mot · G0021512 · 1976-01-01 00:00:00 — 1976/77 1512 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:107 om hushållning med energi i byggnader m. m. Socialdemokratisk politik för hushållning med energi Energifrågorna har tilldragit sig större intresse än kanske någon annan samhällsfråga. Debatten om energifrågorna har i stor utsträckning kommit att handla om avigsidorna med en okontrollerad energiförbrukning och riskerna med olika energikällor. Men debatten har också bekräftat behovet av att planera och vidta åtgärder för att styra utvecklingen, i fråga om både produktion och konsumtion av energi. En tryggad tillgång på energi är en avgörande förutsättning för att vi skall kunna förverkliga våra önskemål om arbete, välfärd och social utjämning. Energipolitiken måste vidare utformas på ett sådant sätt att den medverkar till strävandena att uppnå viktiga sociala och fördelningspolitiska mål. Krav på hushållning och sparande måste t. ex. tillgodoses på ett sådant sätt, att de inte kommer i konflikt med arbetet för en bättre arbetsmiljö eller leder till att skillnaderna i inkomst och levnadsnivå ökar. Den socialdemokratiska regeringen tog initiativ till en planmässig hushållning på energiområdet. energisbeslut (prop. 1975:30, NU 1975:30, CU 1975:28, rskr 1975:202 och 203) innebar ett antal samordnande åtgärder för att få ett bättre grepp om energiförsörjningen som huvuddragen i en övergripande energiplanering lades fast. energibeslut är internationellt unikt. Det innebär att vårt land drar ned ökningen av energikonsumtionen snabbare än något annat industriland. Enligt beslutet skall energikonsumtionens ökningstakt pressas ned till i genomsnitt t. o. m. Målet är att kunna hålla konsumtionen på en oförändrad nivå. Ett omfattande utredningmaterial i vårt land och internationellt visar att det finns betydande möjligheter att spara energi även på relativt kort sikt. Detta gäller kanske främst på uppvärmningssidan i vad gäller både bostäder och andra lokaler. På förslag av den socialdemokratiska regeringen har också en rad olika åtgärder vidtagits i besparingssyfte. Ungefär hälften av den totala energiförbrukningen i faller på uppvärmning av byggnader. De allra största besparingarna torde därför kunna göras i det befintliga byggnadsbeståndet. Mot denna bakgrund var det ett viktigt led i de sparåtgärder, som föreslogs av den tidigare regeringen, att ställa medel till förfogande för att stimulera åtgärder som syftar till bättre hushållning med energi i befintliga byggnader. 1 7976/77. gav vidare statens planverk i uppdrag att med förtur utreda och redovisa vilka sparåtgärder som är möjliga att göra i befintliga byggnader. uppgift omfattade en beräkning av hur stora besparingar som är tekniskt och ekonomiskt möjliga i sådana byggnader. Verket skulle vidare utarbeta förslag tili bestämmelser och nya styrmedel där sådana kan vara befogade. remissbehandlas f. n. Den socialdemokratiska regeringen vidtog också åtgärder för att främja en bättre hushållning med energi vid planering av ny bebyggelse. Dessa innebar bl. a. kraftigt skärpta krav på isolering och täthet i alla delar av byggnaderna, nya krav på injustering av värmesystem och nya värden för luftväxling och ventilation. En bred satsning har gjorts på forskning och utveckling med sikte på besparing och effektivare energianvänning. T. o. m. innevarande budgetår har sammanlagt 1 183 milj. kr. anvisats för åtgärder i bostäder, statliga, kommunala och landstingskommunala byggnader m. m. Sammanlagt 248 milj. kr. har anvisats till energibesparande åtgärder i näringslivets byggnader, till industriella processer samt till vissa prototyper och demonstrationsanläggningar. Regeringens förslag om hushållning med energi i byggnader m. m. Diskussionen om möjligheterna att spara energi blev ett viktigt inslag i den senaste valrörelsen. Motsättningarna tog sig uttryck i att realistiska och praktiska reformer från den tidigare regeringens sida, vilka berörts i det föregående, ställdes