mot · FZ021232 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 1232 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:92 om utbyggnad av barnomsorgen 1 en familjepolitisk motion till årets riksdag presenterar vi förslag till en rad åtgärder som syftar till att förbättra barnens och barnfamiljernas situation. Vi fäster därvid stor vikt vid att samhällets insatser utformas så, att föräldrarna ges möjlighet att själva avgöra hur de vill fördela sitt gemensamma ansvar för barnen. Ökade valmöjligheter förutsätter att alla som vill ha arbete kan få det, och det i sin tur förutsätter att arbetslivet i större utsträckning avpassas efter barnfamiljernas situation. Alla föräldrar med barn skall få rätt till förkortning av arbetstiden. Det är också viktigt att förbättra anställningstryggheten för småbarnsföräldrar genom lagstadgad rätt till tjänstledighet för den som har barn . Ökade valmöjligheter förutsätter också att de föräldrar som önskar förkorta sin arbetstid eller som vill vara hemma när barnen är små kan få ett ekonomiskt stöd i form av ett vårdnadsbidrag. Likaså är det nödvändigt att samhällets barnomsorg är väl utbyggd. I allt fler familjer är båda föräldrarna förvärvsarbetande även under de perioder då barnen är små. För barnens och föräldrarnas trygghet är det nödvändigt att en kvantitativ och kvalitativ utbyggnad av samhällets barnomsorg kommer till stånd. Målet är att alla som har behov av och efterfrågar samhällets barnomsorg skall kunna erbjudas plats. En förutsättning för att detta skall vara möjligt är att staten svarar för en betydligt större andel av kostnaderna än . Likaså måste en kraftig satsning ske på personalutbildningssidan. I regeringens proposition 1975/76:92 framläggs förslag om ökat statligt stöd till den kommunala barnomsorgen. Ett nytt system med väsnetligt höjda statsbidrag föreslås. Driftbidraget för daghem föreslås fr. o. m. höjt från . för nya platser. För befintliga platser höjs bidraget successivt till samma belopp. Bidraget till nya platser i fritidshem föreslås uppgå till hälften av nämnda belopp. För familjedaghemmen införs utöver nuvarande statsbidrag ett nytt grundbelopp i bidragssystemet. Propositionens förslag bygger på en uppgörelse mellan regeringen och kommunförbundet. Förslaget innebär förbättrade möjligheter för kommunerna att bygga och driva daghem, fritidshem och familjedaghem i en sådan omfattning att efterfrågan bör kunna tillgodoses. 1975/76: 1232 stort förslgen i proposition nr 92. Vi framlägger i denna motion vissa förslag till förbättringar av propositionens förslag. Tillgång till välutbildad personal är en av förutsättningarna för att verksamheten i förskolan skall kunna bli det värdefulla komplement till hemmet som den här avsedd att vara. Erfarenheter från bl. a. den försöksverksamhet som bedrivits inom barnomsorgen i vissa kommuner visar att mindre daghemsenheter och barngrupper ger avsevärt bättre möjligheter att bedriva en för barnen meningsfull verksamhet. Om barngrupperna är för stora och personaltätheten för låg blir möjligheterna till individuella insatser ytterst begränsade. Detta försvårar särskilt möjligheterna att stödja de barn som av olika skäl är missgynnade i sin hemmiljö. Mindre barngrupper och ökad personaltäthet är också en förutsättning för att integrering av handikappade barn och barn med språksvårigheter skall kunna ske i den ordinarie förskoleverksamheten. Vi anser det mycket angeläget att en sådan integrering sker och att kommunerna därvid beaktar de särskilda krav som måste ställas på verksamheten för att alla barn skall ges erforderlig stimulans och möjligheter till personlighetsutveckling. Vi hälsar därför med tillfredsställelse att § 6 lagen om barnomsorg i enlighet med tidigare krav från nu får en ändrad lydelse som innebär att barn, som av fysiska, psykiska, sociala, språkliga eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling skall erbjudas plats i förskola tidigare än . Det är en fördel för såväl barn som föräldrar om daghems- och fritidsverksamheten integreras i de lokala miljöerna. Eftersom behoven varierar mellan olika områden och mellan olika perioder inom samma område är det angeläget att man eftersträvar flexibla lösningar såväl när det gäller lokalerna som beträffande verksamhetens utformning. Vissa grundläggande krav måste givetvis ställas på lokaler, på personaltäthet och på verksamhetens huvudinriktning. Därutöver bör dock ges stort utrymme för kommunen att i samråd med personal och föräldrar finna de former för verksamheten som anses med ändamålsenliga i varje enskilt fall. Om utrymme ges för lokala initiativ och föräldramedverkan bör det vara möjligt att finna lösningar utöver de gängse, vilka fyller minst lika höga kvalitetskrav och vilka är avpassade till de lokala behoven. En ökad flexibilitet kan exempelvis innebära att man utnyttjar tomma lägenheter för daghems- och fritidsverksamhet. Det bör också vara möjligt att finna lösningar på barnomsorgsområdet som bättre än tillgodoser de behov som skiftesarbetande föräldrar och föräldrar med oregelbundna arbetstider har. För att kommunen smidigt skall kunna anpassa barnomsorgsverksamheten efter de lokala behoven är det nödvändigt att statsbidragsregler och regler om lokalernas utformning m. m. inte är så utformade att de sätter hinder i vägen för detta. 1975/76: 1232 De nya stalsbidragsregler som föreslås i proposition nr 92 innebär en relativt kraftig ökning av statsbidragen till daghem, fritidshem och familjedaghem. Den förändring av statsbidragsreglerna vilken innebär att kravet på öppethållande minst per barn och dag ändras per barn och dag, synes dock kunna medföra att utfallet av de nya reglerna i vissa situationer kan komma att försvåra kommunernas möjligheter att anpassa verksamheten efter den lokala efterfrågan. En stor del av småbarnsföräldrarna har eller önskar få deltidsarbete. I de flesta fall önskar dessa utnyttja samhällets barnomsorg, oavsett om denna sker i daghem eller familjedaghem, under en kortare del av dagen än . Vi anser det därför olämpligt att någon förändring av gränsen göres . Ökning av timantalet uppges ha framtvingats av det faktum att vissa kommuner genom att ha öppet endast fått fullt statsbidrag men då utestängt föräldrar med längre arbetstider från möjligheten att få daghemsplats för sina barn. För att undvika denna olägenhet anser vi det dock omotiverat att höja gränsen per barn och dag. För familjedaghemmen torde detta för övrigt helt sakna aktualitet, då det där inte kan vara fråga om några fasta öppettider per dag. Kravet på att daghemmen skall vara tillgängliga även för barn med heltidsarbetande föräldrar bör i stället tillgodoses genom att daghemsavdelning, för vilken skall utgå statsbidrag, skall hålla öppet minst . I övrigt bör reglerna vara oförändrade. I propositionen föreslås vidare att de särskilda statsbidragen för döva, hörselskadade eller synskadade barn i förskoleåldern, samt statsbidragen till deltidsgrupper och till s. k. jordbruksdaghem tas bort. När det gäller barn i daghem har enligt propositionen behovet av extra insatser för barn med särskilda behov av stödåtgärder beaktats. Vi kan acceptera detta, även om det är tveksamt om den generella uppräkningen verkligen uppfattas som en stimulans till att beakta de eftersatta barnens behov. Utfallet får visa om frågan behöver tas upp till omprövning. Beträffande verksamheten i förskolan sägs i propositionen att: Verksamheten i daghem och deltidsgrupp har samma pedagogiska innehåll och syfte. Detta bör givetvis vara målsättningen. Det är mot denna bakgrund svårt att förstå motivet för att helt ta bort statsbidragen till deltidsgrupper. Visserligen har dessa bidrag haft relativt liten betydelse i kommunernas budet, men ett borttagande av bidragen