mot · FZ022523 · 1976-04-26 00:00:00 — 1975/76 2523-2528 med anledning av propositionen 1975/76:180 om ändrade regler för beskattning av realisationsvinster, m. m. I regeringens proposition 1975/76:180 föreslås ändringar i realisationsvinstbeskattningen vilka i huvudsak innebär skärpningar för de skattskyldiga. Vad beträffar möjlighet till uppskov med beskattning leder dock förslaget i propositionen till lättnader. Detta gäller även beskattning av kontant ersättning på grund av marköverföring genom fastighetsreglering enligt 5 kap. eller genom klyvning enligt 11 kap. fastighetsbildningslagen. Genom förslaget att införa ett avdrag på . vid ersättningar enligt dessa delar av fastighetsbildningslagen synes mitt krav i motionen 1975/76:1020 ha tillgodosetts. Vid engångsersättning på grund av inskränkning i förfoganderätten enligt naturvårdslagen eller andra författningar eller på grund av upplåtelse av nyttjanderätt eller servitutsrätt för obegränsad tid får skattskyldig göra ett avdrag med /år. Detta avdrag har varit oförändrat , varför värdet urholkats på grund av inflationsutvecklingen. behandlade ej detta avdrag, liksom ej heller beskattningen vid kontant ersättning vid marköverföring genom fastighetsreglering. Av denna anledning har de flesta remissinstanser ej yttrat sig över beskattningen av sådana ersättningar. En höjning av avdraget vid engångsersättningar bör ske med hänsyn dels till den penningvärdeförsämring som skett, dels till vikten av att små ersättningar undantas från beskattning och man därigenom undviker utredningar om avdragsgilla omkostnader och om andelar av ingångsvärdet. Starka skäl talar för att höja detta avdrag , varigenom det når samma nivå som det föreslagna avdraget vid fastighetsreglering. I propositionen föreslås - liksom av kommittén - att det fasta tillägget med . av innehavstiden skall behållas. Tillägget är knutet till bostadshuset, varför exempelvis jordbrukare, som avyttrat åker- och skogsmarken men behållit mangårdsbyggnaden med tomt, ej kunnat utnyttja detta tillägg. Kommittén föreslog att den skattskyldige, som så begär, skall fl utnyttja 3 000 kronors-tillägget även vid en försäljning av endast jordbruksdelen av en jordbruksfastighet, och då mangårdsbyggnaden med tillhörande tomt behålls. Vid senare försäljning av den behållna delen av fastigheten skulle i så fall tillägget endast fl räknas fr. o. m. året efter den tidigare försäljningen. Flertalet remissinstanser var positiva till kommitténs förslag på denna punkt. Det är därför förvånande att departementschefen i propositionen 1 1975/76. 1975/76: 2523 frångår detta förslag. Det är utan tvekan befogat att en jordbrukare, som säljer jordbruksdelen av sin fastighet, inte skall komma i sämre ställning i realisationsvinstskattehänseende därför att försäljningen sker i två etapper. Detta är nu fallet, eftersom 3 000 kronors-tillägget får nyttjas först när mangårdsbyggnaden försäljs. För att ändå kunna utnyttja detta tillägg har jordbrukare sålt hela sin fastighet och återköpt mangårdsbyggnaden med tomt. Detta innebär, enligt departementschefens uttalande (s. 136), ett kringgående av skattelag. Både kommuner och lantbruksnämnder har dock tillämpat detta system vid förvärv av jordbruksfastigheter. Rätt att utnyttja 3 000 kronors-tillägget vid försäljning av del av jordbruksfastighet enligt kommitténs förslag bör införas. Det innebär närmast att den skattskyldige får välja när han vill utnyttja tillägget, som ger lägre skatt. Denna valfrihet ger möjlighet till en förskjutning i tiden av avdragsrätten men ger totalt sett rätt till lika många tillägg å . som de nuvarande bestämmelserna. Införs inte denna rätt, och möjligheten att sälja hela jordbruksfastigheten och återköpa bostadshuset med tomt, blir det en klar skatteskärpning för många jordbrukare som avyttrar jordbruksdelen av sina fastigheter. Det kan medföra att jordbrukare av skatteskäl