prop · G00370 · 1976-12-31 00:00:00 — Delsom främsl har vållat gränsdragningsproblem har varit regelbundenhelsrekvisiletoch frågan med vilken täthet trafiken skall bedrivas för all rekvisilel skallvara uppfyllt. 1972:81 med bl. a. förslag lill ändringar i YTFbehandlades gränsdragningsfrågan. Dar redovisades den domsiolspraxis somförelåg liksom de överväganden rörande linjetrafikbegreppet som har skett iförarbetena lill YTF. Del uttalades atl genom högsla domstolens praxis harklariagts all mera långväga trafik som sker med ålminstone två dubbelturervarje vecka är alt anse som regelbunden, medan det därmedinte var avgjort om trafik med färre turer bör hänföras till linjetrafik ellerej. Med hänvisning till förarbelena till YTF konstaterades emellertid att detulan ändring i YTF lorde slå klart atl regelbunden trafik, när del gällerpersonbefordran, skall anses föreligga om körningen vanligen äger ram på förattillkännagivna eller eljest för allmänheten kända lider minsl en gång varjekalendervecka . Del ansågs också uppenbart alt smärreavvikelser från regelbundenheten saknar betydelse för bedömningen. Prop.1976/77:70 13 Med hänvisning till uttalandena rörandelinjetrafikbegreppet i prop. 1972:81 har SJ i sin framställning anfört atllolkningen av regelbundenhelsrekvisilet har lett till anpassningar hos debussföretag som saknar de linjelrafiklillslånd som behövs för alt utföraexempelvis veckoslutslrafik. Anpassningen har enligl SJ inneburil att företagenerbjuder resor eller tre veckoslut av fyra, alll under en längretid. SJ har som sin bestämda uppfattning framhållit all en varaktig trafik somutförs på detla sätt har sådan karaklär av regelbundenhet alt den måsle ansesvara likställd med linjetrafik. Enligt SJ kan man också förvänta all två ellerfiera bussförelag går samman om trafik i fiera relationer med alternerandevagninsalser så alt inget av de enskilda förelagen ensamt kommer atl trafikeraen viss relation med otillåten turtäthet trots alt resultatet ändå blir enfaktisk linjetrafik. Mot bakgrand härav har SJ hävdat att en ytteriigareprecisering i fråga om gränsdragningen mellan linjetrafik ochbeslällningstrafik är nödvändig. Med tanke på de problem definitionen av begreppellinjetrafik vållar bör man enligt SJ överväga alt - i motsats lill vad somgäller nu - definiera begreppel beslällningstrafik och låta all trafik som ejfaller under delta begrepp vara linjetrafik. Med beslällningstrafik skulleenligl SJ då förslås yrkesmässig trafik för personbefordran i vilken bil ochförare lillhandahålls på villkor all beställaren har dispositionsrätten överfordonet och all ersällningen besläms med hänsyn lill bilens ulnyltiande ochtransportens längd och ej särskill för varje passagerare. All annan trafikskulle hänföras till linjetrafik. Med den föreslagna definitionen skulle man enligtSJ undgå de svårigheter som är förknippade med regelbundenhelsrekvisiletoch ell kringgående av bestämmelserna om linjetrafik på del sätt som harbeskrivits skulle omöjliggöras. Den föreslagna lösningen skulle - anför SJ - medföraall linjelrafiklillslånd krävs också för enstaka resor med individuellprissättning men några besvärande olägenheter anses inle behöva uppkommahärigenom. SJ föreslår alt man i YTF öppnar möjlighel för undantag från remiss-och kungörelseförfarandena då ansökan avser befordran vid enstaka tillfällenoch anledning saknas lill antagande atl trafiken kan komma atl konkurrera medannan redan utövad linjetrafik eller med järnvägs-, spårvägs- eller sjötrafik. SJ har i sin framställning också tagil upp fråganom sanktioner mot överträdelser av bestämmelserna i och har därvid betonatangelägenheten av att dessa utformas så atl inte - som är fallet med debötesstraff som utdöms - böterna diskonteras som en i driflkalkyleningående utgift. Eftersom överträdelserna typiskt sker till främjande av enaffärsmässigt driven verksamhel, bör sanktionerna enligt SJ anknytas härtill.Man bör därför överväga all införa sankiionsformen normerade böter, besiämdaall ulgå 1** 1976/77. 