ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G1021051 · 1976-01-25 00:00:00 — av och om folkpension oberoende av civilstånd Principen om att varje människa, oavsett kön och civilstånd, skall räknas som en självständig individ börjar alltmer slå igenom i lagstiftningen. Män och kvinnor bör därför behandlas lika inom socialförsäkringarna och pensionssystemet. har från pensionärshåll kravet rests om lika folkpensionärsförmåner oberoende av civilstånd. Kravet har också förts fram i . Principiella skäl talar för jämställdhet mellan män och kvinnor även inom folkpensioneringen. De nuvarande bestämmelserna gör det ekonomiskt ofördelaktigt för pensionärer att vara gifta. har också enhälligt tagit ställning för principen om lika pension oberoende av civilstånd och begärt en allsidig utredning av frågan. Folkpensionen utgår av basbeloppet till ensamstående folkpensionär men med till gift folkpensionär. Detta innebär skillnader i fråga om folkpensionsförmåner för gifta och ogifta. Detta stämmer inte med den numera erkända principen om äktenskapet som en form för frivillig samlevnad mellan självständiga individer. har också i olika sammanhang understrukit denna princip. Ett genomförande av en reform som ger pensionärerna lika folkpension oberoende av civilstånd är mycket kostnadskrävande. Detta får emellertid inte motivera att man avstår från att söka styra utvecklingen i önskad riktning. Reformen bör kunna genomföras steg för steg. Med hänsyn till kostnadsaspekter är det enligt vår mening erforderligt att upprätta en plan för reformen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att riksadgen hos regeringen begär förslag till en plan för genomförande av lika folkpension oberoende av civilstånd. () /ENKEL (fp)
mot · FZ021000 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1000 av i m. fl. om rätt för handikapporganisation att vid inkomstbeskattningen göra avdrag för kostnader i hjälpverksamhet Inom våra ideella organisationer utförs ett mycket värdefullt och uppoffrande arbete, som samhället har all anledning att värdesätta. Inte minst inom de lokala handikapporganisationerna finns en stor tjänstvillighet att hjälpa hårt drabbade människor med olika arbetsuppgifter, varigenom deras handikapp underlättas. Dessa små organisationer har sällan stora medel till sitt förfogande, utan det blir ofta medlemmarnas personliga insatser som utgör den verkliga hjälpen. Men organisationerna har givetvis behov av penningmedel för att kunna öka sina hjälpåtgärder. Det förekommer numera inte sällan att sådana organisationer genom olika initiativ försöker bereda sig inkomster. är det rätt vanligt att man t. ex. ordnar bingoverksamhet. De inkomster som vederbörande organisation på sådant sätt får blir emellertid beskattade. Det borde kunna anses rimligt att föreningen kunde få avdrag från sin inkomst för sådana utgifter som den har för den egentliga verksamhet som bedrivs för att hjälpa svårt handikappade människor. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära utredning om rätt för handikapporganisation att få göra avdrag från sina beskattningsbara inkomster för omkostnader i sin egentliga hjälpverksamhet. HANS NYHAGE (m) ()
