mot · G00234 · 1976-12-08 00:00:00 — Motion 1976/77: 34 av i m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:22 om statsbidrag till hemspråksundervisning för invandrarbarn m. m. I propositionen 1975/76:118 föreslogs riktlinjer för hemspråksträning i förskolan och hemspråksundervisning i och gymnasieskolan. Propositionen föreslog inrättande av kommunalt reglerade tjänster som hemspråkslärare. Statens bidrag till dessa lärares löner skulle utformas som ett schablonbelopp per elev och år. Denna lösning var lämplig, då det skulle ha varit svårt att för kommunalt anställda lärare använda de statsbidrags* regler som finns för statligt anställda i eller gymnasieskolan. Dessutom förutsattes i propositionen (s. 114) att senare skulle få möjlighet att ta ställning till den närmare utformningen av statsbidragssystemet. I beslut förutsattes att schablonbeloppet skulle utformas så att det i princip blev en oförändrad kostnadsfördelning mellan stat och kommun i vad avser . ändrade i sitt beslut förslaget i propositionen 1975/76:118 i den viktiga delen att hemspråkslärarna skulle vara kommunalt anställda. Därmed bortföll ett argument för den föreslagna statsbidragsregeln med schablonbelopp. I olika överväganden med anledning av propositionen 1975/76:118 diskuterades de ekonomiska effekter statsbidraget skulle få i förhållandet stat till kommun. Däremot undersöktes ej kostnadsfördelningen mellan olika kommuner. I propositionen 1976/77:22 sägs att det övervägande antalet kommuner får en betydande resursförstärkning med de nu föreslagna schablonbeloppen. Vissa kommuner kommer däremot att förlora bidrag. Några kommuner har undersökt hur de föreslagna schablonbeloppen utfaller i förhållande till nu gällande regler i gymnasieskolan och . I vad avser gymnasieskolan blir förändringarna ganska små. I fråga om blir de dock betydande i vissa kommuner. Motionen kommer därför att i fortsättningen endast behandla de i propositionen föreslagna statsbidragsreglerna för . I kommun, där av befolkningen hade utländskt medborgarskap, deltog 413 elever i hemspråksundervisning. Kommunen tog ut . Propositionen medger 454. Här skulle en nerdragning behöva ske med eller drygt 16 96. plus 23,4 96 i avgifter skulle detta betyda ca . I kommun var 10,4 96 av befolkningen utländska medborgare. Antalet invandrarelever i utgjorde i genomsnitt 991 för /76. Av dessa deltog 389 i hemspråksundervisningen. Enligt skolkontorets beräkningar skulle kommunen enligt propositionen förlora ca . kommun skulle förlora ca . enligt samma lönekostnader som använts för . I , där antalet utländska medborgare var , skulle propositionen innebära ett bortfall av ca eller ca . Antalet deltagande elever var 1 450. I skulle propositionen innebära en minskning av statsbidraget med ca . drabbas särskilt hårt. Här utgjorde antalet utländska medborgare . Propositionens förslag innebär en minskning av statsbidraget med ca . Trots övergångsbestämmelserna kommer vissa kommuner med många invandrare i kläm. Om propositionen godtas kommer vi att få en mycket besvärlig situation i vissa skolor. Ytterst drabbas eleverna och hela skolan. Sämre kunskaper i hemspråket gör att invandrareleverna får svårare att följa med i undervisningen och hela den pedagogiska situationen i skolan drabbas. En annan omedelbar följd av propositionen blir att skolstyrelserna tvingas säga upp ett antal invandrarlärare. I kommunerna är många nationaliteter representerade, i över 50. Detta medför att hemspråksundervisningen måste organiseras på 20-30 olika hemspråk, vilket leder till ett högt uttag av lärarveckotimmar. I flera rektorsområden i de nämnda kommunerna är rörligheten stor. Skolorna får ständigt ta emot nya invandrarbarn, i många fall med stor skillnad i språkfärdighet. I vissa invandrartäta kommuner med en stabil befolkning och endast ett mindre antal nationaliteter representerade ger propositionen kanske lika goda statsbidrag som nuvarande regler. Troligen spelar antalet hemspråk en mycket betydelsefull roll vid uttaget av lärartimmar. Andra orsaker som kan påverka uttaget av resurser är lärartillgång, information och lokalresurser. Skolorna är byggda utan att man räknat med det extra lokalbehov som all invandrarundervisning medför. Propositionen ger mindre resurser till de kommuner som har de största problemen med invandrarna och som får bära de största kommunala kostnaderna. Kommuner med ett mindre antal invandrare gynnas däremot. Då invandrarsituationen är så olika i skilda kommuner är det inte möjligt att konstruera ett schablonbidrag som slår rättvist. Utöver lärarlönerna medför invandrarundervisningen en ekonomisk belastning för kommunerna. Eleverna skall utöver vanliga läroböcker ha sådana på hemspråket, det extra lokalbehovet är betydande, extra insatser från skolhälsovård, kuratorer och psykologer kräver resurser och den ökade administrativa belastningen är avsevärd. Statsrådet anför i propositionen att det ej går att tillämpa ett enhetligt schablonbelopp för hela hemspråksundervisningen. Kommunerna tvingas alltså arbeta med tre olika statsbidrag för denna undervisning. Genom att godta propositionens förslag vad beträffar förskolan och gymnasieskolan men bibehålla nuvarande regler för statsbidraget på påverkas ej kostnadsfördelningen mellan stat och kommun. Däremot bibehålls den nuvarande fördelningen mellan kommunerna till fördel, i förhållande till propositionen, för invandrartäta kommuner. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att statsbidrag till hemspråksundervisning i skall utgå enligt nu gällande regler. () ()