1976/77:70 14 högstmed ett belopp motsvarande viss andel av ateranskaffningsvärdet hos del fordonsom har brukats vid tillfället för överträdelsen. För fall av allvariigaöverträdelser synes enligl SJ därutöver en ren förverkanderegel kunnauppställas. SJ har slutligen i sin framställning tagit upplänsstyrelsernas roll som övervakande myndigheier i fråga om den yrkesmässigatrafiken. Enligt SJ är uppfattningen om innebörden i skyldigheten enligt 3 5YTF - enligl vilken bestämmelse del ankommer på atl verka för elländamålsenligt ordnande av den yrkesmässiga trafiken - varierande frånlänsstyrelse lill länsstyrelse. SJ anser alt del är uppenbart alt länsstyrelseni sin egenskap av lillsynsmyndighel bl. a. har all vid misstanke om överträdelsergöra anmälan därom hos polis- och åklagarmyndigheter. SJ framhåller alt del ärönskvärt alt ålgärder vidlas i syfle atl säkerställa en enhetlig praxis hoslänsstyrelserna av beskaffenheten all grundlägga ökad respekt för gällanderegler. Busslrafikförbundel ullalar i sin framställning alloklarheter om innebörden av gällande rättsregler och delvis därav föranleddabrisler i fråga om eflerievnadskontroll och rättsliga ingripanden harmöjliggjort utveckling av busstrafik i former som utsätter annan etableradbusstrafik för osund konkurrens och som innebär ökade svårigheier försträvandena all förverkliga övergripande trafikpolitiska mål saml risker förbusstrafikens anseende, för anställningstryggheten i verksamheten och förtrafiksäkerheten. Förbundei hänvisar lill SJ:s framställning ochanför atl syftet med denna väl synes överenssiämma med förbundelsuppfattningar. När del gäller definitionsfrågan uttalar förbundei altlinjelrafiken spelar en särskild roll när del gäller fullföljandet avtrafikpolitiska målsättningar. För denna trafik bör även fortsättningsvis gällasärskilda regler med speciella krav på bl. a. regularitet, trafikeringsplikl,iransportplikt och taxor. Enligl förbundels uppfattning är det angelägel attlinjetrafikbegreppet även fortsättningsvis får representera detla slag avirafikulövning. I promemorian anförs inledningsvis all frågan omgränsdragningen mellan linjetrafik och beslällningstrafik på senare lid haraktualiserats på nytt inom busseklorn. Det som " liksom lidigare, vållargränsdragningsproblem är i försia hand regelbundenhelsrekvisilet ilinjeirafikdefinilionen. Med redovisning av de i SJ:s framställning angivnaIrafikeringsformerna uttalas atl busstrafik på olika håll drivs i former somligger på gränsen mellan linjetrafik och beslällningstrafik. Trafikulövarnasaknar i dessa fall regelmässigt tillstånd lill linjetrafik och hänför sig isin verksamhel till beslällningslrafik-tillstånd. I en del fall kan givetvisdenna ulveckling vara en följd av speciella 1976/77:70 15 förhållandennär del gäller Irafikunderiag, tillgängliga resurser o. d. 1 andra fall synesdet emellertid vara fråga om avsiktliga försök all kringgå kraven pålinjelrafiklillslånd. Härtill kommer sådan öppet annonserad trafik som heltuppenbart bedrivs ulan någon form av tillstånd alls. Den ulveckling mol ell systematiskt kringgående avbestämmelserna om linjetrafik som kan skönjas ulgör enligt promemorian ett hotmot statsmakternas strävan all försöka åstadkomma en samordning av denlångväga busstrafiken. Del grepp om trafiken som man i samarbele med bussbranschenhar fåll genom regeringens beslul 1974 och 1975 i fråga om vecko-sluistrafikenriskerar man all föriora, om man inle vidtar ålgärder för att komma lill rättamed sådana förfaranden som de beskrivna. 