mot · FZ021540 · 1976-01-26 00:00:00 — Åtgärder som stärker den svenska kustsjöfartens konkurrenskraft är därför angelägna. Vidare anses bemanningsreglerna vara mera restriktiva än de som gäller i konkurrentländerna. Vi förutsätter att befälsbemanningsutredningen överväger vissa av de problem som föreligger i detta avseende och bl. a. undersöker möjligheterna att bättre anpassa dessa regler till fartygens storlek. En annan väsentlig fråga är den mindre skeppsfartens kapitalförsörjning. De möjligheter som föreligger i detta avseende är inte tillfredsställande. Förbättringar måste därför komma till stånd. Vi tar upp frågan om de mindre och medelstora företagens kapitalförsörjning i annat sammanhang. Vägplaneringen är en väsentlig del av trafikpolitiken. Den skall enligt vår uppfattning syfta till att förse alla delar av landet med val fungerande vägnät. Vi har tidigare riktat kritik mot fördelningen mellan länen Denna har enligt vår mening främjat koncentrationsutvecklingen i vårt land. syn på vägplaneringen såsom den kom till uttryck i Vägplan skulle, om den förverkligats, ha stimulerat koncentrationen ytterligare. Enligt vår mening använde sig utredningen av en alltför ensidig lönsamhetsbedömning. Vi framhöll i motion till riksdag i samband med att vi framförde våra synpunkter på utredningens förslag att vägplaneringen måste styras av kravet på en aktiv lokaliserings- och regionalpolitik. a. på grund av den kritik som riktades mot Vägplan 1970 tillsattes kommittén för den långsiktiga vägplaneringen. Denna har avlämnat betänkandet Vägplanering (SOU 1975: 85, 86). Kommittén tar där bl. a. upp frågan om väghållning och regionalpolitik. Allmänt sett har regionalpolitiken inneburit att tyngdpunkten i samhällsarbetet har förskjutits från tämligen fristående sektorplanerade verksamheter till en mera övergripande och integrerad samhällsplanering, framhåller kommittén. Planeringen inom de olika samhällssektorerna industri, utbildning, sjukvård, kommunikationer etc. skall möjliggöra en utveckling av dessa som ligger i linje med de överordnade målen, varav en balanserad regional utveckling utgör ett. Vi instämmer i denna allmänna uppfattning om betydelsen av samordningen av planeringen. Kommittén säger sig ha funnit att den inriktning som vägplaneringen har ligger i linje med de regionalpolitiska strävandena som de kommit till uttryck i bl. a. den fastställda ortsstrukturen. Den åsyftade ortsstrukturen ger dock enligt vår uppfattning inte förutsättningar för den bästa samhällsutvecklingen. Den måste befaras medföra en koncentration av näringsliv och befolkning inom länen som är till nackdel för andra länsdelar. Enligt vår mening skall likvärdiga levnadsbetingelser eftersträvas mellan människor i olika landsdelar, mellan dem som bor i tätorter och glesbygd. För detta krävs att näringsliv och bebyggelse fördelas över hela landet i ett nät av livskraftiga regioner och tätorter. Vägplaneringen måste ske utifrån denna målsättning. Kommittén framhåller att den reala utvecklingen av väganslagen kan bedömas ha inneburit en genomsnittlig årlig minskning med ca 1,01,att jämföra med en total tillväxt i samhället med . Enligt kommitténs bedömning utgör en i reala termer i stort sett oförändrad nivå en övre gräns för de resurser som kan komma att tilldelas vägsektom. Regeringen har i direktiv till statens vägverk fastslagit att flerårsplanema skall grundas på ett ordinarie väganslag till byggande av statsvägar på 765,0 milj. kr. Detta belopp förutsätts bli nominellt oförändrat under . framhåller att kostnadsutvecklingen har varit sådan att man med utgångspunkt i erfarenheten skulle kunna förvänta en höjning av pris- och lönenivån med . Detta skulle leda till följande utveckling i fast penningvärde av byggnadsanslag på 765,0 milj. kr. 1976 1977 1978 1979 1980 1981 1982 1983 1984 1985 765 695 632 574 522 475 431 392 356 324 Vi kan inte acceptera en sådan utveckling. Den ekonomiska politiken måste naturligtvis med kraft inriktas på att hejda inflationen. Planeringen av vägbyggandet måste kunna grundas på en anslagstilldelning som medger minst oförändrad byggnadsvolym. Det måste också vara en strävan att inhämta föreliggande eftersläpning. Det är av särskild betydelse att vägar som är av vikt för den regionala utvecklingen byggs. En betydande del av resurserna måste sålunda läggas på de mindre vägarna. Medelsknappheten gör att i och för sig önskvärda motorvägsbyggen kan få stå tillbaka. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att godkänner de riktlinjer som i motionen angetts för trafikpolitiken, 2. att till Järnvägar m. m. för /77 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt investeringsanslag av . () i Lane-Herrestad . ÅSLING (c)