mot · FZ021979 · 1976-01-26 00:00:00 — Vi vill i sammanhanget betona vikten av att bättre metoder än som tillämpas blir införda i fråga om möjlighet att tillfälligt överskrida anslagsramen respektive att överföra icke utnyttjade medel från ett budgetår till ett kommande. Vidare bör frågan om finansiering av investeringar som ger besparingseffekt först slutgiltigt lösas. Då vi utgår ifrån att försvarsutredningen överväger dessa frågor, framställer vi icke nu några yrkanden härvidlag. Teknisk standard och utveckling Utgångspunkten vid projektering av försvarsmateriel bör vara av en sådan standard att bästa effekt utvinnes ur anslagna medel. Den effekten måste mätas efter materielens funktion då den används för sitt egentliga syfte, att bekämpa ett angrepp mot vårt land, vid vilket de tekniska resurser utnyttjas som en tänkbar angripare kan förfoga över. Det är inte försvarbart att utgå ifrån att svenska värnpliktiga skall sändas i strid utan en utrustning som kan mäta sig med motståndarens och som kan ge dem en rimlig utsikt till framgång. Vi har i motion sedan 1968 års försvarsbeslut fattades pekat på nackdelen med att man i detta beslut frångick den tidigare tillämpade metoden med årliga påslag för teknisk utveckling. Dessa gjorde det möjligt att följa med och anpassa sig till de tekniska framstegen. En sådan anpassning är nödvändig om försvarets styrka i förhållande till tänkbara angripare skall kunna bibehållas. Vi föreslår, att försvarets myndigheter i planeringen skall räkna med ett årligt tillägg till försvarskostnadsramama fr. o. m. 1977/78 av av materialanslagen. Vi har i vår planeringsram inräknat sådana tillägg. Försvarsmakten har f. n. stora vakanser i fråga om militär och civilmilitär personal. Detta leder till avsevärda nackdelar, inte minst när det gäller de värnpliktigas utbildning. Vakanserna är dessutom ojämnt fördelade. Det är angeläget att de nedbringas, i första hand självfallet på de områden där de är mest kännbara. Vi yrkar på att vakanserna får fyllas i den mån rekryteringen möjliggör det och självfallet i första hand där myndigheterna bedömer en sådan uppfyllnad såsom viktigast. Värnpliktiga under repetitionsutbildningen föreslås i budgetpropositionen erhålla ersättning på samma sätt som vid sjukdom enligt sjukförsäkringen. Utgifterna för försvaret kommer härigenom att öka från ca 70 milj. kr. till ca 220 milj. kr., dvs. med ca 150 milj. kr. Av totalbeloppet blir ca 213 milj. kr. skattepliktiga, varigenom ca 115 milj. kr. beräknas bli återförda till statskassan. I budgetpropositionen föreslås att försvaret skall kompenseras för reformen med 75 milj. kr. Försvarsramen skulle alltså urholkas med 75 milj. kr. som statskassan tillföres betydande skattebelopp. Detta innebär en nedrustning på en omväg, ty avsikten med reformen kan väl knappast ha varit att öka statens skatteintäkter genom att urholka försvarsramen. Vi kan inte godtaga detta. Vi yrkar att försvaret får full kompensation för de genom reformen ökade kostnaderna. Detta innebär att den femåriga planeringsramen måste uppräknas med 337 milj. kr. och att anslaget för nästa budgetår som till halva sin del berörs av reformen höjs med 37 milj. kr. För att kunna beställa materiel med leverans efter budgetårets slut behöver regeringen bemyndiganden härtill av . Myndigheterna har avgjort de bemyndiganden som erfordras för nästa budgetår för att fullfölja den planerade anskaffningen. Regeringen har dock i budgetpropositionen reducerat beloppet med . Avsikten är uppenbarligen att genom mindre beställningar än planerat öka möjligheten till en snabbare nedrustning. Effekten blir emellertid också en minskad handlingsfrihet då det gäller att vidmakthålla eller förstärka försvarets effekt. Åtgärden leder också till ryckighet i planeringen och till mindre rationalitet i anskaffningsverksamheten. Vi kan inte godta regeringens handlande utan yrkar på att den hos begär och sedan även utnyttjar de bemyndiganden som erfordras för en kontinuerlig