mot · FZ022519 · 1976-04-26 00:00:00 — 1975/76: 2519 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:180 om ändrade regler för beskattning av realisationsvinster, m. m. Propositionen 1975/76:180 angående beskattning av realisationsvinster baseras på ett betänkande från realisationsvinstkommittén. Kommitténs uppdrag var att inom ett i stort sett oförändrat skatteuttag söka samordna systemen för en beskattning av realisationsvinster. F. n. beskattas vinster som uppkommer vid avyttring av fastigheter efter helt andra regler än vinster, som uppkommer vid försäljning av aktier. Samordningen har bara delvis lyckats. kommer reglerna för beräkning av vinst vid fastighetsförsäljning att avvika från motsvarande regler vid försäljning av aktier. Helt andra beskattningsregler gäller vinster som uppkommer vid försäljning av annat lösöre. Det är enligt vår mening otillfredsställande att beskattningen av olika typer av realisationsvinster även i fortsättningen kommer att behandlas efter så olika grunder som propositionen föreslår. 1 denna motion föreslås ett närmande av reglerna beträffande beskattningen av aktievinster till de regler som gäller för vinster vid fastighetsförsäljning. beskattas endast den verkliga vinst som uppkommer vid försäljning av fastigheter. Hänsyn till penningvärdeförsämringen tas sålunda genom indexuppräkning av inköpsvärde eller på annat sätt fastställt ingångsvärde. Vidare tas hänsyn till reparationer och förbättringar vid vinstberäkningen. Den sålunda framräknade vinsten beskattas till 100 96, om innehavet understiger , därefter till 75 96. Reglerna för beräkning av uppkommen vinst föreslås i propositionen endast bli obetydligt förändrade. Däremot föreslås den verkliga vinst, som sålunda uppkommer i sin helhet, bli upptagen till beskattning utan hänsyn till längden för innehavet av fastigheten. Denna skärpning av beskattningen kompenseras i de flesta fall av vidgade regler för uppskov med beskattningen. Uppskov skall enligt förslaget medges inte bara vid tvångsmässig försäljning utan också i de fall då annan fastighet, avsedd som permanent bostad, anskaffas efter försäljningsåret. Härigenom kommer i de flesta fall ingen realisationsvinst att bli aktuell vid försäljning av vanliga bostadsfastigheter. Det har varit ett starkt önskemål från vår sida att försäljning av småhus och vanliga villor, som inte sker i spekulationssyfte, skall undantas från skärpt realisationsvinstbeskattning. De vidgade möjligheterna til! 1 1975/76. uppskov, då kapitalet återinvesteras i en ny bostadsfastighet, är också välkomna. Försäljningar i uppenbart spekulationssyfte bör däremot så långt möjligt motverkas genom skärpt beskattning. Vi kan därför för vår del godta de ändringar som föreslås av reglerna beträffande beskattning vid fastighetsförsäljning. Nuvarande beskattningen av vinster som uppkommer vid försäljningen av aktier sker utan hänsyn till penningvärdeförändringar. En nominell vinst tas upp till beskattning i sin helhet, om innehavet understiger , och därefter i en fallande skala . tas av nettoförsäljningssumman upp till beskattning. Avsikten med den nu föreslagna omläggningen är att den verkliga vinsten skall beskattas. Det föreslås ske genom att av vinst vid försäljning av aktier, som innehafts , tas upp till beskattning samt genom en genomsnittsvärdering av dessa äldre aktiers anskaffningsvärde. Omläggningen är jämförd med nuvarande beskattningsregler en förändring i rätt riktning. Det är emellertid tveksamt om den åsyftade åtgärden, att endast beskatta verklig vinst, uppnås härigenom. Det syftet kan enligt vår mening inte med säkerhet nås utan att tillämpa samma beräkningsmetod vid försäljning av aktier som vid försäljning av fastigheter, dvs. genom en indexreglering av anskaffningsvärdet. Denna metod har inte föreslagits av vare sig kommittén eller regeringen. Det är anmärkningsvärt, eftersom syftet med hela reformen uppges vara att närma de olika beskattningsreglerna till varandra. Stimulans till högt hushållssparande är en angelägen åtgärd. För balansen i den svenska ekonomin är det nödvändigt att en betydande del av hushållens disponibla inkomster avsätts till sparande. konstaterar t. ex. att hushållen måste stå för den viktigaste delen av det Finansiella sparandet. Utredningen räknar med att den del av den disponibla inkomsten, som inte utnyttjas för konsumtion, obetydligt skall understiga