mot · FZ021001 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1001 av i m. fl. om jämkning av sjömansskatt Enligt särskild förordning är sjömansskatten en definitiv beskattning. Detta innebär bl. a. att skatten uttages som om samma inkomst skulle ha åtnjutits . Den som emellertid inte arbetar helt år kommer därigenom att få betala något för hög skatt, när man gör jämförelse med den som har deltidssysselsättning men betalar skatt efter den vanliga förordningen. Deltidssysselsättning under viss del av året är vanlig. Inte sällan lär det nu förekomma att sjömanshustrur mönstrar ombord på fartygen och tjänstgör men sedan inte har några andra inkomster . Enligt sjömansskatteförordningen kan de emellertid inte få någon jämkning av skatten. Visserligen finns det vissa undantag, där jämkning även kan meddelas vid sjömansbeskattning, men dessa är synnerligen begränsade och särskilt angivna och täcker inte detta förhållande. Har vederbörande inte heller några andra inkomster i land för vilka skatt skall erläggas går det inte att få några avdrag för andra speciella utgifter, vartill hänsyn icke tagits när sjömansskatietabellerna uppgjorts. Med hänsyn till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av sjömansskatteförordningen att jämkning kan lämnas även för korttidstjänstgöring eller för speciella utgifter, vartill hänsyn icke tagits vid tabellernas tillkomst. () () HANS NYHAGE (m) ()
mot · FZ021003 · 1976-01-27 00:00:00 — 1975/76: 1003 av i m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:79 om ändrade regler för beskattning av fåmansföretag m. m. I propositionen 1975/76:79 föreslås att lån från aktiebolag som lämnats i strid mot det i 75 a § AL stadgade låneförbudet skall beskattas hos låntagaren som intäkt av tillfällig förvärvsverksamhet. Som motiv för beskattningen anförs att innebörden av ett förbjudet lån är ett uttag för gott av substans i företaget. Så kan undantagsvis också vara fallet framför allt i s. k. enmansbolag, men det förhållandet kan enligt vår mening inte utgöra tillräckligt skäl för en generell stoppregel som den föreslagna. 1 propositionen uttalas att det sedan låneförbudet infördes inte finns anledning för därav berörda personer att låna från bolaget. Detta är visserligen i och för sig riktigt, men reglerna i aktiebolagslagen är ingalunda så klara att inte överträdelser kan ske av misstag. Ett förbjudet lån är civilrättsligt inte ogiltigt. Propositionsförslaget innebär att låntagaren skall beskattas för lånebeloppet även i det fall verklig återbetalningsskyldighet föreligger. Resultatet av en sådan beskattning blir helt orimligt. Brott mot låneförbudet skall enligt gällande lagstiftning bestraffas enligt aktiebolagslagens sanktionsregler. Någon kompletterande bestraffning via beskattningen kan vi inte tillstyrka. Någon sådan bör inte heller gälla vid överträdelse av det föreslagna förbudet för pensionsstiftelse att lämna lån till aktieägare m. fl. I propositionen föreslås också att nedskrivning av fåmansföretags fordran på företagsledare m. fl. skall medföra beskattning med motsvarande belopp hos låntagaren. Som motiv härför har angivits att en sådan nedskrivningsåtgärd kan ses som ett uttryck för att bolaget i realiteten ger avkall på sitt krav. Nedskrivning av en fordran har emellertid inte denna innebörd. Kravet kvarstår i sin helhet och aktualiseras bl. a. vid en konkurs. En beskattning i samband med nedskrivningen är därför inte rimlig. Från kontrollsynpunkt är det självfallet av vikt att taxeringsmyndigheterna har kännedom om fordringar som här avses. Detta informationskrav tillgodoses genom den uppgiftsskyldighet som föreslagits. Förslaget att företagsledare m. fl. som erhållit lån från fåmansföretag och inte erlägger marknadsmässig ränta på lånet skall beskattas för en beräknad ränta är oacceptabelt. Vi anser det riktigt att ränta utgår på sådana lån. 1 den mån så inte är fallet godtar vi i och för sig också att en räntebeskattning sker. En sådan beskattning skall emellertid självfallet ske hos bolaget, vilket också företagsskatteberedningen föreslagit. Med hänvisning till vad vi anfort hemställs 1. att lagförslagen i 35 § 1 a, mom. KL styckena 4-6 avslås, 2. att ett tillägg av den lydelse företagsskatteberedningen föreslagit görs till andra stycket av punkten 2 av anvisningarna till 28 § KL. () () ()