1 promemorian anförs vidare alt man genom en skärptövervakning och ett mera medvetet agerande från länsstyrelsernas ochåklagarmyndigheternas sida kanske skulle kunna komma ål de mest flagrantafallen av överträdelser. Bevissvårigheler skulle emellertid medföra atl deländå i belydande omfattning skulle finnas kvar irafikformer som har tillkommitför kringgående av bestämmelserna om linjetrafik. Därtill kommer atl del medlanke på samordningsslrävandena inte är lillfredsslällande atl en trafik sombedrivs vart annat eller vart iredje veckoslut eller tre veckoslut av fyra isådana relationer där koncessionerad linjetrafik går fram inle är alt bedömasom linjetrafik. Om den får ulföras med beställningstrafiklillslånd saknas möjligheteralt göra de avvägningar mellan olika intressen som behövs för all den reguljäralinjelrafiken skall kunna ulvecklas och fylla sina väsentligasamhällsfunktioner. En förutsättning är alltså atl tillståndsmyndigheterna fårell grepp om ifrågavarande mellanformer av trafik. Enligl promemorian behövs en ny definition avbegreppel linjetrafik för all komma lill rälla med missförhållandena. Enlänkbar lösning - för atl undvika atl trafikulövare försöker kringgåbestämmelserna om linjetrafik genom att via konstlade förfaranden elimineranågot av de rekvisil som skall vara uppfyllda - anges vara den av SJföreslagna, nämligen all man i författningstexten definierar begreppetbeställningstrafik och hänför all annan trafik till linjetrafik. Som exempelpå en sådan definition anges följande. Med beställningstraflk avses yrkesmässig trafik förpersonbefordran i vilken bil och förare tillhandahålles på villkor allbeställaren har dispositionsrätten över fordonet och all ersällningen bestämmesmed hänsyn lill bilens ulnyltiande och transportens längd och ej för varjepassagerare för sig. Yrkesmässig persontrafik som ej är alt hänföra tillbeslällningstrafik är linjetrafik. I promemorian framhålls alt en definition av dennatyp emellertid innebär atl begreppet linjetrafik fåren vid lillämpning. Förutomden mer eller mindre regelbundna trafik som har beskrivitsovan skulle inomdefinitionen falla även sådana resor som anordnas för bevistande av olikaarrangemang och som i allmänhet inte kan sägas konkurrera med linjelrafiken.Den lyp av trafik som här åsyftas är den man vanligen betecknar somturisltrafik. Prop.1976/77:70 16 undvikaatt denna från linjetrafik i egenllig bemärkelse så arlskilda trafik hänförsunder linjetrafikbegreppet bör man enligl promemorian skapa elt särskillbegrepp för detta slag av trafik. Genom alt införa en ny definition vid sidanav de båda som finns vinner man två fördelar. För del första är det urhandläggningssynpunkl enklare all arbeta med ell begrepp som finns definierat iförfattningstext. Fördel andra kommer begreppet linjetrafik atl vara förbehålletden lyp av trafik som man vanligen förknippar med detla begrepp, nämligenkollektivtrafik som präglas av viss turtäthet, fastställda taxor ochluriislor, särskill anordnade hållplatser elc. Del man vanligen betraktar som turisttrafik kanvara av mycket varierande slag alltifrån sight-seeingturer tillgudstiänstresor. 1 promemorian framhålls all en definition av begreppel därförmåsle göras så enkel som möjligl. Vad som skiljer turisltrafik från annanbusstrafik är bl.a. alt huvudsyftet med trafikarrangemangel inle ligger påsjälva transporten ulan på elt evenemang av någol slag. Med utgångspunkt i deldefinilionsförslag som har redovisats föreslås all man såvitt gällerbusstrafiken skulle kunna formulera en definitionsparagraf, inkluderandeturisltrafikbegreppel, på följande sätt. Med beslällningstrafik avses yrkesmässig trafik förpersonbefordran i vilken bil och förare tillhandahålles på villkor allbeställaren har dispositionsrätten över fordonet och att ersättningen bestämmesmed hänsyn lill bilens ulnyltiande och transportens längd och ej för varjepassagerare för sig. Med turisltrafik avses sådan personbefordran medbuss som ej är beslällningstrafik, om transporten ingår som ell led i ettsammanhängande arrangemang, där huvudsyftet ligger på annat än självatransporten. Yrkesmässig persontrafik som ej är atl hänföra tillbeslällningstrafik eller turisltrafik är linjetrafik. För alt en viss trafik skall hänföras tillturisltrafik skall del alltså vara fråga om elt sammanhållet arrangemang, därman ej skall ha möjlighet atl exempelvis lösa biljett bara för själva resan.Vidare