ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ02834 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:834 av i m. fl. om höjning av lånegränsen för företagareföreningarnas direktlån Den övre gränsen för hantverks- och industrilån, som beviljas av länens företagareföreningar av medel ur statens hantverks- och industrilånefond, har varit oförändrat . För utlåningen gäller SFS 1960: 372 (ändrad : 123). inflation har urholkat värdet av detta viktiga låneinstrument för den mindre industrin. SCB:s producentprisindex för industrin visar vad som hänt: var index 114 och 178, dvs. Låt oss ta ett exempel på en vanlig maskininvestering. Ett sågverk som köpte en femkutterhyvel för . skulle få betala . för en sådan maskin. Föreningslånen har stor betydelse för de mindre industriföretagen, för vilka tillgången på riskvilligt kapital är mycket begränsad. Sålunda visar t. ex. en undersökning av omfattande föreningens alla låntagare jämfört med börsföretagen samt en slumpmässigt utvald referensgrupp av småföretag att sysselsättningen ökat betydligt mer i föreningsgruppen än den gjort totalt i enligt den officiella statistiken. Frågan om höjning av beloppsgränsen för företagareföreningarnas direktlån har tagits upp i samband med de senaste årens statsverkspropositionen I prop. 1974: 1 avvisade departementschefen en höjning av lånegränsen med motivering att ytterligare erfarenheter av nuvarande lånegräns borde avvaktas innan en höjning övervägdes. Han framhöll också att statens industriverk kan, om särskilda förhållanden föreligger, medge direktlån med högre belopp. säger i sitt betänkande NU 1975: 12 följande: Inte heller är utskottet berett att föreslå en höjning av den angivna beloppsgränsen. Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att har kunnat i växande omfattning lämna lån till mindre och medelstora företag. har banken tagit initiativ till ett utökat samarbete med företagareföreningarna. Banken har erbjudit sig att komplettera företagareföreningarnas direktlån med egna lån på . i varje särskilt fall. 1975/76: 100 föreslås att utlåningskapaciteten ytterligare ökas med anledning av efterfrågan genom att fonden tillförs 35 milj. kr., en ökning med 5 milj. kr. Frågan om höjning av beloppsgränsen diskuteras inte. 1975/76: 834 Erfarenheterna av nuvarande beloppsgräns är att den blir mer och mer otillräcklig som går. Ett stort antal företag har utnyttjat lånemöjligheten fullt ut, varför en ökning av lånemedlen endast i kombination med en höjning torde innebära ett i realiteten utökat stöd till mindre och medelstora företag. Med stöd av vad som ovan anförts hemställes att den övre gränsen för företagareföreningarnas långivning ur statens hantverks- och industrilånefond måtte fastställas till . . () i
mot · FZ02836 · 1976-01-23 00:00:00 — 1975/76 836-841 Motion 1975/76:836 Med anledning av regeringens proposition nr 40 1975 behandlades frågan om den framtida konsumentpolitiska verksamheten . Regeringsförslaget innebar en förstärkning av verksamheten på central och nivå och en indragning av den regionala konsumentverksamheten, dvs. de nu verkande hemkonsulenterna. En betydande opinion skapades emellertid mot detta förslag. delade i väsentliga hänseenden de många motionärernas uppfattning och ansåg att det icke fanns underlag för en indragning av hemkonsulenttjänstema . Utskottet framhöll att en anpassning av den regionala organisationen kan krävas men antydde icke möjligheten av en indragning. Det har därför väckt förvåning att regeringen utfärdat restriktioner vid uppkomna vakanser inom hemkonsulentorganisationer i form av att återbesättning endast får ske efter tillstånd och att medgivande sker i form av långtidsvikariat. Sådana åtgärder försvagar otvetydigt hemkonsulentorganisationen och det i ett skede, då den kommunala konsumenttjänsten ingalunda är fullt utbyggd och behovet av rådgivning och stöd är särskilt angeläget. tills den primärkommunala hemkonsulenttjänsten hunnit utformas och vunnit stabilitet är det särskilt viktigt att den regionala organisationen fungerar utan försvagning. Jag är emellertid av den uppfattningen att hemkonsulenterna på det regionala planet har viktiga uppgifter som rådgivare och samordnare inom länet även sedan den kommunala konsumenttjänsten färdigutbyggts. Det är alltför stora avstånd mellan kommun och konsumentverk för att en rådgivning från det senare skall ske effektivt. Med hänvisning till ovanstående hemställes att beslutar uttala att hemkonsulentorganisationen i länen har betydelsefulla uppgifter och alltjämt bör bestå. 1 1975/76.
