mot · FZ02465 · 1976-01-21 00:00:00 — Motion 1975/76: 465 av om anpassning till en ny ekonomisk världsordning har i FN givit sitt stöd åt krav på en ny ekonomisk världsordning. Bakgrunden till kravet från på en ny internationell ekonomisk ordning är välkänd. har för vissa inneburit en stagnation eller t. o. m. minskning i nationalinkomsten. Detta medför att klyftan mellan i- och blir allt större. De rika ländernas bistånd till de fattiga länderna visar en tendens att minska. Den beredvillighet att gå till mötes som visat vid olika internationella konferenser behöver nu komma till uttryck i praktisk handling. Det behövs konkreta uttryck för vår vilja att nå en mer jämlik fördelning av världens tillgångar. Den nya ekonomiska världsordningen innebär stora krav på förändringar i världsekonomin. I-länderna måste anpassa sig till en situation som innebär mer jämbördiga relationer med . Varje förändring av någon betydelse i den ekonomiska världsordningen kommer att få återverkningar på de interna förhållandena i varje rikt land. Detta kommer att få konsekvenser för utrikeshandel, arbetsmarknad, näringsliv och konsumtionsmönster. Det är alltså nödvändigt att ytterligare analysera innebörden av kravet på en ny ekonomisk världsordning samt söka klarlägga i vilka avseenden en anpassning till en ny internationell ordning kräver förändringar i den ekonomiska politiken i ett i-land. a. följande frågeställningar behöver belysas: Vilka nya mål för överföring av reala resurser till behöver uppställas? På vilket sätt kan man via förändring av politiken i ett rikt land medverka till en utbyggnad av näringsliv? Vilka konkreta insatser på kort eller kan göra för att medverka till att förverkliga krav på att i ökad utsträckning själva förädla sina råvaror? I vilken utsträckning kan genom näringspolitiska och handelspolitiska åtgärder medverka till att öka avsättningsmöjligheterna för industriproduktion? I vilken utsträckning kommer en ny ekonomisk världsordning att innebära en omstrukturering i i-ländernas näringsliv? Det kan nämnas att beslutat att anslå ca 100 milj. kr. för att stödja en omstrukturering av det holländska näringslivet för att om möjligt överföra viss produktion till uländerna. Om de rika länderna, som har en betydande ekonomisk tillväxt, fortsätter att som endast anslå en del av den ökade inkomsten till den tredje världen, kan ingen internationell utjämning uppnås. En minskning av den ekonomiska tillväxten eller en nolltillväxt i vårt land skulle säkerligen inte förbättra våra möjligheter att främja utvecklingen i de fattiga länderna. Däremot bör frågan om hur våra ökade resurser skall användas diskuteras mot bakgrund av kravet på en ny ekonomisk världsordning. Våra kalkyler angående möjligheterna till en fortsatt ökning av tillväxt och välstånd får inte vara baserade på antagandet att de ekonomiska resurserna även fortsättningsvis kommer att vara orättvist fördelade mellan världens länder. Vi bör således inte bestämma nivån på vår egen konsumtion utan hänsyn till de krav på anpassning som följer av vår solidaritet med de fattiga länderna. Om utvecklingen i ses i ett globalt perspektiv framstår det som självklart att de fattigas behov av livets nödtorft måste prioriteras framför de redan privilegierades krav på en ständig stegring av den materiella standarden. En generell ökning av den privata konsumtionen i vårt land kan inte vara ett angeläget mål för den ekonomiska politiken. Den del av den ekonomiska tillväxten som kan tas i anspråk för en ökning av privat konsumtion bör i sin helhet styras över till eftersatta grupper. En politik för anpassning till en ny ekonomisk världsordning måste innefatta åtgärder för att uppnå en större ekonomisk jämlikhet inom vårt land. För att inom svensk opinion skapa underlag för de förändringar inom politiken som blir nödvändiga måste informationen om de fattiga ländernas situation bedrivas målmedvetet och systematiskt. Den erfarenhet och kunskap som vunnits genom SIDA:s verksamhet måste på lämpligt sätt förmedlas till svensk allmänhet. De organisationer som sysslar med internationellt arbete måste stödjas, särskilt i sina strävanden att skapa opinion för internationell solidaritet. För att ytterligare aktualisera frågan om de fattiga ländernas situation och för att öka vår beredskap inför de förändringar som kan bli nödvändiga inom svensk politik borde regeringen ansvara för en återkommande genomgång av de frågeställningar och problem som berörts ovan. Inriktningen av den ekonomiska politiken i bör därvid diskuteras även mot bakgrund av kravet på en ny ekonomisk världsordning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att regeringen i anslutning till budgetpropositionen för presenterar alternativa modeller för det svenska samhällets utveckling på lång sikt och att därvid särskild hänsyn tas till behovet av anpassning till en ny ekonomisk världsordning.