prop · G00355 · 1976-12-31 00:00:00 — Utredningenmenar dock, att det måste förekomma en viss kontroU av expansionen. Dessaspeciella inslag på skoloma får ej tillåtas bli en buffert som varierar medsvängningarna på de allmänna kursema. I den mån som speciella kurser skall hasärskUda statsbidrag bör också antalet elevplatser fastställas av statsmakternavid varje års budgetbehandling. Så sker numera för tilläggsbidraget tillfritidsledarutbildningen och det bör enligt utredningens mening göras även förmusikutbUdningen. För att utredningens avsikter beträffande handikappadesfolkhögskolestudier skall kunna få effekt bör även tilläggsbidraget för dessafastställas . För samtliga dessa utbildningar bör vidare gälla, att denfasta kopplingen till angivna skolor som råder mjukas upp. Det kan ske genomatt SÖ vid den årliga fördelningen av tillgängliga elevplatser uttryckta ieleweckor kan destinera dessa till olika skolor, regioner, typ av kurser etc.Rimligtvis kommer de skolor som inrättat t. ex. särskilda musiklinjer attbehåUa huvuddelen av antalet platser, men en relativt stor andel bör kunnafördelas utanför den gruppen för att på så sätt sprida i detta fallmusikutbildningen. Kurser för musikstuderande och handikappade bör heller inteutgöra en för stor andel av skolans totala kursvolym. Vadgäller musikutbildningen har tio skolor högre relationstal än 2,2 (2,8 4,0 8,0). Om man här bortser från utbUdningen av musikinstraktörer vid Framnäsoch totalt ca med 8,0 genomfördes vid de ohkamusiklinjerna totalt 19 674 4 1976/77.1 saml Nr 55 1976/77: 55 50 /74, varav 3 860 på ämneskurser. De fem skolor som haderelationstalet 4,0 svarade för 9 918 och 2,8-sko-lorna för resterande 9 756eleweckor. Utöver detta genomfördes som framgått i tidigare kapitelmusikutbildning med ordinarie relationstal 2,2 plus eventuellt omfördeladetimmar. På längre sådana kurser genomfördes ca 4 000 eleweckor vartill kommerkortare kurser. Vadförst gäller omfattningen av antalet platser musikeleweckor menarutredningen, att det stora intresse för dessa utbildningar som finns bör sessom uttryck för de behov som föreligger hos enskUda, folkrörelser och samhäUe,också dokumenterat i flera framställningar från olika skolor om höjtrelationstal. har utredningen ovan markerat sin uppfattning, att enexpansion av speciallinjerna icke får ske okontroUerat. Detta gäller av bådepedagogiska och ekonomiska skäl. En viss ökning kan dock vara rimlig. Vidbedömningen av dess storlek kan konstateras, dels att statsbidrag tiU ökadlärartäthet ges för ämneskurser, dels att ca 4 000eleweckor genomförs i långa musiklinjer med ordinarie relationstal plusomfördelning. Utredningen menar att cirka hälften av denna faktiska ökningutöver de ursprungliga linjerna kan berättiga till resurstillskott, vilketmotsvarar 45 nya linjer av nuvarande omfattning. Utredningen föreslår därför,att antalet musikeleweckor med rätt till extrabidrag fastställs till 20 000 perår och att dessa fördelas av SÖ tUl skolorna. Dessa kan i sin tur väljaatt disponera dem för längre eller kortare kurser, Musildinjernaställer, som nämnts, större krav på ökad lärartilldelning vUket ocksåmedgivits vissa skolor. Enligt utredningens uppfattning har skillnaden ilärartäthet meUan 2,8 och 4,0 inte någon motsvarighet i kursinnehåll. Snarareförefaller flertalet musiklinjer ha en lärartäthet upp emot 3,54,0 oberoendeav extra tilldelning av timmar. Detta kan alltså åstadkommas genomomfördelningen av timmar, men leder i gengäld till att lärartätheten blirlägre på andra kurser, vilket i sig inte är önskvärt. Utredningen föreslårdärför, att musikeleweckor får berättiga till en lärartäthet som igällande termer motsvarar 4,0, Dessabåda förslag i fråga om musiklinjerna leder till en kostnadsökning för statengentemot nuvarande omfattning och lärartäthet på ca 1,2 milj. kr. Utredningenpåpekar dock att den totala volymen av allmänna kurser sannolikt kommer attminska, varför den absoluta kostnadsökningen blir lägre. kapitel om handikappade i folkhögskolan