mot · FZ02663 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 663 av i m. fl. om uttagande av avgift vid tillstånd till industriell verksamhet Tillstånd av regeringen krävs för en rad industriella verksamheter. Om valet av plats för industriell eller liknande verksamhet är av väsentlig betydelse för hushållningen med landet samlade mark- och vattentillgångar, skall regeringen pröva lokaliseringen. utökades prövningen till att omfatta inte bara lokaliseringen utan även tillkomsten av industriell verksamhet. Prövningsgrunderna utökades att omfatta även väsentlig betydelse för hushållningen med energi. Antalet prövningsobjekt utökades också i hög grad. Genom detta lagtillägg har regeringen tillskansat sig ett icke oväsentligt maktinstrument. Några klart uttalade kriterier för prövningen föreligger oss veterligen ej. I 136 § BL ingår en bestämmelse att regeringen kan föreskriva villkor för tillgodoseende av allmänna intressen. I vattenlagen (VL) finns en motsvarande bestämmelse. Den möjlighet regeringen har att knyta villkor till ett tillståndsbeslut enligt 136 a § BL är begränsad till miljöskyddsvillkor samt villkor för tillgodoseende av allmänna intressen. Vad som kan rymmas inom ramen för den senare villkorstypen anges i förarbetena till 136 a § BL med hänvisning till prop. 1971:106 med förslag till lagom ändring i VL. Däri sägs att villkoren kan vara av två principiellt olika slag - båda dock tillgodoseende allmänna intressen. Det ena innebärande åligganden för sökanden att betala penningbelopp eller utföra åtgärder för tillgodoseende av allmänna intressen, som eljest ej skulle kompenseras och det andra villkor om åtgärder av skadeförebyggande karaktär. Ett aktuellt fall där regeringen utnyttjat 136 a §, st. 7, på ett från många synpunkter oacceptabelt sätt är i Skånska Cementgjuteriets (SCG) tillstånd till etablering för tillverkning av oljeutvinningsplattformar i . Utöver en lång rad villkor av förebyggande samt reparativ art har bolaget ålagts betala en avgift om . per ton av plattformens vikt vid bogsering från tillverkningsområdet. Grunderna för beslutet om avgiften måste ur såväl konstitutionell som näringspolitisk synvinkel betraktas som ytterst betänkliga. Beslutet är grundat på 136 a §, st. 7. Från konstitutionell synpunkt berörs här - mot bakgrund av bl. a. den utformning beslutet erhållit - frågan om beskattningsmakten,vilken uteslutande är förbehållen . Någon motprestation från det allmänna utgår ej i SCG-fallet. Ej heller föreligger något påtagligt samband mellan å ena sidan avgiftens storlek och användning och å andra sidan den skada som åsamkas. samband måste rimligen finnas för att en pålaga skall kunna betraktas som en avgift. Avgiften i SCG-fallet - . per ton - skall, som det sägs i beslutet, användas för att tillgodose det rörliga friluftslivet, den vetenskapliga naturvården och kulturminnesvården i främst norra . Avgiften saknar uppenbart samband med de skadliga effekter verksamheten kan tänkas åsamka - härför har en rad andra villkor uppställts utan är relaterad till volymen av företagets produktion. Avgiften framstår därför som en produktionsskatt, vilket självfallet inte varit avsikt med 136 a § BL. Det är för framtiden viktigt att gränsen mellan skatter och avgifter klart upprätthålls och att företagen inte belastas med kostnader som är godtyckligt relaterade till eventuella ingrepp i den befintliga miljön. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att i skrivelse till regeringen ger till känna vad som i motionen anförts om tillämpningen av 136 § byggnadslagen rörande gränsen mellan skatter och avgifter.