mot · FZ02838 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:838 av m. fl. om förstatligande av skogsindustrin Sammanfattning: De privatkapitalistiska skogsbolagen har under en rad år försummat forskning och utveckling inom skogsindustrin. De kortsiktiga profitintressena har fått vara avgörande. Man har försummat att ta fram nya produkter, och förädlingsgraden inom den svenska skogsindustrin är lägre än i en rad andra länder. Detta har lett till sysselsättningssvårigheter och nedläggningar, vilket hårt drabbat arbetarna och många samhällen. Motionen knyter an till de starka kraven från fackligt håll och kräver att den privatägda skogsindustrin skall överföras i statlig ägo. Därigenom skulle också möjliggöras en kraftig satsning på forskning och utveckling med ett bättre utnyttjande av skogsråvaran. En avgörande förutsättning för en fortsatt snabb standardstegring är att vårt näringsliv anpassas och utvecklas efter det modema samhällets krav. Ny teknik, nya produktionsprocesser och nya varor kommer att skapa nya företag och nya marknader. Så uttalade sig regeringen om lokaliseringspolitiken i propositionen 1964:185. Det är nu dess. Detta kom dock inte att gälla skogsindustrin. Här växte inte fram företag för framställning av nya varor och därmed nya marknader och ökad sysselsättning. Däremot fick vi bevittna omfattande rationaliseringar och strukturförändringar, i vilkas spår följde utslagning av 10 000tals lönearbetare, omfattande fabriksnedläggningar, skogsskövling och ödebygder. Allt skedde för att tjäna det privata vinstintresset. De inhöstade jättevinsterna hamnade hos storfinansen. Till de många utslagna togs ingen hänsyn. Vad som var ändamålsenligt för de anställda och samhället var inte ändamålsenligt för de profithungriga skogsbolagen. En betydande kapitalförstöring har skett. De stora vinstema har även inneburit en omfattande kapitalexport. Detta uppenbara missförhållande uppmärksammades på ett tidigt stadium av skogsindustrins arbetare i , där avd. 17 av i motion till förbundskongressen framförde som sin mening: att vill de privata skogsbola gen inte inordna sig i förhållanden som bäst är ägnade att gagna samhället och folket bör frågan om förstatligande av skogsindustrin ställas på dagordningen. Kongressen delade Kramforsavdelningens mening och beslöt enhäl 1975/76: 838 ligt att tillställa såväl regeringen som sitt uttalande om krav på förstatligande av skogsindustrin. aktualiserades återigen kravet om förstatligande av skogsindustrin, av avd. 108 i Alfredshem, , i motion till . Kongressen beslöt att hos regeringen beställa åtgärder för att, som man uttryckte det, socialisera skogsindustrin. Kort efter denna hade . Den beslutade resa kravet på ett förstatligande av alla svenska pappersbruk. har fem fackförbund krävt statlig styrning av den svenska skogsindustrin. Inom LO är det Pappers-, Skogsoch Träindustriarbetareförbunden och i TCO SIF och SALF. Man kan ta för givet att den från samhällets synpunkt uppenbara missskötseln av svensk skogsindustri kommer att bli föremål för ingående behandling vid den förestående . Strukturförändringen och rationaliseringen inom skogsindustrin har pågått . har sedan sitt bildande fått se 96 avdelningar helt försvinna. Då fabriken lagts ned har också fackföreningen försvunnit. Perspektivet mot allt större fabriksenheter talar för att ett betydande antal massafabriker inom en framtid kommer att nedläggas, då dessa allt större fabriksenheter lägger beslag på skogsråvaran. Det är inte endast skogsarbetarna som i 10 000-tal har rationaliserats bort. industristatistik visar att antalet arbetare inom massa- och pappersindustrin minskat med 6 776 anställda, vilket utgör och är en hög siffra för detta fackförbund. De orter och områden som drabbats av fabriksnedläggningarna har fått stora sysselsättningssvårigheter. och då framför allt är härvidlag talande exempel. Skogsbolagen har inte svarat för nya företag och därmed nya arbetstillfällen. Jättevinsterna har inte stannat inom de områden där de skapats; en omfattande kapitalexport har kännetecknat de privata skogsbolagen. Kortsiktiga värderingar för att skapa de snabbaste och högsta profiterna har varit vägledande för de privata skogsbolagen, inte forskning för att ur skogen som råvara skapa fram nya konsumtionsvaror och därmed nya sysselsättningstillfällen. Skogsbolagens intresse för forskning och utveckling har framför allt varit knutet till skogsredskapen för att få en snabb och billig skogsavverkning och minska antalet skogsarbetare. Sysselsättningen i skogslänen och då framför allt i är i stor utsträckning beroende av såväl tillgången på skogsråvara som skogsindustrins inriktning. Trots detta och trots regeringspropositionen av , som inledningsvis citerats i denna motion, behandlar den framlagda sysselsättningsutredningen inte dessa frågor. 