mot · FZ022055 · 1976-01-26 00:00:00 — Vi vill lägga denna ökning främst på de insatser vi redovisat ovan och som vi närmare utvecklar senare i motionen. I förhållande till regeringen föreslår vi följande fördelning av ökningen: Bistånd genom internationella organisationer +80 milj. kr. FN:s fond för jordbruksutveckling +45 Mkr. FN:s befolkningsprogram + 5 Livsmedels- och katastrofbistånd +25 Kyrkornas världsråd + 5 Bilateralt utvecklingssamarbete +70 milj. kr. Enskilda organisationer +25 Mkr. Svenska mottagarländer + vissa +20 Vi tar självfallet vårt ansvar för finansieringen. Vi har i en annan motion aviserat förslag, som vi kommer att lägga fram senare under vårriksdagen och som kommer att leda till ökade inkomster för staten. bör dessutom slå fast att anslagen för offentligt bistånd bör utgöra en växande andel av vårt lands samlade resurser. Regeringen bör lägga fram en ny plan för biståndets utveckling efter enprocentsplanen. bör vidare klart uttala att de planeringsramar som anges av regeringen för budgetåren 1977/78 och 1978/79 inte skall uppfattas som riktgivande för biståndets storlek dessa år. bör även i fortsättningen öka sitt stöd till FN:s biståndsprogram, särskilt i ett läge där dessa tycks bli effektivare . För detta finns många tunga skäl. Ett huvudskäl är att vi genom stöd till program som kan bidra till att oljeländer slussar mer pengar via internationella organisationer på bättre villkor för än annars. Därför är det allvarligt att regeringen föreslår ett totalt sett oförändrat multilateralt bistånd 1976/77. Det innebär i fast penningvärde att biståndet via internationella organisationer minskar med ca 100 milj. kr. Det är särskilt viktigt att nu medverkar till att fylla resolutionerna från de stora FN-konferenserna med innehåll. ställde upp konkreta mål för livsmedelsbistånd, internationell beredskapslagring och insatser för att utveckla eget jordbruk. Från sida har vi konsekvent hävdat att alla dessa olika typer av insatser behövs. När svältkatastrofer inträffar måste vi bistå människor i akut nöd. måste vi stödja i ett tålmodigt och långsiktigt arbete för att bygga ut jordbruket, så att de i högre grad kan klara sin egen försörjning med livsmedel. Vi föreslår att anslår ytterligare 45 milj. kr. till den nyinrättade jordbruksutvecklingsfonden. Denna fond är det mest lovande försöket att ge ett rejält stöd för att utveckla det egna jordbruket. Fonden avses nå storleken . Regeringen föreslåratt skall bidra med 110 milj. kr. som bliröverav anslag för innevarande budgetår. Det är en föga ambitiös satsning. Vi föreslår också att ökar sitt bidrag till med ytterligare 5 milj. kr. Fonden svarar för omkring en tredjedel av allt bistånd på befolkningsområdet. har efter befolkningskonferensen visat ett starkt ökat intresse för bistånd från fonden. Som regeringen konstaterar i budgeten kan befolkningsfonden därför inte längre finansiera alla projekt som uppfyller kraven för godkännande. uttalade, att alla familjer och individer har den grundläggande rätten att bestämma fritt och ansvarigt om antalet barn och att få den information, den utbildning och de medel som krävs för att kunna göra det. Redan att fylla detta uttalande med innehåll kräver kraftigt ökade insatser på befolkningsområdet. Sådana insatser är ytterst viktiga också för att människor skall kunna få bättre levnadsvillkor. går den helt övervägande delen av en ökande produktion till att hålla en snabbt växande befolkning vid liv på samma låga levnadsstandard som . Bara en liten del går till att förbättra levnadsstandarden. Internationella utvecklingsfonden () Vid uppföljningen av deklarationen om den nya ekonomiska världsordningen i FN:s extra generalförsamling begärde kraftigt ökat stöd till internationella utvecklingsfonden. 