ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ021155 · 1976-01-27 00:00:00 — av herrar i och Nordstrandh om åsiktsförförljelsen i m. fl. Frige pastor , stod det på ett av plakaten som fanns med i bönedemonstrationen utanför sovjetiska ambassaden i . Det var kristna från olika kyrkor i staden som avlöste varandra i aktionen, som började och slutade elva . fastställdes FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna, som alla FN:s medlemsstater på skilda sätt anslutit sig till. Trots detta saknar människor i många länder rätt till tanke-, samvets- och religionsfrihet. Många sitter frängslade för sin tro. Baptistledaren är en av de sovjetiska kristna som sitter i fängelse. På Kyrkornas Världsråds möte i vädjade två ryska ortodoxa präster : Befria förföljda kristna i : Prästerna heter och och är från . I sin vädjan gav de i världskyrkomötet åtta konkreta möjligheter att aktivt göra något i denna fråga. Bland annat vädjar de: Informera världens kristna om kyrkans situation i : Nobelpristagaren demonstrerade utanför rättssalen i den litauiska staden . Rättegången gällde som bl. a. anklagas för att ha medverkat i en kotolsk tidning. Sacharov fick inte tillstånd att vara med på rättegången utan fick stå utanför domstolslokalen och invänta domsslutet. Till slut kom beskedet, i arbetsläger och i förvisning. Vittnesbörden om dylik förföljelse är många. Däri inbegripes också den antisemitism som hållit stora skaror av judar i ofrihet, ovisshet och ångest. Genom den svenska pressen är allmänheten väl informerad om de hinder ofta reser mot familjers återförening utomlands. Allt detta är ett flagrant brott mot inte bara konventionen om de mänskliga rättigheterna utan också mot den undertecknade . Vårt land vill föra en neutral utrikespolitik, men vi har naturligtvis därmed inte avsagt oss rätten att reagera mot grava missförhållanden i andra länder. Detta har statsminister ofta haft anledning framhålla. Självfallet bör vi i sådana fall ta till orda vare sig det gäller avlägsna eller näraliggande länder. Det finns just nu anledning att reagera mot det ogenerade hyckleri som mer och mer förekommer i internationella sammanhang. Med hänsyn till ovanstående hemställes att uttalar sin allvarliga oro för åsiktsförföljelsen i och andra diktaturstater. () ()
mot · FZ021156 · 1976-01-26 00:00:00 — av m. fl. om höjt anslag till I sin anslagsframställning har begärt ett statsanslag på . I budgetpropositionen föreslår regeringen endast . Det är en höjning med . från föregående budgetår, men med hänsyn tagen till kostnadsstegringar innebär förslaget ingen ökning alls. är synnerligen modest. Som framgår av Svenska freds- och skiljedomsföreningens bilaga till sin ansökan är verksamheten omfattande trots de små medlen. Informationsverksamheten har gällt internationella frågor, u-landsproblem, FN:s arbete, m. m. Kurser och konferenser om internationella frågor, freds- och u-landsproblem arrangeras såväl av riksorganisationen som av de lokala avdelningarna. Kurserna har dels formen av endags- eller veckoslutskurser och dels av veckokurser. De längre kurserna är ofta samarrangemang med andra svenska och nordiska fredsorganisationer. Föreningen håller på att utarbeta en allmän grundkurs i fredsfrågor som beräknas kunna komma till användning långt utanför fredsrörelsens led. I samverkan med ABF håller en kurs i försvarsfrågor på att utarbetas. En kurs som kommer att ta upp freds- och försvarsproblematiken ur en så vid aspekt som möjligt. Lokalföreningarna har också en ganska omfattande studieverksamhet i form av studiecirklar, diskussionsmöten och föreläsningsserier. och lokala grupper framställer studiematerial för den verksamheten. Det framgår att under det gångna verksamhetsåret två seminarier har genomförts. Skolverksamheten innebär att till förfogande ställa talare, film, utställningsmaterial, broschyrer och informationsblad - allt under . utges, nämligen Freden och . Dessutom har två skriftserier påbörjats resp. 1975. Föreningens utställningar har visats på bibliotek, i skolor och i samlingslokaler och tar upp miljö- och resursfrågor, ekologi, u-landsförhållanden m. m. Det kan inte förnekas att föreningen bedriver en aktiv verksamhet inom områden till grund för statsbidrag. En rad frivilliga försvarsorganisationer får i statsbidrag mycket stora belopp. Deras aktiviteter går främst ut på rekrytering och utbildning till ett stort antal uppgifter och tjänster inom totalförsvaret. Dock förekommer genom tidskrifter, upplysningar etc. en icke ringa opinionsbildande verksamhet. Mångfald i diskussionen och informationen om försvars- och freds frågor - och som framgår ovan en rad andra därmed besläktade, viktiga världsfrågor - underlättas om ensidigheten i statsstödet inte är nästan total. Med hänvisning till ovanstående föreslår vi att under lil . 1975/76:100, bil. 5) anvisar .