mot · FZ02837 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:837 av herrar Hellmark och Ekinge om elförsörjningen på Elförsörjningen på har alltid inneburit problem, beroende på läget med stora och kostsamma överföringssvårigheter från de naturliga källor för elproduktion som vattenkraften innebär. Olika åtgärder har vidtagits för att hålla el-priset nere. Det språngvis ökade oljepriset har emellertid för , som för sin elenergiförsörjning alltmer kommit att bli beroende av oljekraft, inneburit en för näringslivet oroväckande omkostnadsökning. I näringsutskottets betänkande nr 30/1975 s. 60 påpekas hurusom elkonsumenter får en merkostnad på ca . i förhållande till en motsvarande kommun i . För näringslivet har de på rådande höga priserna en starkt negativ effekt. Några exempel kan belysa förhållandet. Örnäs produktionsaktiebolag har industriella anläggningar dels vid Örnäs, , dels vid Klinteby på . Elpriset är, energiskatten inräknad, vid den förra fabriken /kwh och vid den senare /kwh eller ett förhöjt pris. Det innebär totalt för Klintebyindustrin en årlig merkostnad på . Cementa i vars merkostnad per kwh är får dock på grund av den stora energiförbrukningen en årlig merutgift på . Efter planerad utbyggnad beräknas Cementas årliga förlust att uppgå till 2,5 milj. LM redovisar en merkostnad på /år etc. Självfallet kan industrier knappast tåla sådan merkostnad i längden. Ännu mindre kan påräknas att nya industrier intresseras för att lokaliseras till ort med sådant kostnadshandikapp. framhöll också i sitt ovan nämnda betänkande att det måste förhindras att den extra kostnadsbelastning som de gotländska elkonsumentema nu får vidkännas blir bestående. Om näringsliv icke skall lida avbräck är det angeläget att prisutjämning inom elkraftområdet sker utan tidsutdräkt. Övriga problem med energiförsörjning är invecklade och kräver ingående undersökningar. Prisutjämning borde däremot kunna ske utan omständliga utredningar. 1975/76: 837 Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag till åtgärder så att konsumenter beredes möjlighet till elpris som står på jämställd nivå med medelpriset i landets övriga delar.
mot · FZ02840 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:840 av om utnyttjande av elkraften från de mindre kraftverken Problemen kring vår framtida energiförsörjning är en av de stora frågor som samhället har att lösa. har importerade oljeprodukter i mycket stor utsträckning svarat för vårt energibehov. av vår energikonsumtion tillgodoses genom importerade bränslen. De ständigt stigande priserna på dessa produkter som bara ökade våra kostnader med nära 10 miljarder har ingett bekymmer för både enskilda och samhället. Även om besparingsåtgärder på energiområdet är både angelägna och nödvändiga talar dock utvecklingen för en ökad elförbrukning. Mot denna bakgrund är det nödvändigt att söka efter alternativa energikällor och då i första hand inhemska. En sådan energiresurs finns i våra många vattendrag vid redan befintliga små kraftverk, som dåligt utnyttjas. Med en modernisering, utbyggnad och ett bättre utnyttjande av dessa kunde vi något minska på vår stora oljeimport. Enligt en utredning som gjorts om vattenflödet i ån skulle produktionsbortfallet i de nedlagda kraftverken ge 10 milj. kWh. Bara ett normalt utnyttjande av denna å skulle enligt beräkning spara landet inköp av olja samt också bidraga till en bättre miljö. Vattenkraften är ju den milj ovänligaste av alla energikällor, befriad från avfallsprodukter. Ett fullt utnyttjande av vattenkraften i redan delvis utbyggda och reglerade system har enbart positiva effekter för natur och miljö. Även om de energitillgångar jag här berört endast utgör en ringa del av vårt behov bör enligt min mening allt göras för att utnyttja detta. Ett mycket stort problem, som måste få sin lösning, är svårigheten för dessa mindre vattenkraftsproducenter att finna köpare till den framtagna elkraften. Genom områdeskoncessionen är leverans till andra än den som har koncessionsrätten stängd. Här behöver en radikal ändring göras, som gör det möjligt att få mata in elströmmen i det på platsen varande elnätet till ett skäligt pris. Detta pris beräknas enligt representanter för de mindre kraftproducenterna ligga i närheten av per kW. 1975/76: 840 Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om åtgärder i syfte att tillvarata den ström som produceras av mindre kraftverk i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · FZ02842 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 842 av i Gäddvik m. fl. om ändrade bestämmelser rörande statens vattenfallsverks redovisningsprinciper Frågan om statens vattenfallsverks kommunala beskattning av rörelseinkomst från kraftverksrörelse har varit föremål för debatt och utredningar. Fortlöpande har frågan aktualiserats i riksdagsmotioner. hemställde om att regeringen skulle låta utreda frågan, enär det ansågs principiellt riktigt att statens vattenfallsvcrk blev skattskyldigt till resp. kommuner efter samma förutsättningar som gällde för enskilda kraftföretag. Förhoppning uttalades även om att utredningens förslag