materielanskaffning enligt gällande planer samt därutöver de ytterligare bemyndiganden som kan erfordras på grund av de tillägg till anslags- och planeringsramarna som vi föreslår i denna motion. har beslutat förflytta vissa militära förband och myndigheter av lokaliseringspolitiska skäl. Kostnaderna härför skall i vad gäller investeringskostnader bestridas utanför försvarets anslagsram. Däremot föreslås i budgetpropositionen att huvuddelen av de ökade driftskostnader som föranleds av utlokaliseringen skall belasta anslags Detta innebär att avsevärda belopp som i planeringen avsetts för materielanskaffning i stället måste tas i anspråk för utlokaliseringskostnader. Försvarsanslagen har inte avvägts för att täcka sådana oförutsedda utgifter. Vi yrkar därför att planeringsramarna av denna anledning uppräknas med 28 milj. kr. för närmaste femårsperiod och att anslagsramen för nästa budgetår höjs med 6 milj. kr. Under en följd av år har vi yrkat på bättre resurser för de frivilliga försvarsorganisationerna. Vi förutsätter att den nu pågående försvarsutredningen kommer att ge förslag som väl tillgodoser dessa organisationers behov, så att de kan fullfölja sin viktiga uppgift i krigsorganisationen och som organ för att sprida försvarsupplysning och stärka försvarsviljan. De är också värdefulla genom att de öppnar möjligheter för kvinnorna att göra goda insatser inom försvaret. Frågan om kvinnans vidare möjligheter till aktiva insatser inom ramen för vårt totalförsvar befinner sig f. n. under utredning, och vi avser att återkomma till den mera i detalj när utredningens resultat föreligger. Sammanlagt bör anslagsramen /77 uppräknas med 203 milj. kr. 9 195 689 000:, varav (37 + 6=) 43 milj. kr. utgör kompensation för ökade kostnader genom förmånsreformen vid repetitionsutbildning och genom utlokaliseringama. Planeringsramen skall utgå ifrån full pris- och lönekompensation fr. o. m. 1977/78 och en årlig uppräkning av materielanslagen från samma tidpunkt. Planeringsramen för 19761981 bör följaktligen uppräknas med 1 500 milj. kr. till 46 730 milj. kr., varav (337 + 28 =) 365 milj. kr. utgör kompensation för förmånsreformen och utlokaliseringama. De anslagsökningar som vi föreslår bör utnyttjas enligt följande. Av tillskottet till planeringsramen för 19761981 avses 200 milj. kr. för att ge utrymme åt en repetitionsutbildning som kan ge försvarsmakten förmåga att fungera effektivt efter mobilisering. Detta kan inte påräknas med den repetitionsutbildning som tillämpats. För nästa budgetår krävs en höjning av anslaget med 20 milj. kr. Planeringsramen för 19761981 höjs med 275 milj. kr., vilket skulle möjliggöra att ytterligare 4 infanteribrigader kan bibehållas, som lednings- och stödresurserna anpassas till det sålunda ökade antalet, 14 brigader. att ytterligare en pansarbrigad bibehålies till mitten av . För nästa budgetår erfordrar detta en höjning av utgiftsramen för armén med 50 milj. kr. Planeringsramen för 19761981 höjs med 335 milj. kr., vilket skulle möjliggöra att anskaffningen av sjörobot för ytattackförbanden kan tidigareläggas, att fyra u-båtar av typ i stället för nu beställda tre kan anskaffas samt att u-båt A17 kan tidigareläggas eller om möjlighet att anskaffa ytterligare u-båt A14 icke längre föreligger att u-båt A17 kan anskaffas i högre antal, att en fartygsburen u-båtsjakt kan bibehållas och att anskaffningen av telemotmedel kan utökas och tidigareläggas, att studierna av flottilj ledare kan drivas i snabbare takt. För nästa budgetår erfordrar detta en höjning av utgiftsramen för marinen med 50 milj. kr. Planeringsramen för 19761981 höjs med 325 milj. kr., vilket skulle möjliggöra att en sjätte fulltalig attackdivision, AJ37, kan organiseras i stället för fem jämte en ofullständig, att planeringen kan inriktas mot anskaffning av minst tio jaktdivisioner, JA37, i stället för åtta, att anskaffade jaktflygplan kan bibehållas i tjänst under sin tekniska livslängd. För nästa budgetår erfordras en höjning av utgiftsramen