröverlämnas till bl. a. kommunstyrelsen i den kommun där arbetsstället finns föratt användas som underlag för planering eller prognosverksamhet.