mot · FZ021004 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1004 av i m. fl. om överföring av investeringsfond m. m. inom koncern Vid tillämpningen av nuvarande bestämmelser om överföring av investeringsfonder, arbetsmiljöfond samt särskild investeringsfond inom koncern har det visat sig att starkt behov föreligger av ökad möjlighet till överföring, framför allt mellan moderbolag och indirekt helägda bolag. Denna fråga har uppmärksammats av bl. a. byggplaneringsutredningen, SOU 1970:33. En utvidgad möjlighet att överföra sådana fonder inom koncern ökar dessutom möjligheterna att styra investeringar. Vi föreslår därför att bestämmelserna om överföring av investeringsfonder, arbetsmiljöfond samt särskild investeringsfond anpassas till de bestämmelser som gäller för koncernbidrag. Det innebär att överföring av fondmedel skall kunna ske mellan kooperativ ekonomisk förening och av föreningen helägt bolag i endera riktningen och mellan systerbolag som båda är helägda bolag till samma förening. Vidare skall överföring kunna ske från moderföretag till indirekt helägda bolag. På vederbörande utskott torde få ankomma att utforma erforderlig lagtext. Med stöd av vad som sagts hemställs att beslutar att bestämmelserna om överföring av investeringsfonder, arbetsmiljöfonder samt särskild investeringsfond inom koncern anpassas till de bestämmelser som gäller för koncernbidrag. () ()
mot · FZ021006 · 1976-01-27 00:00:00 — 1975/76 1006-1015 1975/76: 1006 av i m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:77 om avveckling av s. k. faktisk sambeskattning De regler som inskränker möjligheterna att med skattemässig verkan uppdela ett familjeföretags inkomster på samtliga familjemedlemmar är såvitt gäller handelsbolag tillämpliga endast om medhjälpande make och barn inte är delägare i bolaget. Den inkomst som en delägare åtnjuter från bolaget utgör nämligen - även om den kallas lön - andel av bolagets vinst. Detta finnér vi helt riktigt. Emellertid har i propositionen 1975/76:77 en annan uppfattning kommit till uttryck i lagtexten (p. 13 av anvisningarna till 32 § sista stycket). Enligt denna skulle medhjälpande make och barn i vissa fall endast beskattas för beräknad avkastning på sitt insatta kapital. Vi har då det gäller rätt till avdrag för socialförsäkringsavgifter m. m. ansett att en uppdelning borde ske mellan arbetsinkomst och inkomst av kapitalinsatsen i ett enskilt företag. Den senare delen borde inte belastas med sådana pålagor. Rent praktiskt har vi velat tillgodose detta önskemål genom att anslag medges av avgifterna i fråga. Även om förslaget i propositionen 1975/76:77 visar departementschefens tilltro till att en sådan uppdelning är möjlig finner vi att denna tanke inte kan genomföras bara för ett litet antal företag, handelsbolagen. En uppdelning borde vidare ske även i det fall företagsledaren själv satsar kapital. Vi anser därför att nuvarande principer alltjämt måste tillämpas och delägarna själva beskattas för sin andel. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utforma förslag till erforderlig lagtext. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att det föreslagna sista stycket av p. 13 i anvisningarna till 32 § KL ges en utformning som bättre återger departementschefens intentioner sådana som de kommit till uttryck i hans uttalanden i det näst sista stycket på s. 77 i propositionen 1975/76:77. () () 1 1975/76.