1 en resolution av generalförsamlingen sägs det: det är trängande behov av att kraftigt öka Världsbanksgruppens kapital och särskilt internationella utvecklingsfondens resurser så att fonden kan ställa ytterligare kapital på mycket förmånliga villkor till förfogande för de fattigaste länderna. är den främsta källan för lån på förmånliga villkor för de fattigaste . Dess verksamhet har steg för steg förbättrats. begär kraftigt ökade resurser för . Vi kan mot denna bekgrund inte acceptera regeringens vaga formuleringar om framtida stöd till fonden. En ny principöverenskommelse avses träffas om en femte påfyllnad av IDA:s resurser. Det räcker inte att regeringen i efterhand redovisar för hur det gick med denna överenskommelse. bör ge regeringen klara direktiv att den i förhandlingarna skall verka för en kraftig ökning av IDA:s resurser och för svensk del utlova ökat stöd till . Även om det akuta svältläget just nu inte är lika alarmerande som 1974 är katastrofernas tid inte över. Nya skördemissfall kan inträffa. Världen lever fortfarande ur hand i mun. är den enda överskottsregionen av betydelse. Världens samlade spannmålsreserver svarar inte mot mer än ca tre veckors världskonsumtion av livsmedel. har än en gång fått bakslag i sin spannmålsskörd. skörd blev bara drygt hälften mot den planerade. kan därför på nytt förväntas gå ut och göra stora inköp på världsmarknaden. Det var främst motsvarande inköp 1972/73 som då drev upp världsmarknadspriserna på spannmål och försvårade för de fattigaste . Vi kan därför inte acceptera regeringens förslag om en kraftig minskning av anslaget till katastrofbistånd. Till bilateralt katastrofbistånd föreslås nu 183 milj. kr. mot av SIDA begärda 231 milj. kr. Anslaget är milj. kr. Utbetalningarna 1974/75 var 219 milj. kr. Vi har svårt att förstå hur regeringen kan våga räkna med att katastroferna kommer att minska i antal och omfattning under /77. Man bör i alla den utsträckning som är möjlig stödja de humanitära insatser som genomförs av Frikyrkan Inte minst i har Frikyrkan hjälper utomordentliga kanaler till olika delar av landet. Dess insatser når verkligen de behövande människorna. Vi begär också - i enlighet med våra förslag till förra årets riksdag att ökar sitt stöd till Världslivsmedelsprogrammet (WFP) och Internationella livsmedelskonventionen (FAC) samt ger ett större bidrag till den internationella beredskapslagringen av vete. Upprepade beslut i FN har slagit fast att de rika länderna i sin biståndspolitik bör prioritera de minst utvecklade staterna. Mot den bakgrunden ter det sig anmärkningsvärt att regeringen föreslår att flera av de svenska mottagarländer som hör till denna kategori skall ges oförändrade anslag, vilket med hänsyn till importprisökningen i dessa länder i praktiken innebär minskat stöd. föreslås att , som tillhör de ekonomiskt mest framgångsrika länderna inom u-landsgruppen, skall ges ett med 10 milj. kr. Några i avtal gjorda förpliktelser som motiverar denna höjning av anslaget redovisas inte i budgetpropositionen. stödde beslutet att inleda ett biståndspolitiskt samarbete med . Vi bedömde då att landet, trots en för utvecklingsländerna relativt hög per capita-inkomst, ändå var i behov av bistånd. För ett samarbete talade också att landet var utsatt för en handelsblockad från de amerikanska staterna, liksom det ensidiga beroendet av . har det ekonomiska framåtskridandet i varit betydande. Därtill kommer att handelsblockaden troligen skulle ha hävts om inte engagerat sig militärt i . Detta gör det aktuellt att nu pröva frågan om samarbetet med inte väsentligen bör ges en annan inriktning än den rent biståndspolitiska. I avvaktan på en sådan prövning, som det ankommer på regeringen att göra och senare redovisa för , anser vi att någon höjning av biståndsanslagen inte bör ske utan att insatserna bör ligga på den nivå som svarar