mot · FZ021943 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:1943 om ersättning till företag för uppgiftslämnande till offentlig myndighet Utredningen om företagens uppgiftsplikt, UFU (Fi 1970: 69), beräknas enligt uppgift komma att presentera sitt utredningsresultat i ett slutbetänkande i början av innevarande år. UFU har haft i uppdrag främst att pröva möjliga alternativ av rationaliserings- och samordningskaraktär som leder till att företagens arbete med uppgiftslämnandet och uppbördsarbetet minskas eller på annat sätt underlättas. UFU har därvid enligt de givna direktiven, varit förhindrat att diskutera frågan om ersättning till företagen som kompensation för här berörda arbetsuppgifter. Frågan om en särskild prövning av möjligheterna att utge ersättning för uppgiftslämnandet har i återkommande sammanhang aktualiserats men avvisats av , främst med hänvisning till väntade förslag från UFU. Då man kan förutsätta att nämnda förslag nu föreligger för prövning, är det påkallat att ånyo väcka förslaget om utredning av ersättningsfrågan. Många tecken tyder på att den enklaste och effektivaste metoden för att komma till rätta med det alltmer omfattande uppgiftslämnandet från företagen är att införa en skyldighet för de insamlande myndigheterna att i normalfallen utge ersättning till företagen för deras arbete med uppgiftslämnandet. Genom en kostnadskompensation skulle myndigheterna på ett helt annat sätt än tidigare tvingas göra prioriteringar och ta hänsyn till företagens resursinsatser och direkta kostnadsutlägg för att förse myndigheterna med infordrade uppgifter. En prissättning av arbetsinsatserna skulle således leda till en budgetmässig prövning från de anslagsbeviljande organens sida och därigenom ge de uppgiftsinhämtande myndigheterna anledning att särskilt prioritera de uppgiftskrav de anser viktigast. Många av dagens uppgiftskrav är onödigt komplicerade och arbetskrävande för uppgiftslämnarna som en följd av att de ofta utformas utan någon mer allsidig och kritisk prövning med avseende på vilka administrativa konsekvenser de olika detalj uppgifterna i kraven får för skilda uppgiftslämnarkategorier. Många enkäter riktas också ofta till ett oskäligt stort antal företag. Åtskilliga metoder står emellertid till buds som är tillämpliga för att åstadkomma önskade förenklingar och begränsningar i de särskilda uppgiftskraven. Men det behövs uppen barligen en ersättningsskyldighet för myndigheterna för att motivera dem att vidta möjliga förenklingsåtgärder och förmå dem att slopa allt onödigt uppgiftsinhämtande. Skyldighet att utbetala ersättning för uppgifter skulle förmå dem att av kostnadsskäl göra kraven så enkla att uppfylla som möjligt och bättre anpassa kraven till uppgiftslämnarnas villkor. Därigenom torde också väsentliga rationaliseringsvinster för såväl företag som myndigheter kunna göras. Metoden att utge ersättning till företagen för arbetet med uppgiftslämnandet synes också kunna förena kravet på ett rationellt och effektivt förfarande för bromsning av den snabba tillväxten i uppgiftskraven med en kompensation till företagen för deras insatser för det allmännas räkning. En utredning om hur en sådan ersättningsskyldighet för myndigheterna skulle utformas och vilka effekter den kan få som prioriteringsinstrument samt dess betydelse i övrigt för informationsöverföringen mellan företag och myndigheter bör igångsättas. Arbetet bör närmast ses som en komplettering av UFU-studiema och bedrivas med sikte på att ett förslag skall vara klart under nästkommande år. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om utredning för prövning av frågan om ersättning för uppgiftslämnande till den offentliga förvaltningen.