mot · FZ021234 · 1976-01-27 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för en bättre arbetsmiljö Vi tillbringar en stor del av vårt aktiva liv på våra arbetsplatser. Arbetet har ett egenvärde. Rätten och möjligheten att få ett arbete upplevs av de flesta som en av grundförutsättningarna för att man skall kunna utvecklas som individ och känna sig delaktig i samhällsutvecklingen. Även om arbetet således är en mycket väsentlig faktor i vardagstillvaron får inte kraven inom arbetslivet vara sådana att andra väsentliga behov och funktioner måste underordnas arbetslivets krav. Arbetsmiljöerna måste, vilket också framhålles av den framlagda arbetsmiljöutredningen, anpassas till människans förutsättningar i fysiskt och psykiskt avseende. Vid utformningen av arbetsprocesser, vid arbetstids-och lönesättning i övrigt är det nödvändigt att söka skapa sådana förhållanden att individen kan känna arbetstillfredsställelse och uppleva sin arbetsuppgift som meningsfull. De anställdas möjligheter att själva påverka sin arbetssituation är därvid av stor betydelse såväl för att nå en anpassning av arbetsplatsen till individens behov och förutsättningar som för att utveckla känslan av egenvärde och personligt ansvarstagande. har flera betydelsefulla reformer genomförts i syfte att förbättra förhållandena på våra arbetsplatser såväl vad gäller arbetsmiljön som beträffande anställningstrygghet och inflytande för de anställda. Arbetet på dessa områden fortgår och ytterligare förbättringar bör komma bl. a. som resultat av de förslag som arbetsmiljöutredningen presenterat. För att de nya lagarna på arbetsmiljöns område skall få genomslagskraft och för att samhället skall kunna utöva kontroll av lagarnas efterlevnad och ge service till företag och anställda när det gäller klarläggande av hälsorisker på arbetsplatserna behövs personella och tekniska resurser, framför allt inom . Vi noterar med tillfredsställelse den betydande satsning på förstärkning av dessa områden som påbörjats. För att denna utbyggnad skall kunna fullföljas i erforderlig utsträckning är det angeläget att inrättandet av nya tjänster kompletteras med insatser på utbildningssidan. Det finns annars risk att samhällets strävanden att förbättra situationen på arbetsplatserna försvåras av problem med att rekrytera lämplig personal. 1 1975/76. Forsknings- och utvecklingsarbete har en nyckelroll för att vi skall kunna spåra och åtgärda faktorer som leder till ohälsa i arbetet. Ökade insatser har successivt skett på dessa områden, bl. a. inom ramen för arbetarskyddsfondens verksamhet. De problem som sammanhänger med den fysiska miljöns utformning liksom effekter av kemikalier och andra miljöfarliga produkter har därvid ägnats den största uppmärksamheten. Detta är i och för sig naturligt eftersom dessa miljöproblem ofta är av direkt och påtaglig natur. Deras negativa effekter är uppenbara för de flesta som kommer i kontakt med verksamheten. De psykiska eller psykosociala arbetsmiljöproblemen som gäller arbetets och arbetsmiljöns psykiska inverkan på människan har inte uppmärksammats i lika stor utsträckning. Utvecklingen inom samhälle och arbetsliv har dock bidragit till att dessa problem blivit alltmer omfattande och svårbemästrade. Olika undersökningar har visat att många upplever arbetet som stressande och att arbetsförhållandena är en dominerande orsak till psykisk ohälsa. Sjukfrånvaron i arbetslivet har ökat väsentligt . En mycket stor del av sjukdomarna föranleds av skadlig stress och psykisk otrygghet. De psykiska störningarna medför ofta kroppsliga sjukdomssymtom. Magsår, astma, högt blodtryck och hjärtinfarkt orsakas sannolikt till stor del av psykiska faktorer. Skadlig stress och psykisk otrygghet är också till mycket stor del orsak till att många slås ut från arbetslivet. Från sociala utgångspunkter är det alltså angeläget att bemästra de psykosociala arbetsmiljöproblemen. Men även ekonomiska synpunkter ger samma besked. Av 60-70 miljoner sjukdagar anses cirka tredjedelen orsakad av stress och psykiska