mot · FZ02940 · 1976-01-26 00:00:00 — av m. fl. om en provisorisk inomregional skatteutjämningsreform infördes ett system med skatteutjämningsbidrag för att i viss utsträckning utjämna ojämlikheterna i utdebitering av standard mellan kommunerna i landet. beslöt att förändra systemet i riktning mot att utjämna kostnadsskillnaderna mellan kommunerna och att ge det en större regionalpolitisk prägel. Detta beslut tillkom efter kraftiga påtryckningar från . Landstingskommuner och primärkommuner garanteras en viss skattekraft i förhållande till medelskattekraften i landet. Den varierar också med avseende på det geografiska läget. Dessutom finns särskilda regler för avfolkningskommuneroch s. k. sommarstugekommuner. Efter omläggningen finns även möjligheter till extra skatteutjämningsbidrag, där prövningen göres av regeringen från fall till fall. Trots den vidtagna ändringen i skatteutjämningssystemets utformning finns fortfarande stora skillnader i utdebitering. var skillnaden mellan högsta och lägsta utdebitering i landet . De stora variationerna i utdebitering är inte endast betingade av geografiska skillnader mellan olika regioner utan finns även inom regionerna. I och län uppnås en skillnad på . mellan högsta och lägsta utdebitering, medan denna skillnad i är . Skillnaden i sistnämnda region var . men sjönk , då den var , för att sedan stiga igen till nuvarande nivå. Stora risker föreligger att skillnaderna i kommer att öka , om inte några åtgärder vidtas för att rätta till de ojämlika förhållanden som råder. Det finns också anledning att beröra orsakerna till att så olikartade situationer kunnat uppstå i en region som i förhållande till landet i övrigt som helhet är en rik region. Avsaknaden av en aktiv regionalpolitik med decentralistisk inriktning har medfört att människor tvingats flytta till vissa expansionsorter för att få arbete. Allt fler har dragits till storstadsområdena. Folkvandringen till har varit omfattande och särskilt , då befolkningsökningen under vissa år uppgick till ca 25 000 personer. Inom har befolkningsströmmen riktats till de kommuner som ställt upp och byggt bostäder - efter påtryckning. Detta har medfört att framför allt följande kommuner ökat sin befolkning mycket snabbt till följd av inflyttning: , , , , , , , och . De bostadsmiljöer som skapades blev i många fall bristfälliga. som befolkningsökningen styrdes till förortskommunerna genomfördes en metodisk koncentration av arbetsplatserna i kärnområdet - framfor allt i och - flera mil från de nya bostadsområdena. Enbart och har över 150 000 arbetsplatser fler än yrkesverksamma. De förortskommuner som hade en snabb befolkningsökning genom inflyttning har en mycket ung befolkning. Eftersom den kommunala servicen till stor del är inriktad på de yngre åldersgrupperna - barnomsorg, utbildning, fritidsverksamhet etc. - har de unga förortskommunerna i detta avseende en särskilt svår ekonomisk sitution. Rika och fattiga kommuner Ekonomiskt är uppdelat i rika och fattiga områden/kommuner. Av länets 23 kommuner har tolv en kommunalt beskattningsbar genomsnittsinkomst på , medan fem har . I länets ytterområden och i de förortskommuner som haft en snabb befolkningsökning är genomsnittsinkomsterna lägst. Däremot är inkomsterna höga i de centralt belägna kommunerna med en förhållandevis låg befolkningstillväxt. Låg inkomstnivå medför hög kommunalskatt har 18 kommuner i höjt skatten, medan de övriga fem ej höjt. Skattehöjningen i dessa kommuner uppgår till 1:10 i genomsnitt. Ingen av de fyra rikaste kommunerna - , , och - har höjt skatten. Däremot har alla de övriga kommunerna så när som på en höjt utdebiteringen. Därtill kan noteras att de fyra rikaste kommunerna, som ej höjt skatten 1975 eller 1976, redan tidigare hade den lägsta utdebiteringen eller en av de lägsta utdebiteringarna i länet. I , som högsta skattekraften med 272 skattekronor(skkr.) per invånare, är utdebiteringen 10:10, i med 253 skkr. 11:65, i med 251 skkr. 11:10 och i 243 skkr. Däremot har de kommuner som har låg skattekraft hög utdebitering, t. ex. 156 skkr. och 16:- kr. har 160 skkr. resp. 15:50, har 160 skkr. resp. 15:70 och har 157 skkr. Se tabell (Bil. De fattiga kommunerna tvingas kompensera sin låga skattekraft med förhållandevis hög utdebitering för att kunna ge invånarna en rimlig service. De rika kommunerna har genom sin höga skattekraft ekonomiska förutsättningar att hålla en låg utdebitering. Trots den höga utdebiteringen i låginkomstkommunerna är skatteinkomsterna per invånare väsentligt lägre I*1975/76 .? ,\'r i)$<)-,)44 i dessa än i de rika. är sammantaget en rik region - skattekraften är högre än för riket i sin helhet. Felet ligger i att rikedomen är orättvist fördelad. Låginkomstkommunerna - de med 160-170 skkr. - tvingas nu hålla en utdebitering som ligger . högre än vad de rika kommunerna behöver för motsvarande verksamhet. Krav på skatteutjämning mellan kommunerna är i väsentlig utsträckning fortfarande en gemensam arbetsmarknad, som bl. a. medför långa, tidskrävande resor. Detta innebär att i synnerhet de välsituerade kan välja boendekommun efter de egna kraven och önskemålen på bostadsalternativ. För låginkomsttagarna föreligger i realiteten inte dessa valmöjligheter. "Entrébiljetten till lågskattekommuner är oftast oöverkomlig. Det är populärt att bo i vissa kommuner - framför allt de med låg skatt. 