mot · FZ021157 · 1976-01-25 00:00:00 — av herrar i och om ersättningen vid repetitionsutbildning godkände nya riktlinjer för ersättning åt värnpliktiga. I riktlinjerna sägs att värnpliktiga under repetitionsutbildning bör få en ersättning enligt modell efter sjukpenningförsäkringen. Detta innebär att de får av sin civila lön. För den som av olika anledningar inte omfattas av sjukförsäkringssystemet skall det finnas en nedre.garantinivå i likhet med vad som gäller för föräldrapenningen. Till de grupper som står utanför sjukförsäkringssystemet hör de som har begärt undantagande från ATP. Det kan inte vara rimligt att dessa skulle få en mindre del av sin inkomst ersatt vid repetitionsutbildning än de som är med i ATP. De som inte omfattas av ATP bidrar i lika hög grad som andra skattebetalare till att finansiera försvarskostnaderna. De har också i regel samma försörjningsansvar som alla andra. De som har begärt undantagande från ATP förlorade i vissa fall 1974 grundsjukpenningen. Det vore olyckligt om de även i fråga om ersättning vid militärtjänstgöring skulle drabbas av konsekvenser som uppstår genom senare tillkomna beslut. Med stöd av det ovan anförda hemställes att hos regeringen begär förslag om att lagstiftningen rörande ersättning vid repetitionsutbildning utformas så att de som har begärt undantagande från ATP i likhet med dem som omfattas av ATP-systemet får en ersättning som motsvarar av deras civila lön. () () 1975/76 1157-1164 1 1975/76.
mot · FZ021162 · 1976-01-15 00:00:00 — av m. fl. om vidgad rätt för värnpliktig personal till tjänstledighet för kommunala förtroendeuppdrag I tjänstereglemente för krigsmakten anges i 11 kap. moment 23 att tjänstledighet inte får vägras värnpliktig personal för offentligt uppdrag såsom riksdags- eller landstingsman, revisor eller dess fullmäktige i eller eller ledamot av kyrkomöte eller av jury i tryckfrihetsmål. Exemplifieringen ovan tolkas i vissa fall på så sätt, att tjänstledighet beviljas för de uppräknade uppdragen men inte för andra offentliga uppdrag. Det kan således förekomma att värnpliktiga vägras tjänstledighet för att fullgöra uppdrag som kommunfullmäktige, som ledamot i nämnd eller styrelse eller som nämndeman. Detta förhållande är självfallet inte tillfredsställande. Lika väl som man måste förutsätta att inte civila arbetsgivare skall lägga hinder i vägen för fullgörande av offentliga uppdrag, lika väl måste en tillmötesgående attityd krävas av försvaret. Det kan inte heller vara rimligt att tillmäta kommunala uppdrag mindre vikt än uppdrag i landsting och riksdag. En förändring av tjänstereglementet för krigsmakten måste genomföras, så att tjänstledighet garanteras även för fullgörande av kommunala förtroendeuppdrag. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att måtte besluta att hos regeringen hemställa om en sådan ändring av tjänstereglemente för krigsmakten att tjänstledighet garanteras för fullgörande också av kommunala förtroendeuppdrag.
