mot · FZ022133 · 1976-01-27 00:00:00 — 1975/76 2133-2135 om den regionala planeringen i När Länsprogram 1970 för utarbetades framhöll att länet genom sitt läge kan betraktas som ett avlastningsområde till . Länets struktur påverkas i hög grad av de stora genomfartsstråken från utmed södra, mellersta och norra delarna av länet. I Länsplanering 1974 återkommer till detta betraktelsesätt och förordar en utvärdering av ortsklassificeringssystemet inför den fortsatta regionalpolitiska planeringen, då det för huvuddelen av kommunerna i de mellersta och södra delarna av landet knappast finns några motiv för en klassificering enligt nuvarande principer. framhåller att en s. k. linjär utbyggnad enligt bandlandskapsmodellen, som förordade i Länsprogram , ånyo bör prövas. (Se Bil. 2, kartskiss). 1 en motion till riksdag yrkade jag att den framtida regionala planeringen bör ske enligt den s. k. bandlandskapsmodellen. Några skäl att frångå detta krav finns inte, varför jag i första hand yrkar på att den regionala utvecklingsplaneringen skall ske enligt den s. k. bandlandskapsprincipen. En omprövning av länets indelning i primära, regionala och kommunala centra blir därvid nödvändig. Skulle dock en sådan omprövning icke beslutas, yrkas i andra hand att sådana ändringar göres i den fastställda ortsklassificeringen, att tillsammans med betecknas som primärt centrum, att betecknas som regionalt centrum och att tillsammans med betecknas som regionalt centrum. Ett fullföljande av bandlandskapsidén skulle eliminera den skuggeffekt på kommunikationsområdet, som närheten till storstadsområdet innebär, och detta skulle vara till gagn icke minst för den kollektiva trafiken. De olika utbyggnadsbanden sammanfaller också med SJ:s stambanenät i fråga om det södra och det mellersta bandet och med järnvägslinjerna runt i fråga om det norra bandet. Också de olika Europavägarna, E 3, E 4 och E 18, jämte går utmed de olika banden i bandlandskapsmodellen. Ett allt större intresse har konstaterats för en ökad satsning på kollektiv trafik. Både gods- och passagerartrafiken har ökat på de svenska järnvägarna. Som en följd av detta har järnvägstrafiken alltmer kommit i blickpunkten. Energikrisen medförde också att man alltmer upp 1 1975/76. 3 sam!. märksammade att den spårbundna trafiken är energisnål. Därtill kan läggas att ökad användning av tågen medför mindre trängsel på vägarna, mindre olycksfall, mindre buller och mindre avgaser. Järnvägslinjerna runt är f. n. icke av högsta kvalitet. I samband med en upprustning borde man ta upp tanken på snabbtåg, som kan gå i en ringlinje runt . Under nuvarende förhållanden kan knappast järnvägen konkurrera med bilismen, när det gäller bekväma och snabba transporter mellan de olika städerna runt . Ett snabbtåg , med anslutningsförbindelse till Strängnäs-KolbäckVästerås-Enköping-Stockholm och omvänt, borde kunna bli ett lockande alternativ till bilen. En sådan snabbförbindelse bör kunna utsträckas även till Köping-Arboga-Örebro. En ringlinje runt har ett lika stort trafikunderlag som exempelvis Östgötapendeln, som visat sig vara en riktig satsning från SJ:s sida. Mot den här bakgrunden ter det sig orimligt att planera nedläggning av vissa bandelar. Därför måste den i några sammanhang aviserade nedläggningen av järnvägen Åkers vara helt felaktig. Även denna bansträcka bör därför innefattas i ett beslut från sida, innebärande att några järnvägsnedläggelser ej skall ske i avvaktan på fastställandet av de trafikpolitiska riktlinjerna. Östgötapendeln har, som framhållits ovan, visat sig vara en riktig satsning från SJ:s sida. Men alltjämt framstår det som orimligt att hela den östra delen av inte skall kunna tillgodogöra sig den väl fungerande pendeltrafiken med i stort sett varannan timmes förbindelser över resp. . Den positiva befolkningsutveckling som haft har till stor del åstadkommits genom inflyttning till de östra kommundelarna, dvs. de förutvarande kommunerna (Se Bil. 1, kartskiss). Att trafiktekniska skäl skulle omöjliggöra tåguppehåll i och förefaller föga troligt, när man vet att tågen måste göra uppehåll exempelvis i för tågmöte. I fråga om vägnätet måste krav i första hand resas på en fortsatt utbyggnad av de båda . Lika angeläget är utförandet av den planerade nya förbifarten vid utmed , vilken emellertid behandlas i en särskild motion. Enligt de föreliggande planerna skall utbyggnaden av norr om och fram till länsgränsen utföras . Det är angeläget att dessa planer ligger fast. Men lika angeläget är det att utbyggnaden av söder om och fram till länsgränsen mot kommer till utförande. Det inträffar lika många olyckor söder om som på sträckan norr ut mot . Att man valt att prioritera utbyggnaden av sträckan norr om , därför att den är i sämre skick, kan te sig riktigt, men det rimmar ändå dåligt med att man sedan skall vänta till innan den södra delen av inom Sö dermanland blir ombyggd. En utbyggnad av genom är en fråga som icke endast är angelägen från sörmländsk synpunkt, utan det är i lika hög grad ett riksintresse att denna utbyggnad kommer till stånd. Med stöd av det anförda hemställs1 1. att ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande behovet av att den framtida regionala planeringen sker enligt den s. k. bandlandskapsmodellen; 2. att - därest yrkandet under 1. ej vinner bifall - beslutar att skall betecknas som primärt centrum, att skall betecknas som regionalt centrum och att tillsammans med skall betecknas som regionalt centrum. (Se även motion 1975/76:2134) 1* 1975/76. 3 sam!. I I --0,1 I I ±0,0- 9,9 Bil 10,0-19,9 FOLKMANGDSFÖRÄNDRINGAR I FÖRSAMLINGARNA I LÄN - S '0 It 20 2= 30krr. O CENTRALORT / ÖVRI8 ORT