mot · FZ02533 · 1976-01-21 00:00:00 — om införande av ett avdragstak vid inkomstbeskattningen Det svenska skattesystemet är utomordentligt komplicerat. Det är för den enskilde mycket svårt alt överblicka de olika skattereglerna. Detta gäller bl. a. de olika reglerna om rätt till avdrag vid beskattningen. Dessa avdragsregler är av i princip två olika slag. Det ena avser rätt till avdrag för kostnader i samband med intäkternas förvärvande. Det andra slaget avser rätt till avdrag för vissa kostnader knutna till kapitalbildningen för den enskilde. Till den senare kategorin hör rätt till avdrag för försäkringsavgifter och för skuldräntor. har vissa smärre förändringar företagits i avdragsreglerna, dels en viss ökad schablonisering av avdragen, dels en viss begränsning av avdragsrätten i några fall. Det senaste gällde beslutet i slutet av föregående år om begränsning av rätten till avdrag för pensionsförsäkringspremier. Avdragsreglerna har emellertid alltjämt mycket stor praktisk betydelse för storleken på den utgående skatten. Den enskilde inkomsttagarens möjligheter att utnyttja olika avdragsregler bestämmer på ett avgörande sätt storleken av hans skatt. Rätten till avdrag är så utformad och knyter an till sådana utgiftstyper att den främst kan utnyttjas av personer med höga nominella inkomster. Det har i den allmänna debatten getts exempel på inkomsttagare med inkomster på som tack vare skattesystemets avdragsregler kunnat nedbringa sin taxerade inkomst till några . Dessa höginkomsttagare har då kommit att betala en direkt skatt som i kronor uppgår till detsamma som inkomsttagare med tio gånger mindre reell inkomst. Detta är inte minst med hänsyn till den statliga och kommunala skattens höjd ett mycket otillfredsställande förhållande. Det måste i det långa loppet för människor med små inkomster te sig stötande att de skall betala lika mycket skatt i kronor räknat som människor med flerdubbelt högre inkomster. Avdragsreglerna i det nuvarande skattesystemet bidrar därför till att hos många människor skapa uppfattningen att skattesystemet är orättvist. Dessa oformligheter i skattesystemet skulle kunna elimineras genom en ingående analys och en allmän översyn av de olika avdragsreglerna. En enklare och mera lättförståelig åtgärd vore att införa ett avdragstak med innebörden att summan av en inkomsttagares olika avdrag icke får överstiga ett visst takbelopp. Så länge de påyrkade avdragen låg under skattetaket skulle prövningen av dessa ske som . Om de påyrkade avdragen däremot översteg avdragstaket och om avdragen vore berättigade, skulle avdrag endast medges med ett totalbelopp svarande mot avdragstaket. En invändning som är möjlig att rikta mot avdragstaket är naturligtvis att detta inte tar hänsyn till individuella förhållanden. Om avdragstaket fastställdes till 25 "n av den sammanräknade inkomsten skulle emellertid endast i undantagsfall avdrag för kostnader för intäkternas förvärvande kunna nå upp till avdragstaket. 1 normala läll skulle alltså endast avdrag som sammanhänger med den enskildes kapitalbildning komma att beröras av ett avdragstak. Införandet av ett avdragslak skulle i detta senare fall innebära att den enskilde vid sina kapitaldispositioner linge ta hänsyn till förekomsten av avdragstaket i skattesystemet. Det skulle därför inte kunna sägas få de orättvisa konsekvenser för den enskilde som följer av att man ej tar hänsyn till de enskildas varierande kostnader för intäkternas förvärvande. Beslut om införande av ett avdragstak måste dock fattas av i så god tid att den enskilda inkomsttagaren har möjlighet att göra dispositioner med hänsyn därtill. Ett avdragslak i skattesystemet bör alltså inte kunna ges någon retroaktiv verkan för de inkomster som skattebetalarna har under det år då beslutet därom fattas. Enligt min mening är de nuvarande avdragsreglerna i skattesystemet ett allvarligt samhällsmoraliskt problem. bör därför fatta principbeslut om införande av ett avdragstak. Detta bör fastställas till 25 "o av den sammanräknade inkomsten. För att regeln om avdragstak ej skall ogynnsamt påverka lägre inkomsttagares skattesituation bör regeln om avdragstak inträda först om de påyrkade avdragen överstiger basbeloppet i den allmänna försäkringen. Ett basbelopp skulle alltså alltid kunna medges som avdrag. Det bör ankomma på regeringen att framlägga förslag till de erforderliga lagändringarna. Regeln om ett avdragstak i skattesystemet bör då kunna gälla fr. o. ni. Med anledning av vad jag anfört hemställer jag att 1. fattar principbeslut om införande av ett avdragstak i skattesystemet med innebörden att högst 25 av den sammanräknade inkomsten eller högst ett basbelopp får tillgodoräknas som avdrag vid fastställande av den taxerade inkomsten, 2. hos regeringen begär förslag till 1976/till lagändringar för införande av ett avdragstak i skattesystemet. GOTAB 51033 Slockholm 1976