mot propagandamässiga förslag från sida. Regeringens nu föreliggande förslag (prop. 1976/77:107) anges syfta till att förbättra hushållningen med energi i byggnader m. m. Det uttalas i sammanfattningen av propositionen att det är angeläget att kraftfulla åtgärder vidtas för att ytterligare höja ambitionsnivån i energisparandet. Det kan se ut som en tanke att kraftfullheten har utgått redan i den följande meningen: De förslag som läggs fram utgör på olika sätt åtgärder för att öka energisparandet, sägs det i propositionen. Vid föregående föreslogs i en centerreservation att anslaget till Energisparstöd skulle räknas upp från 326 milj. kr. enligt den dåvarande regeringens förslag till 672 milj. kr. Ramen för bidrag och lån skulle enligt centerreservationen vara 550 milj. kr. mot det av övriga partier godtagna beloppet 300 milj. kr. Klarsynt nog uttalades emellertid i reservationen att ramarna och anslagen inte vara detaljberäknade utan i första hand gav uttryck för en ambitionsnivå. Vilken är då ambitionsnivån i den nuvarande regeringens av bostadsministern (c) signerade proposition? Ramen för bidrag och lån föreslås nu sättas till 429 milj. kr., vilket således redan beloppsmässigt är en avsevärd reträtt från de 550 milj. kr, som föreslogs under föregående . nya ram omfattar dock också sådana bostadslån som inte räknades av på energiramen. Dessa kan antas ligga i en storleksordning på närmare 50 milj. kr. Ramen i jämförbara termer skulle därmed ha krympt till 379 milj. kr. För att få riktig jämförbarhet bör emellertid också kostnadsökningarna för de belånade åtgärderna räknas bort. Regeringens förslag om ram ligger därför i stort sett på samma reella nivå som den nu gällande ramen. En sammanställning av utvecklingen i bruttobelopp - inte omräknade för kostnadshöjningar och överföringar enligt vad som framhållits ovan ger följande bild av ramar och anslag (belopp i milj. Civila statt, byggn. -(50) Information m. m. Om man enligt vad som ovan framhållits konstaterar att bostadsramen i sig inte innebär någon reell ökning, skulle alltså propositionens ökade ambitionsnivå i sak bestå i att anslaget till samlingslokalerna ökar med 5 milj. kr., att kommunerna får 15 milj. kr. till ett närmare inte definierat ändamål och att 5 milj. kr. går till viss information, utbildning och material förstudiecirklar. Härtill kommer ytterligare 5 milj. kr. till byggnadsforskning (2 milj. kr. för provundersökning, 3 milj. kr. för mätcentraler) och 22 milj. kr. för lån till experimentbyggande. Lån och bidrag till energisparande åtgärder i bostäder m. m. Det statliga stödet till enerigbesparande åtgärder i det befintliga bostadsbeståndet kan utgå enligt energisparkungörelsen, bostadsfinansieringsförordningen och kungörelsen om förbättringslån. I sin anslagsframställning för /78 har bl. a. tagit upp de administrativa formerna för stödet till energibesparande åtgärder i bostäder och framhållit att det finns flera skäl för att nu föra över reglerna för energisparstöd till bostadsfinansieringsförordningen. Styrelsen framhåller att energisparverksamheten numera har fått en permanent karaktär och att det är mindre lyckligt att det finns två stödformer som riktar sig till samma krets av mottagare och avser samma åtgärder. De inbördes olika bestämmelserna gör det svårt för de lånesökande att orientera 1* 1976 1 77. sig och bedöma vilken stödform man bör välja. En nackdel med nuvarande ordning är också enligt sytrelsen att i viss mån identiska bestämmelser finns i två olika författningar. Behovet av information blir också större för att skillnader av betydelse för sökanden skall kunna redovisas. anser alltså att det finns starka skäl för att föra över bestämmelserna i energisparkungörelsen till bostadsfinansieringsforordningen. Styrelsen har föreslagit att ändringen skall göras . I propositionen framhåller också bostadsministern det olämpliga i att det statliga stödet till enbart energibesparande åtgärder i bostadshus kan utgå enligt olika