mot · FZ02775 · 1976-01-15 00:00:00 — Motion 1975/76: 775 av i m. fl. om undervisning i teckenspråket benämner personer med så nedsatt hörsel att de inte har utbyte av hörapparater för döva, medan övriga benämns hörselskadade. Enligt låginkomstutredningens undersökning uppgår antalet hörselskadade i till ca 650 000 personer. Av dessa är ca 3 140 barn och ungdomar , vilka kräver speciell undervisning och utbildning. Enligt tillkommer mellan 50 och 70 döva barn och ca 140 hörselskadade barn . Den genom bedrivna försöksverksamheten med tolkar åt döva har uppfattats positivt, men den har varit av för liten omfattning för att kunna motsvara de dövas berättigade önskemål om service från samhällets sida. Eftersom det finns endast ca 150 stycken domstolstolkar och ca 175 vardagstolkar kan de inte på långa vägar täcka det behov som finns. Det är därför angeläget att en ytterligare satsning sker på detta område. Det måste också vara angeläget att samhället medverkar till att göra teckenspråket mera känt och tillgängligt. I första hand bör alla som arbetar på allmänna inrättningar få grundkunskaper i teckenspråket. Teckenspråket är ett synligt och därmed säkert kommunikationsmedel för döva, medan det att enbart lita till munavläsning gör kommunikationen osäker. Bristen på ett säkert kommunikationsmedel kan av den döva få betalas med förlust i andlig utveckling. Det är obestridligt att teckenspråket ger de hörselskadade barnen större språkförståelse och därmed större möjligheter att uppleva gemenskap med andra människor. De erhåller bättre möjligheter att göra sig förstådda av sina föräldrar och övriga nära anhöriga. Dessa eftersträvar nämligen att lära sig teckenspråket om deras hörselskadade barn får lära sig detsamma. Därmed ökar barnens möjligheter att få uppleva den gemenskap, värme och känslokontakt som är av utomordentligt stort värde för deras personliga utveckling och för deras anpassning till samhällets olika krav. Det är omvittnat av de döva själva att de inte på samma sätt som andra medborgare kunnat komma i åtnjutande av den utveckling som skett på många olika områden i samhället. möjligheter till kommunikation skapar få möjligheter till kontakt med andra människor och olika aktiviteter. Det kan gälla information i allmänhet. Det kan gälla vanlig enkel medmänsklig kontakt. För den döve är det av stort värde att få kontakt med andra människor i sitt arbete och . Vi anser att det är av vikt att så många människor som möjligt kan detta teckenspråk för att över huvud taget de döva skall 1 1975/76. komma i kontakt med yttervärlden. 1975/76:100 bilaga 13 säger arbetsmarknadsministern att han ämnar föreslå regeringen att en kurs om högst i teckenspråket för arbetsbiträden åt döva får anordnas på försök. Vi hälsar detta med stor tillfredsställelse. kan en döv ej uppsöka en allmän inrättning såsom , arbetsförmedling, kommunalkontor, bank, postkontor eller sjukhus utan att vara försedd med tolk. Varför inte utöka försöksverksamheten även för dem som arbetar på allmän inrättning för att hjälpa de döva? Barn har lätt att lära, därför vore det lämpligt att införa teckenspråket i mellanstadiet för alla elever. Detta skulle vara ett viktigt led i strävandena att bryta de dövas isolering. Teckenspråket är mycket lätt att lära efter den nya teckenordboken. Lärare och elever skulle tillsammans på ett demokratiskt sätt kunna lära sig teckenspråket, exempelvis en gång i samband med svenskundervisningen. Man kan också tänka sig att man ger eleverna möjlighet att lära sig teckenspråket inom ämnet Fritt valt arbete. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. hos regeringen hemställer om åtgärder i syfte att delge anställda på allmänna inrättningar grundkunskaper i teckenspråket, 2. hos regeringen begär att försöksverksamhet kommer till stånd så att underlag vinnes för senare införande av undervisning i teckenspråket för alla elever på mellanstadiet i syfte att häva isoleringen för de döva. H. ()