den som gällt (). Denna sparkvot är i sin tur den högsta upplevt. Det är sannolikt att betydande stimulanser måste sättas in för att hålla kvar sparbenägenheten vid denna höga nivå. Om sparkvoten sjunker, måste sparandet i hushållen kompenseras på den offentliga sektorn, dvs. genom avgifts- eller skatteökningar. Sparandet lägger grunden för investeringar. En hög investeringstakt är nödvändig för att säkra sysselsättningen och för att betala importen. Det är därför angeläget att det privata sparandet sker i värden som inte drar undan kapital från lånemarknaden. Sparandet i aktier är därvidlag särskilt värdefullt. När det sker genom köp av nyemitterade aktier ger det inte bara ett direkt tillskott till näringslivets riskkapital utan ökar också företagens förmåga att låna upp ytterligare kapital. Sparande i aktier kan alltså ge dubbel effekt i investeringsvolymen. På grund av den snabba inflationstakten har det funnits en tendens att hushållens sparande i större utsträckning inriktas mot andra värdebeständiga tillgångar. Sålunda har intresset för minnesmedaljer, frimärken, konst, smycken etc. ökat påtagligt. Det är från samhällsekonomiska utgångspunkter angeläget att detta inte sker på bekostnad av annat sparande. Den nu föreslagna omläggningen av aktievinstbeskattningen kan få som effekt att intresset för sparande i improduktiva men värdebeständiga tillgångar ökar. Denna risk blir så mycket större som ingen ändring av beskattningsreglerna vid försäljning av den typen av tillgångar föreslås. Den årliga värdetillväxten av aktier har varit 5,2 96, medan inflationen hållit sig kring 8-10 96. Värdetillväxten på aktier har alltså dessa år varit klart lägre än inflationstakten. Även om aktier kunnat säljas till ett betydligt högre belopp än inköpsvärdet, har sålunda försäljningssumman representerat ett lägre reellt värde än inköpsvärdet. Den uppkomna vinsten har ofta varit nominell, inte reell. Om en sådan nominell vinst beskattas, minskar självfallet intresset för sparande i aktier ytterligare. Enligt propositionen är syftet emellertid att endast den reella vinsten skall beskattas. Den föreslagna omläggningen är dock enligt vår mening ingen garanti för att det sker. Det enda sättet att eliminera inflationseffekterna från vinstberäkningen är att indexreglera ingångsvärdena. Denna metod är väl prövad från motsvarande regler vid fastighetsförsäljning. Enligt propositionen talar praktiska skäl mot en sådan lösning, eftersom den förutsätter att förvärvstidpunkterna för äldre aktier hålls aktuella. Det är ingen hållbar invändning. Den genomsnittsberäkning av inköpsvärdena som föreslås i propositionen förutsätter nämligen att inköpsvärdet av varje aktie hålls aktuellt. Det innebär att åtminstone året för anskaffningen måste kunna styrkas. Därmed finns underlag för indexberäkning av inköpsvärdena lika väl som för en genomsnittsberäkning av samma värden. Vi föreslår därför att lagen på denna punkt ändras, så att anskaffningskostnaderna för aktier beräknas genom en indexuppräkning efter samma regler som ingångsvärden för fastigheter. Vårt förslag till regler för beräkning av den verkliga vinsten innebär att den andel av vinsten som skall tas upp till beksattning måste sättas högre. Vi föreslår att 75 96 av den verkliga vinst, som uppkommer vid försäljning av äldre aktier, skall tas upp till beskattning. Om innehavet understiger före avyttringsåret, skall vinsten i sin helhet tas upp till beskattning, därefter 40 96. Den valda gränsdragningen för avtrappningen kan ge olyckliga effekter på aktiemarknaden och på intresset för nyemissioner. Man kan anta att aktieägare som avser att sälja sina aktier om möjligt avvaktar till efter det årsskifte, då avtrappningen från 100 till 40 96 beskattning sker. Det innebär sannolikt ett betydande utbud av aktier i början av och motsvarande stora intresse för köp vid slutet av året. Denna effekt elimineras om den period, då av vinsten skall upptas till beskattning, sätts till räknat från anskaffningstillfället och framåt. Valet av kalenderårsskifte som tidpunkt för avtrappning har skett av kontrollskäl. Det är säkert riktigt att kontrollen av försäljningar av aktier blir enklare, om de olika skattesatserna gäller för helt kalenderår. Det är emellertid en alldeles orealistisk tanke att den skattskyldiges taxeringar för två tidigare årskulle finnas tillgängliga vid taxeringsmyndigheternas