mot · FZ022325 · 1976-03-25 00:00:00 — 1975/76 2325-2331 1975/76: 2325 av herrar Elmstedt och i med anledning av propositionen 1975/76:130 om stödåtgärder på fiskets område, m. m. De förslag till förbättringar på fiskets område som föreslås i propositionen 1975/76:130 är synnerligen välmotiverade. Det är hög tid att statsmakterna genom aktiva ekonomiska insatser ger ett stöd som erfordras för att det svenska folkhushållet skall ha garantier för ett inhemskt fiske. Detta kan endast ske genom att slå vakt om den viktiga yrkeskår som fiskarna utgör. Den oro för framtiden som man hyser inom fiskarkåren har säkert en realistisk grund. Det torde finnas flera orsaker och en av de främsta är gällande skatteregler och regler för avgiftsuttag. Dessa upplevs av fiskarna som högst orättvisa i jämförelse med andra inkomsttagare i motsvarande inkomstläge. Den nu aktuella propositionen ger emellertid inte utrymme att gå närmare in på den problematiken och föreslå ändringar som annars enligt vår mening vore högst berättigade. I propositionen föreslås att föreningen tillförs 17 milj. kr. Även om detta belopp är betydligt lägre än vad fiskets organisationer hade hemställt om, måste det ändå noteras som ett rejält tillskott för nästa budgetår. Svensk Fisks möjligheter att under innevarande budgetår klara rimliga ekonomiska åtaganden i form av stödåtgärder till fisket torde emellertid vara begränsade. Sålunda har man nödgats att kraftigt reducera vissa kvantiteter fisk på vilka garantipris utgår. För t. ex. sydkustfiskarna innebär detta en stark begränsning av fisket. En fångstransonering omfattande per man och vecka har införts och det betyder självklart ett kraftigt ekonomiskt bortfall för den enskilde fiskaren. Vidare är exportstödet på torsk borttaget. Till detta kan också läggas, även om det rör sig om marginella saker, att sydkustfiskarna kan exportera s. k. skarpsill till på grund av den tullavgift som mottagarlandet infört. Naturligtvis måste fiskets problem lösas på ett mera långsiktigt sätt. Det är fråga om en trygghet som inte finns för näringens utövare. Här kommer frågan om effektivare gränsskydd in i bilden. konstaterade i sitt betänkande att fiskerinäringen i har ett i förhållande till andra länders fiske begränsat gränsskydd. Utredningen fann det vidare angeläget att impprtregleringen liksom handhas på ett sådant sätt att marknadsregleringen för fisk kan tillämpas så effektivt som möjligt. Utredningen ansåg det dock nödvändigt att nuvarande gränsskydd kompletteras för att stabilisera marknaden 1 1975/76. vid pristryckande import. Det är helt uppenbart att rekryteringen till fiskaryrket är i fara om inte klara besked ges att statsmakterna är beredda att ta det ekonomiska ansvar som krävs för näringens fortbestånd. De belopp som föreslås i propositionen 1975/76:130 kan naturligtvis delvis ses som ett sådant besked, men det är enligt vår mening högst angeläget att gör ett klart uttalande att mera permanenta och längre gående åtgärder måste komma. En ändring av beskattnings- och avgiftsreglerna, som vi påpekat inledningsvis, skulle enligt vår mening starkt bidraga till att återge de svenska fiskarna tron på en fortsättning i yrket och innebära en känsla av rättvisare behandling. Vi finner det sålunda angeläget att snabba åtgärder vidtas för att bättre skydda det svenska fisket, så att större trygghet inom näringen kan erbjudas och därmed ökade garantier för en fortsatt rekrytering till yrket. Enligt vår mening torde bl. a. fiskerinäringsutredningens betänkande vara en bra utgångspunkt för förslag till åtgärder i sammanhanget. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att som sin mening ger regeringen till känna angelägenheten av att ett starkare gränsskydd för svenskt fiske kommer till stånd, enligt vad i motionen anförts.