författningar. Tvärtemot förslag och med synnerligen oklara motiv föreslås emellertid i propositionen att all långivning till dessa ändamål skall ske genom lån enligt en vidgad energisparkungörelse. Bostadsfinansieringsförordningens bestämmelser avseende lån till energibesparande åtgärder föreslås sålunda så långt möjligt bli överförda till energisparkungörelsen. Förslagets närmare innebörd redovisas inte i propositionen och konsekvenserna har sålunda på många punkter inte blivit klarlagda. Tydligen måste man i vissa fall arbeta med skilda bidrags- och låneunderlag, t. ex. när det gäller kommersiella lokaler i en bostadsfastighet. Det har inte redovisats om motsvarande ordning också skall gälla för direkt anknytande åtgärder som fasadbeklädnad, treglasfönster och direkt anslutande garage m. m. Det har inte heller getts en redovisning för grunderna för det avsedda räntebidraget. Det är oklart om man kan direkt kombinera lån för energisparande och lån för annan ombyggnad. Det är också oklart om tidigare bidrag - t. ex. för pannbyte - skall avräknas vid en ny ansökan och vilka följder en återkallelse av en tidigare ansökan kan ha. Ingenting har sagts om att besvärsordningen i de olika låneformerna är olika. Ikraftträdandereglerna är också oklara och diskutabla. Sålunda kan det starkt ifrågasättas om inte en ny ordning borde träda i kraft vid viss dag, utan anknytning till ansökningsdagen. Propositionens redovisning av regeringens principiella förslag är sålunda enligt vår mening bristfällig. Det kan möjligen antas att frågan om skilda lånegränser för olika företagsformer spelat en avgörande roll för regeringens ställningstagande. Förslaget skulle sålunda syfta till att erbjuda de privata fastighetsägarna generösare villkor än f. n. Enligt vår mening bör den av föreslagna förändringen av de administrativa formerna för energisparstödet tillstyrkas. Styrelsens förslag innebär en avsevärd förenkling och förbättring såväl för de enskilda sökandena som förde berörda myndigheterna. Propositionens förslag i denna del bör sålunda avslås. Vissa kommunala resurser, stöd till experimentbyggande m. m. Som framhålls i propositionen utför kommunerna en rad uppgifter, som har betydelse för att få till stånd en förbättrad energihushållning i bygg Det gäller bl. a. rådgivnings- och informationsinsatser. Med hänsyn till denna rådgivningsverksamhet föreslås i propositionen att ett särskilt bidrag skall kunna ingå till kommunerna för ett inte närmare definierat ändamål. I propositionen föreslås 15 milj. kr. bli anvisade för ändamålet. Enligt vår mening ger inte motiven i propositionen tillräckligt underlag för att bilda sig en uppfattning i sakfrågan. Bostadsministerns argumentation i frågan är tvärtom motsägelsefull. Med hänvisning till det pågående arbetet inom utredningen om kommunernas ekonomi avvisas tanken att nu förorda direkta statliga bidrag till kommunerna för deras kostnader för rådgivningsoch informationsverksamheten. antyds att överväganden pågår inom regeringens kansli i syfte att låta vissa kostnader för kommunernas insatser ingå i de kostnader som berättigar till energisparstöd, varvid kommunerna förutsätts kunna täcka sina kostnader via avgifter från allmänheten. Slutligen föreslås, utan närmare motivering, det ovan nämnda statsbidraget till kommunerna, som, likaledes utan motivering, enligt propositionen bör begränsas till första hälften av /78. Enligt vår mening bör kostnadsfördelningen mellan staten och kommunerna i än högre grad än som är fallet kännetecknas av generella regler. En alltför rik flora av specialdestinerade statsbidrag till kommunerna bör av flera skäl undvikas. Överväganden i dessa frågor pågår, som framhållits, inom utredningen om kommunernas ekonomi. Beträffande syftet med de i propositionen antydda pågående övervägandena inom regeringens kansli, vilka tycks syfta till avgifter för kommunernas rådgivningsverksamhet, ställer vi oss tveksamma. Enligt vår mening bör energisparstödet, som framhållits i det