mot · FZ021139 · 1976-01-26 00:00:00 — av m. fl. om bistånd till Demokratiska republiken och befrielserörelsen Ön ligger norr om . har östra halvan av ön, omkring 15 000 kvkm med en befolkning på 650 000 invånare (1974), tillhört det portugisiska kolonialväldet. Den västra halvan av lades senare under det holländska kolonialväldet och blev i realiteten, när detta upplöstes, en koloni under . Det är en rik och bördig ö, men under välde hörde till ett av de mest underutvecklade länderna. När fascistregimen i störtades beräknades av den infödda befolkningen på vara analfabeter, det fanns endast 20 läkare, av vilka 12 var verksamma i huvudstaden , malaria och tuberkulos förekommer allmänt, spädbarnsdödligheten var (dvs. nära hälften av barnen dog före ), och av befolkningen levde under primitiva förhållanden i byarna på landsbygden. 1 och med att den fascistiska regimen störtades i "moderlandet väcktes på förhoppningar om en ljusare framtid. Fretilin, den revolutionära fronten för Östra Timors oberoende, blev en massrörelse. Fretilin förde en mycket försiktig politik för att i samarbete med och få till stånd en fredlig avkolonalisering, en fredlig övergång till nationellt oberoende. avbröts dessa fredliga ansträngningar genom att UDT i samförstånd med och säkerligen också efter uppmuntran från de reaktionära elementen i gjorde en väpnad kupp. De inledande framgångarna för kuppmakarna - de tog kontroll över huvudstaden och den närst största staden - vändes emellertid snabbt i nederlag. UDT förlorade det folkliga inflytande som partiet tidigare haft. UDT och Apodeti, den lilla grupp som redan från början varit ett instrument för fascistregimen i , har efter kuppen inte spelat någon som helst politisk roll. Fretilin besegrade kuppmakarna . Det skulle ha kunnat förbli lugn och möjligheter till en snabb ekonomisk och social utveckling, om lämnats i fred. Fascistregimen i fortsatte emellertid provokationerna, dels genom en flottblockad för att svälta ut , dels genom väpnade överfall på samhällen vid gränsen samt också bombraider mot det inre av landet. I realiteten hade välde över upphört. Fascistiska militärer eller administratörer hade lämnat ön eller bistod kuppmakarna. Många progressiva portugiser, även inom de militära styrkor som var stationerade på ön, slöt sig till Fretilin och gav sitt stöd åt folkets intressen. utropades Demokratiska republiken . Det var Fretilins ordförande do Amaral, som läste inför en stor folkmassa i Dili. invaderades av indonesiska trupper, som enligt pressuppgifter skulle ha uppgått till 15 000 man. Före invasionen hade president och utrikesminister gjort ett officiellt besök i . Invasionen inleddes efter att de avslutat sitt tvådagarsbesök, och det förefaller rimligare att tro att de gav grönt ljus åt fascistregimens angrepp än att de - som det påståtts från - inte var informerade i förväg om det. Under rubriken i skrev ledarförfattaren i (14/12 1975): Vilken definition man än väljer är skyldigt till ohöjd aggression i sin militära erövring av portugisiska . - att dess egen säkerhet äventyrades av inbördeskrig på området och att man intervenerade endast på uppmaning av proindonesiska politiska partier - bär prägeln av alibi som förberetts långt innan, när började undersöka hur det bäst skulle avsluta sitt engagemang i landet som det styrt under nära fyra sekler. Men gjorde ingen förevändning att ha konsulterat några invånare, utom de politiska grupper som det länge har gett understöd åt, innan det skickade iväg sina trupper, flygplan och fartyg att göra en blixterövring. fascistregim, som systematiskt mördat mellan en halv och en miljon av sina egna landsmän och håller ytterligare några hundra tusen i barbariska koncentrationsläger , har naturligtvis inte gett uttryck åt något humanitärts sinnelag på . De rapporter som trots hermetisk censur kommit därifrån tyder på att ett folkmord inleddes i samma stund som invasionstrupperna landade. utvecklas motståndsrörelsen mot ockupanterna. En av Demokratiska republiken regeringsledamöter, . utvecklade vid en lång presskonferens i sin regerings och Fretilins synpunkter på den aktuella situationen. Strategerna i trodde att de genom en snabb seger skulle ställa världen inför fait accompli, sade han (enligt 1'Humanité 20/1 1976). Men Demokratiska republiken försvarar sig hårdnackat mot den indonesiska diktatorn enorma krigsmaskin. Tre kuststäder har befriats av motståndsrörelsen, som för en väpnad kamp ända in i huvudstaden ytterområden. Rogiero Lobato berättade också om de stora ansträngningar som gjorts och görs för att under dessa förhållanden upprätta ett hälsovårdssystem och avskaffa analfabetismen. Under kolonialismen hade inte en enda inhemsk läkare utbildats. Hälsovårdsgrupper upprättades under de få månaderna av frihet i varje kommun. Undervisningen för analfabeter började redan leda till framgång. 1 Aileudistriktet till exempel, sade Lobato, kan befolkningen läsa och skriva tetum, det nationella språket. Under kolonialväldet förekom endast undervisning i portugisiska i de fåtaliga skolorna. fördömde enhälligt aggression och krävde att invasionstrupperna drogs tillbaka. I röstförklaringen sade representant i säkerhetsrådet, ambassadör , att speciellt önskade understryka "nödvändigheten av ett snabbt tillbakadragande av alla indonesiska trupper från . Den bör undersöka möjligheterna att ge humanitärt bistånd till Demokratiska republiken och Fretilin. På många håll i världen görs ansträngningar att bistå folket på i dess kamp mot de indonesiska ockupationstrupperna. bör delta i dessa ansträngningar. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer undertecknade att beslutar anvisa . till humanitärt bistånd åt Demokratiska republiken och Fretilin, den revolutionära fronten för Östra Timors oberoende. (vpk) (vpk) (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)