mot · FZ021518 · 1976-01-26 00:00:00 — Kommunikationsministern föreslår i årets budgetproposition nedläggning av 8 bandelar, vilket enligt departementets beräkningar skulle innebära en årlig besparing av 30 milj. kr. SJ-ledningen godkänner emellertid inte departementets beräkningar. Eftersom SJ anser att vissa belopp måste fördelas framåt, menar SJ att de föreslagna indragningarna endast motsvarar 18 milj. kr. För att täcka resterande 12 milj. kr. lägger man fram en lista på ytterligare 27 järnvägslinjer som skulle kunna vara aktuella för indragning redan under nästa budgetår. Emellertid representerar denna lista ett belopp av drygt 67 milj. kr. /77, enligt SJ:s beräkningsmetod och ca 100 milj. kr. enligt departementets sätt att räkna. Meningen är alltså att regeringen skall välja bland de olika linjerna. Vi anser det helt uteslutet att går med på någon som helst nedläggning på dessa 27 linjer. Det skulle helt strida mot bestämda uttalanden i fråga om nedläggningar under den nuvarande utrednings- och planeringstiden. Genom en kalkylmetodik som inte godkänns av riksdag och regering har SJ gjort ett utspel som vållar onödig oro i stora delar av landet och som motverkar järnvägstrafikens intressen. De återkommande nedläggningshoten ger en osäkerhet i kommuner och i näringslivet som håller tillbaka investeringar och sysselsättning i de bygder som drabbas. Vi har utförligt uppehållit oss vid dessa frågor för att visa att SJ:s sätt att tolka kravet på lönsamhet på flera punkter inte delas av riksdag och regering. Det är helt nödvändigt att den trafikpolitiska utredningen i sitt fortsatta arbete närmare preciserar lönsamhetskravet, så att SJ kan bedriva sin verksamhet på ett i modern mening affärsmässigt sätt. SJ har vägrat att ställa sina kalkyleringsmetoder till den trafikpolitiska utredningens förfogande. Vi förutsätter att den senaste utvecklingen motiverar att SJ får ett föreläggande att redovisa dessa principer på samma sätt som åkerinäring och annan företagsamhet varit beredd att redovisa sina. Vad det är fråga om är inte enskilda kunders förhållanden utan konstruktionen av SJ:s taxor. SJ:s sätt att kalkylera har också medfört att SJ ställt orimliga krav vid förhandlingar med kommuner om busslinjer och järnvägstrafik. Vid vissa förhandlingar har man begärt belopp som av insiktsfulla bedömare varit inemot högre än vad som kan anses skäligt. Vi har fullt klart för oss att järnvägen har mycket stora fasta kostnader, som hänför sig till bananläggningar, stationer m. m., och att dessa kostnader får ett stort genomslag i SJ:s taxor. Därför skiljer sig SJ:s taxestruktur från andra trafikslags. Men detta kan inte vara någon motivering för att fasthålla vid kalkyleringsmetoder som försvårar en ökning av trafiken. 4: 2 Nedläggningar har som tidigare nämnts uttalat att några nedläggningar av järnvägslinjer inte bör ske mot berörda kommuners vilja så länge det nuvarande utrednings- och planeringsarbetet pågår. börjar detta arbete ge resultat, och därvid kan det framkomma skäl som skulle kunna motivera en nedläggning av järnvägstrafik på vissa bandelar. Vi har emellertid den bestämda uppfattningen att beslut om nedläggningar ej bör fattas förrän den regionala trafikplaneringen visat att det finns en fullgod och varaktig ersättningstrafik. Alltför ofta har det hänt att järnvägstrafik lagts ned och ersatts med busstrafik. har emellertid SJ även lagt ned busstrafiken, och området har stått utan kollektivtrafik. I fråga om bandelar med mycket låg driftkostnadstäckning kan en omprövning ske av järnvägstrafiken, men endast om det finns garantier för en tillfredsställande och varaktig trafikförsörjning. Vi har dock den uppfattningen att järnvägstrafiken bör kunna utvecklas positivt, varför mycket stor återhållsamhet med nedläggningar måste tilllämpas. Förslagen i budgetpropositionen om nedläggning av åtta bandelar måste ses från denna utgångspunkt. bör därför inte godkänna någon nedläggning såvida det inte är fullt klart att kommunerna och regionen får en tillfredsställande trafikförsörjning. 