mot · FZ02851 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 851 av iröken m. fl. om kommunernas beredskapsplanering, m. m. Under de senaste lågkonjunkturerna 1967/68 och 1971/72 drabbades ungdomen i förhållande till andra kategorier arbetssökande mycket hårt av arbetslöshet. Detta gäller framför allt åldrarna . Bland dessa har kvinnorna drabbats hårdast. Mer än var tredje arbetslös i den totala arbetskraften har varit under , med att allt fler kommit ut på arbetsmarknaden. Efter dessa lågkonjunkturer har arbetslösheten som helhet sjunkit kraftigt. Trots detta har ungdomen drabbats i större omfattning. Även under högkonjunktur är problemen för denna grupp mycket stora, vilket gör situationen speciellt bekymmersam. Som en följd av vikande arbetskraftsefterfrågan riskerar de ungas situation att försämras . Särskilt svår blir situationen för dem som är , för dem som inte har någon yrkesutbildning och för de unga kvinnorna. Ojämn fördelning av arbetstillfällen mellan olika regioner och brist på barntillsyn medverkar vidare till att främst unga kvinnor drabbas särskilt hårt. Dåvarande och har gjort en undersökning, som pekar på orsakerna till ungdomsarbetslösheten. Vid denna undersökning framkom följande faktorer: otillräcklig utbildning eller fel utbildning negativ inställning till industrijobb brist på arbetslivserfarenhet och praktik arbetsmarknadsproblem i samband med värnpliktstjänstgöring övergångsproblem efter avslutad utbildning ovilja att flytta från hemorten. Dagens situation och framtidens problem kan bara bemästras genom ytterligare aktivering av samhällets närings- och arbetsmarknadspolitik. För att lösa ungdomens problem krävs åtgärder på en rad olika områden. Trots ökad produktion inom industrin förväntas inom flera branscher antalet anställda minska. Detta måste mötas med ett ökat samhälleligt inflytande över industriutvecklingen. Bara på så sätt kan förutsättningar skapas för en industriell förnyelse, som ger nya arbetstillfällen. Det är då avgörande att samhället skaffar sig inflytande över företagen avseende 1975/76: 851 investeringar och etableringar. Den aktuella sysselsättningssituationen för ungdomen leder till ökade krav också på företagens personalplanering. Vidare måste arbetsförmedlingarna prioritera sin verksamhet i större utsträckning gentemot unga arbetssökande. Förmedlingarna måste t. ex. kunna följa med unga arbetssökande ut till arbetsplatserna och konsekvent och aktivt söka efter nya arbetstillfällen. Skolan måste ta större ansvar för eleverna efter avslutad utbildning och följa varje elev under åtminstone efter avslutad utbildning. Skolan som sådan måste också anpassas efter arbetsmarknadens krav genom bl. a. varvad utbildning efter . Eleverna måste också i skolan ges större kännedom om förhållandena på arbetsmarknaden. Kommunerna måste aktivera sig och ha en hög beredskap med konkreta sysselsättningsplaner, som snabbt kan sättas i verket. Tyvärr visar erfarenheterna att den kommunala beredskapsplaneringen är dålig och sätts in alltför sent. Detta bekräftas av undersökningar som SSU gjort i landets kommuner. För att komma till rätta med detta måste statsmakterna ställa större krav på den kommunala planeringen. Det måste finnas en målmedveten inriktning på ett mer differentierat utbud av beredskapsarbeten med speciell inriktning på ungdomen. Ett medel är att lagstifta om kommunala sysselsättningsplaner, som kontinuerligt följs upp av arbetsmarknadsmyndigheterna och ett kommunalt organ. Målet måste vara att varje ung människa som slutar sin grundutbildning skall garanteras ett erbjudande om antingen arbete eller praktik och utbildning. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att begär att regeringen tar initiativ i syfte att effektivisera kommunernas beredskapsplanering, 2. att hos regeringen anhåller att den inom ramen för arbetsmarknadsanslaget ytterligare förstärker åtgärder som syftar till att förbättra sysselsättningsläget för ungdom. () ()