ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ021299 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1299 av m. fl. om månatlig utbetalning av allmänt barnbidrag De allmänna barnbidragen höjdes till . per barn och år samt utbetalas kvartalsvis. Bidragen har genom de höjningar som genomförts kommit att få en allt större betydelse för barnfamiljerna och då särskilt för familjer med flera barn och för barnfamiljer med begränsad ekonomi. För att underlätta för barnfamiljerna att kunna planera för en jämn konsumtion borde utbetalningen av barnbidragen ske , som sker med de statliga och statskommunala bostadstilläggen. Ett sådant utbetalningssystem förordades även av familjepolitiska kommittén i betänkandet SOU 1972:34. Kommittén föreslog emellertid samordning med utbetalning av bostadstilläggen, bl. a. för att underlätta administrationen. Förslag om månadsvisa utbetalningar av de allmänna barnbidragen framlades vid riksdag. avslog då motionen med motivering att en utredning om bostadstilläggen skulle redovisa sina förslag och att resultatet därav borde avvaktas innan frågan ånyo kunde aktualiseras. Bostadstilläggsgruppens redovisning innehöll emellertid inga förslag om samordning mellan utbetalning av bostadstillägg och barnbidrag. har barnbidragen höjts från . per barn och år . Det nuvarande barnbidragsbeloppet gör det ännu mera rimligt och angeläget att barnfamiljerna kan inräkna barnbidragen i sin månatliga budget för att därigenom lättare kunna planera för en jämnare konsumtion. Därtill kommer att numera även barnbidragen utbetalas av . Även bidragsförskotten kommer att överföras till samma utbetalningsställe. Samtliga utbetalningar- frånsett de allmänna barnbidragen - utbetalas . Även av detta skäl bör därför också de allmänna barnbidragen i fortsättningen utbetalas i stället för kvartalsvis, som sker. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär utredning om ändring i lagen om allmänna barnbidrag så att barnbidraget utbetalas . () () () () ()
mot · FZ021303 · 1976-01-27 00:00:00 — 1975/76: 1303 om anslag till underhållsarbeten vid Staten har ett väsentligt ansvar för () med hänsyn till dess ställning som forsknings- och utbildningsinstitution. KS är till yttermera visso landets enda statliga sjukhus. De knappa anslagen under en rad av år till underhåll har inte räckt till. Nedslitningen har därför fortgått. Somliga enheter inom sjukhuset är så illa däran att de snart måste stängas med hänsyn till de krav som sjukhushygien och arbetarskydd oundgängligen ställer. Det måste anses märkligt att regeringen nu föreslår endast en obetydlig höjning av utrustningsanslaget till KS. Direktionen har begärt en ökning av inemot , dvs. från 6,5 till drygt 13 milj. kr., men i socialhuvudtiteln föreslås en höjning med bara till 7,5 milj. kr. för nästa budgetår. Emellertid är det omedelbara behovet av underhåll vid KS stort och enbart den delen har kostnadsberäknats till drygt 11 milj. kr. Sjukhuset bör få tillgång till medel, och vi föreslår därför att 5 milj. kr. utbetalas på tilläggsstat för /76 som reservationsanslag. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att på tilläggsbudget II för innevarande budgetår under G 2 i socialhuvudtiteln som reservationsanslag anslå 5 milj. kr. till underhållsarbeten vid . () ()
mot · FZ021304 · 1976-01-27 00:00:00 — av m. fl. om inrättande av ytterligare tjänster som socialattaché F. n. finns s. k. socialattachéer vid tre av de svenska ambassaderna utomlands, nämligen i , och . I budgetpropositionen föreslås att ytterligare en sådan tjänst inrättas. Placeringen av denna skall ske efter samråd med arbetsmarknadens parter. Enligt vår mening fyller socialattachéerna en mycket viktig uppgift. Intresset i utlandet för förhållandena på den svenska arbetsmarknaden och när det gäller sociala frågor är omvittnat stort. Vi har också själva utbyte av kontakter med andra länders myndigheter och organisationer inom dessa områden. Denna kontaktverksamhet är av desto större betydelse som etableringen utomlands av svenska företag är betydande. Därvid uppkommer naturligtvis många frågor av intresse när det gäller svenska företags relationer till anställda i andra länder. Vårt land är också i övrigt, t. ex. när det gäller sysselsättning och prisfrågor, beroende av information om utvecklingen i andra länder. Också den svenska allmänhetens intresse för den internationella utvecklingen på det här området är stort, inte minst när det gäller förhållandena i . Eftersom biståndskontoren inte har någon speciell inriktning på arbetsmarknadsområdet och de sociala frågorna, är kunskaperna ganska bristfälliga. Här nämnda och andra skäl talar enligt vår mening för att ytterligare två tjänster som socialattaché inrättas. Någon bestämd mening om vid vilka ambassader dessa tjänster bör placeras vill vi inte uttala. Mycket talar dock för att en av de två tjänsterna, utöver de redan befintliga som vi förordar, bör inrättas vid den svenska delegationen i . Härför talar främst att är säte för flera viktiga FN-organ och för andra internationella organisationer av betydelse för de frågor en socialattaché har att bevaka. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att ger regeringen till känna att ytterligare två socialattachétjänster bör inrättas, 2. att anvisar härför erforderliga medel. BO () ()