mot · FZ021007 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 1007 av herrar i Lane-Herrestad och i Stenkyrka om ianspråktagande av mark för militärt ändamål har aktualiserats behov av omfattande markförvärv för samhällets behov. Inte minst försvaret kommer här i blickpunkten. Nya vapen ställer krav på utökade områden för att kunna bedriva utbildningsverksamhet och övningar, och marken behöver i regel disponeras med äganderätt. Vid köp av mark för försvarets räkning från enskilda ägare uppstår ofta problem. Ägarna önskar att få bli kvar i den invanda miljön. De vill behålla sin mark för fortsatt drift av jordbruk eller annan arealbunden produktion. Här ställs då den enskildes intresse emot samhällsintresset. Visserligen försöker myndigheterna så långt som möjligt att få till stånd frivilliga överenskommelser om köp, men expropriation är inte sällsynt. Orsakerna till att det uppstår problem, då enskilda markägare måste avstå sin mark för samhällsintresset, är dels beskattningsreglerna, dels tiden inom vilken ersättningsfastighet måste inköpas. Därtill kommer att ersättningsfastighet, som skall inköpas för medel som erhållits för mark som sålts för försvarsändamål, måste vara en fastighet av samma slag. Helt naturligt framstår det som stötande att en enskild markägare, som tvingats att avstå sin mark, först skall tvingas avstå densamma och kanske bli tvungen att avflytta från orten och sedan få betala den största delen av köpeskillingen i form av skatt, om ersättningsfastighet inte kunnat erhållas . Om tidsfristen utsträcktes till dubbelt så som , då det gäller inköp av ersättningsfastighet, skulle situationen delvis kunna förbättras. Det skulle bli en längre tidsrymd under vilken jordbruksfastigheter blev utbjudna i marknaden. Därmed skulle det bli ökade möjligheter att kunna förvärva lämplig jordbruksfastighet i stället för den försålda. Frågan om vad som skall anses vara jämförlig ersättningsfastighet diskuteras intensivt bland dem som tvingats avstå sina gårdar, därför att de behövs för försvarsändamål. Det går inte att finna förståelse för att - då vi upplever en avsevärd strukturförändring inom jordbruket med sammanläggning av gårdar och då det blir allt svårare att förvärva jordbruk - ställa krav på att ersättningsfastigheten skall vara en jordbruksfastighet, om sådan har fått avstås. Enligt nu gällande bestämmelser kan inte en jordbruksfastighet ersättas med en affärsfastighet, hyresfastighet eller annat slag av fastighet enligt reglerna om uppskov med realisationsvinstbeskattning. Dessa regler anser vi bör ändras så att inköp av fastighet, oavsett om det är jordbruksfastighet eller inte, får inköpas som ersättningsfastighet för jordbruksfastighet, som fått avstås för militärt bruk. Med hänvisning till vad här anförts hemställes att beslutar 1. att vid ianspråktagande av mark för militärt ändamål tidsfristen för anskaffande av ersättningsfastighet får utsträckas från nuvarande tre till , 2. att som ersättningsfastighet för jordbruksfastighet, som tagits i anspråk för militärt bruk, får utöver jordbruksfastighet även förvärvas annan fastighet. () i Lane-Herrestad () i Stenkyrka
mot · FZ021008 · 1976-01-27 00:00:00 — 1975/76: 1008 om slopande av expeditionsavgifter för handikappades parkeringsdispenser , länsstyrelser och lokala trafiknämnder har befogenhet att utfärda parkeringstillstånd åt handikappade med stöd av 159 § vägtrafikkungörelsen. Fler och fler kommuner beslutar genom sina trafiknämnder, efter kommunfullmäktiges bemyndigande, numera en avgiftsbefrielse vid parkering på avgiftsbelagda parkeringsplatser inom kommunen. När parkeringsdispenser och parkeringstillstånd med avgiftsbefrielse utfärdas, utgår en statlig expeditionsavgift å . Det är icke rimligt att statsverket på detta sätt avgiftsbelägger en avgiftsbefrielse. Det gäller här människor som oförskyllt drabbats av ett handikapp. Det får därför bedömas som skäligt att alla handikappade personer med parkeringsdispens befrias från skyldigheten att till statsverket erlägga avgift för tillståndshandlingen. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos regeringen begär att expeditionsavgifter för handikappades parkeringsdispenser avskaffas.