mot · FZ021165 · 1976-01-27 00:00:00 — om värnpliktigs tjänstledighet i samband med eget barns födelse Enligt SFS 1969:380 § 22 kan anstånd med att börja tjänstgöring eller att fullgöra påbörjad tjänstgöring beviljas värnpliktig som visar att tjänstgöringen skulle medföra avsevärt avbräck i påbörjade studier eller vålla väsentlig olägenhet i hans arbete eller bereda honom eller nära anhörig till honom väsentliga svårigheter. Efter hand har en tolkningspraxis utvecklats. Enligt gällande tolkningspraxis är en normalt förlöpande graviditet ej anståndsgrundande. har varit föremål för diskussion. har TjRK ändrats i vad avser ledighet för värnpliktig i samband med eget barns födelse. Enligt TjRK kan fem dagars ledighet utgå i samband med förlossningen samt för värnpliktig som har minderårigt barn i hemmet. Vägran att ge anstånd i andra fall än när medicinska komplikationer föreligger medför att värnpliktig under tjänstgöring på annan plats än hemorten ej kan deltaga i s. k. psykoprofylaktisk metod med åtföljande negativa konsekvenser. Det nuvarande systemet ger heller inga garantier för att värnpliktig hinner resa hem från förbandet till förlossningen och komma . Efter förlossningen vistas hustrun/fästmön på sjukhuset, som den värnpliktige har fem dagars total ledighet. Även med hänsyn kan detta innebära att den värnpliktige ej kan hämta hem hustrun/fästmön efter sjukhusvistelsen. Det nuvarande systemet syns icke innebära någon nämnvärd hjälp vare sig före eller efter förlossningen för den värnpliktiges familj. I huvudsak är hustrun/fästmön hänvisad till anhörigas hjälp. Om dessa ej finns tillgänglia - vem ordnar med sådana alldagliga och banala problem som barnpassning (kommunerna saknar i allmänhet resurser att ta hand om barn , möjlighet finns att placera i fosterhem), skötsel av sällskapsdjur, handla, lägga pengar i parkeringsautomat etc. Vem stöder och vem hjälper ? Och i synnerhet - vem hjälper unga fästmör, , med föräldrahem i eller i och som själva bor i en Stockholmsförort? De förhållanden som beskrivs här är säkert mer vanliga än vad man i allmänhet trott. Varje kompanichef kan säkert vittna om detta. Vidare innebär vägran att ge anstånd att den värnpliktige går miste om en väsentlig rättighet, nämligen att kunna utnyttja familjepenningen. 1 1975/76. Med hänvisning till ovanstående hemställes att måtte besluta att hos regeringen hemställa om ändringar av reglerna om värnpliktigs tjänstledighet i samband med eget barns födelse. H. ()
mot · FZ021166 · 1976-01-27 00:00:00 — av och om huvudmannaskapet för den militära sjukvården Kravet på att ersätta det nuvarande sjukskrivningssystemet med ett som i stora drag liknar det civila har vuxit sig starkt bland de värnpliktiga. Ett civilt system måste innebära att alla nuvarande sjukskrivningsklasser slopas och att läkaren konkret anger vilken tjänst den sjuke kan delta i. Det är inte tillfredsställande med den inblandning i läkarvården som ofta sker från militära befattningshavares sida. Denna inblanding - och av denna föranledd misstänksamhet bland värnpliktiga mot läkaren för att inte tillgodose patientens intresse - beror bl. a. på frågan om huvudmannaskapet. Förbandsläkarna är anställda av försvaret. Läkararbetet inom försvaret är inte meriterande, dvs. det räknas inte som praktik för läkaren när han söker annan anställning. I stället är yrket som förbandsläkare välbetalt läkaren får betalt efter prestation, per behandlad patient, och ett sådant ackordssystem kan inte vara tillfredsställande ur hälsosynpunkt. Dessa två faktorer - att arbetet inte är meriterande och att det är synnerligen