får arrangemangsdelen ej vara alltför obetydlig. Alt i författningstextnärmare precisera vad som skall gälla i dessa hänseenden torde enligtpromemorian vara ogörligt. Det får ankomma på lillslåndsmyndighelerna all frånfall lill fall - med utgångspunkt i sökandens redovisning för den tänktatrafiken - avgöra om den kan anses falla under begreppel turisltrafik. För allåstadkomma en-helliga bedömningar och som vägledning för lillämpningen avbestämmelserna om turisltrafik kan behövas anvisningar om vad som skall gällaför atl en viss trafik skall bedömas som turisltrafik. En sådan anvisningsverksamhelskulle enligl promemorian kunna ankomma på elt centralt organ av del slag somtrafikpolitiska uiredningen har föresiagii i belänkandet (SOU 1975:66)Trafikpolitik - behov och möjligheter. Del framhålls emellertid all en slriklavgränsning av begreppel inte är nödvändig, om tillståndsprövningen uiformaspå lämpligt sätt så atl lillståndsmyndigheten -~ i varje enskiltfall kan bestämma utformningen av den ifrågasatta trafiken. Finnerlänsstyrelsen av ansökan framgå alt fråga är om Prop.1976/77:70 17 verksamhelsom egentligen utgör linjetrafik, kan ansökan prövas med hänsyn härtill.Försök atl kringgå linjelrafikkravet till förfång för den reguljäralinjetrafiken kan hindras genom atl ansökan inte bifalls. 1promemorian anförs all lillståndsmyndigheten i turisltrafiktillståndel närmarebör precisera vad slags trafik tillståndet berättigar lill. Detta förutsätteratt sökanden i sin ansökan redovisar uppläggningen av trafiken. Kan sökandeninte delta, bör lillslåndsmyndigheten meddela ett mera generellt utformattillstånd, som tidsbegränsas. Väljer man en lösning med mera generelltutformade men tidsbegränsade turisttrafiktillstånd i sådana fall som harangivits, kan lillståndsmyndigheten lättare följa upp verksamheten och vidlaåtgärder när så behövs. Som exempel på sådana länkbara åtgärder anges ändringav tidigare meddelade villkor eller införande av villkor eller föreskrifter omså behövs med hänsyn till det sätt på vilket lillslåndshavarens trafik harutvecklat sig sedan tillståndet meddelades. Likaså har man enligl promemorianmöjlighet all på enklare sätt, utifrån mera allmänna bedömningar av hurlillslåndshavaren har drivit trafiken, avgöra om lillslåndel bör förlängas. När del gäller övergångsfrågorna framhålls ipromemorian alt de föreslagna definitionerna på linje- och beslällningstrafik imyckel slor utsträckning motsvarar de nuvarande definitionernas lillämpning iprakiiken. Del synes därför inte möta hinder alt låta de nya bestämmelsernagälla även lidigare meddelade tillstånd. Därvid måsle dock beakias all de -relalivt få - trafikulövare för vilka situationen ändras bereds skäligt rådrumför ansökan om sådani nytt tillstånd som de kan anse sig behöva. Likaså behövsenligl promemorian viss lid för all ansökningar om tillstånd till turisltrafikskall kunna avgöras. Med hänsyn lill angelägenheten av atl de nya bestämmelsernakan börja lillämpas så snart som möjligl bör dock en kort övergångslideftersträvas. En period bedöms vara tillräcklig. På något förordas i promemorian en omskrivningav äldre tillstånd, så att man (år en mera enhetlig utformning i fråga ominnehållet och särskill angivna villkor. 1 promemorian påpekas att del enligl YTF inleföreligger hinder mol all anmäla fiera fordon för användning i trafiken än delantal med vilkel trafiken enligl tillståndet får bedrivas. Det framhålls gällande ordningen gör det svårl atl konlrollera alt en trafikulövare videlt visst tillfälle inte använder flera fordon än han är berättigad till. Detförekommer all mindre nogräknade trafikulövare använder hela sin anmäldafordonspark i beslällningstrafik samtidigi trots alt tillståndet endast medgerett begränsal ulnyltiande. Det föreligger därför behov av att införabeslämmelser som hindrar sådana olagliga förfaranden. Huvudregeln bör enligtpromemorian utformas så att rätten alt anmäla fordon begränsas till det antalsom svarar Prop.1976/77:70 18 