mot · FZ02597 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 597 av m. fl. om ämnet geografi i och gymnasieskolan Geografiämnets roll inom det svenska utbildningsväsendet har uppmärksammats i den allmänna debatten. I betänkandet Utbildningens internationalisering anför universitetskanslersämbetets internationaliseringsutredning (nr 21,1974) bl. (s. 85) att ett geografiämne, där de globala perspektiven kommer till tydligare uttryck i enlighet med vårt förslag, bör få en starkare ställning i studieorganisationen än . Det anförs vidare att kombinationer med geografi som ingångsämne, med biologi eller samhällskunskap eller alla dessa tre ämnen bör utgöra en god framtidsinriktad lärarutbildning och även vara användbar i andra typer av yrkesverksamhet. Geografisk forskning har i en gedigen och internationellt uppskattad tradition. har svensk geografi i växande utsträckning inriktats på för samhället aktuella och betydelsefulla tillämpningsområden, bl. a. naturvård och samhällsplanering. Det moderna samhällsarbetet bygger i betydande utsträckning på modern geografi. Också på det internationella fältet har svensk geografi gjort och gör insatser. Här skall endast erinras om arbeten kring regional planering, erosion, dammbyggen, metodutveckling inom geomorfologisk kartläggning, utveckling av fjärranalysteknik för datainsamling och miljöövervakning. har utvecklingen i världen åter gjort några av den äldre geografins huvudproblemområden aktuella i den allmänna debatten, sammanfattningsvis: naturresursfrågorna, de globala miljöfrågorna och försörjningsfrågorna. Det återväckta intresset för det globala ekosystemet för tillbaka på en betydande forskningstradition inom ämnet geografi. Utvecklingen inom geografins tillämpnings-och problemområden har gått parallellt med en teori- och metodutveckling som på ett sätt som knappast kunde mer än anas har lett till ett samlat geografiämne. synes många av de betydelsefullaste arbetsuppgifterna för geografin både vetenskapligt och tillämpat ligga mitt i ämnet, i skärningen mellan de naturvetenskapliga resp. samhällsvetenskapliga delarna, naturgeografi och kulturgeografi. Ett nytt, vetenskapligt fördjupat och metodiskt tillämpbart, samlat geografiämne har vuxit fram. Den moderna geografin har ett fundamentalt kunskapsstoff, som det måste anses vara ett samhällsintresse att skolan förmedlar till nästa generation. Det geografiska ämnesområdet ingår i läroplanerna på alla nivåerav skolan. Ämnets huvudproblem är inte omfattningen av det i läroplanerna förutsedda geografistudiet. Huvudproblemen ligger dels i stoffets organisation och i ämnesidentiteten, dels i lärarkompetensen. I gällande läroplaner saknas en helhetssyn på geografins innehåll genom hela skolan. Som en följd härav uppträder både upprepningar och luckor i kunskapsstoffet. Så läses t. ex. i många fall och i både årskursen 6 och årskursen 7 i . Andra viktiga områden behandlas inte alls. För del synes det möjligt att med relativt måttliga läroplansrevisioner tillgodose ämnets sakligt inneboende krav. Geografins problem på grundskolenivå finns i första hand i lärarkompetensen. Enligt de skolstadgebestämmelser som gällde före införandet av det s. k. PUKAS-systemet kunde ämnet geografi vara ett av två huvudämnen i lärartjänst i . Således kunde ordinarie adjunktstjänst i enligt då gällande skolstadga omfatta någon av följande grupper om två huvudämnen: histora och geografi, samhällskunskap och geografi, biologi och geografi. För ämnesteoretisk behörighet i fråga om tjänstens två första ämnen (huvudämnena) krävdes minst två terminers studier. När en ny studieordning infördes vid filosofisk fakultet placerades ämnet geografi i den tredje avdelningen (= det tredje studieåret) inom de olika utbildningslinjerna, sannolikt därför att ämnet inte fanns som skolämne på det gymnasiala stadiet. anpassades skolstadgans bestämmelser beträffande ämneskombinationer i lärartjänst helt till det nya PUKAS-systemet, så att det blev överensstämmelse mellan den fastställda ämnesföljden inom de olika utbildningslinjerna och skolstadgan. För geografins del innebar detta att ämnet flyttades från de grupper om två ämnen som kunde vara de två första ämnena i lärartjänst (studiekurser om minst 40 poäng) och endast upptogs som tredje ämne i ämneskombinationer för tjänst. Detta ledde självklart till att nu praktiskt taget enbart tillförs lärare i geografi med studiekurs om 20 poäng som ämnesteoretisk grund. Detta är från ämnets, lärarnas och elevernas synpunkt oförsvarbart. För samtliga andra orienteringsämnen gäller att de kan ingå i skolförordningens tvåämnesgrupper och vara huvudämne. Den omständigheten att ämnet geografi hamnat i PUKAS-systemets tredje avdelning bör enligt vår uppfattning inte utgöra grund för ämnets diskriminering när det gäller skolförordningens tvåämnesgrupper för inrättande av tjänst på högstadium. Dessutom har PUKAS-systemet uppluckrats betydligt . Erfarenheterna av 20-poängskursen i geografi som ämnesteoretisk grund för lärare är entydigt negativa vid samtliga universitetsinstitutioner: det går inte att åstadkomma en godtagbar minsta ämnesöversikt och insikt i geografiämnet genom en termins studier. Det är därför angeläget att de tvåämnesgrupper för lärartjänst i vilka ämnet geografi ingick och som fanns upptagna i den skolstadga som gällde före - historia och geografi, samhällskunskap och geografi, biologi och geografi - återinföra i skolförordningen i kombination med ett tredje ämne. Därigenom blir orienteringsämnena på högstadium likvärdigt behandlade. Uppdelningen av geografiämnet på gymnasiet i en naturgeografisk del inom ämnet naturkunskap och i en kulturgeografisk del inom ämnet samhällskunskap gjorde alla övergripande frågor, som geografin centralt sysslar med, hemlösa på det gymnasiala stadiet. Visserligen avsåg man att med uppdelningen stärka ämnets ställning på gymnasiet, men resultatet har blivit det motsatta. Inom blockämnena naturkunskap och samhällskunskap har geografin förlorat sin identitet, och i realiteten har ämnets ställning blivit direkt beroende av de undervisande lärarnas ämneskombinationer. Geografer på utbildningssektorns alla nivåer har uttryckt sin oro över geografiämnets ställning inom gymnasieskolan. I när länder och folk av olika slag knyts allt närmare varandra och allt fler problem måste lösas genom internationella överenskommelser går dagens elever ut ur gymnasiet med bristfälliga kunskaper på geografins olika områden. Det är därför angeläget att vid den fortlöpande läroplansöversynen pröva frågan om att införa geografiämnet som ett självständigt ämne på de tre- och fyraåriga linjerna i gymnasieskolan. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att skolförordningens bestämmelser om ämnesgrupp för lärartjänst i grundskola kompletteras med bestämmelser om ämnesgrupp vari ämnet geografi ingår, i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att hos regeringen begär att frågan om att införa ett geografiämne på de tre- och fyraåriga linjerna i gymnasieskolan blir prövad vid den fortlöpande läroplansöversynen. () () HANS NYHAGE (m) . NISSER (m) () /IB 51043 Slockholm 1976