mot redan gjorda utfästelser. Vad det konkret innebär i anslag måste noga prövas av utrikesutskottet. De medel som härigenom frigöres bör utnyttjas för en förstärkning av stödet till länderna i södra och för de rörelser i detta område som kämpar mot rasförtryck och för kolonial frigörelse. För befrielserörelserna i södra ökar nu hjälpbehoven kraftigt. Den politiska händelseutvecklingen kan också - som det gångna året visat undergå snabba växlingar. Därför är det angeläget att bygger ut sina kontakter med ANC i , med de olika grupperingarna inom nationaliströrelsen i och med Swapo i och är berett både till att teckna långtidsavtal, som medger en planering på av biståndet, och att stärka sin beredskap till snabba insatser förorsakade av nya händelser eller nya, hastigt uppdykande behov. Den avvaktande attityd regeringen intagit i fråga om biståndet till befrielserörelsen i bör således övergå till ett aktivt stöd . Formerna för ett dylikt stöd borde kunna utarbetas i samråd med , och . Det är också i detta läge speciellt viktigt att stärka de oberoende staterna i södra , som för en svår kamp för att befästa sin självständighet gentemot . Vi föreslår därför att ett speciellt påslag göres för alla de berörda fyra länderna - , , och . För och bör landramen /77 höjas med minst 5 milj. kr. utöver regeringens förslag. För och bör landramen höjas med 2 milj. upp till 10 milj. kr. Vad beträffar är situationen speciellt bekymmersam på grund av de problem som de låga kopparpriserna och medfört. Kopparpriserna, som svarar för 90 96 av exportinkomster, har sjunkit kraftigt. Därtill kommer att Rhodesiablockaden drabbat hårt. Enligt FN:sgeneralsekreterare kostat (enligt rapport av ), varav endast fått täckning från utlandet för . 1 detta läge får en kraftigare höjning av biståndet från extra stor betydelse. För vill vi med hänsyn till de stora biståndsbehoven föreslå att planeringsramen höjs till 112 milj. kr.,dvs. det belopp som SIDA föreslog i sina anslagsäskanden. En höjning bör vid utrikesutskottets behandling även övervägas för . För båda dessa länder liksom för , , , och bör möjligheterna till extra katastrofinsatser undersökas. Likaså bör - som vi redan påpekat - ge ett väsentligt humanitärt stöd till det krigsdrabbade . Detta bör kanaliseras via Frikyrkan hjälper och andra humanitära organisationer. Målet bör vara att nå de nödlidande i olika delar av landet, oberoende av vilken av de stridande parterna som har den politiska och administrativa kontrollen. föreslog vi att skulle göras till programland för svenskt bistånd. Vi noterar med tillfredsställelse att regeringen nu förordar detta. Vi finner det angeläget att ett långsiktigt samarbetsprogram upprättas med och vill förorda att möjligheterna för en nordiskt samordnad insats undersöks. Vi föreslår även att möjligheterna att upprätta långsiktiga landprogram undersökes vad beträffar och . Förra årets riksdag erinrade om sitt redan tidigare uttalade önskemål om en aktiv prövning av möjligheterna att göra fortsatta biståndsinsatser i . Vi finner det uppseendeväckande att önskemål nonchalerats och vill föreslå att resultatet av den av begärda prövningen förelägges . För aviserar regeringen att det svenska biståndsprogrammet beräknas bli avslutat omkring . Därmed blir det första land, där planerar att avveckla biståndet. Detta bör dock inte ske innan den fulla innebörden av det bredare samarbete nu erbjuder klarlagts. Vi utgår också från att förändringarna sker efter samråd mellan och de tunisiska myndigheterna. Det positiva värdet av biståndet kan till stor del gå förlorat om avvecklingen sker abrupt och genom ensidiga diktat. Vi har ingenting emot en sådan breddning av samarbetet om den ekonomiska utvecklingen motiverar detta och har på annan plats i motionen föreslagit en motsvarande omprövning