mot · FZ021336 · 1976-01-26 00:00:00 — av m. fl. om lag angående folkbibliotekens verksamhet Vi har tidigare i motionen 1975: 784 föreslagit en lagstiftning angående folkbibliotekens verksamhet. I kulturutskottets betänkande 1975: 12 avslås motionen under hänvisning till propositionen 1975: 20 där vissa åtgärder för att minska standardskillnaderna mellan folkbiblioteksverksamheten i olika kommuner och för att stimulera till en ökad uppsökande verksamhet föreslås. Åtgärderna, som måste betecknas som mycket begränsade, var av engångskaraktär. I betänkande Ny kulturpolitik sägs bl. a. att folkbiblioteken i flertalet kommuner bör utgöra den institutionella grunden för ett mer differentierat kulturutbud och att biblioteken bör erbjuda ett alternativ till det kommersiella kulturlivet när det gäller att skapa aktivitet i närmiljö (SOU 1972: 66 s. 285). Vi anser att denna uppfattning är riktig, men målsättningen kan inte uppnås genom begränsade insatser av engångskaraktär. Folkbiblioteken tvingas arbeta med små och på många håll minskande resurser. Det är inte rimligt att anta att de under sådana förhållanden skall kunna uppfylla den centrala kulturpolitiska funktion som uttryck i Ny kulturpolitik. Till detta kommer de stora skillnader i standard och kvalitet som finns mellan folkbiblioteken i olika kommuner. Som exempel kan nämnas att litteraturutredningen (SOU 1974: 5) refererar undersökningar som visar att bibliotekens kostnader varierar mellan . per innevånare i de minsta kommunerna och . för de medelstora. I en sammanställning från över anslagen inom ansvarsområde /77 sägs som en kommentar till den statistiska redovisningen: Det andra som inte framgår av de här redovisade statistiska uppgifterna är de stora kvalitativa skillnaderna mellan olika kommuners biblioteksverksamhet. Klyftan mellan de kommuner som i bibliotekshänseende är bäst rustade och de som har störst behov av upprustning synes ha ökat. Det kärva ekonomiska läge som kommunerna befunnit sig i under har på många håll lett till en omfattande social och kulturell nedrustning. Det har exempelvis gällt social service, kommunala musikskolor, teaterverksamhet och inte minst folkbiblioteken. Det bör observeras att dessa olika åtgärder drabbar samma grupper i samhället, dvs. dem som är beroende av social service för en dräglig existens och dem som av ekonomiska skäl är utestängda från de delar av de kommersiella kulturutbuden som uppfyller rimliga kvalitetskrav. På kort sikt händer kanske inte så mycket med ett folkbibliotek om man sänker eller avstår från att höja anslagen under något eller , men på blir konsekvenserna förödande. Man tvingas skära ner på nyanskaffning och återanskaffning av böcker, man kan tvingas stänga filialer, och annan verksamhet än bokutlåning skjuts åt sidan. Enligt vår uppfattning måste den situationen, som här har beskrivits för folkbiblioteken, mötas med en lagstiftning beträffande biblioteken, en lag som innehåller normer för folkbibliotekens verksamhet och som följs upp med en statsbidragsgivning som gör det möjligt för kommunerna att uppfylla normerna. avvisade i sitt slutbetänkande tanken på en bibliotekslagstiftning. Man menade att en lagstiftning skulle komma att motverka sitt syfte, eftersom normer snabbt föråldras och miniminormer i vissa fall uppfattas som maximinormer. Man menade dessutom att en lagstiftning skulle komma att påverka den allmänna kostnadsfördelningen mellan stat och kommun. I sitt remissvar till litteraturutredningens betänkande framhåller Föreningen i samhälle (BiS) bl. a. att enbart råd och anvisningar från en central myndighet (som litteraturutredningen förordar, vår anm.) inte är tillräckliga åtgärder för att få ett acceptabelt biblioteksväsen i hela landet inom rimlig tid. Vidare påpekar att det är fullt möjligt att kombinera en lagstiftning med att en central myndighet fastställer och kontinuerligt reviderar normerna för folkbiblioteken. Vi instämmer i dessa avseenden helt i BiS synpunkter. Vad gäller litteraturutredningens andra argument mot en lagstiftning, ser vi det som ett argument för en lagstiftning, eftersom just den felaktiga kostnadsfördelningen mellan stat och kommun är en av de väsentliga orsakerna till den låga och ojämna biblioteksstandarden. Med stöd av det anförda föreslås att beslutar 1. att hos regeringen begära förslag till en lag om normer för folkbibliotekens verksamhet, 2. att normerna för folkbibliotekens verksamhet skall fastställas av härför lämplig central myndighet, förslagsvis , 3. att statsbidrag skall kunna utgå till kommunerna för uppfyllande av dessa normer. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)