mot · FZ02400 · 1976-01-20 00:00:00 — Motion 1975/76:400 av m. fl. om vissa kriminalpolitiska åtgärder, m. m. Fler kvarterspoliser behövs för att öka rättstryggheten. Mer fotpatrullering och bättre kontakt med de lokala förhållandena underlättar ett gott förhållande mellan polis och allmänhet. För att upprätthålla respekten för rättsväsendet måste brott upptäckas, utredas och upp snabbare än . Därför behövs också en förstärkning av polisens utredningsresurser. föreslår 34 polismanstjänsteroch 30 andra tjänster inom polisen utöver regeringens förslag. Polisens utbildning i samhällsämnen och psykologi bör förstärkas. En humanare kriminalvård kräver större resurser för frivården. föreslår att en halv miljon satsas utöver regeringens förslag på behandlings- och stödåtgärder inom frivården och att arvodena till de frivilliga övervakarna höjs kraftigt. bör närmare studera alkoholens betydelse som brottsutlösande faktor. Isolering som disciplinstraff i kriminalvårdsanstalterna bör avskaffas. Möjligheterna att avveckla även andra former av enrumsbehandling bör utredas. Lekmän bör få vara med och bestämma om isolering. Med den omfattning brottsligheten har fått måste alla möjligheter att effektivisera åtgärderna mot brott tas till vara. Inom framlades ett kriminalpolitiskt program. Där föreslås ökade insatser för att förebygga brott. En allmän översyn av och specialstraffrätten föreslogs också liksom en utredning om möjligheterna att ersätta frihetsberövande med andra påföljder, avkriminalisering av fylleriet m. m. Rättssäkerheten föreslogs ytterligare förstärkt bl. a. genom utbyggd rättshjälp, ny häkteslagstiftning, medborgarvittnen vid förundersökningar på polisstationerna och ökade möjligheter till skadestånd för den som drabbas av brott. Behandlingen på kriminalvårdens anstalter bör få ett mer meningsfullt innehåll. Isolering bör undvikas. Samarbetet mellan frivården och socialvården bör utvecklas. Polismannens roll bör bli merserviceinriktad. Kvarterspolisen bör byggas ut. Det är nödvändigt att polis finns tillgänglig på rimligt tidsavstånd i hela landet. Rättstrygghet, rättsskydd och återanpassning av den brottslige är tre lika nödvändiga förutsättningar för ett liberalt rättssamhälle. Vi hoppas att arbetet inom rådet successivt skall leda till konkreta förbättringar av samhällets brottsförebyggande verksamhet. En av huvudorsakerna till den ökade ungdomsbrottsligheten är det tilltagande missbruket av alkohol och andra droger . Det är ett skäl för en mer konsekvent och verkningsfull alkoholpolitik. Med tanke på den stora betydelse alkoholen har som brottsutlösare borde även brottsförebyggande rådet ägna dessa frågor uppmärksamhet. F. n. arbetar nio arbetsgrupper inom rådet. Ingen sysslar dock direkt med alkoholfrågan ur brottsförebyggande synvinkel. Detta bör enligt vår mening rättas till. För att detta skall vara möjligt bör rådet anvisas ökade arvodesmedel till arbetsgrupper. Ambitionsnivån för arbetet i arbetsgrupperna har enligt rådet måst begränsas på grund av att anslaget varit för litet. Man begär att anslaget räknas upp med . Vi föreslår att bifaller rådets förslag. Genom den kriminalpolitiska utredning som utlovas i budgetpropositionen får vårt krav på översyn av m. m. i stor utsträckning anses tillgodosett. En proposition om avkriminalisering av fylleriet, som har krävt, har också utlovats till i vår. Vi vill understryka, att lämpliga vårdåtgärder måste sättas in som ersättning för fylleristraffet. En särskild utredning om rättshjälpsreformen pågår. uttalade , att vårt förslag om medborgarvittnen borde prövas i lämpligt sammanhang. har denna fråga tagits med i direktiven till polisutredning. Ersättningsreglerna vad avser skada genom brott ses f. n. över av brottsskadeutredningen. De häktades situation övervägs av en annan utredning. Vi noterar med tillfredsställelse att våra förslag inom kriminalpolitiken i så stor utsträckning är under behandling och hoppas att de snabbt leder till praktiska resultat. Största möjligheten att i varje fall på kort sikt påverka brottslighetens omfattning ligger i att ge polisväsendet sådan inriktning och sådana resurser att upptäcktsrisken ökar. Både för att kunna fullgöra väsentliga servicefunktioner och för att kunna fungera brottsförebyggande är det nödvändigt att polis finns tillgänglig på