mot · FZ02199 · 1976-01-12 00:00:00 — 1975/76 199-205 av m. fl. om avdragsrätt vid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa ändamål m. m. De ideella folkrörelserna och de fria kristna samfunden svarar för en människovårdande och allmänt förebyggande verksamhet som från hela samhällets synpunkt är av största betydelse. Det bör därför vara statsmakternas uppgift att på olika sätt möjliggöra och underlätta dessa organisationers och samfunds verksamhet. En viktig uppgift för statsmakterna är därvid att undanröja de ekonomiska svårigheter under vilka de frivilliga folkrörelserna och de kristna samfunden arbetar. Vi föreslår att i detta syfte begär utredning angående rätt till avdrag vid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa ändamål samt till u-hjälp och andra humanitära, kulturella, vetenskapliga eller eljest uppenbart samhällsnyttiga ändamål. Vi föreslår att denna utredning också omfattar frågan om befrielse för de kristna samfunden från skyldigheten att erlägga arvsskatt. Med hänsyn till den extra ekonomiska belastning som orsakas samfunden genom den allmänna arbetsgivaravgiften och andra skatter och avgifter som införts , föreslår vi att uttalar att vid utformningen av det framtida skattesystemet särskild hänsyn skall tas till de ideella organisationernas och de fria kristna samfundens speciella ekonomiska förhållanden. Det gångna årets intensiva debatt om folkrörelsernas betydelse och uppgifter i det svenska samhället har aktualiserat gränsdragningsproblemen mellan å ena sidan statliga och kommunala insatser och å andra sidan de frivilliga insatser som de ideella folkrörelserna har speciella förutsättningar att svara för. Vägledande för statsmakternas ställningstaganden i hithörande frågor bör enligt vår mening vara en strävan att garantera de frivilliga folkrörelserna rätt och praktiska möjligheter att arbeta utifrån sina egna ideologiska utgångspunkter utan styrning från statliga och kommunala organs sida. Debatten har också på nytt bidragit till att fästa uppmärksamheten på hur viktigt det är att statsmakterna genom en positiv och generös inställning till folkrörelserna möjliggör och underlättar ideella insatser inom olika delar 1 1975/76. 1975/76: 199 Inte minst är det angeläget att de ekonomiska villkoren förbättras. har upprepade gånger, senast vid riksdag, haft att ta ställning till krav på utredning angående rätt till avdrag vid inkomstbeskattning för gåvor till bl. a. religiösa, humanitära och kulturella ändamål. Vederbörande utskott har gjort klart positiva skrivningar, men har med mycket knapp majoritet eller med hjälp avvisat utredningskravet. Det har i tidigare motioner redovisats att sådan avdragsrätt som det här är fråga om införts i en rad länder och att erfarenheterna därav genomgående varit goda. Enligt vår uppfattning talar starka skäl för att en utredning bör komma till stånd. frikyrkoråd och de fria samfunden har t. ex. vid upprepade tillfällen deklarerat att de önskar det allmännas medverkan för att förbättra samfundens ekonomiska villkor i första hand i form av skattebefrielse och avdragsrätt för gåvor. Också för de ideella folkrörelserna och de humanitära organisationerna framstår avdragsrätten som en naturlig och önskvärd form för statsmakternas stimulans av frivilliga gåvor. I skatteutskottets betänkande 1974:10 anfördes som skäl mot den begärda utredningen bl. a. att skatteutredning vid sina fortsatta överväganden rörande skattesystemets framtida utformning avser att ta upp avdragssystemet till allsidig bedömning i ett större sammanhang. Som skatteutskottet också framhöll i samma betänkande är avsikten med önskemålet om införande av avdragsrätt för gåvor till allmännyttiga ändamål att tillföra folkrörelserna och andra ideella organisationer ökade ekonomiska resurser för deras verksamhet. Därmed skiljer sig syftet med denna avdragsrätt på ett avgörande sätt från syftet med andra former av avdrag som kan vara av betydelse för skattesystemets framtida utformning. Hänvisningen till skatteutredningens fortsatta arbete är enligt vår mening därför inte något vägande skäl mot den av oss begärda utredningen. En sådan utredning bör självfallet klarlägga fördelar och nackdelar både för den enskilde och för de organisationer som skulle tillföras ytterligare ekonomiska resurser genom införande av sådan avdragsrätt. Mot kravet på avdragsrätt för gåvor till bl. a. religiösa ändamål har anförts att den skulle innebära speciella förmåner för inkomsttagare med stora inkomster. En arbetsgrupp inom har i en särskild utredning presenterat ett förslag rörande avdragsrättens utformning som genom bl. a. en maximering av avdragets storlek och sättet att ta hänsyn till avdraget vid beskattningen undanröjer de olägenheter i nämnda avseende som skulle kunna finnas. Vi anser alltså goda skäl tala för att en utredning kommer till stånd 1975/76: 199 och att den får gälla avdragsrätt för gåvor till religiösa ändamål samt till u-hjälp och andra humanitära, kulturella, vetenskapliga eller eljest uppenbart samhällsnyttiga