för flygvapnet med 40 milj. kr. Moderata samlingspartiets förslag, Budgetåret Planeringsram Summa tillskott 3 1975/76. Våra ovan framförda förslag innebär en icke obetydlig ökning av statsutgifterna. De ger å andra sidan större fasthet och konsekvens åt försvarsplaneringen och ger en avsevärd ökning i försvarseffekten. Den reella handlingsfriheten inför de långsiktiga försvarsbeslut som skall fattas 1977 okar betydligt. Vidare skulle en huvuddel av anslagsökningarna direkt komma det svenska näringslivet till godo, dels som stimulans åt den tekniska utvecklingen och konkurrensförmågan, dels i form av en ökning av sysselsättningen. Den samhällsekonomiska påfrestningen kan därför bedömas bli måttlig. Med de av oss ovan förordade begränsade anslagsförstärkningarna skulle våra möjligheter att bibehålla ett starkt försvar ökas väsentligt. Trots att beloppen är begränsade ger de en betydande effekt genom att de läggs ovanpå de omfattande baskostnaderna för fredsorganisationen och för kvantiteten i krigsorganisationen. Försvarets fredsbevarande effekt ökas väsentligt och vår handlingsfrihet för framtiden blir avsevärt större. Moderata samlingspartiet vill att försvarspolitiken skall utgå från långsiktiga bedömningar av tänkbara hot mot vårt lands oberoende och frihet och inte från kortsiktiga utrikespolitiska förändringar eller tillfälliga statsekonomiska problem, att försvaret skall ha en sådan styrka och sammansättning att ett angrepp mot vårt land skulle kräva så stora uppoffringar att de inte rimligtvis kan motiveras av de vinster en fiende skulle uppnå, att den socialdemokratiska nedrustningspolitiken med dess nedskärningar framför allt av försvarets kvalificerade stridskrafter avbrytes, att försvaret ges full kompensation för de prisstegringar det drabbas av, att det frivilliga försvaret ges ökade resurser, att repetitionsutbildning nästa budgetår bedrivs i full skala, att ytterligare fyra infanteribrigader och en pansarbrigad bibehålies i arméns krigsorganisation, att flottan tillföres sjörobot och ytterligare en ubåt samt att den fartygsburna ubåtsjaktskapaciteten bibehålles, att ytterligare en attackdivision AJ37 och ytterligare två jaktdivisioner JA37 inplaneras, att försvarsutgifterna /77, för att möjliggöra ovan redovisade syften, höjs med 203 milj. kr. De senaste årens utveckling 1974 präglades , liksom industrivärldens, utveckling av de kraftiga prishöjningarna på olja, livsmedel och industrivaror. Vissa drabbades hårt. Andra åter, rika på olja eller andra eftertraktade råvaror tillfördes i stället stora finansiella resurser. medförde konjunkturnedgången i en ytterligare försämring av den ekonomiska situationen för flertalet icke oljeproducerande . Livsmedelsläget förbättrades för en del på grund av goda skördar. Bakslag på andra håll har emellertid inneburit att någon påfyllning av världens livsmedelslager ännu inte kunnat ske. Världens beredskap inför ett nytt bristläge är otillräcklig. Stora delar av jordens befolkning är beroende av ett enda års skördeutfall för sin försörjning. Klyftan mellan de rika och fattiga fortsätter att öka. Medan u-landsgruppen som helhet kan uppvisa en så gynnsam tillväxt av bruttonationalprodukten per capita som för perioden 19711974 har situationen för de allra fattigaste länderna försämrats. De länder som av FN definierats som är i dagens läge nationella stater på mycket olika utvecklingsnivå och med ibland mycket olikartade intressen. Skillnaden i ekonomiska resurser är långt större mellan många än mellan vissa och vissa i-länder. De stora problemen inom världsekonomin har inte kommit närmare sin lösning . Positivt är emellertid att en dialog har kommit i gång mellan industriländer och om problemområdena energi, råvaror, utvecklingssamarbete och finansiella frågor. har sammanfattat sina önskemål i begreppet den nya ekonomiska världsordningen. Vid sidan av arbetet i internationella fora har även enskilda länder tagit initiativ för att tillgodose önskemål om ett