mot · FZ022324 · 1976-03-25 00:00:00 — 1975/76: 2324 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:121 om vissa varvsfrågor Den statliga varvspolitiken har varit ryckig och ej utmärkts av förutseende. manade till försiktighet och konsolidering. Men i statsverkspropositionen 1974, således efter oktoberkriget i och OPEC:s embargo och oljeprishöjning, skrev industriministern enligt min uppfattning finns det anledning att ompröva nu gällande varvspolitiska riktlinjer statsmakterna (bör) vara beredda att medverka till ett upprätthållande av den svenska varvsindustrins konkurrenskraft även om det innebär kapacitetsexpansion (kurs. Uddevallavarvet drog i gång sitt stora investeringsprogram 1973. I nu föreliggande proposition föreslås att sysselsättningen vid de svenska varven i ett första steg reduceras . 1 propositionen 1975/76:121 föreslås bl. a. vissa stödåtgärder för den svenska varvsindustrin. Således föreslås dels ytterligare kreditgarantier för fullföljande av inneliggande orderstockar, t. o. m. uppgående till sammanlagt 9 300 milj. kr., dels statliga kreditgarantier för lagerproduktion av fartyg på 3 600 milj. kr. Enligt vår mening är åtgärder av den föreslagna typen nödvändiga för att undvika en annars nära förestående nedläggning av de svenska varven. Den internationella kris som råder för varvsindustrin och som i sin tur är ett resultat av det rådande överskottet på tonnage inom sjöfarten, i synnerhet tankflottan, är huvudsakligen en följd dels av OPEC-ländernas prishöjning på olja, som har minskat den långsiktiga efterfrågan på oljetransporter, dels av den nu rådande världsekonomiska lågkonjunkturen, som är den djupaste och längsta och som lett till en stagnation eller t. o. m. minskning av världshandeln. De i propositionen föreslagna åtgärderna avses leda till en sysselsättningsminskning vid de svenska varven t. o. m. Enligt propositionen s. 53 bör planeringen t. v. vara inriktad på att ytterligare sysselsättningsminskningar torde bli nödvändiga . Motsvarande nedskärningar av varvsindustrin torde komma att ske även i andra länder. Det är ovisst när detta kommer att leda till balans på sjöfarts- och varvsmarknaden. Betydelsefullt är härvidlag i vilken mån den nuvarande nedgången för sjöfarten är beroende på konjunkturnedgången och hur mycket som beror på långsiktiga faktorer, såsom minskningen av oljeimporten, främst och huvudsakligast den amerikanska oljeimporten. Detta är mycket svårbedömt. Innan läget klarnar bör således temporära åtgärder av den föreslagna typen genomföras. Eftersom bakgrundsmaterialet i propositionen är knapphändigt, har vi svårt att hysa en bestämd mening om huruvida volymen på de föreslagna garantierna är väl avvägd. Vi tvingas härvidlag att lita på de i propositionen gjorda bedömningarna. Vi saknar emellertid en bedömning i propositionen om de risker för staten som är förknippade med garantierna. Visserligen har staten inte gjort några förluster på garantier av detts slag, men risken måste nu bedömas vara större. Ehuru varven står risken i första hand, kan varvens begränsade förmåga att bära eventuella stora förluster utan att råka i betydande svårigheter innebära problem. Det är icke desto mindre helt fel att tala om en statlig satsning på 13 miljarder. Det rör sig dock enbart om garantier för lån för vilka varven själva svarar i första hand. Vidare föreslås i propositionen att godkänner en överenskommelse gällande , Saléninvest, och staten. Enligt denna skall staten bl. a. till försälja sina sktier i för den symboliska summan av . Staten förbinder sig vidare att i ett första steg täcka förslust för . Härför äskas i propositionen ett anslag på 420 milj. kr. I ett andra steg skall staten täcka motsvarande förluster . De sammanlagda förlusterna beräknas i propositionen till närmare 650 milj. kr. Vi delar den principiella uppfattningen att staten som nuvarande ägare till skall täcka uppkommande förluster på sätt som föreslagits i propositionen. Vi har emellertid inte någon möjlighet att bedöma riktlinjerna i de i propositionen beräknade förlusternas storlek. Statens kostnader kan komma att bli större även genom en avtalsparagraf (§ 11 prop. s. 65) enligt vilken staten skall täcka förlusterna 1 t. o. m. , om överenskommelse om statens bidrag ej träffas. Vidare har staten i § 8 ställt i utsikt framtida aktieägartillskott till . Vidare föreslås i propositionen att staten för 181 milj. kr. från Saléninvest förvärvar av aktierna i . Staten äger tidigare av aktierna, varför statens andel av aktierna efter den i propostionen föreslagna transaktionen skulle komma att uppgå till . Staten förvärvar aktierna dels genom att statens nuvarande lån till på 45 milj. kr. omvandlas till aktier, dels genom att staten kontant tillskjuter 136 milj. kr. Saléninvest förbinder sig i sin tur att placera fartygsbeställningar vid för 136 milj. kr. till ett pris som med högst överstiger gällande världsmarknadspris för motsvarande fartyg. I propositionen anges inte till vilket pris staten köper aktierna. Detta går emellertid att räkna ut med hjälp av uppgifterna i propositionen. 2 575 000 aktier staten får genom kvittning av sin fordran på 45 milj. kr. förvärvas således till ett pris av ungefär 17:50 per styck. De 5 970 000 aktier som staten köper för 136 milj. kr. kontant förvärvas för ca . I propositionen lämnas ingen motivering för statens köp av aktiemajoriteten i . Ej heller lämnas i propositionen några uppgifter om nuvarande eller framtida ekonomiska ställning. Det bokslut för som är fogat till det avtal som i propositionen återfinns som bilaga 2 är till och med uteslutet ur propositionen, vilket framgår av en not. Vi finner dessa förhållanden djupt otillfredsställande. Enligt vår mening saknas således tillräckligt underlag för att bedöma om staten har någon anledning att på dessa villkor förvärva aktiemajoriteten i . Vi avstyrker därför propositionen på denna punkt. Regeringen bör uppta nya förhandlingar med Saléninvest om ett nytt avtal där , som föreslås, överlåts till men utan att staten övertar aktiemajoriteten i . Vi förutsätter att i den kommande propositionen lämnas en fullständig redogörelse för i vilken mån staten, genom tidigare avtal, är skyldig att inlösa delar av aktiekapitalet i . Med stöd av vad ovan anförts hemställes att beslutar 1. att avslå godkännande av avtal mellan staten och , innebärande att staten förvärvar aktiemajoriteten i AB för sammanlagt 181 milj. 2. att hemställa hos regeringen om nytt förslag till samgående mellan . () ()