rimligt tidsavstånd i hela landet. Ytterligare centralisering av polisen bör inte ske. Den lokala verksamheten måste förstärkas bl. a. genom kvarterspoliser och genom att polisstyrelserna ges en större betydelse. Polisens roll måste förändras. Polisen skall självfallet inte bara träda i aktion sedan brott förövats. En omfattande fotpatrullering bör vara en väsentlig del av polisens arbete. Det är angeläget att polisen väl känner de lokala förhållandena och upprätthåller goda kontakter med befolkningen. Genom något slag av lokalkontor i en kommundel bör den enskilde polisen kunna få god lokalkännedom, goda och omfattande förbindelser med ung domsgäng, nära kontakt med folk i fritidsgårdar och föreningar liksom med socialarbetare, fastighetsskötare, vaktpersonal, föräldrar, lärare m. fl. Härigenom bör goda förutsättningar kunna skapas för ett gott förhållande mellan polis och allmänhet, vilket är en viktig förutsättning för att polisen skall kunna fullgöra en effektiv brottsförebyggande verksamhet. Redan själva existensen av kvarterspolis av antytt slag bör kunna få brottsavhållande effekt. Idén med kvarterspolis bör alltså inte praktiseras enbart i de större tätorterna. Respekten för rättsväsendet främjes om brott verkligen upptäcks, utreds och upp . Utredningsläget hos polisen är emellertid alltjämt mycket ansträngt. Detta förhållande kan enligt vår mening påverka allmänhetens rättsmedvetande negativt. En långsamt arbetande rättsordning tillgodoser inte de berättigade kraven på rättssäkerhet. framhåller i sin anslagsframställning: Ärendebalansen på utredningssidan har sedan föregående år ökat med över 10 000 kriminalbrottsutredningar. Av balanserade ärenden är 4 867 utredningar . Antalet ärenden som på grund av otillräckliga resurser måste nedläggas utan åtgärd eller på grund av uteblivet spaningsresultat är otillfredsställande stort. Den senast genomförda arbetstidsförkortningen medför ett arbetskraftsbortfall för polisen så gott som uteslutande inom den yttre övervakningstjänsten med 853 årsarbetskrafter. anser det nödvändigt att polisväsendet kompenseras härför och föreslår att tjänsterna tillförs polisväsendet med 284 tjänster för vartdera av och 285 tjänster för det tredje. Tjänsterna föreslås fördelade i enlighet med arbetskraftsbortfallen dvs. med 245 vid övervakningssektioner och arbetsgrupper, 28 vid trafikövervakande enheter och 11 vid kriminalavdelningarna. Därutöver föreslår styrelsen 25 nya tjänster för huvudsakligen kvarterspolisverksamhet och 25 nya tjänster för utredning av kvalificerade förmögenhetsbrott samt brottsförebyggande verksamhet, inalles 334 polismanstjänster. Polisväsendet har under en följd av år kunnat utnyttja lönemedel från vakanta polismanstjänster för inrättande av extra tjänster för administrativ personal. Härigenom har polispersonalen kunnat avlastas arbetsuppgifter för vilka polisutbildning inte erfordras. Fr. o. m. nästa budgetår får man inte längre rätt att disponera vakansmedel. Det innebär en successiv minskning av den administrativa personalen. Med hänsyn härtill och till de behov av ytterligare administrativa tjänster som anmälts av distrikten föreslår att 150 nya tjänster inrättas för sådan personal. I budgetpropositionen föreslås medel för 300 polismanstjänster och 120 tjänster för annan personal. Mot bakgruno av de allmänna synpunkter på polisväsendet som vi redovisat, behovet av utbyggnad av kvarterspolisorganisationen och minskning av ärendebalansen på utredningssidan föreslår vi, att anvisar medel för 334 polismanstjänsteroch 150 tjänster för annan personal i enlighet med förslag. Det betyder att anslaget bör räknas upp med . Polisarbetets alltmer komplicerade karaktär gör att ökade krav måste ställas på polisernas utbildning. Särskilt önskvärt är det enligt vår mening, att utbildningen i psykologi, sociologi och om alkohol- och narkotikamissbruk förbättras. Vi föreslog därför att skulle anvisa medel för genomförande av förslag om en utökning av grundkursen för poliser . gick bara med på en veckas utökning. vidhåller sin uppfattning att grundkursen bör utökas med och att huvudvikten därvid bör läggas vid de samhällsorienterande ämnena samt psykologi och kriminologi. Med hänsyn till att frågan om grundutbildningens omfattning och innehåll enligt direktiven till polisutredning kommer att