granskning. Föregående års deklaration finns regelmässigt med som underlag. Om ytterligare en omgång deklarationer skulle finnas tillgängliga vid granskningsarbetet, skulle detta innebära ett mycket tidsödande merarbete. Det synes därför vara enklare att taxeringsmyndigheten i varje enskilt fall, där misstanke om oriktiga och ofullständiga uppgifter finns, i särskild ordning begär in erforderligt underlag. Vi föreslår av den anledningen att gränsen för avtrappning av skattesatsen sätts till från den tidpunkt då aktierna anskaffats. F. n. beskattas inte vinst vid avyttring av aktier, om vinsten inte överstiger 5 96 av försäljningspriset. Från vinst räknas vidare ett schablonavdrag på . Avdraget medför att äldre aktier kan säljas för sammanlagt . under ett beskattningsår, utan att försäljningen leder till beskattning. Kommittén hade föreslagit att det nuvarande schablonavdraget skulle slopas. Regeringen föreslår emellertid att avdraget bibehålls för att underlätta deklaration och taxering. Det är enligt vår mening tillfredsställande, att dessa båda regler bibehålls. För att återställa avdraget till dess ursprungliga värde föreslår vi att avdraget höjs till . En sådan höjning är också motiverad av att avdraget förmodligen kommer att stå oförändrat i och därigenom bli allt mindre värt. Annan lös egendom än aktier Som redan påpekats gäller för beskattning av vinster vid avyttring av fastigheter och aktier andra regler än vid avyttring av annan lös egendom. menade att det knappast fanns bärande skäl för att i fortsättningen ha olika system för realisationsvinstbeskattning av olika typer av lös egendom. I betänkandet föreslogs därför att all lös egendom som inte är underkastad kontinuerlig värdeminskning borde bli föremål för en icke tidsbegränsad realisationsvinstbeskattning. Så gott som samtliga remissinstanser har i princip delat kommitténs uppfattning. Flertalet remissinstanser har emellertid ställt sig tveksamma eller avvisande till förslaget med hänvisning till svårigheter att effektivt kontrollera de föreslagna reglerna. Det är också regeringens mening. Vi delar uppfattningen att den av kommittén föreslagna lösningen skulle leda till betydande byråkrati, om kontrollen skulle bli effektiv. därför slutsatsen i propositionen att nuvarande skatteregler t. v. bör gälla. Med hänsyn till de förändringar av sparandet som redan kan märkas och de förändringar som kan bli följden av en ändrad realisationsvinstbeskattning bör emellertid utvecklingen på området följas med stor uppmärksamhet. De aktuella ändringarna i realisationsvinstbeskattningen föreslås träda i kraft fr. o. m. . Det innebär att lagarna föreslås gälla retroaktivt räknat för beslut. Det kan vi inte acceptera. I samband med att propositionen aviserades uttalade finansministern sympati för att låta de nya reglerna gälla redan fr. o. m. . Det skulle ha inneburit att transaktioner i efterhand bedömts efter helt andra regler än de som gällde för transaktionen. Retroaktivt verkande regler av det slaget är oacceptabla i ett rättssamhälle. Jämfört med detta uttalande kan regeringens förslag för tidpunkt för ikraftträdande sägas vara ett steg i rätt riktning, eftersom de nya reglerna föreslås gälla från den tidpunkt då propositionen offentliggjordes. Köp och försäljningar som därefter sker kan genomföras med full vetskap om regeringens intentioner. Om förslaget beträffande tidpunkt dikterats av en önskan att motverka spekulationstransaktioner delar vi självfallet det syftet. Det kan emellertid inte få innebära att suveräna rätt att ensam stifta lagar urholkas. Vi föreslår därför att beslutar att ikraftträdandet sker den dag ändringarna i berörda lagar kommit ut i tryck i . Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att beslutar att endast den verkliga vinst som uppkommer vid försäljning av aktier och dylika värdehandlingar beräknas genom indexreglering av anskaffningsvärdena på sätt som i motionen anförts samt att av den sålunda framräknade vinsten tas upp till beskattning om förflutit från tidpunkten för anskaffandet av egendomen, 2. att beslutar att schablonavdraget vid beskattning av realisationsvinster vid aktieförsäljning sätts till , 3. att lag om ändring i kommunalskattelagen ges en häremot svarande lydelse. 4. att beslutar att ändringar i samtliga i propositionen 1975/76:180 berörda lagar träder i kraft den dag författningstexten utkommit i .