bredare samarbete; ett samarbete där handelspolitik, industriell utveckling och kulturellt utbyte ges en viktig roll vid sidan av den traditionella u-hjälpen. framlade den norska regeringen en rapport till där en samlad redovisning gavs av förbindelser med u-ländema. I rapporten föreslås bland annat inrättandet av en åt u-landsexportörer med inriktning på den norska marknaden, införandet av räntesubventioner vid exportkrediter till norska företag samt ett lånesystem för projekt med norsk medverkan i . Medel skall också anslås för att motverka störningar inom den norska industrin. Dessa skall budgeteras i samband med övriga medel till utvecklingsbistånd. går samma väg. Ett statligt företag för u-landsinvesteringar inrättas med uppgift att stödja holländska industriprojekt i u-ländema. anslås ca 100 milj. kr. för att underlätta en omstrukturering av det holländska näringslivet. Värt att uppmärksamma är också det avtal som den europeiska gemenskapen ingått med 46 i , det karibiska området och . SIDA anser att detta avtal, den s. k. , utgör det första konkreta försöket till ett samlat grepp på förbindelserna mellan u- och i-land och att det synes innebära fördelar för båda parter. Moderata samlingspartiet har länge krävt att måste anlägga en helhetssyn på vårt utvecklingssamarbete med u-ländema. Helhetssynen måste omfatta åtgärder på det handelspolitiska området, stimulans åt näringslivets investeringar och missionens och de humanitära organisationernas verksamhet samt inte minst en samordning av dessa olika insatser. Ett effektivt stöd åt mottagarländerna kräver att det statliga biståndet kompletteras med ökade insatser från näringslivet och enskild hjälpverksamhet. Vi är väl medvetna om att skillnaderna mellan olika i fråga om utvecklingsnivå och allmänna förutsättningar innebär att utvecklingssamarbetet måste utformas olika från land till land. För de fattigaste, minst utvecklade u-ländema, kommer den traditionella utvecklingshjälpen att fortsätta att vara det väsentligaste. För andra , råvararika och/eller halvindustrialiserade blir tillgången till teknologi och till industriländernas marknader mera betydelsefull. Även om utvecklingssamarbetet således måste ges olika innehåll beroende på mottagarland bör utgångspunkten för svenskt bistånd vara en helhetssyn där enskilda och offentliga insatser ges en möjlighet att förstärka varandra. Den nya ekonomiska världsordningen Den framväxande industrialiseringen av u-ländema samt de önskemål som finns uttryckta i den s. k. nya ekonomiska världsordningen kommer att ställa , liksom övriga industriländer, inför avvägningar och omställningsproblem. Vi menar att det mot den bakgrunden skulle vara av värde att följa det norska exemplet och redovisa en samlad syn av förbindelser med utvecklingsländerna. Det arbete som bedrivs inom biståndsutredningen kan utgöra grand för en sådan samlad redovisning. har i FN stött u-ländema i deras krav på en ny världsordning. Men innebörden i denna nya ordning för det svenska utvecklingssamarbetet och den svenska ekonomin har inte i någon större utsträckning diskuterats offentligt. är ett frihandelsland med ett starkt utlandsberoende. Nya trender i världshandeln måste uppmärksammas på ett tidigt stadium så att ekonomisk politik och näringspolitik kan anpassas härtill. Utan en genomtänkt ekonomisk politik kan behovet av att skydda svensk sysselsättning och svensk beredskap leda till åtgärder som strider mot våra åtaganden och förpliktelser gentemot . Brådstörtade tullrestriktioner av det slag som infördes i syfte att skydda vår skoproduktion är negativa både från svensk synpunkt och med hänsyn till u-landssynpunkterna. Moderata samlingspartiet har länge hävdat att den humanitära principen måste vara vägledande för svenska hjälpinsatser. Vi måste stödja de fattigaste människorna och de fattigaste länderna. Vi måste hjälpa där hjälpbehovet är störst. Utvecklingen i världen styrker denna uppfattning. Inför den jordens hungerkris som är ett