mot · FZ021306 · 1976-01-27 00:00:00 — 1975/76:1306 av i om verkningarna av enhetstaxereformen inom sjukvården I en debattartikel i (1975: 46) tar docent , överläkare vid medicinska kliniken på , upp enhetstaxereformen inom sjukvården mot bakgrund av allmänhetens klagomål över försämrad vårdservice. Han framhåller bl. a. följande: Det är uppenbart att allmänheten på många sätt upplever en försämring av sjukvården, sedan enhetstaxereformen, den s. k. 7-kronorsreformen, infördes . Man bekymrar sig framför allt över långa väntetider och för täta byten mellan olika läkare, vilket påverkar vårdkontinuiteten menligt. Sådana missförhållanden upplevde man tydligen inte så påtagligt tidigare. Denna allmänna uppfattning tycks dock vara riktig, eftersom man hör den så enstämmigt från olika människor i skilda situationer. Man känner sig därför skyldig att ta upp frågan till allvarlig bedömning. Man kan dock å priori knappast värja sig för den enkla men ändå övertygande bevisföringen som ligger i den gamla domarregeln: Känd sak är så god som vittnad. Denna allmänna uppfattning om betydande defekter i nuvarande sjukvårdsorganisation framförs även offentligt i pressen av vederhäftiga iakttagare och kända debattörer som , och . Dessa riktar även allvarliga anmärkningar mot många nytillkomna organisationsformer inom sjukvården. Temat har även tagits upp redaktionellt på många håll, och verkligt förkrossande uttalanden förekommer, som exempelvis i där man menar att den svenska sjukvårdspolitiken ter sig som ett av efterkrigstidens värsta fiaskon. Jag har genom motioner försökt väcka intresse för en officiell utvärdering av enhetstaxereformens verkningar, men förgäves. I motionen 1974: 1343 framhöll jag bl. a. att lokala utredningar visar att enhetstaxereformen medfört överväldigande nackdelar som inte på långt när kompenseras av fördelarna. Vad ovan citerats ger ytterligare belägg för nödvändigheten av att i ett större och mer djupgående sammanhang verkställa en utvärdering. Att fortlöpande följa verkningarna inom olika myndigheter kan inte anses tillräckligt utan snarare självklart. Hänsynen till allmänheten-patienterna liksom till de inom vårdsektorn yrkesverksamma kräver enligt min mening ett förverkligande av den tidigare väckta tanken om en parlamentarisk utredning i frågan. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär en parlamentarisk utredning med uppgift att undersöka verkningarna av enhetstaxereformen inom sjukvården. MÄRTEN () i
mot · FZ021310 · 1976-01-27 00:00:00 — 1975/76 13101319 av herrar och Wennerfors om rätt till fern veckors semester Vårt allt effektivare arbetsliv kräver en alltmer fullgod och intensiv arbetsinsats. Detta leder till ökat behov av rekreation och återhämtning. semesterkommitté har utrett möjligheterna att införa fem veckors generell semester. beräknar att det skulle kosta av den totala lönesumman för att genomföra denna reform för samtliga löntagare. En motsvarande inteckning i det framtida löneutrymmet skulle ske. Viktigt är också att rätt till semester för all arbetad tid införes. Regeringen bör under innevarande förelägga förslag om fem veckors semester. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos regeringen anhåller om förslag till årets om ny semesterlagstiftning, innebärande rätt till fem veckors årlig semester. () ()
mot · FZ021311 · 1976-01-27 00:00:00 — 1975/76:1311 av om underlättande av handikappades resor Mycket har onekligen åstadkommits för att underlätta tillvaron för handikappade människor. Samhället har också på många områden uppmärksammat de handikappades problem på ett helt annat och positivare sätt . Utveckling och forskning för att skaffa hjälpmedel pågår, och vi kan sannolikt se fram emot ytterligare nya hjälpmedel åt de handikappade. Men det finns ännu en rad mycket enkla problem som behöver lösas , innan det stora genomslaget i form av byggnader, allmänna fordon etc. kommit till stånd, Ett exempel på sådana problem är när handikappade människor skall stiga på resp. av ett fordon. Där uppstår ett för handikappade människor svårt problem att klara den i och för sig låga höjden mellan markplan eller rullstol och fordonets golvplan. I väntan på att fordonen får en stationär teknisk lösning bör allmänna färdmedel, såsom bussar och tåg, utrustas med ett löst verktyg, pall e. d., som löser det för vissa handikappade människor både smärtsamma och svåra problemet med av- och påstigning. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om att får i uppdrag att i samråd med handikapporganisationerna utfärda rekommendationer om anskaffande av enkla verktyg, pall e. d. för att underlätta handikappades av- och påstigning vid användande av allmänna färdmedel, såsom tåg och buss.
