mot · FZ021191 · 1976-01-27 00:00:00 — av i om tandvårdsförsäkringen Tandvårdsförsäkringen har ännu inte blivit vad vi hoppades. Köer och väntetider är långa. Ett huvudmotiv för den allmänna tandvårdsförsäkringen var att särskilt lägre inkomsttagare och andra som dittills inte fick tandvård regelbundet skulle få sitt tandvårdsbehov tillgodosett. De köer som uppstått efter tandvårdsförsäkringens genomförande har emellertid lett till ökade svårigheter att få vård för dem som inte redan hade kontakt med någon tandläkare. De åtgärder för att ge nya patienter ökade möjligheter till vård som vidtagits hälsar vi med tillfredsställelse. I takt med den ökade utbildningen av tandläkare kan situationen förbättras ytterligare. Den förebyggande tandvården bör också rustas upp. Det är därför bra att enligt budgetpropositionen utbildningen av tandhygienister kommer att öka. Även taxan bör emellertid ses över. Reglerna för ersättning från försäkringen stimulerar till långa behandlingar och stora arbeten. a. sociala skäl ersätts av försäkringen behandlingar . till , medan billigare behandlingar endast ersätts till . Erfarenheterna visaratt systemet försvårar för patienter som vill komma under behandling för mindre lagningar. Det är bra att prövar frågan om ev. tidsdebitering. Enligt vår mening bör den utredning om ersättningssystemet som pågår också redovisa tandvårdstaxans eventuellt styrande effekt på vilket vårdbehov som i första hand tillgodoses. En del av problemen inom tandvården har säkert haft sin grund i den tvångsmässiga anslutningen av tandläkarna till försäkringen. framhöll vid reformens införande (motion 1973:1755) bl. a. att detta var onödigt. ansåg sig kunna garantera 90-procentig anslutning genom frivillighet. Fr. o. m. tvångsmässiga anslutningen slopats. Detta hälsar vi med tillfredsställelse. Det finns inte heller något som tyder på att man inte skulle fått nära fullständig anslutning med de bestämmelser som gäller. Vi noterar också med tillfredsställelse att förhandlingsmöjligheter mellan tandläkarnas resp. tandteknikernas organisationer och numera föreligger. Härigenom har ett väsentligt steg tagits mot en situation där dessa organisationer kan göra sina fackliga synpunkter gällande. Vi tror att det hade varit till fordel om sådan förhandlingsrätt, som bl. a. föreslog, hade medgivits redan vid försäkringens införande. Vi anser att det är möjligt att avskaffa etableringskontrollen. Erfarenheterna av det tillämpade etableringsstoppet, liksom av den omfattande etableringsbegränsning som gällt , är negativa. Inte minst har det förhållandet att etableringsrätten är personlig medfört brist på tandläkare på många håll. Det är enligt vår mening önskvärt att man så långt det är möjligt försöker tillgodose de försäkrades berättigade krav på fritt tandläkarval även . Härför krävs bl. a. att möjligheten att etablera privatpraktik bibehålies. Etableringsproblemen löses enligt vår mening bäst i samförstånd mellan folktandvårdens huvudmän och tandläkarnas organisationer. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att beslutar anta följande Lag om ändring i lagen (1975:000) om ändring i lagen (1973:456) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrives i fråga om lagen (1975:000) om ändring i lagen (1973:456) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring att punkt 9 i övergångsbestämmelserna till lagen skall ha nedan angivna lydelse. Om finner anledning antaga att folktandvårdens behov av tandläkare skall bli otillräckligt tillgodosett, får verket till utgången av dr 1976 i den utsträckning som behövs föreskriva att tandläkare som avses i punkt 8 ej skall föras upp på förteckning hos försäkringskassa. Denna lag träder i kraft det datum som angivits vid författningspubliceringen.