faktum, inför svälten och fattigdomen är vår uppgift klar: vi måste först och främst bistå de människor och de länder som har det svårast. Att hjälpa de fattigaste är också bästa sättet att främja strävandena till internationell utjämning. har gått sedan världslivsmedelskonferensen i . har världens livsmedelsläge något förbättrats på kort sikt. , liksom i övrigt, fick goda skördar. Även delar av Sahelområdet i kunde notera en förbättring i förhållande till . har fått stora exportöverskott medan skörden blev lägre än beräknat i och framför allt i . är emellertid världens beredskap inför ett nytt bristläge otillfredsställande. Svält och undernäring präglar hundratals miljoner människors vardag. På är perspektivet detsamma som det som tecknades i . Med energiska insatser från såväl u- som i-länders sida för att öka livsmedelsproduktionen i framför allt kan världens underskott på livsmedel 1985 begränsas till ca spannmål. Görs ingenting kan underskottet bli så stort som ca spannmål. I beslöts det bl. a. att: För att stimulera livsmedelsproduktionen i , särskilt i de minst utvecklade av dessa, bör brådskande och effektiva internationella åtgärder vidtas av i-länderna och av andra länder som är i stånd till detta, för att ge fortlöpande tekniskt och ekonomiskt bistånd på förmånliga villkor. Alla länder, främst de högindustrialiserade, bör främja teknologin på livsmedelsproduktionens område och göra alla ansträngningar för att lämplig sådan teknologi överförs, anpassas och sprids för u-ländemas bästa. måste i sin biståndspolitik anknyta till rekommendationer. Vi måste öka såväl vårt bilaterala som vårt multilaterala stöd till jordbruk. har goda möjligheter att göra en insats i kampen mot världssvälten på områden som organisationshjälp, utbildning, växtförädling, tekniskt kunnande m. m. I den satsning på u-landsforskning som vi länge pläderat för bör jordbruksområdet särskilt uppmärksammas. Ett av de positiva resultaten av livsmedelskonferensen är tillkomsten av den internationella jordbruksutvecklingsfonden för finansiering av jordbruksutvecklingsprojekt i . Det är den enda av alla de inom FN-systemet diskuterade s. k. särskilda fondema som tycks bli verklighet. Får den det projekterade startkapitalet på kommer den att kunna bli av stor betydelse för uländernas jordbruk. Vi noterar därför med tillfredsställelse att regeringen ämnar föreslå ett svenskt bidrag till den internationella jordbruksutvecklingsfonden. Den kraftiga befolkningstillväxten utgör ett av de stora problemen, i många länder det största. Åtgärder för att minska befolkningstillväxten ger effekter endast på lång sikt. Detta minskar inte kravet på att effektiva åtgärder sätts in så snabbt som möjligt för att dubbleringstiden av jordens befolkning (nu ) inte ytterligare skall förkortas. har här en stor uppgift. Genom inordnande av befolkningsfondens verksamhet under vidgas möjligheterna till samordning av t. ex. utbildnings- och familjeplaneringsinsatser. Enligt erfarenheter som redovisades på världsbefolkningskonferensen i måste familjeplaneringen för att kunna påverka befolkningsutvecklingen sättas in i ett större socialt sammanhang. bör utöka sina insatser när det gäller familjeplanering och de därtill hörande uppgifterna på barn- och mödravårdsområdet. Framsteg i fråga om familjeplanering är av stor betydelse för att klara jordens livsmedelsförsör j ning. Bland de många invånare i utvecklingsländerna som lever under svåra förhållanden är kvinnorna ofta de som är sämst ställda när det gäller tillgången till försörjnings- och utvecklingsmöjligheter. Vid övergången till penningekonomi ställs kvinnorna ofta utanför. De får fortsätta i det hårda traditionella arbetet som de förlorar den ekonomiska självständighet de tidigare haft. till städerna lämnas kvinnorna ofta kvar ute i byarna. Den trygghet och den ställning kvinnorna haft i det gamla samhället försvagas i brytningen med det nya. I utvecklingsländernas utvecklingsplaner t. ex. för utbyggnad av kommersiellt