föregående, kännetecknas av enkelhet i hanteringen gentemot allmänheten. Vad slutligen beträffar det föreslagna särskilda bidraget till kommunerna är det möjligt att skäl kan anföras för ett sådant bidrag. Några sådana skäl redovisas emellertid inte i propositionen. Motiven utgörs endast av en önskan att kommunernas insatser för rådgivning m. m. ökas och att det därför är nödvändigt att ge ett visst stöd. Någon som helst vägledning till kommunerna om villkoren för stödet ges inte. Inte heller anges efter vilka grunder stödet skall fördelas mellan olika kommuner. Varför stödet föreslås begränsat till första hälften av /78 framgår inte heller. Stödet skall tydligen utdelas av regeringen helt efter eget gottfinnande på grund av uppgifter om vad kommunerna gjort eller avser att göra. Enligt vår mening ger inte propositionen i denna del tillräckligt stöd för ett ställningstagande. Vi förutsätter därför att medel för ändamålet får anvisas först sedan regeringen för redovisat på vilket sätt anslaget kommer att utnyttjas. Det förslag till program för redovisning av byggnadsbeståndets beskaffenhet med avseende på energiförbrukning som har utarbetat och som nämns i propositionen är enligt vår mening ett viktigt bidrag när det gäller att öka kunskapen om byggnadsbeståndets kvalitet med avseende på energihushållningen. Programmet, som har redovisats i tre steg, bör därför genomföras. I propositionen behandlas även vissa frågor rörande experimentbyggande m. m. Även i detta avseende innehåller propositionen oklarheter. Sålunda beskrivs de föreslagna ränte- och amorteringsfria lånen för experimentbetingade byggkostnader inte närmare. Inte heller anges något underlag för beräkningen av medelsbehovet. Det tycks närmast uttrycka en ambitionsnivå. Med hänsyn härtill bör under det särskilda investeringsanslaget Lån till experimentbyggande m. m. anvisas 17 milj. kr. (-5 milj. för /78. Beträffande de ovan nämnda lånen till experimentbyggande vill vi slutligen framhålla att bör medge att lånen, för att de skall få avsedd effekt, får lämnas ut som förskott under de närmare förutsättningar som regeringen bör ha att bestämma. Inte heller när det gäller utbyggnaden av två nya mätcentraler, som föreslås i propositionen, lämnas någon egentlig redovisning av övervägandena. Enligt vår mening förefaller det finnas rimliga skäl för en fortsatt utbyggnad av mätcentraler. Vi vill därför inte utesluta att en omfördelning inom det begärda anslaget kan visa sig vara motiverad, för att möjliggöra en ytterligare utbyggnad. Även på denna punkt förutsätter vi emellertid att utskottet i samband med riksdagsbehandlingen inhämtar det ytterligare underlag för bedömning av frågan, som saknas i propositionen. I propositionen antyds att tillgången på forskare och övrig personal inom energiforskningsområdet utgör en begränsning då det gäller att få i gång denna verksamhet. Också i detta avseende är resonemanget i propositionen dåligt underbyggt. Vi vill emellertid i detta sammanhang understyka betydelsen av en kraftig satsning på forskar- och teknikerutbildningen, för att en framtida ökad efterfrågan på sådan personal skall kunna mötas. Det är vidare angeläget att läroplanerna för , gymnasieskolan och den högre utbildningen blir föremål för översyn med avseende på undervisning och utbildning i sådana frågor som hänger samman med energihushållningen. En viktig förutsättning för att målsättningen energibeslut om en väsentligt dämpad ökningstakt för energikonsumtionen skall kunna uppfyllas är en bred kunskap i dessa frågor hos allmänheten. har därför särskilda informationsåtgärder vidtagits för att öka och förbättra informationen i energifrågor. bedrevs i studieförbundens regi en särskild informationsoch studiekampanj, som mötte starkt gensvar. 