mot · FZ021010 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 1010 av i m. fl. om uppskov med beskattningen vid avyttring av enskild Arma m. m. saknas regler som ger möjlighet till uppskov med beskattning vid avyttring av såväl enskild firma som fåmansbolags aktier i de fall då säljaren återinvesterar köpeskillingen i annan liknande rörelse. Med de gällande skattereglerna saknas alltså möjlighet för en företagare att så att säga byta rörelse - även om detta kanske från många allmänna synpunkter skulle vara motiverat. Pengarna han/hon får vid avyttringen går ju till stor del till skatt, varför endast en begränsad del finns kvar för reinvestering. Endast i vad gäller fastighet i rörelse finns möjlighet att skapa en fond för återanskaffning. Detta är en bitter erfarenhet för många företagare vid exempelvis skilsmässa. I realisationsvinstkommitténs betänkande Beskattning av realisationsvinster (SOU 1975:53) föreslås uppskov vid överlåtelser av aktier till ett aktiebolag, som såsom vederlag lämnar aktier i det egna bolaget. Enligt vår mening kan sådant uppskov vara minst lika motiverat i situationer där försäljningslikviden placeras på annat sätt än i köparbolaget. Betalning med aktier förekommer normalt endast vid försäljning till börsnoterade bolag och är därför förbehållen ett begränsat antal aktieägare. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om sådana lagregler att möjlighet ges till uppskov med beskattningen i de fall som ovan anförts. ANNA-L1SA () i () ()
mot · FZ021011 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 1011 om restitution av bensinskatt till minkuppfödare utgår kompensation för bensinskatt till den som använder besindriven traktor i jordbruket. Kollektiv återbäring av skatt på bensin utbetalas också till fiskenäringen, trädgårdsnäringen och rennäringen. Vid den yrkesmässiga minkuppfödningen vid landets 800-900 större minkfarmer är traktorer och bensindrivna truckar ett oumbärligt hjälpmedel för transporter av t. ex. foder och fiskavfall till , skugghus och det stora antal mindre hus som vanligen inryms i en minkfarm. Bensinskatten utgör en extra börda för denna näringsgren som redan tidigare är i ett besvärligt ekonomiskt läge. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att kompensation för skatt på bensin skall utgå för traktorer och truckar som används vid yrkesmässig minkuppfödning. N. () i Trobro
mot · FZ021012 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1012 av i m. fl. om lättnader i skogsbeskattningen Skogsnäringen är av största betydelse för vårt folkhushåll. Visserligen är dess andel av bruttonationalprodukten liten, men eftersom ca en fjärdedel av landets exportinkomster faller på skogsindustriprodukterna så betyder den mycket samhällsekonomiskt. Skogsbruket måste därför bedrivas uthålligt. Det innebär att virkesavkastningen måste vara jämn och så hög som möjligt för att industrins behov av virke skall kunna tillgodoses. Den kvantitet virke som efterfrågas och som kan avverkas måste också komma fram till industrin om det inte skall få konsekvenser för sysselsättningen. I utredningen och virkestillgång (Ds Jo 1975:1) redovisas bl. a. att skogsindustrins virkesförbrukning beräknas öka under återstoden av så att i ett årligt råvaruunderskott i storleksordningen 15-20 milj. m' sk kommer att uppstå. Från samhällets synpunkt finns det därför anledning att dels göra insatser för en höjd skogsproduktion, dels genom olika åtgärder underlätta och stimulera avverkning av tillgängliga kvantiteter. då skogsindustrin inte efterfrågade virke i en sådan omfattning som svarade mot tillväxten var det i allmänhet inte några större problem att få fram råvara i tillräcklig omfattning. Men svårigheterna ökar när hela tillväxten behöver tas i anspråk. Under denna avverkningssäsong har en viss knapphet på sågtimmer förmärkts, i vart fall i . Denna tendens kan förväntas bestå. Därtill finns flera anledningar, och den viktigaste är utan tvivel skattefrågan. Genom tillräckliga inkomster från jordbruk eller annan yrkesverksamhet blir därför intresset för skogsavverkningar minimalt, såvida man inte behöver extra inkomster för investeringar i hus eller maskiner. Man kan därför ifrågasätta om det inte är nödvändigt med en förändrad skogsbeskattning. Frågan prövades av skogsskattekommittén som i sitt betänkande Skogsbeskattningen, SOU 1969:30, avvisade någon form av schabloniserad inkomstberäkning som ej