skulle framläggas så snart sorn möjligt. Inte ens de mest utpräglade pessimisterna riksdag kunde väl drömma om att det skulle dröja innan frågan blev färdigutredd och färdig för riksdagsbeslut! Liksom nödgas vi uttrycka tvivel om att förståelsen för detta långa dröjsmål varit lika stor utredningsarbete, om enskilda kraftverk arbetat med gynnsammare konkurrensvillkor än statliga kraftverk. När näringsutskottet behandlade en motion i ärendet anförde utskottet i sitt betänkande 1974: 9 bl. Vid tidigare riksdagsbehandling av frågan har som sagts betonats att det är viktigt att en lösning uppnås. Då numera även budgetkommitténs betänkande föreligger finns förutsättningar för det samlade ställningstagande till dennas och affärsverkskommitténs förslag som borde avvaktas enligt skatteutskottets uttalande . Med framhävande härav vill näringsutskottet liksom skatteutskottet uttala att utskottet förutsätter att förslag till lösning av frågan om vattenfallsverkets redovisningsprinciper föreläggs så snart detta är möjligt, (kurs. av oss.) Detta blev även riksdagsbeslut. Observera likheten i formuleringen åren 1928 och 1974 om när förväntade förslag. Av ovanstående citat framgår även att näringsutskottet ansåg frågan färdigutredd och att utskottet förväntade proposition från regeringen . Ännu föreligger tyvärr ingen proposition angående detta snart halvsekellånga utredningsärende där uttalade förhoppningen att utredningsförslaget skulle framläggas . Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär att förslag till ändrade be 1 1975/76. 1975/76: 842 stämmelser rörande statens vattenfallsverks redovisningsprinciper, med beaktande av vad i motionen anförts, framläggs . PER () i Gäddvik HANS () () () ()
mot · FZ02845 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 845 av m. fl. om redovisningen av och Tobaksbolagets vinster tillämpas en ordning som innebär att vinstgivande dotterföretag för över stora delar av sin vinst till moderföretaget. Bidragen har varit i storleksordningen 150 milj. kr. Det är således mycket stora belopp som förts över från och Tobaksbolaget till . och Tobaksbolaget levererade tidigare in stora belopp direkt till statskassan. Vi kan inte mot bakgrund av dessa företags speciella karaktär finna det rimligt att vinstmedlen numera utan hörande används för att täcka förluster inom annan statlig företagsamhet. När förlustbringande företag inom behöver ev. kapitaltillskott bör detta redovisas för och prövas av . vinst, som helt baseras på exploatering av våra naturtillgångar, bör i fortsättningen levereras in till statskassan. Detsamma bör gälla vinsten från Tobaksbolaget, vilket fortfarande i stor utsträckning har kvar ställningen som statligt monopolföretag. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att vinsten från och Tobaksbolaget i fortsättningen skall inlevereras till statskassan. HANS () ()
mot · FZ02846 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 846 om ett industriellt utvecklingscentrum i Hantverk och småindustri har sedan gammalt ett starkt fäste i . Den glasindustrin har likaledes varit mycket utbredd i landskapet. Trots svårigheter av olika slag, ekonomiska och andra, fortsätter den småländska företagsamheten att kämpa. Det stöd som företagarföreningarna utgör är naturligtvis mycket värdefullt och utnyttjas flitigt. Emellertid kan det bli nödvändigt att staten även går in med någon form av regionaliserad industriell utvecklingsverksamhet. I förekommer redan sådan verksamhet i form av ett utvecklingscentrum för de fyra nordligaste länen. Det måste anses lämpligt att sådan verksamhet som här berörts kan aktualiseras också för vidkommande. De inre delarna av , möjligen med undantag av och , har beträffande sysselsättning, befolkningsutveckling, åldersfördelning och mycket annat med det norrländska inre stödområdet jämförbara förhållanden. Angelägenheten av att stimulera företagsamheten inom området måste vara ett riksintresse. Därvid kan industriellt utvecklingsarbete vara ett verksamt medel. För att uppnå bästa möjliga resultat blir det måhända nödvändigt att företa en viss regionalisering. Ur andra synvinklar skulle det medföra vissa fördelar med en länsvis verksamhet på detta område. Om staten skulle gå in med en industriell utvecklingsverksamhet för , vore det rimligt att denna förlädes till län. Eftersom flygflottiljen försvinner och utflyttningen av till ej givit den effekt som man hoppats, förefaller det rättvist att län blir gynnat i åtskilliga sammanhang beträffande statlig lokaliseringsverksamhet. Inom län synes det lämpligt att, i fall ett utvecklingscentrum för den småländska industrin skall placeras lättåtkomligt, detta placeras i , som bl. a. har goda järnvägsförbindelser med , , , , och . Även vägförbindelserna är goda. Man kan med fog påstå att ligger kommunikationstekniskt väl till. Även lokaliseringspolitiskt skulle en sådan satsning från statens sida vara ägnad att stärka framtidstron i läns inland. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla att den planerar och utbygger ett industriellt utvecklingscentrum för Smålandsregionen, förlagt till .