av biståndssamarbetet med . Trots ett stagnerande totalt bistånd föreslår regeringen en kraftig ökning av det bistånd som binds till uppköp i : från 500 milj. kr. till 600 milj. kr. Dess andel av det totala biståndet närmar sig nu . Därmed når det en nivå som gör det svårt för att med någon trovärdighet internationellt arbeta för principen om obundet bistånd. Denna princip har på nytt starkt markerats i resolutionerna från FN:s extra generalförsamling . har internationellt sökt medverka till en minskning av användningen av bistånd som binds till köp i det biståndsgivande landet och också varit mycket nära att nå påtagliga resultat. Argumenten mot bundet bistånd har varit klara och starka. Enligt beräkningar av sker inköp under bundet bistånd i genomsnitt till en prisnivå som ligger över världsmarknadspriserna. Denna fördyring har enligt SIDArs beräkningar också gällt för det svenska varubiståndet. Bundet bistånd leder således lätt till betydande förluster för . Eftersom biståndsramen som regel är given är det bundna biståndet ofördelaktigt för , jämfört med det obundna biståndet, vare sig bindningen sker i form av gåvor eller krediter. Extrakostnaden beräknas till 2,3-4,. Leveranser av varor från givarländerna kan vidare hämma utbyggnaden av inhemsk produktion i . Och de försvårar exporten från andra till det land som får varubiståndet. Varubistånd är också administrativt svårhanterligt med många missgrepp som följd. har således haft mycket goda skäl för att bl. a. inom () söka få principen om obundet bistånd allmänt godtagen. Lyckas man i denna strävan får det även för svensk ekonomi långt mer positiv verkan än om en större del av det svenska biståndet binds till köp i . När regeringen gav riktlinjer för ett mycket begränsat varubistånd pläderade den för att utformningen av vårt eget bistånd måste överensstämma med den linje vi driver internationellt: Det skulle vara ägnat att kompromettera våra internationella strävanden om vår praktiska politik sammanföll med de tendenser vi vänder oss emot. I likhet med regeringen anser vi det väsentligt att våra internationella strävanden överensstämmer med vår egen praktiska politik. Enligt beslut har mottagarlandet möjlighet att inom en given finansiell ram fritt välja svenska varor. Det minskar något nackdelarna med bindningen. Nackdelarna finns dock. Inköpen under varubiståndet har i genomsnitt skett till priser som ligger över världsmarknadspriserna. SIDA har påpekat att den ökade bindningen av svenskt bistånd vållat irritation hos vissa mottagarländer och att dessa beklagar att ställning som föredöme i de internationella diskussionerna om avbindning försvagats. Genom ökningen av det totala biståndet följer naturligen också en ökning i leveranserna av svenska varor. Handeln följer biståndet. /74 köpte t. ex. för 150 milj. kr. svenska varor, som inte inräknas i varubiståndet, därför att det inte var formellt förhandsbestämt att varorna skulle upphandlas i . Leveranserna från till världslivsmedelsprogrammet (WFP) och enligt konventionen för livsmedelshjälp (FAC) uppgick till ytterligare 60 milj. kr. Därtill kommer att mottagarländerna utan SIDA:s medverkan köper svenska varor och tjänster för de finansiella medel i form av gåva eller kredit som ställs till deras förfogande för olika ändamål. De medel som lämnas till de internationella programmen, t. ex. , UNDP och , leder givetvis också till betydande uppköp i . har ökat sin export till snabbare än till någon annan ländergrupp. SIDA hävdade i sin anslagsframställning för innevarande budgetår att det är "mindre nödvändigt för syftet att uppnå en växande volym av inköp i att ställa upp ett särskilt mål för formellt förhandsbestämda uppköp i . Vi delar denna uppfattning. Självfallet kommer betydande leveranser av varor från att ske som en följd av