mot · FZ021060 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 1060 om åtgärder mot butikssnatteri Systemet med självbetjäningsbutiker har fört med sig övervakning och kontroll av kunderna inom butikerna. Utvecklingen har gått i den riktningen att den kontrollerande verksamheten i betydande utsträckning lagts i händerna på antingen särskilda butikskontrollanter eller särskilda bevakningsföretag. Butikskontrollantens huvuduppgift är att se till att de varor som förs ut ur butik och varuhus är betalda. Kontrollanter övervakar så oförmärkt som möjligt kundens alla förehavanden. Om någon kund skulle falla för frestelsen att stoppa något i egen ficka eller gjort det i ren distraktion, väntar kontrollanten med att ingripa till det ögonblick då kunden kan sägas ha kommit utanför kassan. Butikskontrollen fungerar således repressivt. För att kontrollanten skall få göra ett ingripande måste hon (huvudsakligen används kvinnlig personal) med egna ögon se tillgreppet. Hon skall sedan följa hela händelseförloppet i en oavbruten följd, vara säker på att varan inte tillhör kunden och att kunden alltjämt har varan i sin besittning då utgångskassan passerats. Metoden att ingripa först sedan kunden lämnat affären bygger på den rättsliga förutsättningen att snatteribrottet måste vara fullbordat; försök till snatteri ärmed andra ord inte straffbart. I betänkandet Snatteri (SOU 1971:10) har den statliga brottmålsutredningen konstaterat att butikssnatterit har hög frekvens, att det stulnas värde i 50 "o av fallen är . och att förövarna i allmänhet inte har begått någon kriminell handling. Mot denna bakgrund föreslogs bl. a. att fängelsestraffet för snatteri skulle avskaffas. Vidare föreslogs ökade möjligheter för åklagare att underlåta att väcka åtal och för polis att meddela rapporteftergift. Sistnämnda förslag har resulterat i ändringar i åklagarinstruktionen och i polisinstruktionen samt i ett cirkulär till polismyndigheterna om rapporteftergift för vissa snatteribrott (SFS 1972:23-25). Fängelsestraffet har däremot bibehållits. Enligt min mening är det angeläget att samhällets resurser för brottsbekämpning i större utsträckning koncentreras mot svårare brottslighet. Det är dessutom av olika skäl angeläget att den brottsbekämpande verksamheten i större utsträckning inriktas på att förebygga brott. Dessa strävanden gör att bl. a. formerna för bekämpning av butikssnatteri bör omprövas. I konsekvens med att den brottsförebyggande verksamheten ställs i centrum torde problemet med butikssnattérier till stor del kunna lösas inom butikerna utan att rättsmaskinerit kopplas in. Företagen bör söka uppnå en enhetlig linje och exempelvis gemensamt bestämma att den som handlar i butik eller varuhus enligt självbetjäningsprincipen skall lägga varan i va 1975/76: 1060 ruhusets korg eller vagn. Mot bakgrund av en sådan allmängiltig regel skulle kontrollanten meddela den kund som bryter däremot vad föreskrifterna innehåller. Denna motion väcktes även vid förra . uppehöll sig vid behandlingen av motionen endast vid behovet av att sprida kunskap om att snatteri är straffbart. Några synpunkter på det i motionen framförda förslaget anfördes inte. Något initiativ i enlighet med motionens förslag inom brottsförebyggande rådet har ej heller tagits. Med hänvisning till det anförda hemställer jag 1. att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att brottsförebyggande rådet i samverkan med handelns organisationer bör få i uppgift att utforma förslag till effektivare förebyggande åtgärder mot butikssnatteri, 2. att hos regeringen begär förslag till avskaffande av fängelsestraff för butikssnatteri.