mot · FZ021333 · 1976-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om rekreationsområden vid nedre och Mellanljusnan, m. m. I motion 1975/76: 1958 har undertecknade motionärer föreslagit att utbyggnad av Mellanljusnan i ej bör komma till stånd. Som en följd av detta ställningstagande vill vi här föreslå att åtgärder vidtages för att utynttjandet av dessa värdefulla naturområden skall bli möjligt för en större allmänhet. I utredningen och miljö, SOU 1974: 22, utvecklar utredningsmannen i sammandrag skälen för att bevara vissa älvar outbyggda på följande sätt: Områden och älvsträckor där naturbetingelserna i mycket begränsad utsträckning påverkats av människan har värde för forskning och friluftsliv och utgör också en viktig tillgång för kommande generationer. En strävan är att de områden som bevaras bör vara så stora som möjligt och därigenom ha bättre förutsättningar att behållas opåverkade. Inte minst för ett område som skall tjäna som referensområde för forskning är det av stor vikt att området blir så stort att de ekologiska sambanden vilka inte nödvändigtvis är kända i största möjliga utsträckning förblir orubbade. Närheten till befolkning. Utredningsområdets älvar flyter till stora delar genom befolkade älvdalar. De rekreationsmiljöer älvarna kan erbjuda, liksom landskapsbilden och närmiljön kring älvarna, får därigenom särskilt stor betydelse. Dessutom ligger de fem älvarna till stor del inom nära räckhåll för betydande befolkningskoncentrationer i . Efterfrågan på rekreationsmiljöer inom området blir därigenom än högre. Utredningsområdets älvar flyter också till stor del genom kulturlandskap. Sambandet mellan bygden och vattnet påverkas ofta starkt av utbyggnad. Huvuddelen av älvsträckorna med denna karaktär är redan utbyggd, varför ett starkt bevarandeintresse knyter sig till de delar som återstår. Sportfiske i strömmande vatten är eftersökt. Det råder emellertid brist på möjligheter till sådant fiske på grund av att dessa starkt begränsas genom vattenkraftsutbyggnader. Kompensationsåtgärder förekommer i stor utsträckning och kan i många fall ersätta det naturliga fisket till omfattning men aldrig till karaktär. Det är också av största betydelse att naturliga reproduktionslokaler bevaras. Skilda utgångspunkter för en rangordning från bevarandesynpunkter bör naturligtvis ge utslag i olika värderingslistor. En värdering av tillgänglighets- och massturismaspekten ger sålunda en annorlunda klassificeringsbild än en naturvetenskaplig inriktning. Några stora skillnader i värdering har emellertid inte kunnat konstateras vad gäller de för denna utredning aktuella älvarna. De objekt som kvarstår outbyggda har ofta angivits ha högt värde från skilda utgångspunkter. Samverkan mellan olika bevarandeintressen har värderats högt. Särskild vikt har vid bedömningen av de föreslagna utbyggnadsprojekten lagts vid i vilken mån de skulle komma att påverka områden och miljöer som av olika experter karakteriserats som riksintressen. Därvid har den principiella syn på riksintressanta områden som anges i rapporten med mark och vatten och i propositionen 1972: lil använts. Enligt vår mening är de anförda skälen mycket starkt vägande. Det borde vara en rättighet att inom varje landskap kunna bevara vissa områden med dylika värden inom nära räckhåll för flertalet invånare. Men de naturvärden som ovannämnda älvdalar representerar har också ett betydande värde även för en större allmänhet, utanför landskapsgränserna. Mellanljusnansområdet är klassat som primärt rekreationsområde. Detta har skett även med området kring nedre enligt beslut av (CU:s utlåtande /76: 2). Vi anser att omfattande åtgärder nu bör vidtagas för att göra dessa områden mer lättillgängliga för en stor allmänhet. Naturvårdsintressenas företrädare i respektive kommuner har fört fram många värdefulla uppslag i detta syfte. Detta bör nu följas upp i samråd med kommunerna, och statsbidrag bör lämnas till dylika åtgärder. Sysselsättningen är en väsentlig fråga i samband med diskussionen om bevarandet av outbyggda älvar. Många anser att den sysselsättning som kan ges i och med själva utbyggnaden är skäl nog för utbyggnad. Vi kan inte dela den meningen. Vid en utbyggnad går också jord- och skogsmark förlorad. Detta innebär att även arbetstillfällen spolieras. Detta kan bli fallet också med annan näringsutövning i området. Om man i stället kan utveckla bevarade områden för rekreation och besök från en större allmänhet skapar man förutom bevarande av förutvarande näringar även underlag för utveckling såväl av turistnäring, allmän service som näringslivet i övrigt. Detta ger bestående arbetstillfällen. ger ovannämnda faktorer avsevärt fler arbetstillfällen än de som skapas vid en utbyggnad. Sysselsättningsfrågan talar således också för att åtgärder i de aktuella områdena vidtages. En förutsättning för att klassningen som primärt rekreationsområde skall vara till fördel och kunna utnyttjas är att planering och erforderliga åtgärder snabbt kommer till stånd. I annat fall kan klassningen innebära ett hinder eller en fördröjning av olika mindre projekt som får anstå till dess en översiktlig planering kommer till utförande. För att nödvändiga åtgärder skall komma till stånd inom rimlig tid torde det också vara nödvändigt med generöst statligt stöd till de kommuner som har ansvaret för uppbyggnad och tillsyn över områdena. Ovannämnda beslut innebär att en särskild beredning skall tillsättas med nära anknytning till . Den skall få i uppgift att samordna åtgärdsplanering av projekt med riksperspektiv och större regionala satsningar. Med hänsyn till det stora behovet av arbetstillfällen i Ljusdalsområdet bör enligt vår mening en planering av ifrågavarande rekreationsområde tas upp med förtur. Det kunde vara ett lämpligt försöksobjekt för beredningen. Då en utveckling av området bör ge god sysselsättning bör medel för försöksverksamheten kunna erhållas över arbetsmarknadsverkets anslag. Planeringen bör ske i samråd med berörda kommuner och länsmyndigheter. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs1 att beslutar anhålla att regeringen uppdrar åt natur vårdsverket eller den föreslagna beredningen för planering av primära rekreationsområden att i samråd med berörda kommuner med förtur utarbeta plan för att utnyttja områdena kring nedre och Mellanljusnan för rekreation m. m. enligt riktlinjer för primära rekreationsområden. . () i 1 Se även motionen 1975/76: 1514