framgår den mycket storaverksamhet som avser kurser för handikappade. I jämförelse medmusikutbUdningen är behoven av extrainsatser betydligt mer mångskiftande bådetiU form och omfattning, som de anslagna medel inte alls kan täckauppgivna behov. Utredningen redovisar i betänkandet att under verksamhetsåret1973/74 uppgick antalet elevveckor i kurser för fysiskt eller psykiskthandikappade till ca 27 000 och i Prop.1976/77: 55 51 kurserför socialt handikappade till nästan lika många. Som framgått tidigare, menarutredningen att nuvarande omfattning inte gäma kan ytterligare ökas omresultatet skall bli meningsfullt för dellagama. En större spridning avnuvarande volym på flera skolor är i stället önskvärd. Självfallet behövs inteextra stödåtgärder för aUa de ca som rapporterats i detföregående. Handikappen är olika grava och motiverar olika slag av insatser. Enviss vägledning när ramen för extrastöd skall fastställas ger de ansökningar omextraresurser för ökad lärartäthet som skolorna gör. För /75 sökteskolorna ökad lärartäthet för tillsammans (fysiskt handikappade5 660, psykiskt 13 289, socialt 6 191 samt för korta kurser för dessa grupper 1981). Dessuiom ansökte man om 7 100 eleweckor för invandrare. I anslagmotsvarar det 2,2 milj. kr. eller fanns att tillgå. Skolorna ansåg aUtså attdrygt hälften av kursvolymen för handikappade behövde extraresurser.Utredningen menar att mycket större volym inte kan komma ifråga om inteförstärkningen skall tunnas ut alltför mycket. Det kan därför vara rimligt attlåta antalet extrastöd bli begränsat till 27 000 eleweckor. Handikappadedeltagare, som inte ansetts vara i behov av extrastöd skulle kunna deltaga ikurs utan hänsyn lill denna begränsning. Redan denna genomsnittligahandikappandel torde av pedagogiska och sociala skäl vara i största laget fören genomsnittiig kurs. Däremot ansluter sigutredningen tiU bedömningen budgetproposition att den härverksamheten är angelägen och betydelsefull. I budgetförslaget räknas med enuppjustering av anslagen med totalt . Utredningen menar, att detutöver dessa anslagshöjningar är nödvändigt med ytterligareresursförstärkningar för att underlätta handikappades folkhögskolestudier.Förstärkningen beräknas av utredningen behöva utgå med ytterligare 900 000 kr.Som nedan anförs kan graden av handikapp och därmed skolomas kostnader varieramycket. Det är därför angeläget att kvaliteten på stödet inom den föreslagnavolymen 27 000 eleweckor är sådan att skoloma inte tvingas att avvisa elevermed svåra handikapp till förmån för mindre kostnadskrävande deltagare. Detbehov av resursdifferentiering som utredningen ansluter sig till vad gällerhandikappkurser och musikutbildning, bör bidragsmässigt samordnas med denföreslagna statsbidragsschablonen. Statsbidragets sloriek bestäms enligt ovanav antalet eleweckor samt resursfaktor 0,0036, Ett högre antal eleweckor gerhögre bidrag. För de nu behandlade båda specialiteterna kan den extraresurtiUdelningen åstadkommas om antalet elevveckor höjs. Enligt utredningensberäkningar bör elevveckotalen för musik- och handikappverksamheten höjas enhalv gång. 1976/77: 55 52 Dennahöjning motsvarar då för musikUnjerna det beräknade resurstillskottet på ca1,2 milj, kr. Följandeexempel visar metoden. En skola har en 34 veckors kurs med 110 deltagare.Enligt grundregeln skulle kursen ge 110x34 = 3740 eleweckor som viamultipUkation med 0,0036 och lönekostnaden . ger ett statsbidrag på . Om nu extrabidrag får räknas för 10 av dessa deltagare multipUcerasderas eleweckotal 10 X 34 = 340 med bidragskoefficienten 1,5 enligt ovanoch ger eleweckotalet 510, vUket läggs tiU de övriga 3 400. Det nya talet föreleweckor 3 910 bildar nu i stäUet utgångspunkt för statsbidragsberäkningen ochleder via de vanliga multipUkationerna med 0,0036 och . tiU ett bidragpå . Dessa pengar kan användas föratt öka lärartätheten och/eUer till personlig assistans etc. efter skolans egenbedömning av vilken lösning som är bäst i den aktuella situationen. Behovetav extrastöd