störningar, varav en betydande del säkerligen har sitt upphov inom arbetslivet. Det innebär miljardförluster för samhället. Det finns flera orsaker bakom denna oroande utveckling. Arbetsmiljöerna har ofta konstruerats med utgångspunkt från rent tekniska överväganden utan tillräcklig hänsyn till psykologiska och medicinska förhållanden. En arbetsmiljö kan vara acceptabel för den fysiska hälsan men alltför påfrestande för den psykiska. Mekaniseringen har i många fall fått en utformning som alltför mycket frestar på det mänskliga psyket. Det går inte att undvika att man i många situationer måste vara beredd att möta påfrestningar och svårigheter. Det är naturligt och kan vara stimulerande och utvecklande. Många arbetar dock under ett psykiskt tryck, som medför alltför hårda påfrestningar på den mänskliga organismen. Följden blir vantrivsel i arbetet, sämre arbetsresultat, ökad sjukfrånvaro och ökad utslagning från arbetslivet. Det är från dessa utgångspunkter angeläget för samhället att främja tillkomsten av psykosocialt riktiga arbetsplatser. Den för den psykiska tryggheten negativa utvecklingen får inte betraktas som ofrånkomlig. Redan i stora miljöpolitiska motion 1962 (11:587) riktades upp märksamheten på nödvändigheten av en psykohygienisk sanering av arbetslivet, i syfte att såväl öka arbetstrivseln som förebygga olika forslitningssjukdomar. I båda fallen skulle uppnås en ökad produktivitet. Denna psykohygieniska sanering kunde enligt motionen 1962 sammanfattas i tre nyckelord: 1) rätt man på rätt plats, 2) anpassning av arbetsuppgifterna till individens totala biologiska förmåga och behov och 3) en konstruktiv personalvård. Huvudprincipen i detta program måste bli, framhölls det, att vid planeringen av en arbetsuppgift ta mera hänsyn till vad människan tål och trivs med, inte bara fysiskt utan även psykiskt. Man kan naturligtvis inte dra någon skarp skiljelinje mellan fysisk och psykisk miljö. Den fysiska arbetsmiljön inverkar, såsom framhållits, i hög grad också på de psykiska förhållandena. Ett arbete som är förenat med olycksfallsrisker medför ökad psykisk belastning. Den förstärkning av arbetarskyddet som genomförts möjliggör förbättring av arbetsplatser och arbetsprocesser även från psykiska synpunkter. Men det finns inga normer eller riktlinjer för detta syfte. Utredningen om åtgärder för att förbättra arbetsmiljön inom industrin () gjorde följande analys av de psykosociala arbetsmiljöproblemens natur. En uppfattning om de psykosociala arbetsmiljöproblemen kan man få genom att se på de mänskliga behov som enligt modern psykosocial forskning bör tillgodoses i arbetet: O behov av ett innehåll i arbetet som kräver något utöver styrka och uthållighet och som ger variation i arbetet O behov av att fortlöpande kunna lära något i arbetet O behov av att kunna fatta beslut inom vissa ramar och att ha inflytande över såväl det egna arbetet som att kunna påverka företaget i stort O behov av anseende, medmänsklig förståelse och respekt på arbetsplatsen O behov av att kunna se ett sammanhang mellan det egna arbetet och omvärlden, åtminstone så att man kan se ett sammanhang mellan det man utför i arbetet och det som betraktas som nyttigt och värdefullt i samhället O behov av att kunna förena det egna arbetet med framtidsförhoppningar i någon form. I motion till föregående års riksdag framhöll vi att det mot denna bakgrund är angeläget att de psykosociala arbetsmiljöproblemen ges större utrymme inom det forsknings- och utvecklingsarbete som bedrivs på arbetsmiljöområdet. Detta avslogs av under hänvisning till vissa forskningsprojekt som i huvudsak behandlade arbetstidens omfattning och förläggning. Dessutom hänvisades till att företagen inom ramen för de medel som avsatts till arbetsmiljöfonder och genom de lånemöjligheter som öppnats för ar betsmiljöförbättrande åtgärder har möjlighet att förbättra den psykiska miljön. Vi är medvetna om att medvetenheten ökat om det angelägna i goda psykosociala miljöer. har också riktat uppmärksamheten på detta. Enligt