mot · FZ021559 · 1976-01-27 00:00:00 — av i och om statsbidrag till spårbunden kollektivtrafik Enligt nu gällande statsbidragsregler för tunnelbanebyggande (SFS 1971:956) kan bidrag utgå till anläggning för spårbunden allmän trafik av lokal karaktär som avser personbefordran och framgår i tunnel eller annars på egen banvall fri från korsning i plan med annan trafik. 1 enlighet härmed har statsbidrag bara beviljats till tunnelbana. Till övrig kollektivtrafik utgår inte bidrag på detta sätt. Inom står ibland valet mellan att bygga ut tunnelbanan eller annan kollektivtrafik. I flera fall är alternativet att rusta upp och bygga ut redan befintliga banor med korsningar i plan eller att bygga nya sådana banor. Exempel på sådana befintliga banor är , , och Nockebybanan inom landstings kollektivtrafikområde. Dessa banor har ofta standardfördelar som inte kan ges till en ny tunnelbana och dessutom ibland en lägre bruttokostnad. Vill man bevara och rusta upp en sådan bana i stället för att bygga tunnelbana får kommunen själv stå för hela kostnaden. Detta problem har påtalats senast i motionen 1975:1503 av m. fl. I motionen framhölls bl. a. att utbyggnad av tunnelbanenätet sker inom en geografiskt begränsad sektor och att banor av det slag som nämnts skulle vara ett fördelaktigare trafikmedel än tunnelbanetåg, som kräver en kompakt utbyggnad av bostäder och service. Vidare framhölls i motionen att kostnaderna för en utbyggnad av en befintlig bana (t. ex. ) skulle ställa sig jämförelsevis blygsamma. avslog motionen med hänvisning till att utredningen om kollektivtrafik i tätorter (KOLT) enligt sina direktiv har att överväga bl. a. vissa statsbidragsfrågor. har tidigare sökt bidrag till . Denna ansökan har avslagits med hänvisning till bestämmelserna i 1971:956. Det måste emellertid vara en klar samhällsekonomisk fördel om dessa bidrag kan användas för upprustning av äldre järnvägar, även om korsningar i samma plan inte alltid kan helt elimineras i perifera lägen. Bidraget bör inte heller undanta byggande av nytt spår. Olika möjligheter till utbyggnad av norr om även som alternativ till tunnelbana har exempelvis diskuterats. Det måste anses mycket angeläget att satsa på en spårbunden trafik som kan göras flexibel och som kan anpassas till befintlig bebyggelsestruktur. Vidare kan sådan spårbunden trafik fylla en funktion även för perifert liggande delar av en stadsregion. I sitt nu lämnade betänkande (SOU 1975:47) tar KOLT upp det nämnda a. med hänvisning till motionen 1975:1503. Enligt KOLT:s mening talar starka skäl för att statsbidrag i fortsättningen skall kunna utgå också till ombyggnad av tunnelbanor (stadsbanor) och till om- och nybyggnad av sådana spårtrafikanläggningar för allmän trafik som inte uppfyller tunnelbanekungörelsens krav på planskilda korsningar och egen banvall, men som är av väsentlig betydelse för kollektiv persontrafik av lokal karaktär. KOLT går inte in på spårtrafik som drivs i SJ:s regi, eftersom detta ligger utanför utredningens uppdrag. Enligt KOLT:s mening bör bidrag kunna utgå till allt sorn hör till ett färdigt spår. Statsbidrag bör även kunna utgå till plattformar och refuger inom stations- eller hållplatsområden för spårtrafik, under förutsättning att anordningarna behövs för kollektiv persontrafik av lokal karaktär. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller om förslag angående ändrade statsbidragsbestämmelser, så att om- och nybyggnad av spårtrafikanläggningar för allmän trafik även utan krav på planskilda korsningar och egen banvall blir bidragsberättigade, liksom ombyggnad av tunnelbanor, under förutsättning att de är av väsentlig betydelse för kollektiv persontrafik av lokal karaktär.