moldel antal fordon som trafikulövaren har tillstånd alt använda i trafiken, dvs.i enlighet med den princip som brakar uttryckas i orden "en buss, etttillstånd". I detla sammanhang behandlas i promemorian fråganom rätt för trafikulövare all sälta in reservfordon vid haveri elc. Medgällande ordning, enligl vilken man får anmäla obegränsat antal fordon, ärfrågan om reservfordon inte någol problem, eftersom trafikulövaren utan vidarekan ersätta havererat fordon med elt annat fordon som har anmälts för användningi trafiken. Tillämpar man undantagslöst regeln "en buss, ett tillstånd"innebär ell haveri alt trafikulövaren, i vart fall tillfälligtvis, är betagenmöjligheten all utnyttia den kapacitet han har räll alt använda enligl tillståndet.Det bör därför enligt promemorian finnas möjlighet även i fortsättningen atlersätta elt fordon som är ur funktion. Del framhålls emellertid alt reglernamåste uiformas så all man undanröjer möjligheterna all använda fierafordon än tillståndet ger rätt till. Som en länkbar lösning anges följande. Vid ansökan om trafiktillstånd skall sökanden, påsätt som sker , ange del antal fordon han skall använda i rörelsen.Därutöver skall han ange del antal fordon som han anser sig behöva somreservfordon. Tillståndsmyndighelen prövar behovet av den söktatrafiken med utgångspunkt i det antal "ordinarie" fordon sökandenhar uppgivit. Vidare prövar lillståndsmyndigheten om del föreligger behov avreservfordon och i så fall vilkel antal som kan anses behövas. Ilillslåndsbeslutel skall myndigheten sedan ange det antal reservfordon som fårfinnas i rörelsen. För alt undvika all reservfordonen används i trafiken annatän då så är påkallal, skall yrkestrafikmärken enligl förordningen om utmärkningav buss i beslällningstrafik endast tilldelas trafikulövaren lill det antalsom svarar mol del antal bussar som får användas i trafik enligttillståndet. Då reservfordon används i trafiken skall del vara försett med delmärke som har tilldelats förden buss som ersälts. 1 promemorian anförs alt enligt gällandebeslämmelser i YTF krävs elt särskill tillstånd all bedriva beslällningstrafikäven om man innehar ett linjelrafiklillslånd. Del framhålls atlbeställningälrafiken ofla ulgör ell viktigt komplement lill linjelrafiken förde förelag som innehar linjelrafiklillslånd och innebären rationelllutnyttjande av fordonsparken. Enligl promemorian synes del därför naluriigl allbeställningstrafiken i första hand omhänderhas av linjelrafikförelagen och atlförelagen får bedriva sådan trafik utan den omgång som ansökan om särskilttillstånd lill beställningstrafik innebär. I konsekvens härmed skulle innehavav linjetrafiklillslånd även innefatta räll all bedriva turisltrafik. Medhänsyn härtill kan det enligl promemorian övervägas att ulfornTa reglerna såatl tillstånd till linjetrafik medger rätt Prop.1976/77:70 19 allutföra även beslällningstrafik och turisltrafik. 1 promemorian tas också frågan om kravet påsärskilda skäl föratt juridiska personer skall meddelas tillstånd tillbeslällningstrafik upp. Hänvisning görs till trafikpolitiska uiredningensförslag all detta krav slopas i fråga om tillstånd till beslällningstrafik förgodsbefordran. De argument för ell slopande som uiredningen redovisar i sittbetänkande lorde enligt promemorian äga giltighet även i fråga om tillstånd allbedriva beslällningstrafik med buss. Nästan alla remissinslanser, däribland/josnjez-te/,SJ, samtliga länssiyrelser. Svenska landstingsförbundet.Svenska lokaUra-ftkföreiungen och harinstämt i eller lämnal ulan erinran de uttalanden som gjorts i promemorian ombehovel av definilionsändringar. RÄ framhåller att frågan om gränsdragningenmellan linjetrafik och beslällningstrafik har slor trafikpolitisk betydelse.Med hänsyn lill intresset av all den reguljära linjetrafiken kan få ulvecklasostört på grandval av transportbehov och Irafikresurser inom berörda områdenoch lill önskvärdheten atl åstadkomma samordning mellan olika kommunikationsnätär del angelägel atl ålgärder vidlas i syfte att förhindra en ulveckling molell systematiskt kringgående av bestämmelserna om linjetrafik.Rikspolisstyrelsen uttalar att avsaknaden av entydiga definitioner av busslrafikbegreppeni YTF och de gränsdragningssvårigheler som följer därav vållar problem frånövervakningssynpunkt. 