mot · FZ021312 · 1976-01-26 00:00:00 — av m. fl. om ändring i områdesindelningen för regionsjukvården Vårt land är indelat i sju sjukvårdsregioner, och inom varje region finns ett regionsjukhus som skall svara för den kvalificerade sjukvård som i dagligt tal går under benämningen regionspecialitet. Sex av dessa regionsjukhus är tillika undervisningssjukhus (undantag: ), och för undervisningen i medicin är det av största vikt att regionen kan erbjuda tillräckligt underlag, kvantitativt och kvalitativt, för forskning och undervisning. När de nuvarande regionerna fastställdes skedde detta efter rekommendation från . Som målsättning för en fungerande sjukvårdsregion hade man ett befolkningsunderlag på minimum 1 miljon människor, och det blev endast den nordligaste sjukvårdsregionen, sjukvårdsregion, som tilldelades ett avsevärt mindre befolkningstal. sjukvårdsregion kom att omfatta och samt landskapet av med en sammanlagd befolkning på ca 650 000 invånare. Efter hand som man fått erfarenheter av hur regionsjukvården fungerar i har det klarlagts att befolkningsunderlaget för den nordligaste sjukvårdsregionen är för litet. Underlaget är otillräckligt för undervisning och forskning vid , och regionspecialiteterna blir dyra för de deltagande landstingen. Inom den nordligaste sjukvårdsregionen finns det ett klart uttalat önskemål om en utvidgning av regionen för att den skall erhålla ett större underlag. I första hand anses praktiskt att hela landstingsområde överförs till sjukvårdsregion och att således även landskapet överförs dit. har också uttalat sig för en sådan ändring. landstingsområde hör nu till . När denna indelning fastställdes var det främsta skälet de bristfälliga tvärkommunikationer som fanns i och att av den anledningen var den lämpligare regionen. har kommunikationerna förbättrats, och bör bedömningen bli att även bör överföras till sjukvårdsregion. En utvidgning av sjukvårdsregion har varit föremål för olika utredningar och förhandlingsomgångar. Ett hinder för ett resultat i ärendet har bl. a. varit gamla rekommendation om regiongränser som åberopats i olika sammanhang. grundades med tandläkar- och medicinarutbildningen som första utbildningsgrenar uttalades i att utbildningen skulle bli av samma klass som vid övriga fakulteter i landet. Skall den målsättningen kunna hållas behövs det ökade underlag för forskning och utbildning som en utvidgad sjukvårdsregion kan ge. För att försörja den norrländska befolkningen med nödvändig sjukvård av mera resurskrävande slag behövs också en förstärkning av det befolkningsmässiga underlaget för sjukvårdsregion. Med stöd av det anförda hemställs 1. att med ändring av de godkända riktlinjerna för regionsjukvårdens utbyggande m. m. beslutar att Umeåregionen även skall omfatta i dess helhet samt , 2. att hos regeringen anhåller om förslag till de ändringar av indelningen i riket i sjukvårdsregioner som kan föranledas av ett genomförande av den i det föregående begärda ändringen beträffande Umeåregionen. () ()
mot · FZ021313 · 1976-01-27 00:00:00 — av fröken och i Lane-Herrestad om höjt anslag till Bidrag till de handikappades kulturella verksamhet Vi har i vårt land flera olika grupper av s. k. läshandikappade. Dessa är i stor utsträckning utestängda från läs- och litteraturupplevelser därför att de inte har möjlighet att tillgodogöra sig det språk varpå böcker normalt är skrivna. Dit hör psykiskt utvecklingsstörda, dit hör döva, dit hör också stora grupper av invandrare. har man också kommit underfund med att många vuxna, som gått i vanlig skola, har så stora lässvårigheter att de inte kan tillgodogöra sig litteratur. Härtill kommer den stora gruppen synskadade, som endast kan läsa böcker med stor stil. föreslog i sitt betänkande Boken (SOU 1974: 5) att den årliga utgivningen av böcker med stor stil skulle vara 20 och att lika många böcker med lättläst språk skulle ges ut. Utredningen ansåg detta vara ett minimikrav. Med den utgivningen skulle man på en tioårsperiod komma upp i 200 titlar inom vardera gruppen, vilket skulle ge målgrupperna en hygglig valfrihet. Ett statligt produktionsstöd på . skulle göra detta möjligt. Anslag för detta ändamål har beviljats /69, men beloppen var relativt obetydliga. har endast ett 40-tal böcker sammanlagt getts ut av båda dessa boktyper. förslag