ändamål. har också haft att ta ställning till förslag om att arvsbeskattningen för testamente till förmån för religiösa och ideella ändamål skulle upphöra. Enligt vår uppfattning finns det nu starkare skäl än tidigare att aktualisera denna fråga. Enligt nu gällande ordning förekommer två fall av befrielse från arvsskatt som ligger de fria samfundens och de ideella organisationernas förhållanden nära. Dels tillämpas arvsskattebefrielse försvenska kyrkan i dess gemenskap av statsorgan, dels medges arvsskattefrihet för sammanslutning eller stiftelse som bedriver en i hög grad samhällsnyttig verksamhet. Det är tillfredställande att dessa organisationer har denna rätt. Vårt syfte är att utvidga rätten att gälia alla jämförbara organisationer. Oavsett att grunden för arvsskattefrihet är dess karaktär av statsorgan framstår det som allt naturligare att jämföra dess verksamhet med den verksamhet som bedrivs av de fria samfunden. En allt bredare opinion finner det angeläget att eftersträva så likartade ekonomiska villkor som möjligt för och övriga trossamfund. De fria samfunden är i här berört avseende sämre ställda än såväl som en rad ideella organisationer utan att detta förhållande kan förklaras med hänvisning till skillnader i verksamhetens syfte eller till olika grader av samhällsnytta. Syftet med de fria trossamfundens verksamhet sammanfaller i väsentliga avseenden med de sammanslutningars och stiftelsers syfte som medges befrielse från skyldigheten att erlägga arvsskatt. Det förekommer inte sällan att en person velat genom testamente tillföra och något av de frikyrkliga samfunden en lika stor summa pengar för t. ex. resp. samfunds u-landsarbete. Den testamenterade summan tillfaller därvid oavkortad arbete, medan den summa som testamenterats till det frikyrkliga samfundet reduceras till följd av arvsbeskattningen. Det ter sig mot bakgrund av vad som här anförts angeläget att sådana ändringar genomförs i lagstiftningen om arvsskatt att de påtalade olägenheterna undanröjs och att de fria samfunden i likhet med dels , dels sammanslutningar och stiftelser som bedriver en i hög grad samhällsnyttig verksamhet befrias från arvsskatt. Allmän arbetsgivaravgift m. m. Införandet av nya avgifter och skatter har väsentligt försämrat de fria samfundens och de ideella organisationernas ekonomiska 1975/76: 199 Detta gäller inte minst den allmänna arbetsgivaravgiften. Den innebär en speciell påfrestning för de fria samfunden därför att dessa med hänsyn till den totala omfattningen av sin verksamhet har ett mycket stort antal anställda. Vi har i motioner redovisat hur den allmänna arbetsgivaravgiften kommit att framstå som särskilt betungande och orättvis för ideella organisationer och fria trossamfund därför att den ursprungligen infördes för att kompensera en skatteavlastning för det svenska näringslivet 1 samband med övergången från allmän varuskatt till mervärdeskatt. Den uttalade avsikten var inte då att införa en allmän löneskatt. Motsvarande kritik gäller givetvis inte de sociala avgifterna. De speciella nackdelarna med arbetsgivaravgiften för de fria samfunden uppmärksammades av skatteutskottet i samband med att den höjdes från Utskottet anförde bl. a. att den nya skatten kunde komma att innebära svårigheter för de ideella organisationerna men ansåg att detta i så fall finge ses över i annat sammanhang. Enligt vår uppfattning är det otillfredställande att de organisationer som har att finansiera sin verksamhet i huvudsak med hjälp av frivilligt insamlade medel orsakas en stor merkostnad enbart till följd av omläggningar av skattesystemet och övergång från direkt till indirekt skatt. Det vore riktigast att för de berörda organisationernas och samfundens del direkt avlyfta den ekonomiska börda som arbetsgivaravgiften innebär. Tekniken för detta avlyft kan emellertid fä olika utformning. Vi föreslår därför att uttalar att vid den slutliga utformningen av det framtida skattesystemet särskild hänsyn skall tas till de ideella organisationernas och de fria kristna samfundens speciella ekonomiska förhållanden. Därvid bör syftet vara att för deras del skapa sådana skatteregler att de inte som får vidkännas en särskilt tung ekonomisk belastning till följd av den typ av avgifter och skatter som t. ex. arbetsgivaravgiften utgör. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs A. att hos regeringen anhåller om utredning i syfte 1. att ge fysiska personer rätt till avdrag vid den statliga beskattningen upp till en viss maximigräns för gåvor till religiösa ändamål samt till u-hjälp och andra humanitära, kulturella, vetenskapliga eller eljest uppenbart samhällsnyttiga ändamål, 2. att befria de fria samfunden - innefattande även deras regionala och lokala organisationer - från skyldigheten att erlägga arvsskatt, 1975/76: 199 B. att uttalar att vid utformningen av det framtida skattesystemet särskild hänsyn skall tas till de ideella organisationernas och de fria kristna samfundens speciella ekonomiska förhållanden i det syfte som anförts i motionen. /ENKEL (fp) () ()