välbetalt - gör att det ofta är läkarkandidater, icke färdigutbildade läkare, som tjänstgör på regementena. Förbandsläkaren bör i stället vara anställd direkt av och ha månadslön och reglerad arbetstid. Därmed får man möjlighet till en bättre sjukvård, och militärernas inblandning i hälsovården samt läkarnas beroende av försvaret - arbetsköparen - minskar. Detta bör gälla även psykiater och psykologer som anlitas av försvaret för att undersöka de värnpliktigas hälsa. Likadant är förhållandet för personalvårdsdetaljens anställda. Det upplevs också ofta av de värnpliktiga som att PV-detaljen är en del av försvarssystemet, inlemmad i och beroende av militärapparaten. Även personalvårdsdetaljens anställda bör vara anställda av . Mot bakgrunden av det anförda hemställes att hos regeringen hemställer om förslag i syfte att tjänsterna som läkare, psykiater, psykologer jämte personalvårdsdetaljens anställda skall vara underställda landstingens huvudmannaskap. (vpk) (vpk)
mot · FZ021167 · 1976-01-28 00:00:00 — av herrar och om hemvärnets framtida ställning Hemvärnet blev vid starten infogat i armén, och mot bakgrund av-de då rådande förhållandena tedde sig detta helt naturligt. Under de gångna' åren har dock hemvärnets organisatoriska ställning varit föremål för mycken diskussion och även tagits upp i flera utredningar samt i andra sammanhang. värnpliktskommitté tog upp frågan i sitt betänkande Frivilligförsvaret 2, Hemvärnet. Betänkandet avlämnades , och i detta framför kommittén som sin uppfattning att hemvärnet även framledes bör tillhöra armén och att rikshemvärnschefen bör lyda under chefen för armén. Remissyttrandena över betänkandet var delade. Landets hem värnsofficerare, som gemensamt granskade kommittéförslaget, yttrade bl. Det kan dock ifrågasättas om inte rikshemvärnschefen bör stå direkt under ÖB. En sådan fristående ställning i förhållande till försvarsgrenarna skulle sannolikt bättre tillvarataga hemvärnets intressen, dels beträffande uppgiftsställning och utbildning dels också och kanske främst hemvärnets utrustning. föreslog i sitt remissvar att hemvärnets ställning borde bli föremål för ingående prövning. Man finner således att de yrkesmilitära tjänstemän, som bäst kände hemvärnet och som i sin dagliga gärning kom i nära kontakt med hemvärnets eget folk, nämligen hemvärnsofficerarna, liksom , ansåg att frågan borde grundligt prövas. Departementschefen anförde emellertid i proposition 1970:18: I likhet med värnpliktskommittén anser jag att hemvärnets nuvarande organisation och lydnadsförhållanden i stort är lämpliga. Jag är därför inte beredd att tillstyrka den översyn av hemvärnets ställning inom krigsmakten som har föreslagits av några remissinstanser. biföll propositionen, men departementschefen hade genom orden markerat möjligheterna att återkomma. har såväl landets hemvärnsofficerare som ånyo tagit upp frågan om hemvärnets ställning och ansett att denna fråga borde mera ingående studeras och att olika laternativ för hemvärnets organisatoriska ställning borde granskas. Vi finner det därför lämpligt att frågan tas upp till prövning i någon av de försvarsutredningar som pågår. Såväl försvarsutredning som försvarsmaktens ledningsutredning har betydelse för hemvärnets fram tid, och hemvärnets egen syn på denna borde bringas till kännedom. För oss synes försvarsmaktens ledningsutredning vara den som är bäst lämpad att utreda denna fråga. Med stöd av ovanstående hemställes att beslutar hemställa hos regeringen om att försvarsmaktens ledningsutredning får i uppdrag att utreda frågan om hemvärnets framtida organisatoriska ställning.