4: 3 Bättre förutsättningar Som vi tidigare framhållit har järnvägstrafiken mycket goda framtidsutsikter om de förutsättningar som finns för en trafik i samverkan tillvaratas. Härvidlag kan den s. k. linjetariff för transportförmedlingsföretagen som trafikpolitiska utredningen föreslagit vara av värde. Dessa företag har större förutsättningar än enskilda varuägare att garantera fram- och återtransporter med enhetslaster. Taxan bör ge täckning för rörliga kostnader och ge bidrag till de gemensamma kostnaderna. Garantier bör skapas så att SJ som transportföretag inte drabbas av förluster under uppbyggnadsskedet. En sådan taxa är varken ett intrång från konkurrerande företag på SJ:s domäner eller ett styrmedel för transportförmedlingsföretagen. Den är ett medel för att påskynda en utveckling mot större tillgänglighet till järnvägsspåret och en nödvändig samverkan i transportarbetet. En sådan utveckling förutsätter ökade investeringar och en förbättring av hanteringstekniken i terminaler och lastplatser. Statsmakterna måste vara beredda att ge SJ tillräckliga investeringsmedel för att syftet trafik i samverkan skall kunna nås. Frågan om de olika trafikslagens kostnadsstruktur och kostnadsansvar är central för trafikpolitikens utformning och resultat. Man måste skapa jämförbara konkurrensförutsättningar mellan de olika transportslagen och då inte vara rädd för att pröva nya infallsvinklar. En väg, som inte diskuterats särskilt mycket men som redovisas i remissvar på trafikpolitiska utredningens betänkande, är att transportföretaget :s funktioner uppdelas bl. a. så att verksamheten inom SJ:s banavdelning läggs på annan huvudman. Detta ger möjligheter till en enhetlig finansiering av trafikens basinvesteringar och underlättar tillämpningen av enhetliga principer för kostnadsansvaret inom olika trafikgrenar. Det är angeläget att denna fråga utreds. 5 Järnvägar förslag till snabba åtgärder Vi tar i detta avsnitt upp förslag som syftar till att öka järnvägarnas konkurrenskraft och som bör vidtas . Det gäller billigare resor, bättre service, utvecklingen av snabbtåg och det omedelbara behovet av investeringsmedel. 5: 1 Sänkta priser De flesta människor tycker att det är för dyrt att åka tåg. Låginkomstfamiljer har bara i begränsad utsträckning möjlighet att utnyttja SJ:s tjänster. I motioner från har tidigare föreslagits införandet av billiga månadskort för obegränsat resande inom ett län. Denna fråga utreds nu av periodkortsutredningen, och förslag från denna väntas . En sådan reform skulle avsevärt kunna öka resandefrekvensen och ge betydande sociala fördelar. Det väntade förslaget bör dock inte hindra att även andra prissänkningar prövas. Även trafikpolitiska utredningen har föreslagit ett rabattsystem. De försök som gjorts har visat att resandefrekvensen ökar när priserna sänks. SJ:s rabattkort är ett exempel. I stället för att möta låg utnyttjandegrad på vissa linjer och förbindelser med krav på indragningar borde SJ pröva effekterna av sänkta priser på de tåg där det finns stor ledig kapacitet. Sådana rabatter erbjuds bl. a. av SAS på vissa turer och har rönt stor uppskattning. Rejäla prissänkningar på vissa sträckor som är socialt och regionalpolitisk! viktiga bör också genomföras. Försök med kraftigt reducerade priser på t. ex. bör sättas i gång utan dröjsmål även i syfte att främja turismen i inland. Vi föreslår därför att SJ på vissa försökssträckor inför sådana rabatter. SJ bör vidare upplåta vissa vagnar i tågen till charterresor. Därigenom skulle det vara möjligt att öka beläggningen och vinna nya resenärer. En dubbelt så stor beläggning i chartervagnarna som den genomsnittliga i vanliga personvagnar borde på vissa sträckor vara fullt möjlig. Det skulle innebära beläggning i stället för nuvarande . De försök som har gjorts avbröts snabbt. En utvärdering skulle göras, men den har inte kommit till stånd. SJ bör göra ytterligare ansträngningar för att förbättra sin service. Det gäller t. ex. att få fram bekvämare sovvagnar. Servering bör finnas på fler tåg än . Självservering, automater med lättare måltider etc. bör kunna sättas in i större utsträckning. Det bör också vara möjligt att införa internradio på vissa tåg. Ett led i god service är också att stationer bibehålls och att väntsalar finns även vid mindre stationer. Det är oerhört viktigt att SJ görs mer handikappvänligt. Vid omoch nybyggnad av personvagnar måste man se till att de blir handikappanpassade. Förbättrad service till de resande och till dem som utnyttjar SJ för godstransporter kan ge SJ ökade möjligheter att öka sin transportandel. Det