mot · FZ021678 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1678 av herrar i Holmgården och om anslag till Växtförädling har visat sig vara ett utomordentligt betydelsefullt medel för att höja skogsproduktionen. Den skogliga växtförädlingen är ett mycket tidskrävande och långsiktigt arbete, speciellt med hänsyn till de långa växttiderna i skogsbruket. Detta innebär att resultaten av de resurser som satsas på den skogliga växtförädlingen knappast kommer den nuvarande generationen till del, utan kanske först på en . Med hänsyn till denna långsiktighet kan man diskutera hur verksamheten bör finansieras. bedrivs den skogliga växtförädlingen bl. a. av . Kostnaderna /77 har beräknats till drygt 5 milj. kr. Institutet finansieras genom ett avtal mellan staten och Stiftelsen . Enligt detta avtal svarar staten för av kostnaden och 60 96. I stiftelsen ingår såsom parter de olika skogsägarkategorierna, dvs. domänverket, bolagsskogsbruket och det organiserade privatskogsbruket genom . De ekonomiska åtagandena för fördelningen mellan intressenterna i stiftelsen baseras på skogsinnehav, och för skogsägarrörelsens del reduceras andelen ungefär i förhållande till ansluten areal jämfört med det totala privatskogsbruksinnehavet. Trots detta utgör avgiften en s. k. icke konkurrensneutral del i och med att skogsägarrörelsens medlemmar bär en kostnad, som de oorganiserade skogsägarna inte gör. kommer Skogsförbättrings verksamhet hela skogsbruket till godo, och därför upplevs avgiften som orättvis för skogsägarrörelsens medlemmar. Alla skogsägare betalar en skogsvårdsavgift, som i lag beslutats vara 0,9 °/oo av skogsbruksvärdet. Den totala intäkten till staten av skogsvårdsavgifterna beräknas uppgå till drygt 19 milj. kr. Av detta utgår 11,7 milj. till skogsvårdsstyrelserna för att subventionera deras serviceverksamhet. Därutöver utgår ca 7 milj. kr. till skogsvårdsorganisationens rådgivningsoch informationsverksamhet. Skogsvårdsavgiften kan möjligen betraktas som en skatt till staten. Men är det underförstått att medlen på ett eller annat sätt bör återgå till skogsbruket. beslöt under föregående år att sådana medel skulle utgå som extra bidrag till skogsvårdsstyrelsernas rådgivnings- och informationsverksamhet. Det kan ifrågasättas om vissa medel som inflyter från skogsvårdsavgiften inte skulle finna ett lämpligare användningsområde, om de fick bekosta de delar av den skogliga växtförädlingen som betalas av näringen via Sådana pengar skulle nämligen komma alla skogsägare till godo. Som ovan framhållits är skogsträdsförädlingen ett mycket långsiktigt arbete. Nuvarande bidragsgivare har små möjligheter att i praktiken tillgodogöra sig resultaten av verksamheten. har hela samhället långsiktiga fördelar av de resultat som uppnås på växtförädlingsområdet. Verksamheten gynnar inte någon speciell ägarkategori. Alla företrädare för de olika ägarkategorierna är helt överens om nödvändigheten av en fortsatt verksamhet i minst nuvarande omfattning. Det av skogsutredning framlagda delbetänkandet, Virkesbehov och virkestillgång, understryker även vikten av att långsiktigt öka produktionen i de svenska skogarna. Med anledning härav vill vi föreslå att vissa medel, förslagsvis 2,5 milj. kr. av inflytande skogsvårdsavgifter för /77, får utgöra en del av skogsnäringens bidrag till finansieringen av . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att till ett nytt anslag, , för /77 anvisa ett reservationsanslag av . vilket bör finansieras med medel från skogsvårdsavgifterna. () i Holmgården