bli föremål för övervägande har man dock inte begärt medel för någon utökning av grundkursen . Enligt vår mening kan utökningen genomföras utan att man väntar på utredningens resultat. Vi föreslår därför att anvisar ytterligare . för utökning av grundkursen . Lagen om tillfälligt omhändertagande (LTO) Enligt lagen om tillfälligt omhändertagande (8 3) skall den som genom sitt uppträdande stör allmän ordning eller utgör omedelbar fara för denna omhändertas av polisman, om det är nödvändigt för att upprätthålla den allmänna ordningen. Enligt 8 6 skall en social utredning göras om den omhändertagne i den mån behov av en sådan utredning kan antas föreligga. Båda dessa paragrafer har visat sig svåra att tolka. Det är svårt att precisera vad som menas med störande av allmän ordning eller vad som utgör en fara för denna, liksom det är oklart vad som avses med att social utredning skall göras för att trängande hjälpbehov kan bli åtgärdade. Av justitieombudsmännens (JO) avgivna ämbetsberättelse framgår också klart att lagen i vissa fall har tillämpats på ett sätt som inte kan accepteras. Ett omhändertagande av en person - om än för så som det här rör sig om - innebär ett frihetsberövande, vilket naturligtvis inte bör tillgripas utan starka skäl. Ofta drabbas beklagligtvis de redan socialt utslagna. Men det finns också exempel på ingripanden mot andra personer, som inte uppträtt störande och där den allmänna ordningen inte varit i fara. Vi finner det därför nödvändigt att nya tillämpningsföreskrifter utarbetas på grundval av erfarenheterna av bl. a. de fall som JO redovisat och den undersökning om tillämpningen av lagen som brottsförebyggande rådet skall redovisa . De nya tillämpningsföreskrifterna bör i lämplig form redovisas för . Genom riksdagsbeslut ersattes de rådgivande lokala polisnämnderna av lokala polisstyrelser. Genom denna organisationsförändring skulle beslutanderätten i princip ligga hos en styrelse med lekmannainflytande och inte som tidigare hos polischefen ensam. Förhoppningarna om ökat medborgarinflytande har emellertid ännu inte infriats. Då ett sådant medborgarinflytande kan vara av stor betydelse för att förbättra förhållandet mellan polisen och allmänheten föreslogs från vårt håll att åtgärder skulle vidtagas för att det avsedda medborgarinflytandet skulle slå igenom i praktiken. Detta spörsmål ingår nu i direktiven polisutredning. Vissa av våra förslag rörande verksamheten i anstalterna godtogs vid riksdagsbehandlingen av den nya lagen om kriminalvård i anstalt. Vissa förbättringar av anstalternas resurser har också medgivits. Våra förslag om begränsning av isoleringsstraffen avslogs emellertid. Olika undersökningar tyder på att isoleringsstraffet kan medföra allvarliga psykiska skador. Det bör därför inte förekomma som disciplinär bestraffning inom kriminalvården. De i 47 § lagen om kriminalvård i anstalt i övrigt upptagna möjligheterna till bestraffningar borde vara tillräckliga. Vi föreslår att isolering som disciplinär bestraffning enligt 47 och 50 §§ avskaffas. bör utarbeta erforderlig lagtext. Vad beträffar isolering som behandlings- eller säkerhetsåtgärd kan man inte bortse från att förhållandena inom anstalterna kan vara sådana, att man i praktiken inte helt kan avstå från placering i ensamcell som ett yttersta medel. Innan det tillgrips bör man dock på andra vägar försöka komma till rätta med de missförhållanden som kan aktualisera en isolering. uttalade vid riksdagsbehandling av förslaget till lag om kriminalvård i anstalt (JuU 1974:2) bl. a. att motviljan mot isoleringsåtgärder utgör ett skäl att sätta in ansträngningar på att söka alternativa former för ett effektivt upprätthållande av erforderlig säkerhet och disciplin inom kriminalvårdsanstalterna. Utskottet ställde sig därför positivt till ett yrkande från bl. a. om en utredning av konsekvenserna av avskildhet och möjligheterna att ersätta denna åtgärd med andra. Från vårt håll föreslogs också en skyndsam utredning rörande medverkan av lekmän vid beslut om isoleringsåtgärder. anförde att en ökad insyn i enlighet med motionärernas önskemål skulle vara av stort värde inte bara för de intagna utan även för anstaltspersonalen. En närmare undersökning ansågs väl motiverad. Utskottets uppfattning gavs regeringen till känna. Regeringen har ännu inte verkställt