mot · FZ02847 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 847 av m. fl. om samhällsinflytande över företagsfusioner, m. m. har i vårt land flera uppmärksammade företagsfusioner genomförts. Dessa har varit av en sådan storleksordning att inte enbart enstaka kommuner berörts utan hela landsändar. Härvid har sysselsättningen för tusentals anställda också påverkats. Något ensidigt mönster kan inte spåras på annat sätt än att det möjligen kan vara en ekonomisk fördel för dominerande enskilda ägarintressen. Nästan utan undantag har företagsledningarna också försäkrat att några förändringar inte skall ske annat än marginellt och att sysselsättningen för de anställda på respektive orter skall tryggas. Men några bindande garantier har givetvis inte givits. Informationen till de anställda och berörda kommuner har också i flera fall lämnats i så sent skede att besluten i praktiken redan varit fattade. Exempel finns där kommunen fått information före offentliggörandet. Samhällsorganen och de anställda har alltså ställts helt utanför möjligheten att påverka eller på annat sätt kontrollera vilka följder dylika stora fusioner får för utvecklingen och sysselsättningen i berörda regioner. Mot den bakgrunden är det av avgörande berydelse att samhället som har ansvaret för sysselsättningsutvecklingen och de anställda får en bättre insyn och ett avgörande inflytande över företagsfusioner. Pågående lagstiftningsarbete om kontroll av företagsförvärv samt försöksverksamhet med kommunala styrelserepresentanter i företag som är dominerande på orten måste få en sådan utformning att nuvarande missförhållanden undanröjs. Detta är i hög grad angeläget, eftersom det finns grundad anledning räkna med att denna utveckling kommer att fortsätta. Med hänvisning till det anförda hemställs att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande insyn och inflytande för samhället och de anställda vid företagsfusioner. () ()
mot · FZ02850 · 1976-01-23 00:00:00 — Mot 1975/76 850-857 Motion 1975/76:850 av fröken om översyn av verksamheten vid arbetslöshetsnämnd Maj:ts kungörelse 1966: 369 angående närmare föreskrifter om arbetslöshetsnämnd och dess verksamhet sägs i vad gäller arbetslöshetsnämnden: Det åligger nämnd särskilt att handlägga frågor om kommuns hjälpverksamhet vid arbetslöshet enligt arbetsmarknadskungörelsen (nr 368), tillse att hjälpverksamheten begränsas till vad som påkallas av verkligt behov och särskilt iakttaga att verksamheten icke kommer arbetsovilliga eller andra obehöriga till godo (kurs. samarbeta med myndigheter och enskilda vilkas verksamhet rör sysselsättningsfrågor, underrätta länsarbetsnämnden om arbetskonflikt som påverkar hjälpverksamheten inom kommunen. Arbetsuppgifterna präglas av en gammal syn på sysselsättningsåtgärder som inte bör höra hemma i dagens utvecklade syn på arbetsmarknadsåtgärder och hjälpinsatser. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av kungörelsen 1966: 369 om arbetslöshetsnämndemas uppgifter. 1 1975/76.
