mot · FZ021341 · 1976-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om statligt stöd till järnvägsmuseal verksamhet På flera håll i har, främst , skapats en rad tekniska friluftsmuseer, vilka visar äldre järnvägsmateriel i drift. Till de mer kända sträckor som trafikeras av museiföreningar hör S:t OlofBrösarp i (Skånska järnvägar, SkJ), AntenGrävsnäs i (AntenGräfsnäs järnväg, AGJ), MariefredLäggesta i (Östra järnväg, ÖS1J) och LännaFaringe i (UpsalaLenna jernväg, ULJ). Bakom denna museiverksamhet ligger ett antal ideella organisationer, som tillsammans har ca 7 000 medlemmar. Museitrafiken, som helt bygger på medlemmarnas oavlönade insatser, har rönt stor uppskattning bland allmänheten och har därigenom i första hand kunnat finansieras med biljettintäkter. Museiföreningarna ägnar sig emellertid inte bara åt att bedriva trafik. Ett väsentligt inslag i sammanhanget är deras strävan att bevara och restaurera rullande materiel av historiskt intresse, och de har också samlat en betydande mängd fotografisk och tryckt dokumentation. Omfattande åtgärder har dessutom vidtagits för att återskapa den yttre miljön i anslutning till dessa tekniska friluftsmuseer, som marknadsförs under namnet museijämvägar. Det centrala järnvägsmuseet i vårt land är förlagt till och har SJ som huvudman. Det har dock antytts att SJ skulle kunna tänka sig att överlämna huvudmannaskapet till annan statlig eller statsunderstödd institution. har både SJ:s och statens inställning till järnvägsmuseerna varit påtagligt passiv och ibland direkt negativ. Ett exempel på detta är behandlingen av museibanan AntenGräfsnäs (AGJ), som i sitt slag är ett av landets mest intressanta museer med utomordentlig attraktionskraft. a. har en professor vid universitets kulturgeografiska institution påpekat att AGJ har upptagits i den fysiska riksplanen över områden och miljöer som bör skyddas och bevaras för framtiden. För att fortsättningsvis klara sin tågverksamhet måste AGJ uppföra en verkstadslokal, och föreningen sökte ett anslag på . för detta ändamål. sände ärendet på remiss, men endast till den statliga utredningen 65. Utredningen tillstyrkte bidrag under förutsättning att berört landsting och berörd kommun satsade motsvarande summa. beslöt landsting och kommun vid sin budgetbehandling att anslå vardera , under förutsättning att staten skulle bidra med sin del. senare beslutade regeringen emellertid att för sin del inte bevilja något bidrag till museibanan. För många intresserade och framför allt för museiföreningen var detta regeringsbeslut en mycket stor och mycket negativ överraskning. Här bör tilläggas att de flesta museiföreningar utöver kostnader för drift och underhåll dras med dryga utgifter till SJ för arrende av de trafikerade sträckorna. Den verksamhet som de ideella museijärnvägsföreningama utför är en väsentlig kulturgäming, främst ägnad att åskådliggöra ett betydelsefullt skede i vårt lands utveckling till modem industristat. Att till nutidsmänniskor förmedla en levande bild av arbete, utveckling och teknik under en avslutad period i vår historia, som annars riskerar att bli glömd, kan sägas vara målet för dessa föreningars strävanden. Både det centrala järnvägsmuseet och de lokala/regionala museijämvägsföreningarna har haft betydande ekonomiska svårigheter, vilket talar för att statsmakternas stöd till dessa borde samordnas och förstärkas. För detta ändamål borde en särskild styrelse för ett framtida järnvägsmuseum tillsättas med företrädare för de lokala museijärnvägarna, , de järnvägsanställdas fackliga organisationer, staten, berörda kommuner och SJ. Järnvägsmuseet i skulle då bli ett verkligt centralmuseum, med vilket de ute i landet befintliga föreningarna hade en organiserad kontakt. Det framtida stödet till järnvägsmuseal verksamhet bör innefatta medel såväl till det centrala museet som till de lokala regionala museijärnvägsföreningarna. Det ligger i hela samhällets intresse att bevara de många kulturyttringar som landets första järnvägar bär vittnesbörd om. Därför bör en översyn göras, syftande till samordning mellan de regionala museijärnvägarna. Vidare behöver den tilltänkta museistyrelsens sammansättning diskuteras och det ekonomiska stödets utformning övervägas, allt i avsikt att stödja och för framtiden bevara de förnämliga järnvägsmuseer vi har på flera håll i landet. Med hänvisning till det anförda hemställs att 1. hos regeringen anhåller om en översyn av ekonomi- och samordningsfrågor beträffande järnvägsmuseerna, i avsikt att garantera deras framtida existens, 2. som sin mening uttalar att museijärnvägarna, i avvaktan på en mera långsiktig lösning, under en övergångstid bör beredas arrendefrihet eller annat därmed jämförligt stöd. (c) () (vpk) ()