acceptabel. Man anförde också att i den mån som avverkningstakten behöver stimuleras andra åtgärder måste vidtagas. Skogspolitiska utredningen, SOU 1973:14, hade också invändningar bl. a. på grund av svårigheten att fastställa årsinkomsten för skilda fastigheter. Frågan om ett system med preliminär beskattning av skogstillväxten torde dock vara av stort intresse när det gäller att stimulera markägarna till regelbundna avverkningar och även skötsel åtgärder. Stora svårigheter föreligger visserligen att rätt bestämma sådana faktorer som virkesförråd och tillväxt samt värde. Genom viss begränsning av det preliminära skatteuttaget torde en del olägenheter kunna minskas. En ny utredning borde kunna konstruera ett acceptabelt system. Med stöd av det ovan anförda hemställer vi att måtte ge regeringen till känna vad som anförts i motionen och vidtaga de åtgärder som anses erforderliga. () ()
mot · FZ021013 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1013 av m. fl. om slopande av skatt på vissa tidskrifter och publikationer De ideella föreningarnas ekonomiska villkor är i dagens läge på många håll hårda. Man har svårt att nå ut till allmänheten med sitt budskap. Utgivning av tidskrifter och publikationer är för många föreningar det enda sättet att upprätthålla kontakt med omgivningen. När sedan skattemyndigheterna momsbelägger deras publikationer blir detta ytterligare sten på börda. Även stora, ideellt verkande förbund av folkrörelsekaraktär drabbas hårt av dessa momspåbud. Som exempel kan nämnas i , vilket förbund kan betraktas som en typisk ideell folkrörelse med ca 26 000 medlemmar, direkt och indirekt anslutna. Detta förbund utgav en publikation med meddelanden, upplysningar och artiklar över ämnen, som föll under förbundets verksamhetsområde. Sedan dylika publikationer eller årsböcker enligt mervärdeskatteförordningen momsbelagts omarbetades utgivningssystemet till fyra publikationer med "årsboken ingående i denna serie, allt enligt rekommendationer från (se broschyren Moms 1975 B, punkterna 10 och 11). ändrade emellertid tolkningen av mervärdeskatteförordningen, och utgår sålunda moms på alla slag av nämnda publikationer. utgår av statsmakterna tillerkända anslag ur i detta fallet jaktvårdsfonden till nämnda upplysningsverksamhet angående viltvård, human jakt och naturvård m. m. Anslaget äts helt upp utav momspålagan, som f. ö. betydligt överskrider detsamma. Många andra förbund och föreningar har hamnat i samma situation p. g. a. en till synes alltför snäv tolkning av rådande lagstiftning, vilket får till följd att den ena handen tager vad den andra givit. Skattemyndigheternas handlande i denna fråga synes inte bara ologiskt utan är dessutom otvivelaktigt till stort men för de ideella föreningarnas möjligheter att bedriva sin verksamhet. att anhåller att regeringen lägger fram förslag till sådana ändringar i mervärdeskatteförordningen att ideella föreningar och förbund, vilka genom olika åtgärder från det allmännas sida erhållit i uppdrag att bedriva informations- och upplys ningsverksamhet inom resp. verksamhetsområden, icke skall erlägga mervärdeskatt för publikationer som är nödvändiga för nämnda verksamheter jämte medlemskontakter. () ()
mot · FZ021014 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1014 om höjd maximigräns för avdrag vid inkomstbeskattningen för underhållsbidrag åt barn Många frånskilda män lever under svåra förhållanden i vad avser bl. a. ekonomi och bostad. Männen får som regel flytta från den gemensamma bostaden och ådöms underhåll för barnen när sådana finnes. Med hänsyn till att utgifterna för underhåll kan bli mycket betungande finns regler som medger visst avdrag för utgivet underhåll. Avdraget, som är maximerat till /år, fastställdes av 1973. En höjning av beloppet är motiverad. Farhågorna för att en höjning skulle gynna föräldrar som inte sammanlever och leda till missbruk måste anses överdrivna. Till vilken nivå avdraget bör höjas på bör prövas inte bara av skatteutredning utan i ett större sammanhang där de frånskildas situation klarläggs. I avvaktan på en sådan utredning bör beloppet höjas till . En del av denna höjning är motiverad redan av den snabba inflationen. En indexreglering av avdraget synes motiverad även av det faktum att de av domstolarna utdömda underhållen regelbundet räknas upp. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att beslutar höja avdraget för underhåll till barn med I .