mot · FZ021806 · 1976-01-27 00:00:00 — av m. fl. om utnyttjande av turistanläggningar för konvalescentvård av turistanläggningar och friluftsområden har i sitt slutbetänkande Turism och rekreation i berört den vid riksdag i motionen 1974:178 framförda frågan om samordning av konvalescentvården med det vanliga rekreationslivet. Kommittén framhåller att behovet av anläggningar för rehabilitering och konvalescentvård torde komma att öka. Enligt kommitténs uppfattning bör regeringen i samråd med huvudmännen för sjukvården låta vidareutreda frågan om hur sådana anläggningar skall kunna utformas och lokaliseras. Det betecknas emellertid som angeläget att det akuta behovet av rehabilitering och institutionellt bedriven hälsovård kan tillgodoses i avvaktan på att konkreta planer växer fram om hur hälsocentra skall organiseras. Kommittén belyser med ett exempel hur man för ändamålet kan utnyttja den överkapacitet som de flesta turisthotellanläggningar har under större delen av året. har arrenderat huvudbyggnaden på . Dit skickas patienter med handikapp i syfte att ge dem rekreation. Genom mycket begränsade tillfälliga insatser har anläggningen kunnat göras godtagbart handikappvänlig. Frånsett för ett begränsat antal specialfunktioner utnyttjas hotellets ordinarie personal för verksamheten. Under inrikesutskottets resa i hade utskottets ledamöter tillfälle att besöka då större delen av hotellet utnyttjades för ovannämnda verksamhet. Utskottets medlemmar kunde genom samtal med såväl konvalenscenter som chef och personal konstatera att det för alla parter var en mycket värdefull och tillfredsställande verksamhet. Konvalenscenterna behövde inte resa så långt, hotellet var belagt även under den från turistsynpunkt tysta tiden, dess personal hade sysselsättning och det blev för huvudmannen, , ekonomiskt fördelaktigt att behålla konvalenscenterna inom länet. I avvaktan på en närmare precisering av frisk- och hälsovårdens krav på utformningen av anläggningarna anser vi motionärer att det såväl från ekonomisk synpunkt som från sysselsättningssynpunkt är fördelaktigt att förlägga hälsocentrumverksamheten till etablerade hotellanläggningar. Samma möjligheter som i att använda stora och dåligt utnyttjade turisthotellanläggningar för former av kombinerad frisk- och sjukvård torde finnas i t. ex. , m. fl. Detta synes oss så mycket mer angeläget då - trots såväl statligt som kommunalt stöd i form av bidrag resp. lån till flera turistanläggningar 1* 1975/76. 1975/76: 1806 dessa visar mindre goda ekonomiska resultat. Kostnader och avgifter har ökat betydligt och beläggningssäsongerna är för korta med hänsyn till de höga investeringskostnaderna. Till svårigheterna för bl. a. fjällturistanläggningarna har dessutom de snöfattiga vintrarna bidragit på ett negativt sätt. För en mycket stor del av de människor som drabbats av olika sjukdomar erfordras längre eller kortare konvalescens eller eftervård. En förläggning av sådan vård till ordinarie sjukvårdsinrättningar medför minskat utrymme för övriga vårdsökande, längre väntetid och höga vårdkostnader. av året står de tidigare nämnda turistanläggningarna oanvända, med resultatet dåligt utnyttjade investeringar, dålig lönsamhet och ojämn sysselsättning för de anställda. De snöfattiga vintrarna har förlängt den tid som utnyttjandet varit dåligt. Vi är fullt medvetna om att dessa anläggningar inte passar för alla konvalescenter, men som framgår av ovan anfört exempel i torde de vara fullt tillfredsställande för många som inte lider av något allvarligt handikapp utan i första hand behöver vila, rekreation, luftombyte osv. Särskilt inom stödområdet finns lämpliga anläggningar, där en sådan anordning skulle bidraga till ökade sysselsättningsmöjligheter framför allt för ortsbunden kontinuerlig arbetskraft. En åtgärd som skulle göra det möjligt att kombinera outnyttjade turistanläggningar, ej sysselsatt personal och möjlighet till konvalescens och eftervård för sjuka människor vore att under lågsäsong utnyttja lämpliga turistanläggningar för sådan vård. Sjuk- och konvalescentvården är visserligen till stor utsträckning landstings- och kommunala angelägenheter, men enligt vår mening bör de statliga myndigheterna ta det samordnande initiativet i denna fråga, där stora fördelar står att vinna för konvalenscenter och arbetssökande i glesbygder men även för hotellvärdar och turister genom längre årlig utnyttjandetid av anläggningarna. Staten, som satsat betydande allmänna medel i turistanläggningar, har även av detta skäl orsak att beakta förslagen i motionen. Enligt näringsutskottet (NU 1975:34) har regeringen givit sjukvårdsdelegation i uppdrag att i samråd med om hälsocentra. Härigenom bör underlag finnas för snara åtgärder från regeringens sida. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller om förslag angående utnyttjande av turisthotellanläggningar för konvalescent vård. PER () i Gäddvik () i Agnäs