mot · FZ021168 · 1976-01-28 00:00:00 — om utredning rörande redovisningen på statsbudgeten av de sociala kostnaderna för värnpliktiga och deras familjer I motion 1975:2061 angående fastställande av riktlinjer för ersättning åt värnpliktiga hemställdes, att uttalade att finansiering av sociala kostnader för värnpliktiga under tjänstgöring hänförs till socialhuvudtiteln. Utskottet hänvisade till sin skrivning 1974 att frågan var av principiell natur och att den blivande försvarsutredningen skulle komma att överväga densamma. Av direktiven till den nu sittande försvarsutredningen framgår inte att denna har att utreda och ta ställning till den av oss aktualiserade frågan. Vi vill därför föreslå att försvarsutredning ges tilläggsdirektiv på denna punkt. Vi ser det som synnerligen angeläget att de värnpliktigas förmåner successivt anpassas till samhällsutvecklingen i övrigt. Förmånssystemet bör vara så uppbyggt, att den värnpliktige kan känna full trygghet för sin familj samhället tar honom i anspråk för militärtjänstgöring. De värnpliktigas familjer bör tillförsäkras samma standardutveckling som övriga jämförbara grupper inom samhället. Större förändringar i detta avseende kan dock inte utan allvarliga konsekvenser genomföras inom en kostnadsram för försvaret vilken fastställts för en femårsperiod och vilken inte förutsatt en sådan utveckling. Ett sådant förfarande åstadkommer obalans mellan i försvarsbeslutet fastställda mål och tilldelade resurser. De rent sociala kostnaderna för de värnpliktiga och deras familjer bör därför bestridas utanför försvarsmaktens kostnadsram. De kan då uppräknas i takt med samhällsutvecklingen i övrigt utan att förrycka genomförandet av fattade försvarsbeslut. Med stöd av ovanstående hemställes att beslutar hemställa hos regeringen att försvarsutredningen ges i uppdrag att utreda frågan om att överföra de sociala kostnaderna för värnpliktiga och deras familjer till socialhuvudtiteln. () ()
mot · FZ021171 · 1976-01-25 00:00:00 — av m. fl. Inför beslut att utvidga Remmene skjutfält var man inte medveten om den stora mängd fornminnen som finns inom såväl det gamla som det utvidgade fältet. I motion 1184 till riksdag begärdes att en utredning skulle göras om möjligheterna att förena denna stora förekomst av fornlämningar med militär verksamhet och att i avvaktan därpå den pågående utvidgningen av fältet skulle avbrytas. Motionen avslogs visserligen, men uttalade att den förutsatte "att de fornlämningar som finns inom området konserveras och vårdas enligt anvisningar. Av debatten i kammaren framgick att detta skulle tolkas så, att inga fornlämningar skulle få tas bort, utan den militära aktiviteten skulle anpassas efter dem. Även efter behandlingen i har ytterligare många fornlämningar anmälts för riksantikvarien, men någon registrering föreligger ännu inte. Detta har lett till att trots uttalande många fornlämningar förstörts genom militär verksamhet även . uttalade också 1975 att det vore möjligt att anpassa övningsverksamheten till förekomsten av fornlämningar och vidta åtgärder för att hindra skadegörelse på dessa. Detta uttalande har alltså redan kommit på skam genom den åverkan som fortfarande sker, trots att uppmärksamheten rimligen borde vara inriktad på företeelsen. Mot denna bakgrund synes det oss ådagalagt att det på skjutfältet i Remmene inte går att förena militär övningsverksamhet med den stora förekomsten av fornlämningar. Som försvarsministern meddelade i interpellationssvar har någon plan för skjutfältets användning inte heller kunnat upprättas, trots att förflutit sedan beslut om utvidgning. Det är oss bekant att det också pågår sonderingar om ett skjutfält för förbanden i på . Då sannolikheten torde vara stor för att det även i denna gamla kulturbygd finns många fornlämningar, synes det oss nödvändigt att man på nytt tar upp frågan om skjutfält för förbanden i och i hela dess vidd och söker en gemensam lösning på ett annat redan befintligt fält eller på annat område, som staten redan disponerar och där man i förväg kan förvissa sig om att hinder inte möter i form av stor förekomst i kultur- och fornminnesmärken. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar anhålla hos regeringen 1. att den föranstaltar om en ny genomgång av hela frågan om skjutfält för förbanden i och i syfte att få en gemensam lösning i ett område - i forsta hand på mark som staten redan disponerar - där behovet av skydd för kulturoch fornminnen inte försvårar verksamheten, 2. att pågående arbete med utvidgning av Remmene skjutfält avbryts. () i Heden . () i () i Ulfsbyn