u-landsbiståndet. Vi har också föreslagit att bör ge ökade utfästelser om stöd till den internationella livsmedelsberedskapen. I bäggedera fallen sker leveranserna i enlighet med önskemål och utifrån naturliga biståndspolitiska krav. Självfallet bör också all önskvärd information lämnas till mottagarländerna om möjligheterna att köpa varor på den svenska marknaden. Detta innebär dock inte att ett formligt mål för omfattningen av den totala mängden varor som skall inköpas i behöver eller bör ställas upp. Vi instämmer i den mening som utrikesministern anförde statsverksproposition: Att fastställa någon viss andel av det bilaterala biståndsanslaget för varubistånd synes inte ändamålsenligt. Enskilda organisationer gör viktiga insatser i fattiga länder. De når stora resultat till en liten kostnad. Det stöd staten ger till de enskilda organisationernas u-landsprojekt är därför mycket väl använda pengar. i förhållande till det totala biståndsanslaget rör det sig om så små belopp att vi bör upprätthålla principen att inga välmotiverade ansökningar om stöd skall behöva avslås av brist på pengar. För att klara det måste ytterligare ca 25 milj. kr. anslås för bidrag till enskilda organisationer. kanske största utmaning är att skapa förutsättningar för aktivt folkligt deltagande i arbetet på utveckling. Missionen, fackföreningarna, ungdomsrörelserna och kooperationen kan genom sina insatser stärka de folkrörelser som byggs upp i . Det har en betydelse som för långt utöver de konkreta projekten. Också för att öka stödet i för en mer solidarisk u-landspolitik är de frivilliga organisationernas insatser i oerhört viktiga. Den statliga biståndspolitiken bygger på att vi stödjer egna utvecklingsplaner, allt oftare i form av en finansiell förstärkning. Det är en riktig utveckling. Men den har baksidan att biståndet blir alltmer anonymt. Det går i allt högre grad in i en allmän plan i de vi samarbetar med. Därmed blir det för den svenska opinionsbildningen allt viktigare att det vid sidan om det statliga biståndet finns en mängd frivilliga organisationer som gör egna konkreta insatser på fältet. De kan direkt och påtagligt föra in u-landsvardagen i vår svenska verklighet. Det är därför glädjande att intresset från enskilda organisationer för att göra insatser i växer. Dels är fler organisationer än tidigare beredda att göra sådana insatser, dels vill de göra större insatser. Staten bör stimulera och inte bryta udden av den glädjande ökning de ideella organisationerna visar i sina u-landsambitioner. Det får inte heller bli så, att organisationer som länge haft verksamhet i , främst missionen, skall få mindre anslag därför att intresset växer hos nya organisationer. Detta riskerar att bli följden om regeringens förslag går igenom, särskilt som regeringen direkt uttalar, att fackliga och kooperativa organisationer nu skall sättas i främsta rummet. Som vi också framhöll i förra årets motion är det angeläget att tillämpa reglerna för stöd till enskilda organisationer flexibelt och generöst. En sådan tillämpning underlättas av det högre anslag vi föreslår. Vi föreslår att samarbetet mellan SIDA och Kyrkornas världsråd utvidgas. Det samarbete som äger rum på familjeplaneringens område visar att här finns goda möjligheter till samverkan. SIDA bör därför få i uppdrag att undersöka möjligheterna till en vidare samverkan även när det gäller andra av rådets verksamhetsområden, t. ex. för att hävda de mänskliga rättigheterna. Rådet har kunnat medverka till att lösa konflikter. Också dess långsiktiga biståndsverksamhet och humanitära hjälpverksamhet, bl. a. till befrielserörelserna i södra , är värt stöd. Vi föreslår att till Kyrkornas världsråds förfogande ställes ett årligt belopp, vars användning fastställes i överläggningar mellan SIDA och Kyrkornas världsråd. /77 Föreslår