avsåg böcker för vuxna läshandikappade, och de utgivna böckerna har också varit avsedda för vuxna. Några språkbearbetade böcker för barn och ungdom har inte getts ut. begär för /77 ett med . förhöjt anslag för att kunna dels utöka antalet utgivna titlar, dels bygga ut utgivningen till att omfatta också barn- och ungdomslitteratur. Detta anslag finns emellertid inte upptaget i budgetpropositionen. arbetar enligt uppgift med frågor som rör lättläst litteratur och böcker med stor stil. Det torde emellertid komma att dröja innan utredningens kommande förslag har remissbehandlats och förslag till åtgärder kan föreläggas . Vi anser det synnerligen viktigt att kan fortsätta och utöka sin utgivning av lättläst litteratur. Speciellt angeläget är det att utgivningen också kommer att omfatta böcker för barn och ungdom. De stora grupper barn det här är fråga om bör, liksom andra barn, få möjlighet att bekanta sig med sagorna och, efter sin förmåga, själva få upptäcka böckernas fascinerande värld. Vi föreslår därför att beviljar de begärda medlen för utgivning av böcker för läshandikappade, i första hand för band och ungdom. Med stöd av vad som anförts hemställer vi att till Bidrag lill de handikappades kulturella verksamhet anvisar ett i förhållande till regeringens förslag förhöjt anslag med . () ()
mot · FZ021315 · 1976-01-25 00:00:00 — av i och fröken om folkrörelsernas internationella kulturutbyte För att utveckla möjligheterna till internationellt kulturutbyte avsattes . under anslaget Kulturellt utbyte med utlandet för /76. Beloppet skall enligt regeringens förslag användas till olika ändamål som främjar i första hand organisationernas utbyte med andra länder. I årets budgetproposition återkommer regeringen till dessa frågor och beräknar att medel skall avsättas för detta. Vi hälsar med tillfredsställelse att folkrörelserna ges ökade möjligheter till internationellt utbyte och att de kan erhålla statligt stöd för detta. För att bidragsmedlen skall få avsedd effekt är det angeläget att folkrörelserna får information om de möjligheter som finns att få bidrag till utbyte med andra länder. Vissa erfarenheter bör redan nu ha vunnits av användningen av bidragen och det finns anledning att utarbeta riktlinjer för hur medlen skall användas när verksamheten övergår i mer fasta former. Frågan om hur medlen skall användas och handläggas bör enligt vår mening tas upp till behandling. Det är värdefullt att dessa medel i första hand skall gå till folkrörelserna. I samband med att dispositionsposten kom till framhölls i propositionen att en princip för det svenska kulturutbytet med utlandet är att de internationella kontakterna i väsentlig utsträckning bör skötas av kulturinstitutionerna och organisationerna själva och att det kunde förutsättas att institutionerna i sin budget kunde ge utrymme för det kulturutbyte som planerades. Detta är naturligtvis riktigt när det gäller stora tunga kulturinstitutioner såsom Operan och . Vi vill här peka på att det runt om i landet finns växande behov av medel till kulturellt utbyte för mindre ensembler, amatörgrupper, körer etc. och även små institutioner som inte har möjlighet att i en ordinarie budget sätta av medel för internationellt utbyte. Dessa har ofta inte heller möjlighet till en flerårig planering av utbytet på samma sätt som våra riksinstitutioner på kulturområdet. Vi förutsätter att det angelägna behovet av ett breddat kulturutbyte också i detta avseende uppmärksammas och att medel kan beräknas med utgångspunkt från detta växande behov. Folkrörelsernas nordiska samarbete har i och med den nordiska kulturfondens tillkomst breddats. De tillgängliga medlen motsvarar emellertid på intet sätt efterfrågan. Samma sak torde gälla anslaget för folkrörelsernas internationella kontaktutbyte. Det finns därför anledning att till kommande budgetår, då informationen om medlen breddats, räkna med ökad efterfrågan. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. hos regeringen anhåller om förslag till vissa riktlinjer för dispositionsmedlens användning under anslaget Bidrag till kulturellt utbyte med beaktande av de synpunkter som anförs i motionen, 2. att beslutar godkänna vad i propositionen anförs om att medel skall avsättas för stöd till i första hand folkrörelsernas internationella utbyte. () ()