mot · FZ021172 · 1976-01-27 00:00:00 — av m. fl. om lagring av krossglas I beredskapssyfte lagerhålls stora mängder varor av skilda slag för att trygga varuförsörjningen vid ett internationellt krisläge, t. ex. vid en eventuell avspärrning. En för vårt land viktig vara är glas, men eftersom råmaterialen till glas inte finns att tillgå inom landets gränser borde det vara av stor vikt att man för att trygga glasframställningen vid ett internationellt krisläge har ett beredskapslager. Under förra avspärrningsperioden blev det brist på s. k. krossglas. Man fick starta en omfattande insamlingsaktion i gamla avfallshögar m. m. för att vi inom skulle kunna uppehålla en produktion av nödvändigt hushållsglas. har vi en stor produktion av engångslas, och på grund av att vi icke har en effektiv insamlingsapparat och icke heller har lagringskapcitet innebär det att vi slösar med importerade råvaror som vi icke tar till vara möjligheterna att säkra en råvarutillgång i ett avspärrningsläge. Även har de svenska glasbruken svårighet att anskaffa krossglas. Dessutom innebär användningen av engångsglas ett miljöproblem när de icke insamlas och lagras. Enligt vår mening vore det lämpligt att uppdra åt överstyrelsen för ekonomiskt försvar att undersöka frågan om insamling och lagerhållning av krossglas. Inte enbart i beredskapssyfte vore det värt att samla in engångsglas för krossning och lagerhållning, utan det vore även ekonomiskt försvarbart med hänsyn till den med stor sannolikhet kommande internationella prishöjningen på råmaterial. Likaså torde man uppnå stora miljöförbättringar, om man på ett relevant sätt tog till vara engångsglas, eftersom det här gäller ett material som är mycket hållbart och lätt att förvara och även lagerhållningskostnaderna torde kunna bli ganska små. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om lagring av krossglas. () ()
mot · FZ021173 · 1976-01-23 00:00:00 — om viss översyn av yrkesskadeförsäkringslagen En person som tillerkänts partiell livränta på grund av yrkesskada och som senare sjukskrivs på grund av yrkesskadans följder erhåller inte livränta under tid som sjukpenning utgår. Om personen i fråga däremot skulle sjukskrivas på andra grunder än sådana som kan härledas från yrkesskadan utgår livränta oförändrat jämsides med sjukpenning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av yrkesskadeförsäkringslagen i syfte att ur ersättningssynpunkt jämställa sjukdom som härleder från yrkesskada med sjukdom som uppstår på andra grunder.
mot · FZ021175 · 1976-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om förtidspension enligt lagen om allmän försäkring Berättigade till förtidspension (sjukbidrag) indelas med hänsyn till graden av invaliditet i tre grupper. Till grupp I (helinvaliderna) hänförs försäkrad, vars arbetsförmånga är så nedsatt att intet eller endast en ringa del därav återstår. Härmed avses i princip att arbetsförmågan är nedsatt med minst 5/6. Till grupp II (svårare partiellt invalidiserade) hänförs försäkrad, vars arbetsförmåga är nedsatt i mindre grad men likväl med avsevärt mer än hälften. Man avser i princip, att arbetsförmågan skall vara nedsatt med minst 2/3 men ej med 5/6. Till grupp lil (lättare partiellt invalidiserade) hänförs försäkrad, vars arbetsförmåga är nedsatt med minst 1/2 men ej med 2/3. I fråga om förtidspensionens (sjukbidragets) storlek gäller att invaliderna grupp I får hel förtidspension, grupp II får 2/3 av hel förtidspension, grupp III får halv förtidspension. Tyvärr medför de till gruppindelningen anslutna kraven i vissa fall icke önskvärda konsekvenser. En person, som trots viss bestående skada (t. ex. kompenserad med protes), kan klara nära nog ett heltidsarbete får ingen som helst förtidspension, om arbetsinkomsten överstiger hälften av det som skulle varit normalt för personen i fråga om vederbörande haft full arbetsförmåga. Då pensionen skall kompensera inkomstbortfall - om än inte fullt ut - förefaller det inte riktigt att somliga mot sin vilja måste dra ner på arbetet för att komma i åtnjutande av kompensationen i fråga och kanske t. o. m. nå en bättre totalinkomst. Huvudorsaken till denna paradoxala verkan av försäkringen har sin grund i att grupperna medger en otillräcklig täckning. Den före gällande grupp lil - som motsvarade tredjedelspension - bör lämpligen återinföras under beteckningen grupp IV. Den jämnare fördelning som fyra grupper medför skulle innebära att kompensationen för inkomstbortfall vid partiell förtidspension bättre skulle ansluta till den aktuella situationen, då den försäkrades arbetsförmåga visserligen är väsentligt nedsatt men överskrider hälften. I 1975/76. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag syftande till införande av tredjedels förtidspension (sjukbidrag) inom den allmänna försäkringen. L. () i () i Vrångebäck HANS NYHAGE (m)