1 dessa kommuner är också priset på bostadsrätter, radhus eller småhus höga. De tomma lägenheterna finns i kommuner som ej är så populära och där också skattekraften är låg, med hög utdebitering som följd. Detta medför att den familj som har god ekonomi i högre utsträckning dras till de populära kommunerna, som är rika. Nuvarande ekonomiska obalansproblem förstärks därmed. Skattekraftsutjämning mellan kommunerna i erfordras, så att alla kommuner ges mer likvärdiga förutsättningar att satsa på social trygghet för människorna. Obalansen i befolkningens åldersfördelning medför också betydande kommunalekonomiska problem. De unga kommunerna har mycket höga kostnader för bl. a. barnomsorg, undervisning och sociala insatser. I förortskommunerna är det vanligt att andelen i åldersgruppen uppgår till av den totala befolkningen, medan andra har en osedvanligt hög procent åldringar. kommun, som är en av de "yngsta", satsar av nettobudgeten på utbildning och på barnomsorg. I satsas på barnomsorg och på utbildning. Flera förortskommuner - t. ex. Flaninge och - satsar motsvarande andel som . har trots detta en högre behovstäckning på barnomsorg än dessa förortskommuner. Vid utformningen av ett nytt skatteutjämningssystem måste hänsyn tas till befolkningens ålderssammansättning. Kommunerna svarar för en stor och viktig del av människornas grundtrygghet i form av service för alla åldrar. Kommunerna måste då få de ekonomiska förutsättningarna att, oberoende av den befintliga befolkningssammansättningen, kunna ge likvärdiga lev Vi har här beskrivit ojämlikheten inom . Likartade förhållanden föreligger eller kan komma att föreligga i andra delar av landet, varför det finns anledning att mer generellt ta upp de inomregionala obalansproblemen till prövning. Detta får dock inte innebära att principen för skatteutjämning mellan kommunerna i hela landet sätts i fråga. Solidariteten kräver även framgent att de rika delarna av landet delar med sig till de fattiga. tillkallade chefen för 12 sakkunniga, som fick i uppdrag att utreda skatteutjämningsbidragen, som f. n. är provisoriska i avvaktan på kommunalekonomiska utredningens arbete. Då dessa båda utredningar fullgjort sitt arbete bör det finnas underlag för att bestämma hur en mer permanent lösning skall se ut. 1 direktiven till den tillsatta utredningen om skatteutjämningsbidragen framhålls att det bör övervägas om inte ytterligare faktorer utöver de redan nu använda skall påverka bidragens storlek. Departementschefen nämner därvid ålderssammansättningen, andelen barn och ungdom, bebyggelsestruktur, avstånd, inkomststruktur och topografiska förhållanden. Likaså pekas på problemen i snabbt växande kommuner. Utredningen har också i uppdrag att samarbeta med andra utredningar som sysslar med frågor där statliga bidrag till kommunerna är en viktig del, i syfte att underlätta en samordning. Vi hälsar med tillfredsställelse att här nämnda frågor utreds, då det bör bli ett viktigt steg mot en bättre balans i kommunernas inbördes ekonomiska situation. Då det kan befaras att det berättigade kravet på samordning leder till att ett genomgripande förslag på skatteutjämningens område inte kan väntas anser vi att utredningen med förtur bör behandla och lägga fram förslag till en provisorisk inomregional skatteutjämningsreform. Man bör därvid lägga fram ett förslag som gör det möjligt för landstingen att av uppburna skattemedel göra avsättningar till en skatteutjämningsfond att användas inom landstingsområdet för att åstadkomma mer likvärdiga förutsättningar för en god service och mindre skillnader i utdebiteringsnivå. Med stöd av vad i motionen anförts hemställer vi att hos regeringen anhåller om kompletterande direktiv till utredningen om skatteutjämningsbidrag rörande provisorisk lagstiftning för landstingen i enlighet med vad som i motionen anförts. PER () () Kommunernas skatteinkomster per invånare utifrån taxering inklusive skattebortfallsbidrag och skatteutjämningsbidrag med utdebitering. Skattekraft (antal skkr./inv.) Skatteinkomster per invånare (verksamhetsnivå)