mot · FZ022364 · 1976-03-25 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975/76:145 om ändrade regler för bostadstillägg I regeringens proposition 1975/76:145 om ändrade regler för bostadstillägg föreslås bl. a. ändrade regler för bostadstilläggen till barnfamiljer. Beteckningen bostadstillägg föreslås vidare ändrad till bostadsbidrag. De nya reglerna som föreslås gälla fr. o. m. 1977 innebär främst en indexreglering av nuvarande regler om inkomstgränser för fullt bidrag och om hyreskostnadsintervaller. Inkomstgränsen för fullt bidrag föreslås således höjd från . för barnfamiljerna och för barnlösa hushåll . Bostadsbidraget föreslås liksom f. n. bestå av en statlig del på . per barn och år och en statskommunal bostadsanknuten del på 80 96 av bostadskostnaden i vissa intervall. Det bidragsberättigade intervallet föreslås ligga mellan en nedre hyresgräns på . och en övre gräns som för 1- och 2-barnsfamiljerna skulle vara , för 3- och 4-barnsfamiljema . och för familjer med 5 eller flera barn . Genom att den nedre hyresgränsen höjs från . för ensamstående med eller utan barn och sänks från . för gifta med eller utan barn åstadkommes en större rättvisa mellan ensamstående och makar. De olika nedre hyresgränsema har inneburit att större hushåll vid samma inkomst och samma bostadsutgift får ett lägre bostadsbidrag än mindre hushåll. Någon justering av metoden för inkomstprövning sker emellertid inte i propositionen, trots att den på intet sätt tar hänsyn till hushållens hyresbetalningsförmåga, obeskattade inkomster såsom underhållsbidrag och bidragsförskott eller ej helt avdragsgilla men nödvändiga utgifter såsom underhållsbidrag till barn. Trots uppjusteringen av gränsen för fullt bidrag för barnfamiljer från . sker ingen motsvarande uppjustering av den inkomstgräns där reduceringen sker med högre procenttal. till en inkomst av . föreslås reduceringen alltjämt göras med 15 96, därefter med 24 96. Om hyreskostnaden antas uppgå till de högsta hyresbelopp som kan medföra bostadsbidrag, innebär propositionen att avtrappningen kommer att ske i följande inkomstintervall: Ensamstående utan barn Gifta utan barn Ensamstående eller gifta med ett barn med två barn med tre barn med fyra barn med fem barn (Hänsyn har tagits till att lägsta bidragsbelopp föreslås höjt . Till grund för inkomstprövningen skall alltjämt ligga den till statlig skatt taxerade inkomsten året före bidragsåret. Väsentliga inkomstförändringar skall dock föranleda att det utgående bidragsbeloppet ändras. Detta innebär att avtrappningsreglerna direkt kan leda till motsvarande marginaleffekter på 15 resp. 24 96. Enligt den av regeringen presenterade skissen till nytt skatteprovisorium synes i varje fall inga marginalskattelättnader föreslås för inkomster . Med nuvarande marginalskatter och de föreslagna avtrappningsreglerna för bostadsbidragen skulle detta innebära följande marginaleffekter i inkomstlägen . Kommunalskatten har härvid antagits vara . I kommuner där kommunalskatten är t. ex. . skulle således marginaleffekter på 100 96 och därutöver kunna uppstå i de större barnfamiljerna. För egenföretagarnas del kan än större marginaleffekter uppkomma. Även om deras egenavgifter skulle bli direkt avdragsgilla i rörelsen tillkommer i ovan nämnda inkomstlägen ytterligare marginaleffekter på 5-10 96 eller mer. Detta visar att avtrappningsreglerna som föreslagits i propositionen 1975/76:145 inte ens kan accepteras som ett provisorium för . Redan trebarnsfamiljer riskerar i egenföretagarfallen att komma upp i marginaleffekter på över 100 96. Också löntagarfamiljer med fyra eller fem barn som bor i högskattekommuner riskerar detsamma. har beslutat om nya regler för beräkning av existensminimum. Till grund för bedömningen av existensminimum skall finnas enhetliga normer i form av normalbelopp. Dessa är för ensamstående 95 96, för sammanlevande makar och likställda 165 96 och för barn 40 96 av basbeloppet i december året innan. Till normalbeloppen skall läggas faktisk bostadskostnad, dvs. hyra efter avdrag för bostadsbidrag. loppet skulle uppgå till , hyreskostnaden uppgå till det högsta belopp som medför bostadsbidrag och bostadsbidraget antas utgå med oreducerat belopp, dvs. till maximibeloppen enligt propositionen, erhålles följande tabell över existensminimibeloppen för olika hushållstyper 1977: I tablån har således ingen avtrappning av bostadsbidragen gjorts och ingen som helsi skatt inräknats. Trots detta visar den klart att propositionens förslag om en avtrappning redan vid en inkomstgräns på . innebär att en avtrappning skulle ske långt innan 4- och 5-barnsfamiljerna ens uppnått existensminimum. En höjning av avtrappningsgränsema för de större barnfamiljerna synes därför mer än väl motiverad. I nya anvisningar om extra avdrag för väsentligen nedsatt skatteförmåga på grund av sjukdom m. m. () höjs t. ex. vid avdragsberäkningen inkomstgränserna med . för varje hemmavarande barn . En sådan höjning av inkomstgränserna för avtrappning av bostadstillägget skulle emellertid innebära att avtrappningsintervallen ytterligare skulle förskjutas uppåt till inkomstlägen långt . i de större barnfamiljerna. En motsvarande höjning av 54 000-kronorsgränsen skulle dock något dämpa denna effekt. Trots detta skulle skiktet med marginaleffekter på och mer ytterligare vidgas. Även om vi delar grundtankarna i propositionen - att åstadkomma en erforderlig anpassning uppåt av inkomstgränser och hyreskostnadsintervall - är bristerna så stora i fråga om dels metoden för inkomstprövningen, dels effekterna för de större barnfamiljerna att propositionen i dess nuvarande utformning enligt vår mening ej bör antas. Enligt vår mening bör i stället hemställa hos regeringen om nytt förslag , som bättre tar hänsyn till hushållens verkliga ekonomiska situation, och då inte minst försörjningsbördan, och som dessutom inte medför risk för nära nog 100procentiga marginaleffekter och däröver i de litet större barnfamiljerna. Med hänsyn till det anförda hemställes att hos regeringen anhåller om nytt förslag till bostadstillägg som bättre tar hänsyn till hushållens verkliga ekonomiska situation och försörjningsbörda och som inte medför risk för nära nog 100-procentiga marginaleffekter och däröver i de litet större barnfamiljerna. () ()