mot · FZ02853 · 1976-01-23 00:00:00 — 1975/76: 853 av herrar Henmark och om införlivande av med det inre stödområdet tillhör det allmänna stödområdet. Utöver det allmänna stöd som ett inlemmande i allmänna stödområdet innebär har vissa speciella åtgärder vidtagits för att stödja öns näringsliv. Till dessa hör förstärkning av transportstödet samt den ökning av den för gynnsamma kommunala skatteutjämningen som beslutades av riksdag. Trots de vidtagna åtgärderna är emellertid öns befolknings- och näringspolitiska läge stagnerande. De speciella åtgärder som vidtagits talar för att inlemmandet av ön i det allmänna stödområdet icke var ett tillräckligt effektivt grepp för att trygga dess utveckling. På grund av framställningar som tidigare gjorts har inrikesutskottet såväl 1973 som 1974 uttalat att sysselsättningsstöd skall, i samband med annat lokaliseringsstöd, kunna utgå till bl. Det pågår också en försöksverksamhet med detta förfarande. Den påbörjades med ingång och planeras pågå till detta års slut. har i samband med inrättandet av denna försöksverksamhet likställts med gränstrakterna mellan det inre och det allmänna stödområdet i andra delar av landet. När det gäller dem anser man, och det sannolikt med rätta, att punktinsatser bör kunna vara tillräckliga. Jämförelsen med gränsområden i andra delar av landet är dock knappast hållbar. har genom sitt läge vissa ofrånkomliga nackdelar både befolkningspolitiskt och näringspolitiskt. De är kända och behöver ej uppräknas. Skall ön utvecklas, krävs ett permanent, fast stöd. Punktinsatser är värdefulla men otillräckliga och ger icke den trygghet som kan skapa grunden för en positiv utveckling. I första hand bör ges det stöd som ett inordnande i det inre stödområdet innebär. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att förs till det inre stödområdet. () ()
mot · FZ02855 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 855 av m. fl. om uppförande av industrihus som kommunalt beredskapsarbete I en motion hemställde vi om en översyn av och förslag till ändrade bestämmelser beträffande uppförande av lokaler för småindustri och hantverk som kommunalt beredskapsarbete. Möjligheterna för kommunerna att uppföra industrihus som beredskapsarbete hade inskränkts och nästan omöjliggjorts i och med nya direktiv från AMS sida. I dessa direktiv föreskrevs nämligen att företag i sådana lokaler endast får ha lokal avsättning, och detta är enligt vår mening onödigt restriktivt. Det finns flera företag i t. ex. norra , bl. a. i , som med hjälp till industrilokaler skulle kunna expandera på ett riktigt sätt. beslöt på grundval av vår motion om en uppmjukning av dessa bestämmelser så att vissa möjligheter öppnades för att stödja uppförande av lokaler för uthyrning till även andra typer av företag. Tyvärr begränsades denna möjlighet till anläggningar inom det inre stödområdet med särskilt stora svårigheter. Vi anser det nödvändigt med fortsatt restriktivitet på detta område men hävdar att även orter utanför det inre stödområdet med uppenbara sysselsättningssvårigheter och behov av differentierat näringsliv bör få medgivande att uppföra industrilokaler som kommunalt beredskapsarbete. Det har nämligen i vissa fall visat sig omöjligt för utvecklingsbara företag att på grund av dessa begränsningar själva klara en nödvändig utbyggnad av sin rörelse. Vi förutsätter givetvis att varje fall prövas med en noggrann regionalpolitisk bedömning som underlag. Därigenom undviks felsatsningar som man håller öppen möjligheten att i särskilda fall ge ett stöd för ambitiösa och utvecklingsbara företag. Kommunernas ekonomiska möjligheter att bygga egna industrilokaler kan variera, och statliga bidragsmöjligheter bör därför kunna övervägas för sådana ändamål. Det vore enligt vår mening en utmärkt lösning om kommunerna kunde ställa industrilokaler till förfogande för uthyrning till i första hand de företag som redan finns etablerade i kommunen och som för att fortsätta att bedriva sin verksamhet eller utöka den måste ha nya lokaler. Dilemmat kan annars bli att företag, som skulle kunna få lokaliseringsstöd, saknar ekonomiska förutsättningar att skaffa för verksamheten ändamålsenliga lokaler. 1975/76: 855 Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening uttalar att industrilokaler skall kunna uppföras som kommunala beredskapsarbeten även på platser utanför det inre stödområdet med sysselsättningssvårigheter och behov av differentierat näringsliv efter prövning från fall till fall. () HANS ()