mot · FZ02520 · 1976-01-21 00:00:00 — 1975/76: 520 av m. fl. Sammanfattning: En ny datapolitik är nödvändig. Ända sedan datatekniken började tillämpas i har dess utformning styrts av de stora in- och utländska kapitalgrupperna. Datainformation har uppbyggts och använts i huvudsak för att kontrollera och påverka folkets flertal i enlighet med vad etablerade markcentra i samhället ansett önskvärt. Arbetarrörelsen har saknat en alternativ syn och en egen handlingslinje i fråga om datainformationens uppbyggnad och användning. En viktig sektor har undandragits folkflertalets och arbetarklassens kontroll. Angelägna sociala mål, för vilka datateknik kunde ha använts, har försummats. Den omfattande handeln med personuppgifter har likaledes inneburit en maktförskjutning till nackdel för de folkliga intressena. Dessa tendenser måste äntligen brytas. För detta krävs bl. a. förstatligande av elektronikindustrin, en ny och politiskt progressiv målsättning för forskning och utveckling på dataområdet, folklig makt över dataanvändningen och slut på kommersiell handel med personuppgifter. I motionen 1972:1321 krävde kommunisterna en ny datapolitik. Vi påtalade innebörden i och följderna av en datateknisk utveck ling, styrd av privata och byråkratiska maktcentra. mationens kommersialisering och de vidsträckta möjligheterna för privatföretag att köpa persondata från statliga institutioner eller bygga upp omfattande egna personregister. Vi hävdade att den då just aktualiserade nya datalagstiftningen kom sent och var otillräcklig. Utvecklingen har visat att farhågorna och kritiken var berättigade. Det senast aktuella utlämnandet av massinformation om svenska medborgare till ett stort amerikanskt tidskriftsföretag - vars produktion för övrigt har klara imperialistiska och reaktionära ambitioner - utgör en bekräftelse på vart den nuvarande datapolitiken för. Hur ett lands datatekniska utveckling sker är ett politiskt problem. Datasystemens utformning, inriktningochsyftenberor inte av någon oundviklig och enbart teknologiskt bestämd utveckling. De är i stället produkter av vem som kontrollerar och för vilka ändamål. Den svenska datautvecklingen har haft tre grundläggande kännetecken. Det ledande inflytandet har utövats av stora privata kapitalintressen med företräde för dem med anknytning till . Själva datainformationen har uppbyggts inte för att främja angelägna sociala mål i folkflertalets intresse, inte för att förbättra folkflertalets levnadsomständigheter eller kunskaperna om socialt betydelsefulla ting utan för att ge privata och byråkratiska maktapparater ökad information och möjliggöra effektivare kontroll av människorna. Det tredje inslaget i bilden är den omfattande handel med persondata som sker, trots att officiellt gäller för att ha en återhållsam lagstiftning på området. Uppbyggnad och användning av datainformation är alltså knutna till en bestämd funktion: vissa små maktgruppers behov av kontroll över folket. Inom näringslivet används inte datasystem för att möjliggöra de arbetandes insyn eller för att bilda underlag för deras deltagande i produktionsprocessens utformning. De används för att öka små maktgruppers avståndsstyrning. Inom kreditväsendet används datainformationen inte-som den med fördel skulle kunna göra - för att bidra till en ekonomisk långtidsplanering av ekonomin. Den används för att kontrollera medborgarnas privatekonomiska förhållanden. På den statliga sidan dominerar helt syftet att kontrollera; det är beskatt ni ngsändamål, säkerhets-, kriminal politiska och militära syften, som helt styrt uppbyggnaden. En bedrövlig försummelse och efterblivenhet kännetecknar däremot situationen när det gäller datateknikens användning för viktiga sociala uppgifter, för samhälls- och miljöplanering m. m. Datainformationen kan användas lika väl för det ena som för det andra det beror på sociala prioriteringar och politisk målsättning. Men det är storfinansgrupperna och den högre byråkratin, vilkas intressen återspeglas i det sätt varpå tekniken faktiskt används. Stor uppmärksamhet har handeln med persondata tilldragit sig. Trots vissa ambitioner i lagstiftning och kontroll över handhavande av persondata är privatekonomiska intressens möjligheter att använda sig av sådana data mycket omfattande. Detta har en viktig maktpolitisk sida. Om man kan köpa stora mängder persondata från offentliga register, som omfattande privata personregister byggs upp, då resulterar detta i att de mäktigaste kommersiella intressegrupperna och de politiska och sociala värderingar som dessa företräder ges en starkt ökad genomslagskraft. För folkflertalets politiska och sociala frigörelsesträvanden innebär detta ett hinder och ett handikapp. Nya sociala och vetenskapliga idéer och nya kultursträvanden kommer att kämpa i ett oerhört underläge gentemot den rnasspåverkan som finansgrupper av in- och utländskt ursprung kan säkra sig via uppköp av persondata. En särskild sida av detta problem är den säkerhetspolitiska. Det är en sorglustig brist på rättslig och maktpolitisk balans i svensk datarättslig praxis som här visat sig: det är möjligt att förhindra svensk polis att använda viss personinformation från annan statlig instans -men man har låtit en oerhört omfattande information om svenska medborgare komma i händerna på amerikanska koncerner, av vilka åtminstone en är välkänd för sitt samarbete med säkerhetspolitiska organ och för inblandning i politiska kupper på flera ställen i världen. En annan maktpolitisk kontroll över datateknikens utnyttjande skulle ha resulterat i andra datasystem, annan typ av information. ha möjliggjort datateknikens användning för sociala och vetenskapliga mål av stor betydelse för den stora majoriteten av arbetande människor i landet. Den skulle ha fört in ny informationsteknik på områden, som tvingas arbeta med ringa och alltför traditionell teknik. Den skulle ha kunnat lägga verkligt inflytande i händerna på de arbetande i stället för att stärka redan etablerade maktcentra. Svensk arbetarrörelse borde därför ha skaffat sig en egen, alternativ datapolitisk målsättning, som den bort kämpa för på det politiska och fackliga planet. För att stävja den nuvarande utvecklingen är det nödvändigt att vidta en rad åtgärder. Vpk företräder den uppfattningen att elektronikindustrin bör förstatligas. Vidare måste kapitalets dominans över forskning och utveckling på dataområdet brytas. Riktlinjerna för den framtida utvecklingen av datatekniken måste göras till en politisk angelägenhet, där avgörandena bör fattas efter offentlig diskussion och av representanter för de grupper som utgör folkets flertal. Handeln med persondata bör stoppas. I synnerhet bör detta gälla försäljning till utländska intressenter, där ett förbud är motiverat. Mot bakgrund av det anförda hemställs' 1. att hos regeringen begär förslag till långsiktiga linjer för svensk datapolitik, siktande till att bryta storfinansens dominans över teknik och målsättning, 2. att hos regeringen begär ett program för den statliga sektorns datapolitik, som sätter för folkflertalet angelägna sociala mål i centrum för datainformationens användning, 3. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i datalagstiftningen att privata köp och försäljning av persondata förbjuds, 4. att beslutar om förbud mot försäljning och spridning av persondata till utländska affärsföretag. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) PER (vpk) (vpk) (vpk) '(Se även motion 1975/76:521)