vår uppfattning är dock inte de vidtagna åtgärderna av sådan omfattning att man kan säga sig ha en god grund att stå på i arbetet på att forma arbetsmiljöer som ur psykosocial synpunkt är tillfredsställande. Vi upprepar därför vårt krav på en ökad satsning på forsknings- och utvecklingsarbete om de psykosociala arbetsmiljöproblemen bl. a. genom projekt inom ramen för arbetarskyddsfondens verksamhet. En väl utbyggd företagshälsovård, kompletterad med en ökad satsning på det yrkesmedicinska området, är en förutsättning för att goda arbetsmiljöer skall kunna erbjudas alla. Trots att verksamhetens omfattning efter hand vidgats har fortfarande en stor del av de anställda inte tillgång till företagshälsovård. Detta gäller främst anställda i småföretag, egna företagare och verksamma inom företag med spridda arbetsplatser, som t. ex. skogsbruk och vissa transportnäringar. Yrkesinspektionsnämnderna har bl. a. ålagts att följa och främja företagshälsovårdens utveckling och att fungera som organ för samråd i företagshälsovårdsfrågor. Dessa organ bör aktivt verka för att befintliga och nytillkommande resurser sätts in så att de får största möjliga effekt och når så många som möjligt. Företagshälsovårdens uppgift är att anpassa arbetsuppgift och arbetsmiljö till människornas förmåga och därigenom bidra till ökad arbetstillfredsställelse, hälsa och arbetseffektivitet samt högre grad av trygghet för arbetstagarna, vidare att följa förhållanden som kan påverka de anställdas hälsotillstånd och arbetsanpassning samt att ge de råd till arbetsledare och arbetstagare som kan anses motiverade för att förbättra situationen på arbetsplatsen. Enligt nu gällande bidragsregler betalar av den medicinska verksamhetens kostnader, under förutsättning att av arbetet utgörs av sjukvård. Uppgår inte sjukvårdsdelen till minskas statsbidraget i motsvarande grad. Enligt vår mening finns det anledning att ompröva reglerna för bidrag från . Företagshälsovårdens huvuduppgift måste vara av förebyggande art. Det kanske viktigaste förebyggande arbetet initieras genom samråd med teknisk personal, skyddsombud och arbetstagare, exempelvis vid skyddsronder och i anpassningsgrupper. En väl fungerande företagshälsovård måste innefatta såväl en medicinsk som en social och en teknisk del. Genom att ändra statsbidragsreglerna så att också företagshälsovårdens tekniska och sociala del ingår i de kostnader som berättigar till statsbidrag skulle företagen stimuleras till att ordna även denna del på ett tillfredsställande sätt. En lämplig avvägning av statsbidraget för att få en sådan stimulans kan vara att detta utgår av den totala kostnaden för den medicinska och den tekniska delen av företagshälsovården och att bidrag endast lämnas om verksamheten är utbyggd med både den skyddstekniska och den sjukvårdande delen. I annat fall bör bidrag utgå med exempelvis av kostnaderna. Bidragsreglerna om att skall utgöra sjukvård bör slopas. Föregående år avslog de krav som framfördes i en centermotion om en ändring i statsbidragsreglerna till företagshälsovården. Som huvudsaklig motivering till avslaget hänvisades till hälsokontrollundersökning. Förslag från denna, vilket skulle redovisas , borde avvaktas innan tog ställning till om det finns anledning att ändra utformningen av statsbidragsreglerna. Med hänsyn till att denna undersökning enligt uppgifter i årets budgetproposition väntas avsluta sitt arbete anser vi att bör begära att regeringen, så snart utredningsresultatet föreligger, tar initiativ till en översyn av statsbidragsbestämmelserna för företagshälsovård i enlighet med vad som anförts i motionen. Trots en omfattande reformverksamhet finns fortfarande många arbetsplatser som är i stort behov av arbetsmiljöförbättrande åtgärder. Framför allt gäller detta äldre företag, vilkas lönsamhet varit så svag att det inte funnits utrymme för sådana åtgärder. Den lagstiftning som ger de anställda och framför allt skyddsombuden befogenhet att ingripa mot farliga arbetsmiljöer är i och för sig värdefull. Det har