vi att utöver redan utgående anslag 5 milj. kr. avsättes för detta ändamål. Vi föreslår att regeringen får i uppdrag att utreda möjligheterna till ett samarbete med de olika regionala utvecklingsbankerna enligt de linjer som SIDA förordat i sina framställningar . Enligt vår bedömning föreligger här stora möjligheter till ett konstruktivt samarbete även med den Asiatiska och den Inter-Amerikanska , liksom också med subregionala bankinstitutioner och fonder. Vi vill understryka den betydelse de aktiviteter har, som finansieras under . m. Vi avser här speciellt den kurs- och seminarieverksamhet som SIDA genomför i samarbete med olika FN-organ och med enskilda organisationer. Dessa program ger och SIDA möjlighet att aktivt främja aktiviteter som bidrar till nytänkande inom u-landsdebatten och till att vidga resursbasen för bistånd från . De kan också bidra till värdefulla preciseringar av den internationella utvecklingsstrategin. Vi föreslår att denna del av verksamheten tillföres ytterligare 4 milj. kr. 1. att begär att regeringen redovisar sin syn på hur FN:s deklaration om en ny ekonomisk världsordning bör påverka politik på olika områden, 2. att begär förslag från regeringen om ett vidgat system för investeringsgarantier i enlighet med vad som anförs i motionen, 3. att beslutar om ett i förhållande till regeringens förslag med 150 milj. kr. förhöjt anslag till Internationellt utvecklingssamarbete för /77, fördelat på 80 milj. kr. för internationella biståndsprogram och 70 milj. kr. för bilateralt utvecklingssamarbete, 4. att begär att regeringen framlägger en ny plan för ökning av u-landsbiståndet utöver en procent av bruttonationalprodukten, 1 (Se även motionerna 1975/76:2056 och 2057) 5. att uttalar att de av regeringen angivna planeringsramarna för biståndet budgetåren 1977/78 och 1978/79 inte skall uppfattas som riktgivande för biståndets storlek dessa år, 6. att beslutar om ett i förhållande till regeringens förslag med 45 milj. kr. förhöjt anslag till , 7. att beslutar om ett i förhållande till regeringens förslag med 5 milj. kr. förhöjt anslag till , 8. att uttalar att i förhandlingarna om en femte påfyllnad av Internationella utvecklingsfondens resurser bör verka för en kraftig ökning av dessa resurser och för svensk del utlova ökat stöd, 9. att bemyndigar regeringen att ställa svenskt vete till förfogande för internationell beredskapslagring, 10. att bemyndigar regeringen att ställa svenskt vete till förfogande för världslivsmedelsprogrammet /77-1978/79, 11. att beslutar om ett i förhållande till regeringens förslag med 25 milj. kr. förhöjt anslag till bilateralt katastrofbistånd, 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad vi i motionen anfört om bindning av bistånd till köp i det biståndsgivande landet, 13. att beslutar om ett i förhållande till regeringens förslag med 25 milj. kr. förhöjt anslag till enskilda organisationers biståndsverksamhet, 14. att ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om att utnyttja Frikyrkan hjälper för humanitära insatser i bl. 15. att begär att regeringen redovisar resultatet av den prövning beställt av möjligheterna till fortsatta biståndsinsatser i , 16. att beslutar göra den omfördelning av planeringsramarna för svenska mottagarländer som föreslås i motionen, 17. att ger regeringen till känna vad vi i motionen anfört om utvecklingssamarbetet med , 18. att beslutar om ett i förhållande till regeringens förslag med 5 milj. kr. förhöjt anslag till Kyrkornas världsråd, 19. att beslutar om ett i förhållande till regeringens förslag med 4 milj. kr. förhöjt anslag till kursverksamhet m. m. i det bilaterala utvecklingssamarbetet i enlighet med vad som anförs i motionen, 20. att begär att regeringen utreder möjligheterna till samarbete med de olika regionala utvecklingsbankerna.