för handikappades studier varierar som nämnts med graden avhandikapp. I en schablonmetod ligger naturUgen att en utjämning sker som intetar så individuella hänsyn som nuvarande prövning för extramedel gör. Med dettiUskott som utredningens schablon ger vore det troUgen omöjligt att genomföravissa typer av handikappkurser som görs. Även om utredningen tidigarehävdat att en ytterligare integration måste påskyndas mellan handikappade ochickehandikappade, är utredningen medveten om att under en övergångsperiodindividuella hänsyn måste tas till skolor och kursdeltagare med behov av mycketkostnadskrävande insatser. Utredningen som menar att SÖ även här skall fördela det fastställda antaleteleweckor berättigade tUl extrabidrag föreslår därför alt högst hälften avstödet får användas som "resursveckor" till skolor och kurser sommåste ha stöd utöver vad normalschablonen skulle ge. Det innebär att SÖ förstfördelar ca 18 000 eleweckor som får multipliceras med faktorn 1,5. Därefterfördelas återstoden tilläggsresurser genom att man för ca 9 000 eleweckorräknar en högre faktor än 1,5. I det föreslagna anslagsläget skuUe för dennaytterUgare resurs tas undan ett belopp motsvarande ca 2,5 mUj. avtUlgängliga 5 milj. kr. Omden ovan nämnda skolan utöver t. ex. tio handikappade deltagare har tre medmycket stora behov av stödåtgärder, kan skolan av SÖ alltså få tillstånd attmultiplicera dessa 3 X 34 = 102 eleweckor med en högre faktor i ställetför 1,5. Det skuUe för dessa tre resultera i ett merbidrag jämfört med vadfaktorn 1,5 ger. Faktorns storlek får bedömas av SÖ med hänsyn tiU det enskUdabehovet å ena sidan och hur långt den totala befintliga resursen bör räcka åden andra. Dentredje specialiteten är fritidsledarutbUdningen. F. n. ges där extrabidrag med700 kr. per elevplats tiU 500 elever per årskurs. Då systemet med dettaextrabidrag skapades så sent som och erfarenheterna 1976/77: 55 53 ärytterst begränsade menar ulredningen alt f, n, ingen förändring bör göras. Omman senare vill foga in även detla bidrag i utredningens föreslagna modelllåter detta sig mycket väl göras. Med hjälp av samma metodik som för musik- ochhandikappspecialitetema men med bidragskoefficienten 1,1 uppnås ungefärmotsvarande resurstUlskott. F.n, ges bidrag till lärarlöner m, m, helt i proportion till verksamheten. Förkringbidraget och det pedagogiska bidraget har satts ett tak vid f, n, 5 100eleweckor, varefter inget bidrag alls ges för dessa ändamål. Som visatstidigare har verksamhetsvolymen ökat så, att genomsnittsvärdet, som vidstatsbidragsreformen var 3 400 eleweckor, ligger på ca 4 800 eleweckor.Många skolor har alltså redan passerat den övre gränsen för statsbidrag tillImngpersonal. förslag tUl bidragskonstruktion tiUämpas utan inskränkningarförsvinner den ringa begränsningseffekt som det nuvarande kringbidraget hargenom att upphöra vid 5 100 eleweckor. Genom alt samtliga resurser förts sammani schablonen och anknutits till mängden eleweckor skuUe skolorna få ca 25 %högre statsbidrag än de får för elevveckor överstigande nuvarande tak 5100 om inte en reducering sker. mening bör man inte sträva efter allt större skolor. SkaU enfolkhögskola fungera med de mål och genom de metoder utredningen tidigareanslutit sig tUl, kan den inte tillåtas växa ohämmat. Varje skolenhet måsteäven kunna fungera pedagogiskt och socialt som en enhet. Med ettväxlande utbUdningsbehov menar utredningen att dagens skolstraktur intenödvändigtvis bör anses som given. Att med konstgjorda medel hållaen skola igång, som andra skolor till följd av en mycket kraftigtiUströmning av elever riskerar att bli aUlför ohanterliga, är inteförsvarligt. Även vad gäller antalet skolenheter är därför en störreflexibUitet önskvärd. Avde redovisade skälen följer att någon form av bidragsbegränsning behövs för attmotverka de enskilda skolomas tUlväxt utöver en viss volym. Genom denföreslagna konstruktionen med "allt-i-ett-bidrag" är ett tak avnuvarande slag omöjligt, eftersom skolor då drastiskt skulle behöva