anser sig böra sälja hela fastigheten och flytta från sitt hem och sin bygd. Bestämmelserna kan även medföra att jordbrukare långt in behåller sina fastigheter i stället för att sälja åker- och skogsmarken till lantbruksnämnden eller grannar. Bestämmelserna skulle i så fall motverka den strukturrationalisering som eftersträvas av statsmakterna. Som departementschefen framhåller, innebär ett genomförande av kommitténs förslag på denna punkt att motsvarande rätt att utnyttja de fasta tilläggen bör tillämpas vid försäljning av del av annan fastighet med bostadshus. Två remissinstanser, nämligen i samt Auktoriserade fastighetsmäklares riksförbund, ansåg att sådan rätt borde införas. Åtskilliga villafastigheter består av betydligt mer mark än som motsvarar en modern tomt. I samband med den senaste fastighetstaxeringen blev många små jordbruksfastigheter, som tidigare taxerats som jordbruksfastighet, taxerade som annan fastighet. Rätt att utnyttja 3 000 kronors-tilläggen vid försäljning av del av annan fastighet med bostadshus bör införas - i likhet med vad som i motionen krävs vid försäljning av del av jordbruksfastighet - så att även villaägare, som säljer del av sin fastighet men behåller bostadshuset, får möjlighet att välja, när de vill utnyttja nämnda tillägg. bör hos regeringen begära att förslag till sådan lagändring föreläggs . Rätten till uppskov med realisationsvinstbeskattning föreslås i propositionen bli vidgad. Ett oeftergivligt villkor för uppskov bör enligt propo 1975/76: 2523 sitionen vara att den skattskyldige avser att anskaffa en fastighet, som är likvärdig med den avyttrade. Enligt min mening bör dock undantag göras vid försäljning av jordbruksfastighet. En s. k. annan fastighet med en- eller tvåfamiljshus bör nämligen kunna utgöra ersättningsfastighet efter avyttring av jordbruksfastighet. En anledning till detta är att många jordbruksfastigheter främst tjänar som bostad för ägaren och hans familj och därför kan jämställas med villafastigheter. En annan anledning är att det dels på grund av litet utbud, dels på grund av strävan hos statsmakterna att sammanslå jordbruksfastigheter, är svårt att kunna förvärva lämplig jordbruksfastighet som ersättningsfastighet. Denna brist på lämpliga jordbruksfastigheter att förvärva driver även upp prisnivån på fastigheterna, vilket gör det svårt för många yngre att starta som jordbrukare. Vidgningen av begreppet ersättningsfastighet till att även gälla villafastighet skulle alltså, ur både enskild och jordbrukspolitisk synpunkt, vara motiverad. Kravet på mantalsskrivning på ersättningsfastigheten skulle vara detsamma som anges i propositionen. De i denna motion framförda förslagen till ändringar jämfört med propositionen syftar dels till att i vissa fall ge ökad valfrihet för den skattskyldige att avgöra, när han vill utnyttja avdragsrätt och därmed förskjuta skatteplikten för realisationsvinster i tiden, dels till undvikande av beskattning och utredningar vid mindre engångsersättning. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar 1. att den skattskyldige vid vinstberäkning av erhållna engångsersättningar skall åtnjuta avdrag med , 2. att det fasta tillägget med . får - av den som så begär - tillgodoräknas vid försäljning av jordbruksdelen av jordbruksfastighet och då mangårdsbyggnaden med tillhörande tomtmark behålls, 3. att hos regeringen begära förslag om rätt för skattskyldig, som avyttrar del av annan fastighet men behåller bostadshuset med tillhörande tomtmark, att tillgodoräkna sig det fasta tillägget med . därest han så begär, 4. att uppskov med beskattning av realisationsvinst vid avyttring av jordbruksfastighet, på vilken den skattskyldige varit mantalsskriven, skall få åtnjutas, även när ersättningsfastigheten på vilken den skattskyldige skall mantalsskrivas är en fastighet som avses i 241; 2 mom. kommunalskattelagen (en- eller tvåfamiljs villafastighet).