1 anslutning till energicirklarna ägde också politisk rådslagsverksamhet rum. fick ansvar för den samordnande och mer övergripande informationsverksamheten. I propositionen förordas att en studiecirkelverksamhet i energipolitiska frågor tas upp även under /78. För detta ändamål föreslås studieförbunden få ersättning för vissa kostnder i samband med framtagning av material m. m. för cirkelverksamheten. Också enligt vår mening bör särskilt stöd utgå för de här nämnda informationsinsatserna. Av propositionen framgår emellertid inte närmare hur anslaget är avsett att fördelas. Enligt vår mening borde, som skett i andra liknande sammanhang, studieförbunden redan i propositionen ha fått besked om hur mycket pengar som står till förfogande för central framtagning av kursmaterial m. m. och efter vilka grunder pengarna skall fördelas. För att möjliggöra studieförbundens planering av den här nämnda verksamheten bör beslut om anslagsram och fördelning fattas. bör ge regeringen detta till känna. I propositionen behandlas också frågan om utbildning a\ förtroendevalda och vissa anställda i kommunerna. Enligt vad som uppges i propositionen förutsätts svara för genomförandet av denna utbildning. Förslaget i propositionen innebär att stöd skall kunna utgå för utarbetande av kursmaterial m. m. också för ifrågavarande utbildning. Vi delar uppfattningen att denna utbildning är angelägen. Vi Tinner det också naturligt att kommunerna och svarar för utbildning av sådana kommunalt anställda som skall förmedla råd och service till bl. a. fastighetsägare. Däremot bör enligt vår mening utbildning av de förtroendevalda i första hand ankomma på studieförbunden och de politiska partierna. De förtroendevaldas uppgift är att sätta in energisparandet i ett större energipolitiskt sammanhang. Att ge helheten i samhällsdebatten är ytterst en uppgift för de politiska partierna och deras studieförbund. Stödet till studieförbunden bör därför beräknas med hänsyntagande också till detta utbildningsbehov. bör ge regeringen till känna vad som anförs i motionen om utbildning av de förtroendevalda. I propositionen förutsätts också en fortbildning komma till stånd av sådana yrkesverksamn i olika led av byggnadsprocessen som har att hantera energihushållningsirågor. förutsätts ta de initiativ som bedöms erforderliga för denna utbildningsverksamhet. Bostadsministern har vid beräkningen av medelsbehovet räknat in kostnader för framställning av studiematerial också för dessa yrkeskategorier. Enligt vår mening bör vidareutbildning av personal inom fastighetsförvaltningen i stor utsträckning kunna ske inom de organisationer som finns på bostadsmarknaden. De riksorganisationer som finns för skilda upplåtelseformer är väl lämpade för sådan verksamhet. Medel bör därför kunna utgå också direkt till dessa organisationer. Sammanfattningsvis har bostadsministern i propositionen under anslaget Vissa energibesparande åtgärder inom bostadsbeståndet m. m. beräknat me del om ca 5 milj. kr. för olika informationsinsatser, nämligen information om energisparstödet och information i anslutning till byggforskningsrådets prototyp- och demonstrationsverksamhet samt kostnader för framställning av visst studiematerial m. m. avseende studiecirkelverksamhet, utbildning av förtroendevalda och vissa anställda i kommunerna samt de yrkeskategorier som deltar i byggprocessen. Med den utomordentliga vikt, som vi tillmäter hushållningen med energi, är de beräknade medlen enligt vår mening helt otillräckliga för den nämnda verksamheten. Som vi framhållit finns det dessutom behov av utbildningsinsatser utöver de i propositionen nämnda. Den låga ambitionsnivå i vad gäller utbildnings- och informationsinsatserna som propositionen alltså ger uttryck för kan enligt vår mening inte accepteras. Sålunda måste t. ex. regeringens förslag innebära att studieförbunden skulle få väsentligt sämre stöd för sina utbildnings- och informationsinsatser än vad som var fallet vid informations- och studiekampanj. Enligt vår mening bör därför under anslaget beräknas sammanlagt 10 milj. kr. (+ 5 milj. för den här nämnda verksamheten. Förbättrad finansiering av fjärrvärmeanläggningar Som framhållits i det föregående var sparsamhet med energi en viktig målsättning i energibeslut . 