minska sinnuvarande omfattning. T. ex. bör en folkrörelse ha möjligheter att drivakurser även om fuUt statsbidrag inte ges. A andra sidan skall skolor som i dagUgger på en genomsnittiig nivå inle stimuleras tiU expansion. Utredningenföreslår därför, att statsbidraget successivt avlrappas med stigande volym. föreslog taket 5 100 eleweckor utgick man från ennormalskola, som hade en 34 veckors vinterkurs med 100 deltagare. För att täckain visst variationsutrymme tiUäts detta öka med upp liU . Dagens faktiskagenomsnittsskola har ca 5 000 elev- 1976/77: 55 54 veckor.Med hänsyn till vinterkursernas minskande betydelse och kortare kurserrelativt sett lägre kapacitetsutnyttjande bör, enligt utredningens mening,rimligt expansions- och variationsutrymme även nu ges inom en ram uppåt på ca50 % dvs. I detta skall då också räknas in eventueU ökning avmängden "externa" kurser, vilkas volym enligt utredningens tidigareförslag de facto måste vara en mindre andel av den totala volymen änmoderskolans andel. Utredningenföreslår därför, att fullt statsbidrag ges upp till nuvarande gränsen 5 100elevveckor. Över detta antal upphör sedan den del av bidraget som i dagenstermer ej avser lärarlöner. Det innebär att en reduktion med två tiondelar avstatsbidraget sker mellan 5 100 och 7 500 eleweckor, vUket medför full täcknmgav lärarlöner men inte mer. Efter gränsen 7 500 eleweckor (dvs, 5 100 ökat medknappt ) bör även lärarlönedelen avlrappas i ökande grad med ökad volym.Bi-dragstekniskt kan detla göras genom att beräkningsgranden eleweckor i vissaintervall multipliceras med en reduktionsfaktor, varefter den vanligaproceduren följer. Utredningen föreslår följande avirappning: 5 101 7 500 7 501 9 500 Ettexempel visar metodens effekter. Om en skola har 7 800 elevveckorberäknas bidragsunderlaget på följande sätt: 5 100x1,0 Mednu gäUande bidragssystem slcuUe denna skola fått ca . Om den föreslagna schablonmetoden fått verka utan flerbegränsnmgar än nedtrappnmgen tiU 0,8 över 5 100 eleweckor hade bidraget bUvit2 . Med den föreslagna nedirappningen blir nu bidraget i stäUet , dvs. men konstruktionen ger 161 000ler. mer än nuvarande bidrag, på grund av utjämningen och förstärlmingarna. F.n. ligger 12 skolor över gränsen 7 500 eleweckor, där även lärarlönedelen avbidraget minskas. I några av dessa fall skuUe en omedelbar tUlämpnmg av denföreslagna metoden innebära att ekonomin spolie- 1976/77: 55 55 radesmed hänsyn till befintliga lokaliteter. Utredningens avsikt med förslaget äratt försvåra för ytterligare skolor att bli större än ca , inteatt omöjliggöra folkhögskoleverksamhet vid skolor med större antal eleweckor.Därför bör dessa 12 skolor få räkna koefficienten 0,8 även över 7 500eleweckor upp tiU ett genomsnitt av de tre senaste årens volym, dvs. budgetåren1974/77. Det är dock utredningens förhoppning att dessa skolor omstrukturerarsin verksamhet så att den till omfattaingen mer överensstämmer med ulredningenshuvudförslag i detta avseende. tidigare uttalat, är det nödvändigt med en möjlighet tillrörlighet även i fråga om antalet skolor. Den presenterade bidragsbegränsningenär ytterligare ett motiv för detla. En del av verksamheten vid de mycketstora skolorna kan antingen föras över till andra, betydligt mindre skolor t.ex. inom samma rörelse, eller leda till alt en helt ny skola etableras.Därigenom skulle både den stora och den lilla skolans nackdelar undanröjas. Utredningenanser alt det är otillfredsställande att statsbidrag ges för deltagare, somavbrutit kursen eller inte ens kommit till den. Därigenom blir julärartätheten högre än avsett. Beräkningen av antalet kursdeltagare måstedärför närmare anpassas tUl det verkliga. Därför föreslår utredningen följande.Antalet deltagare i kurser kortare än räknas vid kursens första dag. Ilängre kurser räknas deltagarna en gång efter start och en gång tvåveckor före kursens slut, varvid medelvärdet av dessa tal skaU utgörabidragsunderlag. Denföreslagna förändringen kan leda till osäkerhet i planeringen. Är