mot · FZ021117 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76:1117 av m. fl. om en lagstiftning rörande ideella föreningar hårde ekonomiska föreningarnas verksamhet varit föremål för lagreglering. vidtogs de första lagstiftningsåtgärderna. Motsvarande lagstiftning för de ideella föreningarna finns däremot ej. Utredningar har visserligen gjorts, men någon lagstiftning har aldrig beslutats. Skälen till att så ej skett är flera: oviljan att från statsmakterna närmare blanda sig i fria och obundna organisationers arbete, möjligheten att kringgå ev. lagstiftning osv. Ändå måste avsaknaden av lagstiftning rörande de ideella föreningarna betraktas som högst otillfredsställande. Bakom den föga exakta termen ideell förening står en rad av det svenska samhällets mest inflytelserika organisationer. Inom arbetsmarknaden, folkbildningen, bostadspolitiken m. fl. områden har de ideella föreningarna ett stort och avgörande inflytande. Den enskilda människans förhållande till dessa allt mäktigare organisationer har ytterligare aktualiserats , då man från socialdemokratiskt håll fört fram tanken att de s. k. folkrörelserna - varmed synes underförstått fackliga och ideella organisationer vilka har med socialdemokratin gemensamma mål -skulle från offentliga myndigheter överta en rad verksamheter. Barnomsorg och boendemiljö liksom informationsoch bildningsverksamhet är några av de områden vilka enligt denna uppfattning borde komma att skötas av de s. k. folkrörelserna. Det säger sig självt, att i det läge då icke-offentliga sammanslutningar övertar traditionellt kommunala verksamheter frågan om medborgarnas rätt till inflytande och insyn liksom t. ex. besvärsrätt blir av största vikt. Ett allmängiltigt drag i de senaste decenniernas utveckling tycks vara, att kollektiva sammanslutningar - främst de ideella föreningarna - fått ökat inflytande gentemot arbetsgivare, kommunen och andra motparter. tenderar i många fall den enskildes position gentemot organisationen att ha försvagats. Detta gäller i särskilt hög grad om han/hon ej är medlem i organisationen utan av olika skäl valt att förbli oorganiserad eller tillhöra annan organisation. Det kanske mest uppenbara och upprörande tecknet på detta förhållande är den försvagning av den fria organisationsrätten som skett . I ett demokratiskt samhälle borde den s. k. negativa föreningsrätten vara en självklarhet. Förhållanden på arbetsplatser och annorstädes, vilka i realiteten tvingar en oorganiserad arbetstagare att - ställd inför hotet att ej få anställning - gå med i den dominerande fackliga organisationen, innebär 1 1975/76. långtgående kränkningar av den enskildes integritet och frihet. Förhållandet är självfallet det samma för den som tvingas lämna en organisation som villkor för att få anställning. Då påtryckningar i denna riktning tycks förekomma mer organiserat än i föregående fall blir de än mer upprörande. Enligt uppgift har det förekommit att överenskommelse med det fackföreningsägda byggnadsföretaget att syndikalister ej skulle anställas. Det behöver knappas sägas att reaktionen skulle ha blivit en helt annan om en enskild arbetsgivare fattat beslutet, att utestänga en viss grupp från anställning. Organisationsklausulens omfattning i vad gäller antalet anställda är svår att överblicka. Enligt redovisning i arbetsrättskommitténs betänkande (SOU 1975:1) torde sådana inskränkningar endast i mycket obetydlig omfattning föreligga inom tjänstemannasektorn. Vad beträffar kollektivavtalsområdet har kooperationen visat sig tillämpa organisationsklausul i stor utsträckning. Totalt kan 80 000-90 000 anställda inom LO-sektorn antas omfattas av organisationsklausul i olika former. Det är följaktligen en betydande grupp människor vilka på detta sätt har begränsad frihet att välja om de önskar tillhöra en facklig organisation, och i så fall vilken, eller om de vill vara oorganiserade. Det fördelaktiga i en hög organisationsgrad inom de fackliga organisationerna är uppenbart. Hög anslutning skall dock ske genom frivillighet, inte tvång. har i sitt betänkande funnit att några lagtekniska hinder inte torde föreligga för att i lag slå fast att organisationsklausul i kollektivavtal är ogiltig. Däremot ifrågasätter man möjligheten att skapa en tillräckligt effektiv lagstiftning, vilken bl. a. kan förhindra diskriminerande beslut vid sidan av kollektivavtal eller andra åtgärder för att missgynna arbetstagare utan medlemskap i den dominerande fackföreningen. Moderata samlingspartiets representant i kommittén har godtagit uppfattningen att i förevarande lagstiftningssammanhang reglering av den negativa föreningsrätten och därmed hörande frågor ej kunnat utredas. Emellertid måste den negativa föreningsrätten i hela dess vidd nu göras till föremål för utredning med inriktning på lagstiftning på området. Det finns i detta sammanhang - vilket moderata samlingspartiet förordar i sin partimotion 1975/76:1979 - anledning att underkasta hela frågan om lagreglering av de ideella föreningarnas verksamhet närmare granskning. Flera västerländska stater har funnit en dylik lagstiftning erforderlig för att garantera den enskildes rätt mot organisationsväsendet. Det finns enligt vårt förmenande starka skäl att vidga utredningens uppdrag till att omfatta inte bara arbetsmarknadens organisationer utan de ideella föreningarna som sådana. Att avvägningen organisation - enskild har aktualitet också utanför arbetslivet visas av t. ex. den växande konflikt som allt fler människor upplever mellan hyresgästförening och medlem. Med nuvarande lagstiftning har hyresgästorganisation tillhörig tilldelats förhandlingsmonopol med hyresvärdarna. Den enskilde hyresgästen saknar juridisk rätt att uppta sådana förhandlingar, ett förhållande som ej kan vara rimligt. I realiteten har hyresmarknaden alltså kommit att omfattas av kollektivavtal mellan fastighetsägare och hyresgästförening, vilken ofta inte företräder av de boende i ett visst område. Detta förhållande kan icke få fortgå. De ideella föreningarna bör i största möjliga utsträckning stå utanför statliga regleringar. Deras livskraft och utvecklingsmöjligheter skulle komma att skadas om de införlivades med statlig och verksamhet eller detalj reglerades av statliga bestämmelser. Detta principiella ställningstagande får dock inte innebära att den offentliga makten låter organisationslivets verksamhetsformer och inflytande bero. I konflikten mellan den enskilde medborgaren och de sammanslutningar som skall tillvarata dennes intressen måste möjligheten till offentlig reglering av förhållandena alltid kvarstå. Det är uppgift att garantera att den medborgerliga friheten upprätthålles på alla områden. Invändningar har väckts av innebörden att statsmakterna skulle sakna moralisk rätt att lagstifta på detta område. Vi kan inte godta detta synsätt. Enligt vår mening kan det inte få råda något tvivel om vilket intresse som måste vika i händelse av att medborgarens frihet är hotad. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att hos regeringen hemställer om att en utredning tillsätts i syfte att framlägga förslag till lagstiftning för att rättsligt reglera de ideella föreningarnas verksamhet och befogenheter HANS () () () ()