jordbruk utelämnas inte sällan kvinnorna. Utbildningen i ny teknik sker t. ex. i internatform där i praktiken endast män kan deltaga. Kvinnornas situation måste särskilt beaktas vid utformningen av den svenska biståndspolitiken. SIDA har visserligen under en rad år givit bidrag till speciella kvinnoprojekt men kvinnans villkor måste bättre beaktas i det löpande biståndsarbetet. Uppgifter om vad som görs för att förbättra kvinnornas situation bör inarbetas i SIDA:s planeringsdokument. De ovan diskuterade ämnesområdena landsbygdsutveckling, befolkningsfrågor, kvinna i u-land återfinnes inte bara i utvecklingssamarbete med programländerna utan också i de s. k. särskilda programmen. Dessa särskilda program är inte länder- utan ämneskoncentrerade och har därför stor geografisk spridning. Vi tillmäter den ämneskoncentrerade delen av den svenska u-hjälpen stor betydelse då den möjliggör för att göra insatser på områden där vi har särskild sakkunskap och särskilda förutsättningar att spela en aktiv roll. Det är därför beklagligt att de särskilda programmen i propositionen har skurits ned i förhållande till SIDA:s förslag. Vi föreslår en uppräkning av anslaget Särskilda program med 20 milj. kr. till 213 milj. kr. Läget i världen och i synnerhet i de s. k. mest drabbade länderna nödvändiggör att katastrofhjälpen får ett vidgat utrymme i utvecklingssamarbetet. Mera katastrofbistånd behöver emellertid inte innebära - som det ofta hävdas att det långsiktiga utvecklingsarbetet blir lidande. Begreppet katastrofbistånd täcker ett vitt fält av omedelbara räddningsaktioner, återuppbyggnadsarbete samt långsiktiga utvecklingsinvesteringar. kan uppgiften vara att rädda människor från svältdöden, ett annat år att förse dem med boskap och utsäde så att de själva kan klara sin försörjning. Ett tredje år blir uppgiften att genom dammbyggnader och flodregleringsåtgärder eller bättre markanvändning, t. ex. i , förebygga nya katastrofer. Katastrofbistånd är i allmänhet en förutsättning för att ett u-lands hela långsiktiga utvecklingsansträngning inte skall lamslås, när en katastrof inträffar. De humanitära organisationerna har lång erfarenhet av katastrofbistånd. Erfarenheterna från katastrofarbetet i visar att de humanitära organisationerna haft större möjligheter än SIDA att nå ut med sin katastrofhjälp till dem som verkligen behövt den. Rädda barnens insatser i visar hur en enskild organisation med begränsade resurser kan upprätta en effektiv organisation som för maten ut till de svältande. Vi menar att det statliga katastrofbiståndet i ökad utsträckning bör slussas genom de humanitära organisationerna, Röda korset, Rädda barnen och m. fl. liksom genom missionens organisationer. Vi hemställer att gör ett uttalande i det syftet. Såsom vi har understrukit bör i FN verka för att en bättre internationell samordning av katastrofhjälpen kommer till stånd samt att resurser ställs till den internationella katastrofberedskapens förfogande. Målet för utvecklingshjälpen måste vara att stödja egna ansträngningar till ekonomisk och social utveckling. I praktiken är en ökad produktivitet och därmed sammanhängande ekonomisk tillväxt i såväl u- som i-länder en nödvändig förutsättning för att avskaffa massfattigdomen i världen. Förändringar i relationerna mellan i- och uvärld kan aldrig ensamma leda till utveckling. Grundläggande är egna ansträngningar. Det är glädjande att uppnådde enprocentsmålet /76. Målet har fyllt en funktion som riktmärke under uppbyggnadsskedet av det svenska utvecklingsbiståndet. Det är ett självklart krav att vi fortsätter att öka den samlade hjälp som vi som nation ger till utveckling. Avgörande för utvecklingen av svensk uhjälp på är emellertid att vår förmåga att ge bistånd ökar. En god och balanserad tillväxt i den svenska ekonomin är en förutsättning för att biståndsanslagen skall kunna fortsätta att växa i tillfredsställande takt. Vid val av mottagarland bör hjälpbehovet och icke politiska bedömningar vara avgörande.