1975/76: 838 vara mera intresserad av utredningar om hur stubbar, grenar och vad som räknas till avfall skall kunna utnyttjas för massaframställning. I bilaga 11 till budgetpropositionen 1975/76 knyter regeringen an till skogsutredning och säger: att om industriproduktio nen skall kunna hållas nivå måste ett virkesunderskott av täckas. Här räknar tydligen regeringen med att produktionen inom skogsindustrin även i fortsättningen i stor utsträckning skall vara den för skogsbolagen så profitabla pappersmassan och förädlade sågade trävaror. Allt tal om att bättre utnyttja skogsråvaran kan inte få leda till att enbart öka produktionen av massa och oförädlade sågade trävaror. Från sysselsättningssynpunkt är förädlingsgraden av skogsråvaran det väsentligaste. De stora profiterna på pappersmassa har gjort att endast hälften av den i producerade mängden massa vidareförädlas inom landet till papper. I nr 10 1974 säger , , att av de sex större massa- och pappersproducerande länderna i världen , , , , och ligger lägst då det gäller massans vidareförädling till papper. Vad beträffar sågade trävaror säger samme författare: två tredjedelar av den svenska produktionen av sågade varor exporteras oförädlade till utlandet. är den väsentligaste produktionen inom svensk skogsindustri inriktad på framställning av halvfabrikat. En väsentligt ökad sysselsättning skulle givetvis bli följden därest hela mängden pappersmassa förädlades inom , helst med hög förädlingsgrad. Det behöver inte vara på så sätt att exempelvis ansiktsservetter o. d. pappersvaror importeras från utlandet, där de framställs av svensk pappersmassa i svenska privata skogsbolags utländska dotterföretag. Enbart den västeuropeiska papperskonsumtionen beräknas fortsättningsvis öka . Därtill räknas med att på lång sikt goda avsättningsförhållanden föreligger för massa och papper. Detta faktum inspirerar skogsindustrin till intensiva framstötar att finna nya möjligheter till produktion, och omfattande krav har ställts på de statliga myndigheterna att få bygga ut sina fabriksanläggningar. Vad beträffar avancerad träkemisk forskning har varit synnerligen efterblivet i förhållande till andra industriländer. Redan i vår motion 1966: II: 66 är det sjätte gången vårt parti återkommer till med motion om utvecklingen av svensk skogsindustri framhölls att (citat ur tidningen nr 17 1965): 1975/76: 838 Cellulosaindustrien utvinner ungefär hälften av virkesmängden i form av papperscellulosa, medan den andra hälften efter utvinning av tallolja, hartser, terpentin, alkohol o. dyl. till förbränns i fabrikernas ångcentraler. Och ändå innehåller dessa avfallslutar utgångsämnen för olika kemiska produkter i sådan mängd, att man räknar med att de kunde ge mer än dubbelt större marknadsvärde än den cellulosa som är huvudprodukten inom vår skogsindustri... I framställer en cellulosafabrik en fjärdedel av världens vanillinbehov. I framställes som biprodukter skumningsmedel bl. a. för olje- och cementindustriens behov. Denna fabrikation lönar sig så bra att kollegerna där påstått att förbränningen av avfallslutar i cellulosafabriker är ungefär lika klokt som att elda med dollarsedlar. Ett av de råmaterial som ännu inte blivit utnyttjat är ligninet. Ärligen rinner i våra vattendrag bort eller bränns miljontals ton av denna råvara, eftersom oljan varit det billigaste råmaterialet för den kemisk-organiska industrin. Det har här varit fråga om ett omfattande materiellt slöseri. Vi har i våra tidigare motioner kunnat hänvisa till att även vårt grannland befunnit sig långt före i den forskning det här är fråga om. Vissa produkter