utredningsuppdraget. Enligt vår mening finns därför skäl för att på nytt begära att utredningen om isoleringsåtgärderna kommer till stånd. Det är av största vikt för det fortsatta rehabiliteringsarbetet att den frigivnes ekonomiska och sociala situation är välplanerad och att övergången från anstaltsvård till frivård är väl förberedd. Frivården måste fungera i samarbete med företrädare för andra samhällsfunktioner och spela en förmedlande roll, när det gäller insatser från andra organ som arbetsförmedling, socialvård, utbildningsverksamhet och sjuk- och hälsovård. För att frivården skall kunna fungera tillfredsställande i praktiken fordras emellertid också att man disponerar egna resurser för social service. Samarbetet mellan kriminalvården och andra organ har diskuterats i samband med kriminalvårdsreformen. Våra förslag till generella former för samarbetet har lett till en försöksverksamhet i brottsförebyggande rådets regi. Denna försöksverksamhet bör leda till konkreta förslag. har för nästa budgetår för behandlings- och stödåtgärder bland frivårdsklientelet begärt ytterligare . Regeringen vill endast tillstyrka . Enligt vår mening är det angeläget att frivårdens behandlings- och stödåtgärder kan utvecklas. Vi föreslår att förslag bifalles. Med hänsyn till den vida tillämpning skyddstillsyn fått och den andel psykiskt störda och socialt skadade människor, som omfattas av denna reaktionsform, är det befogat att kriminalvårdens frivård tillföres ett ökat antal tjänstemannaövervakare för de fall, som är mera komplicerade och därför har behov av speciellt stöd. Många årtiondens erfarenheter av frivilliga övervakares insatser är emellertid tveklöst så gynnsamma, att en stor del av övervakningsverksamheten även i fortsättningen bör anförtros sådana funktionärer. De erfarenheter som föreligger från ett projekt med frivårdsförstärkning i tyder också på att tjänstemannaövervakare inte helt kan ersätta lekmannaövervakare. Möjligheterna att bygga upp ett företroendefullt förhållande mellan övervakaren och klienten är ofta större om övervakaren är en lekman med få uppdrag. Denne kan också på ett annat sätt vara tillgänglig utanför ordinarie arbetstid. Lekmannaövervakarna bör få möjlighet till bättre vidareutbildning och en ersättning som svarar mot deras betydelsefulla insatser. Den nuvarande ersättningen, . Visserligen kan övervakarna i vissa fall också få ersättning för förlorad arbetsförtjänst och vissa andra kostnader. Men med hänsyn till bl. a. den förändring i det allmänna löne- och kostnadsläget som ägt rum sedan ersättningsbeloppet fastställdes ansåg justitieutskottet att en uppräkning av övervakarnas ersättning måste komma till stånd . Utskottet ansåg emellertid att en uppräkning inte kan ske utan när Utskottet framhöll dock att förslag i anledning av översynen bör föreläggas utan dröjsmål. 1 budgetpropositionen beräknas emellertid medel endast för oförändrade ersättningar. Enligt vår mening bör förslag till en avsevärd höjning, innebärande minst en fördubbling av grundersättningen, framläggas för i vår. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att anvisar a. till : Förvaltningskostnader (A 10) ökade arvodesmedel till arbetsgrupper . utöver regeringens förslag, b. till för utbildning av polismän i samhällsorienterande ämnen, psykologi och kriminologi . utöver regeringens förslag, C. till Lokala polisorganisationen: Förvaltningskostnader (B 6) för fortsatt utbyggnad av kvarterspoliser m. m. utöver regeringens förslag avseende 34 polismanstjänster och 30 andra tjänster, d. till Frivärden () för behandlings- och stödåtgärder . utöver regeringens förslag, 2. att hos regeringen begär a. att den av begärda utredningen om isoleringsåtgärder kommer till'stånd utan ytterligare dröjsmål, b. förslag till väsentligt höjd ersättning till lekmannaövervakare enligt vad som anförts i motionen, 3. att beslutar a. anta sådan ändring av 47 § lagen om kriminalvård i anstalt att isolering som disciplinär bestraffning borttages, b. att 50 § lagen om kriminalvård i anstalt angående enrumsplacering i avbidan på beslut i disciplinärende utgår ur lagen, samt 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om a. aktualisering av alkoholfrågorna inom brottsförebyggande rådet, b. tillämpningen av lagen om tillfälligt omhändertagande (LTO). /ENKEL (fp)