svenska järnvägssystemet, som i en rad andra avseenden vid en internationell jämförelse är avancerat, ligger långt efter när det gäller snabba transporter. Frågan om införande av snabbtåg i har varit aktuell . Prov med motorvagnar med lutande vagnskorgar anpassade för svenska förhållanden har gjorts och ett nytt provtåg testas. Något definitivt klartecken har dock inte getts i vad gäller införandet av snabbtåg. Det har lett till att utvecklingsarbetet inte gått så snabbt som vore önskvärt. SJ:s planering har också påverkats negativt t. ex. i vad gäller vagnsanskaffning. I årets budgetproposition tas denna fråga inte alls upp. För ett land som med långa avstånd finns det all anledning att sätta in snabbtåg. När systemet är fullt utbyggt kommer restiderna exempelvis på sträckan UmeåStockholm att kunna förkortas och på sträckan StockholmGöteborg och . Snabbtåg runt skulle kunna knyta samman ett befolkningsmässigt stort område med snabba kommunikationer. Införandet av snabbtåg skulle ge SJ möjligheter att vidga trafiken på stambanorna och ge snabba kommunikationer med resten av landet. bör nu därför begära att förberedelsearbetet för införandet av snabbtågsförbindelser påskyndas. Den knappa medelstilldelningen har varit till nackdel för SJ:s utveckling. Vi har därför tidigare motionerat om ökade investeringsanslag. Vi finner det också angeläget att SJ även för nästa budgetår tillförs ytterligare medel utöver vad regeringen föreslagit. Det är inte genom nedläggningar utan genom ökade investeringar som SJ kan öka sin konkurrenskraft. Behoven är stora. Den utveckling som måste eftersträvas för att få en trafik i samverkan mellan väg- och järnvägstrafik kräver investeringar i enhetslastteknik, lastterminaler m. m. Införandet av ett system med snabbtåg kräver på något investeringar i nya vagnar, men det förutsätter också viss spårombyggnad, anläggande av dubbelspår m. m., som redan nu med fördel kan påbörjas. Det nuvarande motorvagnsbeståndet är hårt nedslitet, och en upprustning måste ske. Genom att 1974 på förslag från bl. a. vår sida beslutade om ytterligare investeringsmedel utöver regeringens förslag kunde nyinköp av motorvagnar föras in i SJ:s investeringsprogram. Prov med nya motorvagnar har pågått, och det är angeläget att köp kommer till stånd. Härutöver behöver nya personvagnar inköpas. SJ har också genom brist på medel tvingats behålla äldre lok med låga prestanda och dålig ekonomi. Nya lok behöver införskaffas. Banunderhållet är också eftersatt på en del sträckor och behöver förbättras. Det finns också starka motiv för investeringar som ökar säkerheten. har beslutat att en upprustning av skall ske. Det är angeläget att medel ställs till förfogande så att denna upprustning kan påbörjas. Mot denna bakgrund anser vi att den investeringsnivå som föreslås i budgetpropositionen är alltför låg. Vi föreslår därför att anslaget höjs med 40 milj. kr. utöver regeringens förslag. Vi förutsätter vidare att om konjunkturutvecklingen så kräver ytterligare anslag kan ställas till SJ:s förfogande för investeringar. Det är viktigt att inrikessjöfarten utvecklas. Sjötransporter är energisnåla och miljövänliga. Sjöfartspolitiken måste samordnas med trafikpolitiken i övrigt. I den totala trafikplaneringen spelar sjöfarten en viktig roll som en del av en trafik i samverkan. Den mindre och medelstora sjöfarten har ekonomiska svårigheter. Stimulanser kan komma att erfordras för att den svenska kustsjöfarten skall kunna utvecklas. Ett särskilt problem är finansieringsmöjligheterna, där förbättringar måste göras. Vi vill också understryka behovet av en samordning mellan sjötransporter och andra transporter. Detta förutsätter att man följer samma normer för lastbärare m. m. Ytterligare ett framsteg för trafik i samverkan är gemensamma terminaler för sjö- och landtransporter. Terminalfrågoma, lastnings- och lossningsfrågorna måste således särskilt uppmärksammas. Det är vidare angeläget att konsekvenserna för svensk del av tillkomsten av ett omfattande kanalsystem i uppmärksammas. Frågan om de svenska inre vattenvägarna måste också beaktas. Det är också nödvändigt att den service som ges till sjöfarten förbättras. Behovet av sjömätningar är stort. I många områden är sjökartorna gamla och otillförlitliga. 