avgångarnaunder en kurs osedvanUgt stora, kan både kursen och lärarnas tjänstgöring heltspolieras. Utredningen anser därför, att det är rimligt att staten garanteraren miniminivå av statsbidrag oavsett hur utfallet blir. Denna nivå böranknytas till tidigare års verksamhet. Vid övervägandena om var denna nivåskaU ligga måste hänsyn tas till de olika situationer en skola kan befinna sigi: expansion, variation eller minskning. Därför bör en garanti byggas på eltgenomsnitt av de tre senaste årens verksamhet. Siatens garanti kan då motsvarabidraget för ett elevveckotal som är av de tre senaste årens genomsnitt.Härigenom ges en rimlig planeringsnivå utan att stimulansen tiUrekryteringsfrämjande insatser har försvunnit. Föratt även beräkningen av lärartjänstgöringen skall anpassas till den friareresursdisponeringen föreslår utredningen att lärartjänstgöringen i detföreslagna bidragssystemet på lärarrådets förslag får omvandlas tilltjänslemannatid i den omfattning som bedöms rimlig. Omvandlingen bör utgå frånatt en undervisningstimme skall motsvara två 60-minulerstimmar efteromvandling. Det bör också vara möjligt att 1976/77: 55 56 omvandlahela eller endast en mindre del av tjänstgöringen. Därigenom kan man på en delskolor omvandla för några lärare men inte för andra med hänsyn tiUtjänstgöringens art och läramas inriktning, Utredningenhar också granskat inackorderingskostnaderna för att undersökasjälvfinansieringsgraden. Därvid har konstaterats att skolornas subventionsnarare ökat än minskat sedan 1965 års statsbidragsutredning föreslog enlägsta avgift som statsbidragsvillkor. Deltagarna i vinterkursen betalar imånga fall en kostnad som t. o. m. är mindre än vad naturaförmånen fritt vivreuppskattas till i samband med taxeringen. Utredningenföreslår därför att en lägsta inackorderingsavgift skall fastställas för kursertill vilka statsbidrag utgår. Den bör ändras i takt med förändringar ikonsumentprisindex men inte under pågående kurs. Då kurser kortare än en månadofta räknar dygnspriser och då vissa skolor har varierat öppethållande överveckoslut och , bör minimiavgiften sättas . Vidavvägningen av var lägsta nivån bör sättas är utgångspunkterna den faktiskakostnaden ca , () norm år . och år1975 preUminärt , samt det faktiska uttagna genomsnittet för budgetåret1973/. och för /76 18: . Den avstatsbidragsutredningen föreslagna avgiften utgjorde av den verkliga. Detskulle bli ca 25: . Då RSV:s norm fastställdes i efterhand börde belopp som därifrån anges för preliminärskatteavdragen kunna varavägledande. Med hänsyn till atl en höjning inte får drabba de studerandealltför hårt och till de risker som finns för utflyttning från intematet innanstipendieringen hunnit ifatt gentemot nuläget, föreslår utredningen att den lägstahelinackor-deringsavgiften för enkelram fortsättningsvis anknytes till RSV:spreliminära värden på naturaförmånen fritt vivre. Därvid skall det i januariårligen framräknade beloppet gälla för det arbetsår som börjar samma år.Beloppet för /76 skuHe då bli . Utredningenföreslår, att det under statens utlåningsfonder inrättas en ny fond, lånefondenför folkhögskolor. Dess uppgift blir att underlätta tiUgången på kapital förfolkhögskolorna vid om- och tillbyggnader. Räntan bör överensstämma med densom gäller övriga fonder. Lånetiden bÖr sättas tiU , i likhet med vad somgäUer för lån tiU samlingslokaler. Prövningen av lånen bör handhas av SÖ medansjälva fondförvaltningen bör ligga på den myndighet som efter annat pågåendeutredningsarbete kommer att förvalta dylika fonder. 