1 framhåller angelägenheten aven översyn av gällande regler för all så långl som möjligt undvikalolkningssvårigheter. ansluler sig lill vad SJ och Svenskabusslrafikförbundel har anfört som stöd för sina framställningar.Statsanställdas förbund hänvisar lill atl tillståndsgivning för yrkesmässigtrafik är ell av samhällets styrmedel bl. a. för att få till stånd enulveckling i enlighet med trafikpolitiska ställningstaganden. Förbundei anserdel vara av väsentlig betydelse för della styrmedels effektivitet all de idella sammanhang berörda begreppen definieras med största möjliga precision. Även promemorians förslag till nya definitioner harfåll stöd av del stora flertalet remissorgan, däribland SJ, flertaletlänsstyrelser. , Svenska landsUngsförbundel och . anför atl de föreslagnabegreppsdefinitionerna torde kunna bidra till alt molverka den ulveckling molett systematiskt kringgående av bestämmelserna om linjetrafik som har pågåttunder senare år. Svenska busstrqflkforbundet, som också har tillstyrktförslagen, uttalar all trots de försök till förtydligande avregelbundenhelsrekvisilels innebörd som har gjorts i bl.a. förarbetena till YTFoch i rättspraxis, så har inte någon från trafikpolitiska synpunklertillfredsställande avgränsning av linjetrafikbegreppet kunnat uppnås. Prop.1976/77:70 20 lighelernaalt kringgå bestämmelserna och bedriva regelbunden veckoslutstrafik ulan detillstånd som behövs lorde bli betydligt mindre genom de föreslagnadefinitionerna än f. n. Förbundet framhåller också atl de föreslagnadefinitionerna tillgodoser de önskemål om en väl fungerande busstrafik som harkommii lill uttryck i bl. a. SJ:s och Svenska busstrafik-förbundetsframställningar. 1 framhåller alt införande avbegreppet turisltrafik får anses nödvändigl, dels för alt undvika atl sådantrafik, som vanligen inle förknippas med linjetrafik, hänförs tilllinjetrafikbegreppet och dels för atl bättre skall kunna konlrollerahur meddelade tillstånd utnyttjas. framför liknandesynpunkler och framhåller att skapandet av begreppel turisltrafik väsentligtbidrar lill atl förtydliga begreppen. Del angelägna i atl de föreslagna bestämmelsernatillämpas så snart som möjligl betonas också av fiera remissorgan. Från någrahåll har synpunkter framförts på detaljer i uiredningens förslag. Så har t. ex.SJ och hävdat att tillstånd till turisltrafik alltidbör innehålla ett preciserat angivande av det slag av trafik som tillståndetger rätt all ulföra. Vidare har SJ - liksom bl. Svenska busslrafikförbundeloch - anfört alt den i promemorian föreslagnabenämningen turisltrafik bör bylas ut mot arrangemangstrafik som en lämpligarebenämning. Också har vänt sig mot ullrycket. i har avstyrktförslagel om införande av en definition av begreppel turisltrafik medhänvisning bl. a. till de svårigheier som kan uppstå när det gäller att avgöravad som skall hänföras till denna irafikform. har intagit enavvaktande hållning till införandel av begreppel turisltrafik under åberopandeav atl sådan trafik skulle kunna innebära intrång i den etableradelinjetrafiken. En tvekande hållning till ändrade definitioner harinlagils av . Eltfålal remissinslanser har motsatt sig ell genomförande av de föreslagnadefinilionsändringarna. RA anföratt del rent allmänt kan sägas atl del alllid föreligger svårigheter vid försökatl genom detaljerade beslämmelser försöka åstadkomma mera preciseradedefinitioner. Varje nytillkommen beslämmelse innebär enligl RÅ all en visskategori faller ulanför del ifrågasatta begreppel och alt nyamöjligheter skapas för dem som vill undandra sig tillämpningen avbestämmelserna alt i någol avseende ge trafiken en karaktär som gör all deninte inbegrips under definitionen.