mot · FZ022491 · 1976-04-22 00:00:00 — av i m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:197 med förslag till I propositionen 1975/76:197 föreslås att nuvarande lag om yrkesskadeförsäkring ersätts med en ny . 1 den nya lagen föreslås i princip rätt till full ersättning för inkomstbortfall till den som drabbas av skada i sitt arbete. En annan grundläggande regel i lagförslaget är att alla skador och sjukdomar, som har uppstått på grund av olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet, skall anses som arbetsskador. Den nya lagstiftningen innebär i vissa avseenden en bättre samordning med den allmänna försäkringens regler, exempelvis beträffande principerna för invaliditetsbedömningar och efterlevandeskydd. Från vissa remissinstanser har framhållits att det vore önskvärt att finna en enda försäkringsform, som omfattar alla oavsett vilken typ av skada eller sjukdom som föranlett en nedsättning av arbetsförmågan helt eller delvis. Enligt vår mening måste man skapa ett grundskydd, som omfattar alla och som ligger på en sådan nivå att det geren rimlig försörjning. Dessa frågor bör lämpligen kunna prövas av den socialpolitiska samordningsutredningen. avser vi inte att föreslå några genomgripande förändringar i föreliggande förslag. Vi förutsätter att, som ett resultat av utredningens fortsatta arbete, alla förvärvsarbetande, således även egenföretagare och andra som lämnats utanför, kommer att ingå i systemet med arbetsskadeförsäkring. På tre punkter vill vi redan nu föreslå förändringar i förhållande till propositionen. Det gäller avgränsningen av vilka studerande som skall omfattas av försäkringen, åldersgränserna för uppjustering av livräntans storlek och vissa detaljer i reglerna om efterlevandeskydd. har i sitt betänkande föreslagit en utvidgning av skyddet vid arbetsskada till att avse alla elever som efter fullgjord skolplikt bedriver studier, om de är berättigade till studiestöd enligt studiestödslagen eller enbart på grund av bestämmelsen om behovsprövning är uteslutna från sådan förmån. Enligt propositionens förslag skall försäkringen gälla den som genomgår utbildning, i den mån utbildningen är förenad med särskild risk för arbetsskada. Närmare föreskrifter om innebörden i detta skall meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen förordnar. Vi uppfattar propositionens förslag som mindre långtgående än utredningens. Några motiv för den föreslagna avgränsningen har vi inte kunnat Enligt vår uppfattning bör därför utredningens förslag på denna punkt läggas till grund för lagstiftningen. I detta sammanhang vill vi också framhålla det angelägna i att man i det fortsatta utredningsarbetet uppmärksammar att ytterligare justeringar på denna punkt kan vara befogade för att tillgodose det behov av skydd vid arbetsskada som kan komma att föreligga även för andra studerandegrupper vid övergång till mera praktiskt inriktad verksamhet i och i samband med förlängd pryoverksamhet och varvad utbildning. För att inte den som skadas i arbetet, innan han ännu nått upp till vad som kan sägas vara normal inkomst inom hans verksamhet, för resten av livet skall få en oskäligt låg ersättning har i 9 § införts en omräkningsregel. För den som när skadan inträffade ej fyllt skall livränteunderlaget för tiden efter det han uppnår den åldern utgöras av den inkomst som han med hänsyn till sin sysselsättning då skadan inträffade sannolikt skulle ha haft , om skadan ej inträffat. Motsvarande justeringar sker för tiden och för tiden . Inom många yrken når man inte full lön förrän vid en betydligt senare tidpunkt än . Arbetsmarknadsläget och andra faktorer kan dessutom i de enskilda fallen ha lett till att man ännu inte kunnat komma upp i full lön . Mot denna bakgrund anser vi det rimligt att 4 kap. 9 § förändras på så sätt att i första stycket 25-årsgränsen utbyts mot en 35-årsgräns och att intervallerna 25 till 30 och 30 till 35 införs i paragrafens andra stycke. En förändring av detta slag torde bidra till att lagens intentioner om att den som lider skada i arbetet i princip skall ha samma ekonomiska standard som om skadan inte inträffat bättre kan uppfyllas. När det gäller efterlevandeskyddet görs i propositionen vissa förändringar för att få en ökad likformighet mellan arbetsskadeförsäkringens och den allmänna försäkringens pensionsregler. I övrigt anser departementschefen att man bör avvakta pensionskommitténs förslag, innan man tar ställning till hur efterlevandeskyddet bör vara utformat inom yrkesskadeförsäkringen. Vi delar uppfattningen att det är lämpligt att avvakta detta förslag och förutsätter att det då är utformat så att det ger en bättre rättvisa mellan män och kvinnor än vad som är fallet. Intill dess att en sådan reformering av efterlevandeskyddet sker anser vi att de regler som finns i yrkesskadeförsäkringen om änklingslivränta och livränta för frånskild man överförs till den nya lagen. Vi är medvetna om att livränta enligt dessa paragrafer utgår endast i ett fåtal fall. Likväl anser vi det omotiverat och principiellt felaktigt att genom förändringar i gällande lag skapa nya orättvisor mellan könen. I ett läge där, som är fallet, ansvaret för barnens omvårdnad i ökad utsträckning delas mellan föräldrarna är det inte heller uteslutet att reglerna om änklingslivränta och livränta till frånskild man kan komma att tillämpas i fler fall än . Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att vid sin behandling av propositionen 1975/76:197 beslutar 1. att alla elever som efter fullgjord skolplikt bedriver studier, om de är berättigade till studiestöd enligt studiestödslagen eller enbart på grund av bestämmelse om behovsprövning är uteslutna från sådan förmån, skall omfattas av arbetsskadeförsäkringen, 2. att i 4 kap. 9 § åldersgränserna för uppräkning av livränteunderlaget kompletteras med gränser vid 30 och , 3. att yrkesskadeförsäkringens regler om änklingslivränta och livränta för frånskild man överförs till lagen om arbetsskadeförsäkring, 4. att uttala att socialpolitiska samordningsutredningen skall framlägga förslag till grundskydd som omfattar alla medborgare och som ligger på en sådan nivå att det ger en rimlig försörjning. () i Öskevik