ur cellulosan exporteras från som råvaror till såväl som och återkommer hit som förädlade varor för försäljning på den svenska marknaden. Råvaran för framställning av foderprotein har tidigare i huvudsak varit sojabönan och fisk. Sojaproteinprisema har dock stigit kraftigt . Tillgången på fiskprotein har starkt minskat på grund av utfiskning och bristsituationer. Länder som , , , och har löst frågan om foderproteinframställning ur biprodukter vid cellulosaframställning, de s. k. sulfitavlutama. Vi citerar ur där forskarna säger: I sker foderjästodling på sulfitavlutar vid PWA I räcker inte sulfitavlutama, där syrahydrolyseras även sågverksavfall för produktion av foderjäst, trots svår konkurrens från boardtillverkarna om sågverksavfallet. Enbart i uppgavs produktionen 1972 vara foderjäst från sådana material. Även i ökar intresset för foderjästtillverkning av sulfitavlutar. Flera anläggningar är i drift. Av produktionen vid i , , går till livsmedelsändamål. Även i insåg man tidigt värdet av proteintillverkning. Sedan någon tid har man där i gång två anläggningar båda med en kapacitet av vardera 10 000 årston, baserat på sulfitavlutar. har även kommit med i denna forskning. Enligt samma forskare, som citerats här ovan, prövas nu praktiskt vid artikel i 1975/76: 838 en svensk metod att omvandla cellulosaindustrins avfall till mat för djur och människor. Metoden har utvecklats så långt att ett företag vill köpa rätten att tillverka och sälja matmaskiner över hela världen. Om den svenska skogs- och växtindustrins avfall skulle bearbetas av olika rötsvampar i proteinmaskiner, vilket samma forskare inte håller för uteslutet, skulle mängden av framställt protein uppgå till 260 000 årston, tillräckligt för att täcka behovet för 11 miljoner människor. Framställningen i av protein är inriktad på fiber, inte minst mot bakgrund av att sulfitfabrikernas antal minskar. Ovanstående är ett bevis för vad vi tidigare framhållit i våra motioner, nämligen att avancerad forskning och utveckling kan ge nya sysselsättningstillfällen, där basen är skogen som råvara. Detta är nödvändigt då knappast nya arbetstillfällen kommer att skapas inom den traditionella skogsindustrin, eftersom kapaciteten där är större än vad som behövs för att bearbeta årsåterväxten. Det finnes ledig kapacitet för att ta till vara mer av råvaran. Det är även ett framsteg att styrelsen för teknisk utveckling (STU) har lämnat ett bidrag på . till för en förprojektering av möjligheterna att använda vedsubstans för att tillverka organiska kemikalier, som tillverkas ur olja. Satsningen på forskning och utveckling inom skogsindustrin är dock fortfarande jämförelsevis låg jämfört med exempelvis vad som satsas på forskning inom stålindustrin. Enligt aktuella uppskattningar satsas ca 100 milj. kr. på forskning och utveckling inom skogsindustrin jämfört med milj. kr. För skogsindustrins del sker dock den största satsningen inom massa- och pappersindustrin. För skogsindustrins vidkommande borde en viss procentuell del av produktionsvärdet satsas på avancerad forskning såväl grundforskning som målinriktad forskning för att skapa nya produkter och därmed nya sysselsättningsmöjligheter. De privatägda skogsbolagen har genom sitt uppträdande under alla år visat att de ställer det snöda vinstintresset främst och utgjort en hämsko på utvecklingen mot nya produkter. De är inställda på att även i fortsättningen genom rovdrift skapa de största profiterna och inte ägna den träkemiska forskningen tillbörligt intresse då främst ligninet där grundforskning givetvis ställer sig kostsam och där det inte kan räknas med snabba och stora profiter. Sysselsättningen inom skogsindustrin en av vårt lands viktigaste exportnäringar har minskat med 10 000-tals anställda. Ett bättre utnyttjande av råvaran, en kraftig satsning på forskning och vidareutveckling kräver samordning av industrin och ett slut på snävt profittänkande, men där samhällsintresset ställs i förgrunden. Detta är skäl för att den privata skogsindustrin bör överföras i samhällets ägo. 1975/76: 838 Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar sig för ett överförande av den privatägda skogsindustrin i statlig ägo. (vpk) i (vpk) i PER (vpk) (vpk) i