mot · FZ022045 · 1976-01-27 00:00:00 — av m. fl. om beaktande av välfärdspolitiska effekter vid beräkningen av bruttonationalprodukten, m. m. Begreppet välfärd har ingen entydig av alla omfattad innebörd. I dagligt tal används välfärdsbegreppet ofta som ett samlat uttryck för det positiva i tillvaron. 1 den forskning som pågår vid socialforskningsinstitutet () står begreppet livskvalitet som en sammanfattning av välbefinnande (individens subjektiva tolkning av faktiska förhållanden) och välfärd (individens förfogande över och kontroll av resurser, t. ex. hälsa, pengar, kunskap etc.). Oavsett om man i välfärdsbegreppet lägger in individens egna subjektiva värderingar eller ej, så är det väsentligt att konstatera att välfärden har både en materiell och en icke-materiell del. Den materiella delen av välfärden brukar betecknas som välstånd. Den icke-materiella delen av välfärden brukar ibland uppskattas med hjälp av olika sociala indikatorer eller komponenter. I samband med den s. k. levnadsnivåundersökningen 1968 gjordes intervjuer angående följande urval av komponenter: hälsa, kostvanor, bostadsförhållanden, uppväxtförhållanden och familjerelationer, utbildning, sysselsättning och arbetsplatsförhållanden, ekonomiska resurser samt fritid och rekreation. pågår inom en ny undersökning, identisk med levnadsnivåundersökning. Några delresultat från denna har publicerats . Både inom FN och pågår också arbete med system av s. k. sociala indikatorer. tillstyrkte löntagarorganisationerna - LO, TCO och - i remissvar på motioner från och en utredning av möjligheterna att mäta välfärdsutvecklingen. Ungefär publicerade en grupp ekonomer, verksamma inom LO, en mycket kritisk kommentar till långtidsutredning. Riksdagsmajoriteten avvisade emellertid då liksom därefter ett mera samlat grepp på välfärdsproblematiken. Argumenten bakom denna negativa inställning har varit dels pågående utredningar (t. ex. levnadsnivåundersökningen inom , SCB:s mätningar av enskilda välfärdskomponenter eller långtidsutredning), dels att arbetet borde begränsas till att ta fram enskilda välfärdskomponenter vid sidan av nationalräkenskaperna. En sådan linje har varit acceptabel med hänvisning till de utredningar som pågått. Men f. n. finns inga förhoppningar om ett samlat grepp angående välfärdsmätningar i pågående utredningsarbete. Tyvärr har den publicerade långtidsutredningen (LU) gett en mycket kortfattad genomgång av välfärdsproblematiken. Den redovisar helt fristående från utredningens analyser och med utgångspunkt i de övergri pande ekonomiska målsättningarna om den ekonomiska poiitiken alternativa vägar . Utredningen medger att denna avgränsning av långtidsutredningarnas centrala uppgift innebär att en lång rad andra politiska och socialt viktiga frågor kommer att ligga utanför utredningens arbetsområde. Denna begränsning av utredningarnas arbete har varit helt nödvändig med hänsyn till givna betingelser i fråga om arbetsinsats, tidsåtgång och slutproduktens omfattning, heter det i LU:s motivering. I det korta välfärdsavsnittet redovisas en del beräkningar och förutsättningar av betydelse för välfärdsutvecklingen t. ex. för arbetslivet, inkomsterna, hälsa, utbildning och miljö. Beträffande det sistnämnda området bifogas en särskild bilaga om miljövård i under 1975-1980. LU konstaterar: Det har däremot inte varit möjligt att direkt mäta eller sammanfatta effekterna på välfärden av de kalkylalternativ som vi genomfört. Det har inte heller varit möjligt att bedöma nettoeffekten på välfärden av förändringarna i de ekonomiska storheterna. Därmed säger utredningen att välfärden har behandlats som något vid sidan av de i ekonomiska termer återgivna alternativen för sysselsättning, produktion och investeringar liksom