mot · FZ022518 · 1976-04-23 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975/76:199 om ändring av värnpliktslagen (1941:967), m. m. Befälsvakanserna i krigsorganisationen är störst vid de i egentlig mening stridande truppslagen. Krigserfarenheter visar också att dessa truppslag, och främst infanteriet, under strid har de proportionellt sett största förlusterna bland chefer inom kompani. Denna kategori av befäl är genom sin befälsutövning särskilt utsatta. Detta medför att de som placerats som ställföreträdande plutonchef inom dessa truppslag snabbt kan komma i plutonchefsbefattning. Ställföreträdande plutonchefer bör därför ges samma befälsutbildning som plutonchefer. Uttagning för utbildning till plutonchef och ställföreträdande plutonchef bör därför grundas på utbildningsresultatet i en gemensam grupp av potentiella chefer och ställföreträdare. Urval av chefer och ställföreträdare måste i hög grad grundas på visad duglighet under utbildningens gång. Likartad utbildning av chef och ställföreträdande chef och krigsplacering av dessa är för övrigt principer som ligger till grund på andra nivåer inom krigsmakten. Det framlagda lagförslaget i propositionen 1975/76:199 bör enligt vår uppfattning ge utrymme för att ifrågavarande befälskategorier ges samma utbildning. Något bestämt uttalande på den punkten gör dock inte departementschefen i propositionens motivtext. Tvärtom säger departementschefen att han räknar med att en delav dem som har genomgått denna utbildning (kompanibefälsutbildning) kan komma att krigsplaceras i befattningar på lägre nivå än plutonchefsnivån. Detta kan enligt vår uppfattning tolkas så, att det endast blir ett mycket begränsat antal av de som krigsplaceras som plutonchefs ställföreträdare som kommer att erhålla plutonchefsutbildning i samband med grundutbildningen. Vi vill därför föreslå att uttalar som sin mening att samtliga värnpliktiga som avses placeras som plutonchef och plutonchefs ställföreträdare vid de i motionen angivna stridande förbanden erhåller plutonchefsutbildning. Vissa utbildningslinjer vid specialtruppslagen pansar-, ingenjör- och signaltrupperna kräver på grund av sin tekniska natur(t.ex. stridsfordonstjänst) längre utbildning än motsvarande kategorier vid övriga truppslag. Vi ställer oss därför tveksamma till departementschefens förslag att nuvarande försök med 13 1/2 månaders utbildning vid dessa truppslag upphör. Ett flertal specialbefattningar inom pansar-, ingenjör- och signaltrupperna kräver hög teknisk färdighet för att vederbörande effektivt skall kunna utnyttja den avancerade material som ingår i utrustningen. 13 1/2 månaders utbildningstid är ett minimum för ett flertal av dessa specialbefattningar. att alternativet 131/2 månaders utbildning för vissa kategorier bör bibehållas. Vi finnér det nämligen vara nödvändigt med en hög grad av flexibilitet när det gäller att fastställa utbildningstiden för olika befattningshavare inom krigsmakten. Vi tror att en modell som inriktas på kravskillnadema mellan olika befattningstyper och som tillåter att dessa förhållanden i högre grad än nu blir styrande för utbildningstidens längd skulle vara av stort värde för att man skall kunna uppnå bästa möjliga utbildningsresultat. Ett sådant system skulle också enligt vår uppfattning ge betydande möjligheter till att höja effekten inom de stridande förbanden. Med stöd av ovanstående hemställes att beslutar att hos regeringen anhålla om 1. att regeringen vid fastställande av ramen för utbildning av kompanibefäl (plutonchefer och ställföreträdare) vid de av oss angivna förbanden beaktar vad i motionen anförts angående likvärdig utbildning, samt 2. att regeringen bemyndigar försvarsgrenschef att inom fastställda ramar utvälja de utbildningslinjer som skall erhålla från 12 till 15 månaders grundutbildning.