1976/77: 55 57 Närdet gäller storleken på fonden bör man kunna utgå från det dokumenteradebehovet i jämförelse med nuvarande anslag. Enligt SÖ:s anslagsframställningskulle byggnadsanslaget som varil oförändrat /68 medoförändrad ambitionsnivå i dagens penningsvärde uppgå till ca 12 milj. kr.vilket skulle motsvara hälften av de årliga byggnadskostnaderna för dennärmaste femårsperioden. Enligt utredningens mening förefaller det därförrimligt att fonden första året disponerar ca 12 milj. kr. Återbetalade medelbor återföras till fonden för att på nytt kunna lånas ut, varför de årligakapitaltillskotten kan hållas något lägre . Nugällande statsbidragsregler bör kunna vara en utgångspunkt närberäkningsprinciperna skall konstmeras, även om de i fråga om krav på standardtorde vara något föråldrade. Det bör uppdras åt SÖ att närmare detaljutformaföreskrifter för prövningen av lokalbehov, beräkningen av låneunderlag samtatt fördela tUlgängliga lånemedel. Dåen lånefond av föreslagen konstruktion inte belastar staten med någrakostnader, bör den kunna vara ett komplement lill den friare resursanvändningsom föreslagits i det föregående. kommer den att på ettverkningsfullt sätt bidra tiU rimliga finansieringskostnader för ochkvalitetsnivå på såväl landstings- som rörelsefolkhögskolor. Utredningenger en sammanställning över statens kostnader för folkhögskolorna, dels inuvarande anslagsform dels efter de reformer som utredningen föreslår. Utredningenföreslår i sitt betänkande många förändringar i gällande regler för folkhögskolomasverksamhet. Det är svårt att avgöra vilka följder det kommer att få förskolornas kursvolym, A ena sidan öppnas i vissa fall nya möjligheter, vilketkan betyda ökad volym, t. ex. kurser på annan ort, äldersdispens och omräkningav cirkeltimmar till elevveckor. A andra sidan talar som nämnts den pågåendeomstmktureringen mot kortare kurser för en stagnation. T, o, m. kan en vissminskning i statsbidragsberättigad volym följa av förslaget om snävare reglerför att beräkna bidragsunderlaget. Avdessa skäl har utredningen inte ansett sig kunna göra en meningsfullkostnadsberäkning baserad på en volym efter en tänkt reform. Utredningen hardärför som räkneexempel valt siffror som motsvarar ungefär den verksamhelsvolymsom skolorna haft , för vilka en uppskattning kan göras,verksamhetsåren 1973/74 och 1974/75, dvs. ca 575 000 eleweckor. Dådet är viktigt att de totala kostnaderna för verksamheten belyses, harutredningen funnit det motiverat att även i denna sammanställning 1976/77: 55 presenterafolkhögskolornas verksamhetsvolym som den av SÖ och regering beräknas /77. Detmedför en kostnadsökning gentemot utredningens räkneexempel, som i huvudsakorsakas av den ökning i antal lärartimmar, som merantalet elevveckor ger. Detbör dock noteras att i propositionen också föreslagits höjningar, dels avstödet lill handikappades studier med . och dels med . tillSamemas folkhögskola och . Om utredningens föreslagnaanslagsförstärkningar genomförs bör, som framgår nedan, en /77 omfattande kosta ca 192 milj, kr. i detta avsnitthar redovisats de olika bidragsformer och belopp som gäller folkhögskolan.Anslagens fördelning och storlek framgår av nedanstående sammanställning.Utgångspimkten är den ovan beräknade volymen och löner (i tusentalkr. Löner till lärare inkl.soc. Ökad lärartäthet(handikappade) Speciella insatser(handikappade) Pedagogiskutrustning (driftbidrag) Engångsanskaffning (ped.utrustning) Särskildabidrag till Samernas fh och Finska fh Statenskostnader uttryckta i utredningens förslag Utredningenföreslår att samtliga nu utgående statsbidrag, utom de tillfritidsledarutbildningen och till tre särskilda folkhögskolor, avskaffas. Istället föreslås ett nytt schablonbidrag vars totala storlek bestäms av nuutgående bidrag till de föreslagna höjningarna på . Detföreslagna bidraget föreslås anknutet till en genomsnittlig lärarlönekostnad. (Här har använts SÖ:s schablon, f. n. För ges0,0036 av en sådan kostnad. Det på så sätt framräknade bidraget får av skolandisponeras för de olika behov som finns: löner, materiel ellerkapitalkostnader. Då kurser för handikappade och musikkurser motiverar högrebidrag, föreslås antalet elewec- Prop.1916fll: 55 59 korinom sådana kurser få höjas en halv gång varefter schablonmetoden användes. Statenskostaader för folkhögskoloma ser enligt förslaget ut på följande sätt vid detotalvolymer som ovan angivits (i tusental kr,): 20 000 eleweckor för musikutb. (8 633) (8 633)