1 propositionen tillmättes energiproduktion i mottrycksanläggningar en stor betydelse. Det anfördes att det är angeläget att den betydande del av landets framtida elkraftsbehov, som enligt riktlinjerna i propositionen måste tillgodoses med kraft från fossileldade anläggningar, i första hand måste täckas med mottrycksproduktion. Den socialdemokratiska regeringen vidtog ett antal olika åtgärder för att stimulera utbyggnaden av fjärrvärme. Sålunda lades ett förslag (prop. 1975/76:149) om lag om allmänna fjärrvärmeanläggningar. Vidare uppdrog regeringen åt statens industriverk att utreda bl. a. frågan om utbyggnad och produktion av mottryckskraft. Utbyggnad av fjärrvärme har, som nämnts, stor betydelse för strävandena att spara energi. Uppvärmning genom fjärrvärme kan göras väsentligt mer energisparande än individuell uppvärmning i varje hus. Verkningsgraden i central hetvattenpanna kan göras betydligt högre än i små individuella pannor. Vidare reduceras luftföroreningarna från uppvärmning väsentligt, då många rökutsläpp på låg höjd försvinner och förbränningen koncentreras till en punkt där man kan installera effektiv rökgasrening och höga skorstenar. Ett ljärrvärmesystem gör det också möjligt att'producera värmen i kraftvärmeverk eller mottrycksverk, som ger ett mycket högt energiutnyttjande i och med att oljan kan utnyttjas för såväl värme som elproduktion. Detta är bl. a. fallet i ett antal större kommuner som , , , , , , och . I större eller mindre omfattning är (järrvärmesystem utbyggda i 55 tätorter i landet. Man räknar med att 850 000 lägenheter i flerfamiljshus, 30 000 i småhus och ytor motsvarande 450 000 lägenheter i övrig bebyggelse uppvärms med fjärrvärme. Det innebär att omkring 3,5 miljoner människor bor eller arbetar i lokaler, som är uppvärmda med fjärrvärme. har skett en viss stagnation i nyanslutningen till fjärrvärme. Det beror främst på värmeverkens svårigheter att anskaffa kapital till de, efter de enskilda kommunernas förhållanden, stora investeringarna i fjärrvärmenät och produktionsanläggningar. I rapporten (SIND 1976:3) Tätorternas och den tunga industrins energiförsörjning har industriverket framhållit att det finns starka skäl som talar för att det nuvarande finansieringssystemet ändras så, att de statliga bostadslånen i stället kan betalas ut till värmeverken. Bostadslån bör dessutom kunna utgå för såväl ledningsnät som produktionsanläggningar. En sådan ändring av lånekonstruktionen skulle enligt industriverket bl. a. underlätta att ansluta kontors- och förvaltningsbyggnader samt bostadsfastigheter som inte finansieras med statliga bostadslån. Det föreslagna systemet skulle enligt verkets mening även vara enklare att administrera än det nuvarande. förslag har fått ett blandat mottagande vid remissbehandlingen. Åtskilliga remissinstanser har varit positiva till industriverkets finansieringsförslag, medan ett antal instanser är negativa eller tveksamma i fråga om att utsträcka bostadslångivningen på det sätt som industriverket föreslagit. Kritiken mot verkets förslag är sålunda inte en kritik av att särskilt gynnsamma finansieringsmöjligheter för värmeverk skulle tillskapas, utan kritiken riktar sig mera mot att även sådana sektorer av fastighetsbeståndet som finns utanför bostadsområdet skulle få del av de föreslagna åtgärderna. Det är enligt vår mening utomordentligt angeläget att det skeren fortsatt utbyggnad av fjärrvärmeanläggningar. Som anförts tidigare vidtog den socialdemokratiska regeringen olika åtgärder för att stimulera en sådan utbyggnad. Av industriverkets rapport och yttrandena över denna framgår att svårigheter att finansiera en ytterligare utbyggnad utgör ett betydande hinder för tillkomsten av nya fjärrvärmeverk. Det förslag till lösning av finansieringen av fjärrvärmeanläggningar som regeringen redovisar i propositionen innebär i huvudsak längre amorteringstider för de lån som kommunerna tar i syfte att finansiera utbyggnaden.