kan knappast leda till en önskvärd kvalitetsförbättring utan snarare bidra till att försena förverkligandet av denna. När statsbidragen till deltidsgrupper infördes innebar beslutet att bidragens utformning var temporär intill dess att kommunalekonomiska utredningen presenterade förslag som skulle visa vilken utformning och omfattning som kunde vara lämplig. Trots att kommunalekonomiska utredningen ännu inte presenterat något förslag föreslår regeringen nu att dessa statsbidrag tas bort. 1975/76: 1232 Även om statsbidragen till deltidsgrupper är blygsamma anser vi det vara principiellt felaktigt att ta bort dem när statsbidrag utgår såväl till daghem och fridishem som till det allmänna skolväsendet. En rimligare utveckling är att även deltidsgruppernas statsbidrag höjs till en nivå som med hänsyn till verksamhetens omfattning motsvarar de bidrag som utgår till daghem och fritidshem. Mot denna bakgrund föreslår vi att statsbidrag till deltidsgrupper skall utgå enligt nu gällande regler intill dess att kommunalekonomiska utredningens överväganden i denna del presenteras. För att göra bidragen till daghem, fritidshem samt grundbeloppen till familjedaghemmen värdebeständiga föreslås i proposition att de anknyts till löneutvecklingen för anställda i offentlig tjänst. Vi ifrågasätter om detta i realiteten innebär en värdesäkring. Personalkostnaderna svarar för ca 80 °o av de totala kostnaderna inom barnomsorgen. Personalen tillhör dessutom en låglönegrupp. Om angelägna låglönesatsningar skall ske även i kommande avtalsrörelser, kan man förvänta sig att löneökningarna för de personalgrupper som finns inom barnomsorgen kommer att vara högre än för offentligt anställda betrakade som enhetlig grupp. Personalkostnaderna är dessutom inte enbart beroende av löneutvecklingen utan påverkas även av förändringar i uttaget av arbetsgivaravgifter och socialavgifter. Den föreslagna metoden är därför ingen tillfredsställande garanti för värdebeständighet. Vi anser att regeringen bör överväga en form för värdesäkring av bidragen vilken i större utsträckning anknyts till löneutvecklingen bland aktuella personalkategorier och där även hänsyn tas till effekten av olika arbetsgivaravgifter. De förbättrade statsbidragen till kommunerna föreslås finansierade genom en socialavgift på arbetsgivarna och egenföretagarna. Den tas ut på samma avgiftsunderlag som gäller för de allmänna socialförsäkringsavgifterna. Socialavgifterna för barnomsorgen föreslås för utgöra 1 "<> av avgiftsunderlaget. Vi har i tidigare sammanhang arbetat för att minska de avgifter som lagts på egenföretagarna. I detta sammanhang finner vi det motiverat att undvika ytterligare avgiftsbelastning på egenföretagarna. De bör således undantagas från socialavgiften till barnomsorgen. Det uttag som görs hos övriga avgiftsbetalare är så högt tilltaget, att någon höjning för dessa i anledning av undantaget för egenföretagare inte är motiverat. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar 1. att statsbidrag skall utgå till driften av daghemsavdelning, där minst två tredjedelar av platserna utnyttjas minst per barn och dag, under förutsättning att avdelningen är öppen minst ; 2. att helt grundbelopp skall utgå för förskolebarn och skolbarn som vistas minst i familjedaghem och 1975/76: 1232 att halv grundbelopp skall utgå för skolbarn som vistas än i daghem; 3. att statsbidrag till deltidsgrupper tills vidare skall utgå enligt samma regler som ; 4. att hos regeringen begära att statsbidraget till daghem, fritidshem och grundbeloppet till familjedaghem göres värdebeständiga genom att anknytas till löneutvecklingen hos aktuella personalgrupper samt att hänsyn därvid också skall tas till förändringar i uttaget av olika arbetsgivaravgifter; 5. att egenföretagare skall undantas från erläggande av socialavgifter till barnomsorg. () () . ÅSLING (c) () i Lane-Herrestad