mot · FZ021475 · 1976-01-27 00:00:00 — av fröken m. fl om sjukgymnastutbildningen Sjukgymnastikens positiva betydelse för folkhälsan står utom all diskussion. Under har ständigt ökande krav ställts på sjukgymnastiken. Långvård och rehabilitering är områden inom hälsovården, där utvecklingen gått mycket snabbt och där sjukgymnastiken har kommit att spela en allt viktigare roll för patienternas välbefinnande och tillfrisknande. Ett nära nog ständigt ökat antal trafikskador och därtill en snabb utveckling inom intensiv vården har också ställt stora krav på sjukgymnastiken som behandlingsform och därmed också på den enskilda sjukgymnasten. Mot denna bakgrund är det av stor betydelse att utbildning och utexaminering av sjukgymnasterna motsvarar de ständigt stigande kraven från samhällets och patienternas sida. Vi tvingas konstatera att stora brister härvidlag föreligger, trots försök från såväl fackligt som politiskt håll att så långt möjligt ge legitimerade sjukgymnaster en rimlig chans att möta de stigande krav som undan undan ställs. Sålunda har viss vidareutbildning genomförts. Stora insatser härvidlag har gjorts av sjukgymnasterna själva genom deras fackliga organisation. Utan dessa insatser från förbundets sida blir det i längden svårt att upprätthålla nuvarande höga standard på sjukgymnastisk behandling i vårt land. Det är helt uppenbart att sjukgymnastiken kommer att spela en allt större roll inom rehabilitering, långvård, intensivvård m. m., varför åtgärder möjligt måste sättas in för att komma till rätta med de brister som vidlåder den nuvarande utbildningen. Bristerna i sjukgymnastutbildningen har även påtalats av , som motiverar begäran om anslag för kurser m. m. med behovet av att sjukgymnaster i öppen vård får specialutbildning i speciella behandlingstekniker. Detta behov torde bäst kunna mötas genom en förlängning av grundutbildningen med . Med hänsyn till de begränsade förslag som framfört på sjukgymnastikutbildningens utformning finner vi det befogat att denna fråga blir föremål för prövning genom tillsättande av en särskild utredning. Vi vill här i sammanfattning ange tre huvudområden, som vi menar måste, bli föremål för utredningens särskilda uppmärksamhet. O De stigande kraven på sjukgymnastisk behandling gör det enligt vår mening angeläget att statsmakterna ånyo prövar förutsättningar för och möj ligheter till en utvidgning av sjukgymnastutbildningen. krav i detta hänseende har avvisats av med motivering att den s. k. skulle utreda dessa frågor, varför eventuellt beslut ej borde fattas innan denna utredning presenterat sina resultat. Budgetpropositionens förslag att utbildningen på försök skall utvidgas till fem terminer vid sjukgymnasutbildningen vid vårdskolan i kan ses som ett steg i rätt riktning, men förslaget är likväl för begränsat. Därutöver innebär förslaget risker för en uppdelning av sjukgymnastkåren i vanliga utbildade och längre utbildade. Ett sådant resultat av försöksverksamheten vore mycket olyckligt och helt främmande för svenska traditioner på utbildningens område. Den medicinska vetenskapens utveckling och de stigande krav som ställs på den sjukgymnastiska behandlingen gör det befogat att grundutbildningen för sjukgymnaster förlängs med . Denna förlängning innebär dels möjligheter till viss specialistutbildning inom grundutbildningens ram, dels möjligheter att integrera utbildning med praktisk verksamhet . O Bristen på sjukgymnaster är ett faktum, och åtgärder måste sättas in för att möta det ökande behovet. I första hand måste antalet utexaminerade sjukgymnaster ökas. Detta torde kunna ske genom att nya utbildningsinstitut skapas. Dessa utbildningscentra torde av flera skäl behöva lokaliseras till platser där det finns medicinsk utbildning på universitetsnivå. O Sjukgymnastikens ökande betydelse i såväl den slutna som den öppna vården ställer stora krav också på utbildningens kvalitet. Vi tvingas konstatera att vårt land i stort sett saknar särskilt utbildade lärare i olika fysioterapeutiska behandlingsmetoder och specialiteter. Skall höga krav på sjukgymnastisk behandling kunna mötas, måste samhället garantera hög kvalitet på utbildningen av sjukgymnaster. Detta kan ske genom att möjligheter skapas för utbildning av särskilda lärare i sjukgymnastiska specialiteter. Vi vill förorda att den av oss föreslagna särskilda utredningen om sjukgymnastikutbildningens framtida omfattning och innehåll tar speciell hänsyn till detta krav och framlägger förslag, som möjliggör specialistutbildning inom den sjukgymnastiska grundutbildningens ram genom särskilt utbildade lärare. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att anhålla hos regeringen om tillsättandet av en utredning med syfte att undersöka a. förutsättningarna för och möjligheterna till en förlängning av sjukgymnastutbildningen med i första hand , b. möjligheterna att utöka antalet utexaminerade sjukgymnaster, c. förutsättningarna för en förbättrad utbildning av lärare i sjuk gymnastiska specialiteter.