prisutveckling och bytesbalans. Det borde vara en viktig uppgift för de statliga långtidsutredningarna att mot bakgrund av den vidgade debatten om välfärdsbegreppet i varje fall redovisa materiellt mätbara samband mellan olika alternativa handlingslinjer och välfärden. Det bör vara möjligt att belysa exempelvis olika alternativ för förbrukning av ändliga resurser samt återvinningsmöjligheterna liksom effekterna inom och utom vårt lands gränser av handeln med råvaror mot bakgrund av bl. a. hushållningskraven. Den fortgående utslagningen av arbetskraft medverkar till ökade klyftor och står alltså i motsats till välfärd för alla. Därför är också en utveckling av arbetslivet som förhindrar en fortsatt utslagning en avgörande väl färdspol it isk målsättning. De krav som en sådan målsättning ställer måste också redovisas som ett realistiskt alternativ. På samma sätt borde de regionala konsekvenserna av olika alternativ beräknas etc. De alternativ som LU slutligen redovisar bör alltså innehålla beräkningar av de välfärdspolitiska konsekvenserna, även om dessa inte alltid låter sig relateras till de ekonomisk-politiska målsättningarna som de f. n. är formulerade. Regeringen bör mot denna bakgrund ge LU inom ekonomiska avdelning direktiv att redovisa och sammanfatta effekterna av de genomförda kalkylalternativen ur välfärdspolitisk synpunkt. Med sikte på avstämningen av LU bör också en regionalisering av det alternativ som statsmakterna förordar redovisas för . Bruttonationalprodukten (BNP) får som en följd av bristen på välfärdsberäkningar i anslutning till nationalräkenskaperna ofta tjäna som en ersättning för ett välfärdsmått. Den ekonomiska tillväxten mäts med hjälp av BNP-ökningen, trots att stora områden faller utanför kalkylen, t. ex. icke prissatt arbete i hemmet. Den ökande offentliga sektorn är schablonmässigt prissatt i nationalräkenskaperna. Ju mer skador på människor och natur som t. ex. produktionen eller trafiken medför, desto mer ökar BNP. Ju större uppoffringar människor måste göra genom att köpa prissatta varor eller tjänster som en följd av ett felplanerat samhälle (t. ex. långa resor mellan arbete och bostad), desto mer ökar BNP. Dessa exempel på kritik som brukar riktas mot BNP-måttet utesluter inte att nationalräkenskaperna i sin nuvarande utformning kan vara till nytta som analysinstrument i konjunkturpolitiken eller för jämförelser med andra länder. BNP-beräkningarna i sker nämligen i enlighet med FN-rekommendationer liksom i många andra länder. Det hindrar inte att man också i den internationella debatten om BNP framför tankar på att modifiera BNP med hänsyn till de uppoffringar produktionen kräver. En sådan modifiering med hänsyn till undantagna tjänster och varor utan marknadspris och rensning från negativa inslag ur välfärdssynpunkt borde vara möjlig att utreda här i anslutning till utvecklingen av nationalräkenskapsstatistiken med sikte på ett system med regionalräkenskaper. En sådan utredning bör vara brett parlamentariskt förankrad. 1 detta sammanhang bör medel också anvisas för SCB:s anmälda utvecklingsarbete med ett system för regionalräkenskaper (prop. 1975/76:100, bilaga 9). Med hänvisning till det anförda hemställer vi1 1. att beslutar hos regeringen begära en snar redovisning och sammanfattning av de välfärdspolitiska effekterna av de i långtidsutredningen genomförda kalkylalternativen, 2. att beslutar hos regeringen begära en regionalisering av det slutligt förordade alternativet med anledning av LU:s förslag senast i samband med avstämningen , Se även motionen 1975/76:2046. 3. att hos regeringen begär utredning beträffande en modifierad och rensad BNP-beräkning vid sidan av den traditionella med hänsyn till välfärdspolitiska bedömningar i enlighet med motionen.