dock visat sig att även denna lagstiftning i vissa fall är ineffektiv. Det gäller framför allt i sådana företag där lönsamheten är så dålig att företaget skulle tvingas lägga ner sin verksamhet om man vidtog omfattande arbetsmiljöförbättrande åtgärder. I dessa fall har de anställda i många fall valt att hellre arbeta i en hälsovådlig miljö än att bli utan arbete. Detta är enligt vår mening otillfredsställande, och det är därför nödvändigt att man skapar förutsättningar för att även den som arbetar i äldre och dåligt lönsamma företag skall kunna få en bättre arbetsmiljö. Genom de avsättningar till arbetsmiljöfonder som vinstgivande företag fick göra skapades möjligheter att på för företagen gynnsamma ekonomiska villkor vidta arbetsmiljöförbättrande åtgärder. I samband med behandling av frågan om avsättning till och disposition av arbetsmiljöfonderna föreslog vi att av de avsatta medlen skulle disponeras för arbetsmiljöförbättringar i företag med liten eller ingen vinst. skulle möjligheter skapas att förbättra arbetsmiljöerna även för de anställda i dessa företag. Detta förslag avvisades av . har en statlig kreditgaranti på totalt 200 milj. kr. ställts till förfogande för att öka de små och medelstora företagens möjligheter att ta upp lån för arbetsmiljöförbättrande åtgärder. I anslutning till detta föreslog att lånemöjligheten skulle kompletteras med en möjlighet för ekonomiskt svaga företag att få bidrag till en del av de åtgärderna. Även detta förslag avvisades av . Kraven på insatser för att skapa goda arbetsmiljöer växer, efter hand som nya rön framkommer om de faror som sammanhänger med olika arbetsprocesser. Alla, oavsett i vilket företag de arbetar, har rätt till god arbetsmiljö. Detta understryks ytterligare av arbetsmiljöutredningen. För att inte en god arbetsmiljö skall bli en förmån endast för dem som arbetar i ekonomiskt stabila företag är det, med hänsyn till de ständigt ökade kraven på miljön, nödvändigt att finna en form för finansiering av arbetsmiljöförbättringar som tillgodoser berättigade krav på förbättringar även inom mindre bärkraftiga företag. Om inte detta sker kommer följden att bli att många små företag måste lägga ner sin verksamhet eftersom de inte kan klara de nya miljökraven. I vissa fall kanske verksamheten kan fortsätta, men endast till priset av en dålig arbetsmiljö. Båda dessa alternativ är oacceptabla såväl ur mänsklig som ur samhällsekonomisk synvinkel. En långsiktig lösning av dessa problem förutsätter enligt vår mening att kostnaderna för arbetsmiljöförbättringar till viss del fördelas mellan olika företag med hänsyn tagen till ekonomisk bärkraft. Detta kan exempelvis ske genom någon form av allmän arbetsmiljöfond, ur vilken medel för arbetsmiljöförbättringar sedan kan fördelas på ett sådant sätt att det möjliggör skapande av goda arbetsmiljöer för alla anställda, oavsett i vilket företag de arbetar. Huvudregeln bör givetvis vara att varje företag för sig står för sina miljökostnader. När det gäller företag som har etablerats under helt andra betingelser på miljöområdet än de som gäller kan det dock vara motiverat att näringslivet kollektivt bekostar vissa insatser eller att staten träder emellan på samma sätt som tidigare skett beträffande vissa kostnader för vatten- och luftreningsanläggningar. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att uttalar att de psykosociala arbetsmiljöproblemen ägnas ökad uppmärksamhet bl. a. genom forskningsprojekt inom ramen för arbetarskyddsfondens verksamhet, 2. att beslutar att hos regeringen begära en utredning om ändring av gällande statsbidragsregler för företagshälsovården i syfte att stimulera företagen till en ökad satsning på en fullständig företagshälsovård omfattande även den tekniska delen, 3. att beslutar att hos regeringen begära en utredning om inrättande av en arbetsmiljöfond, finansierad av näringslivet och staten, för att möjliggöra viktiga arbetsmiljöförbättringar i äldre företag i enlighet med vad som har anförts i motionen. () () . ÅSLING (c) () () () ()