mot · FZ021489 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1489 av m. fl. om rätt för lärare till viss fortbildning De samhällsorienterande ämnena på högstadium omspänner historia, samhällskunskap, geografi och religionskunskap. Undervisningen meddelas av ämneslärare. Vissa klasser har olika lärare för de olika avsnitten, vilket vanligtvis innebär att lärare undervisar i de ämnen som de har i sin ämneskombination från lärarhögskola. 1 många skolor har å andra sidan en klass samma lärare i alla avsnitten inom soämnet, varigenom läraren undervisar också i ämnen som inte ingår i hans eller hennes ämneskombination. Utredningen om skolans inre arbete har tydligt visat på vilka nackdelar som foijer med högstadieundervisningens uppdelning på många olika lärare. Erfarenheterna visar att eleverna finnér sig bättre till rätta och trivs bättre med undervisningen, om antalet lärare inom årskursen inte är alltför stort. är det givetvis från kvalitativ synpunkt änskvärt att undervisning i olika ämnen meddelas av lärare, som har undervisningsämnet i sin lärarutbildning. Många ämneslärare söker vidga sin kompetens genom fortbildning. För tjänstledighet för sådan fortbildning gäller särskilda regler. Genom beslut av riksdag slopades det dittills gällande förbudet att träffa avtal om rätt till annan ledighet än semester. Av förarbetena till nämnda lagstiftning (jfr prop. 1973:177 s. 38) framgår att arbetsmarknadsparterna skall kunna ingå avtal om riktlinjer för rätten till tjänstledighet, exempelvis för studier. Däremot anses det vara en angelägenhet som angår verksamheten att bestämma huruvida ledighet kan beredas en tjänsteman enligt hans önskemål i det enskilda fallet. Fr. o. m. har varje arbetstagare rätt till ledighet för studier. Lagen omfattar i princip alla anställda och innehåller inte några begränsningar i fråga om utbildningens längd eller art. självstudier faller dock utanför lagen. För rätt till ledighet fordras normalt att arbetstagaren varit anställd hos arbetsgivaren eller sammanlagt . 1 förarbetena till lagen (prop. 1974:148 s. 62) underströk departementschefen vikten av att särskilda regler för det offentliga området inte tillskapades annat än när det framstod som nödvändigt. Ett system för studieledighet fick emellertid inte tillämpas så, att kravet på att den av statsmakterna beslutade verksamheten fick fortgå utan allvarlig störning inte åsidosattes. Något skäl att räkna med konflikter mellan myndighet och anställda fanns dock enligt statsrådet inte anledning att räkna med. 1 1975/76. 1975/76 1489-1492 regler som kunde visa sig nödvändiga för att anpassa lagstiftningen till förhållandena på den offentliga sektorn fick i första hand tillskapas genom kollektivavtal. Med hänvisning till vad som sagts i prop. 1973:177 (jfr ovan) fastslog statsrådet att de enda ledighetsfrågor som på det offentliga förvaltningsområdet finge hänföras till myndighetens exklusiva kompetens var sådana som kunde hänföras till tjänstemannalagarnas avtalsförbud rörande myndighetens verksamhet. Sammanfattningsvis torde således kunna fastslås att en arbetsgivare, t. ex. skolstyrelse, inte kan förvägra en lärare rätt till tjänstledighet för fortbildning med mindre detta skulle innebära att undervisningsverksamheten allvarligt stördes. Enligt , som är avtalsslutande part på undervisningsområdet, är också frågan om lärares rätt till tjänstledighet för studier huvudsakligen av akademiskt intresse. Några konflikter mellan arbetsgivare och arbetstagare brukar inte uppkomma i detta sammanhang. Några kollektivavtal angående lärares rätt till tjänstledighet har ännu inte ingåtts. Enligt 18 kap. 7 § skolförordningen är det skolstyrelsen som prövar frågor om tjänstledighet för lärare i gymnasie- och grundskola. Tjänstledighet torde sällan vägras en lärare som önskar fortbilda sig. Frågor om ekonomiska förmåner i samband med lärares tjänstledighet för studier regleras i Allmänt avlöningsavtal för statliga och vissa andra tjänstemän (AST). Av 19 § punkten 6 b avtalet jämte specialbestämmelser, del XV, får lärare som är tjänstledig för studier vidkännas s. k. B-avdrag (ca en tredjedel av lönen) i sammanlagt under loppet av tio på varandra följande kalenderår, om arbetsgivaren finner studierna vara angelägna från tjänstesynpunkt. Dock skall inget avdrag ske i fråga om utbildningskurs som anordnas vid skolmyndigheten eller studier som av arbetsgivaren prövas vara synnerligen betydelsefulla från tjänstesynpunkt. I andra fall än som sagts tillämpas C-avdrag, dvs. avdrag med hela lönen. Beslut i B-avdragsfrågor fattas av länsskolnämnden. För att belysa omfattningen av B-avdragsbeviljningen kan nämnas att länsskolnämnden i under behandlade sammanlagt 880 ansökningar. Därav beviljades 573, medan 307 avslogs. I 82 fall överklagades nämndens avslagsbeslut till regeringen (). i uppges ha det största antalet ärenden av samtliga länsskolnämnder - uppskattningsvis en tredjedel. Givetvis är ramarna för tjänstledighet med B-avdrag begränsade, men många lärare upplever ett avslag på en anhållan om tjänstledighet med Bavdrag för fortbildning som ett hinder för att göra en fullvärdig arbetsinsats. Speciellt gäller detta dem som undervisar i blockämne men inte har blockämnets alla delar i sin lärarutbildning. Vi anser därför att länsskolnämnderna för sina ställningstaganden till ansökningar om ledighet med B-avdrag för fortbildning med hänsyn till nu gällande regler bör få sådana anvisningar att fortbildning inom ett blockämne alltid skall anses angelägen från tjänstesynpunkt, om den sökande därmed avser att komplettera sin utbildning med studier i ämne som inte finns i hans eller hennes tidigare lärarutbildning i andra ämnen inom samma block. Åberopande det anförda hemställs att hos regeringen begär anvisningar till länsskolnämnderna i syfte att underlätta lärares fortbildning i ämne som ingår i blockämne enligt vad som anförts i motionen. () () () ()