mot · FZ021316 · 1976-01-27 00:00:00 — av herr förste vice talmannen och om en statlig lånefond för biografer konstaterade att en stor del av de svenska biograferna går med förlust, och utredningen förklarade att det från kulturpolitisk synpunkt är viktigt att motverka nedläggningen av biografer. Det framhölls också att en del biografer är obekväma och nerslitna och har dålig teknisk utrustning, men att det i många fall saknas ekonomiska möjligheter att åstadkomma en nödvändig förnyelse eller modernisering. Nedläggningen av biografer fortsätter i oförändrad takt i många fall beroende på bristande möjligheter att finansiera upprustning av biografer till en sådan standard att biografbesökarnas berättigade krav på bekvämlighet och teknisk kvalitet tillfredsställs. I första hand drabbas biografer på mindre orter och i glesbygder, där tillgången till biografer kan utgöra en väsentlig faktor i strävan att hålla kvar bygdens folk i sin hemort. Inom utredningen framfördes tanken att i likhet med vad som skett i , och tillskapa ett speciellt kreditstöd i form av t. ex. en särskild statlig lånefond för finansiering av biografbeståndets utrustning och upprustning. avstod emellertid från att framlägga förslag om en sådan lånefond och hänvisade till samlingslokalstödet, lotterimedelsbidrag och eventuellt bidrag av arbetsmarknadsskäl. Emellertid är förhållandet det att ifrågavarande stödåtgärder på biografområdet står öppna endast för Folkets Husföreningamas och Våra Gårdars biografer, men sagda stödåtgärder är även i de fallen otillräckliga. Insikten om behovet av stödåtgärder till utrustning och upprustning av biografer har vuxit sig allt starkare. Ett sådant stöd föreslås utgå från en särskild statlig lånefond, som får disponera över en summa på minst 5 milj. kr. Lånens storlek bör för nya biografer ligga mellan . (enbart maskinutrustning) och . (såväl maskinutrustning som stolar och övrig biografinredning). För befintliga biografer kan lånen ofta vara lägre. Fonden föreslås förvaltas av . En av och gemensamt utsedd kommitté bör avgöra låneärendena, sedan dessa beretts genom remiss bl. a. till vederbörande kommuns kulturpolitiska organ. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen hemställer om förslag angående inrättande av en statlig lånefond, som får disponera över en summa på minst 5 milj. kr. för upp- och utrustning av biografer. () ()
mot · FZ021318 · 1976-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om kostnaderna för utgrävning av kulturlager i mark för I de orter som ligger på medeltida kulturlager är det angeläget att underliggande marklager utgrävs i samband med nybebyggelse detta bl. a. för att verifiera och bekräfta antaganden om historiska händelser men också för att söka efter fornfynd. Sådana utgrävningar torde regelmässigt numera krävas och kan i vissa fall betecknas såsom riksintressanta. Kostnaderna för undersökningarna bestäms i stor utsträckning av omfattningen, som är beroende av anvisningar i varje särskilt fall. Statsmedel synes ej utgå i sådan omfattning att de täcker kostnaderna. Detta medför en belastning på fastighetsägarna och ytterst en kostnad för de boende i de fastigheter som ligger på här berörd mark. Villkoren bör sålunda enligt vårt förmenande icke vara mer långtgående än att statliga medel kan utgå för undersökningarnas totalkostnad i de fall där byggnader uppförs med statliga bostadslån. För att uppnå en mer rättvisande kostnadsfördelning synes det angeläget att söka åstadkomma ett system så att kostnaderna fördelas mer rättvist mellan tätorter som ligger på kulturhistoriskt intressant mark och orter som icke gör detta. Enligt vår mening bör eller dess regionala organ, som ger anvisningar och ställer villkor i samband med utgrävning av kulturlager, svara för hela kostnaden för de arbeten som utförs. Även andra former för kostnadsansvar och kostnadsfördelning bör emellertid kunna övervägas. Under alla omständigheter bör man komma bort från nuvarande ordning, som innebär att en avgränsad kategori av boende tämligen slumpmässigt kan drabbas av extra boendekostnader. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär utredning och förslag rörande fördelningen och finansieringen av kostnader i samband med utgrävning av kulturlager i mark avsedd för bostadsbebyggelse. () () i