1974 anförde departementschefen att ett nytt sjömätningsfartyg var behövligt. Frågan om lämplig fartygstyp skulle emellertid ytterligare utredas. För att anskaffningen inte skulle fördröjas ville han emellertid ha bemyndigande att under /75 beställa ett nytt sjömätningsfartyg. anförde i sitt av godkända betänkande 1972: 2 att möjligt efter den ytterligare utredning rörande lämplig fartygstyp som må befinnas erforderlig bör bemyndigas beställa ett nytt sjömätningsfartyg. Någon sådan beställning har inte gjorts, och i årets budgetproposition säger departementschefen att han i avvaktan på ytterligare överväganden inte är beredd tillstyrka anskaffandet av något nytt sjömätningsfartyg. Vi anser det vara av stor vikt att den anskaffning som ansågs vara mycket angelägen inte kommer att uppskjutas till en oviss framtid. bör understryka detta. Flygtrafiken har en given plats i en samordnad trafik. Det gäller naturligtvis särskilt för områden som ej kan nås med järnväg och för delar av landet som har stora geografiska avstånd till landets centrala delar. Luftfartens problem är f. n. betydande. Linjeflyg har ekonomiska problem. Förhållandet mellan den inrikestrafik som sköts av Linjeflyg och den som bedrivs av SAS är inte slutgiltigt klarlagt i och med att Linjeflyg fått överta ett par förbindelser mellan och . Ytterligare åtgärder kommer att erfordras. Det finns också skärningspunkter mellan Linjeflygs reguljära linjer och den linjetaxitrafik som bedrivs av andra bolag. Linjetaxitrafiken har visat sig fylla en viktig funktion. Dess möjlighet att utvecklas bör studeras ytterligare. Det är också naturligt med en öppnare attityd när det gäller möjlighet för andra företag att bedriva trafik på kortare linjer. Vi har tidigare ställt yrkande om att luftfartens roll i den framtida trafikpolitiken skulle prövas av den trafikpolitiska utredningen. Då detta dock skulle ha försenat utredningens arbete, har vi avstått från att driva kravet. Vi finner nu tiden mogen för en översyn av luftfartspolitiken genom utredning i lämpligt sammanhang. Naturligast är att lägga uppdraget på trafikpolitiska utredningen. Visst underlag för detta arbete finns i den utredning rörande planeringen av de svenska flygplatserna som framlagts. I detta sammanhang bör också fördelningen mellan olika år av kostnader för flygplatsbyggen uppmärksammas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. i vad avser trafikpolitikens utformning att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande riktlinjerna för trafikpolitiken, varvid särskilt bör beaktas kraven på a) en trafikpolitisk ramhushållning utan snärjande detaljregleringar av trafiken, b) större hänsyn till energi- och miljökrav och till en regionalpolitisk målsättning, c) en trafik i samverkan mellan olika trafikslag, där väg-, järnvägs- och sjötransport kompletterar varandra och inte spelas ut mot varandra, varvid särskild uppmärksamhet ägnas åt systemtransport, enhetslastteknik och terminalverksamhet, d) en rättvis avvägning av kostnadsansvaret mellan olika trafikslag, e) en ny inriktning av SJ:s politik och en omstrukturering av dess taxesystern i syfte att möjliggöra en gynnsammare utveckling av verksamheten, f) ett program för den framtida vägpolitiken som gör det möjligt att bedriva en långsiktig rationell vägpolitik och som undviker den kapitalförstöring och de oekonomiska improvisationer som tvingats till , g) väl utbyggd kollektivtrafik, h) stimulans till inrikes sjöfart och ökade resurser till sjömätningen, i) prövning av luftfartens roll i en samordnad trafik, 2. i vad avser snabba åtgärder i fråga om järnvägstrafiken att hos regeringen begär att omedelbara åtgärder vidtas för att öka järnvägarnas konkurrenskraft innebärande bl. a) försök med prissänkningar på vissa sträckor, b) införande av ett särskilt rabattsystem med nedsatta priser på tågförbindelser som har stor ledig kapacitet, c) chartervagnar i tåg, d) förbättrad service för passagerarna, 3. att ger regeringen till känna att förberedelsearbetet för införande av snabbtåg bör påskyndas, 4. att till Järnvägar m. m. under kommunikationshuvudtiteln för /77 anvisar ett investeringsanslag av , innebärande en ökning i förhållande till regeringens förslag med . att användas bl. a. för upprustning av och vissa andra bansträckor, för utveckling av enhetslastteknik samt för investeringar i vagnar. () ()