mot · FZ022192 · 1976-02-16 00:00:00 — 1975/76: 2192 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:89 om lärarutbildningens dimensionering och lokalisering m. m. kommunisterna kräver en utbyggnad av barnstugeverksamheten med minst 50 000 platser . I konsekvens härmed föreslås i den följande motionen en utbyggnad av förskollärar- och fritidspedagogutbildningarna, så att man under det kommande budgetåret kan ta emot 5 000 respektive 2 350 studerande inom de båda utbildningarna. Vidare föreslås att under budgetåret skall utbildas 225 lärare för de nämnda utbildningarna för att man skall uppnå en genomsnittlig utbildningskapacitet av 7 700 förskollärare och 2 600 fritidspedagoger . I motionen föreslås också att förskollärarutbildningen bör utökas med och göras 3-årig, liksom att barnsköterskeutbildningen bör avvecklas och ersättas med förskollärarutbildning. De som arbetar som barnsköterskor skall ges möjlighet att utan inkomstbortfall genomgå förskollärarutbildningen. I regeringens proposition föreslås en utbyggnad av teckningslärarutbildningen. De beräkningar som ligger till grund för förslaget innefattar en undersysselsättning bland teckningslärarna, och med nuvarande tjänstgöringsskyldighet och undervisningsformer kommer det att uppstå en arbetslöshet . VPK föreslår därför att man inte skall bygga ut teckningslärarutbildningen. Däremot bör man införa halvklassundervisning i teckning och därvid på nytt ta upp frågan om dimensioneringen av teckningslärarutbildningen. Det finns en kategori tjänstgörande teckningslärare som saknar formell kompetens. För att förebygga arbetslöshet bland dessa måste särskilda kurser genomföras för att bereda dem möjlighet att få sådan kompetens. kommunisterna har krävt en ökad planmässig utbyggnad av förskolan. har våra krav inte mött något gensvar från de övriga riksdagspartierna. Barnstugebyggandet har gjorts beroende av konjunkturväxlingarna och medan behovet av att få ut kvinnorna på 1 1975/76. arbetsmarknaden under högkonjunkturer var styrande , har man använt barnstugebyggandet som en konjunkturstimulernade faktor . När det från regeringshåll deklarerades att barnstugebristen skulle vara avhjälpt , väckte detta hos många ett hopp, som tyvärr visar sig alltför optimistiskt när man tar regeringens konkreta åtgärder på området i betraktande. Som en konsekvens av överenskommelsen mellan regeringen och om en utbyggnad av förskolan med 100 000 platser och av fritidshem med 50 000 platser föreslås i propositionen en utökning av förskollärar- och fritidspedagogutbildningen med 1 250 respektive 1 000 intagningsplatser. Denna blygsamma utbyggnad innebär att man, för att uppnå full behovstäckning, under varje år 1981-1985 måste bygga fler barnstugeplatser än man sammanlagt kommer att göra . Detta är inte realistiskt. Men det finns två användbara kryphål för regeringen för att smita ifrån sina löften och skyldigheter. Det första är att ange sådana kriterier för behovet av barnstugeplats, att behovet enligt regeringens beräkningar kommer att framstå som väsentligt lägre än vad det i verkligheten är. Den andra möjligheten är att man genom att avstå från att i tillräcklig utsträckning höja utbildningskapaciteten av förskollärare och fritidspedagoger kan hänvisa till personalbrister för att motivera att man sänker utbyggnadstakten under den utlovade nivån. Det måste redan nu anges klara mål för barnstugeutbyggnaden och klara planer för hur dessa mål skall uppnås. Den planlöshet som har rått avslöjas med pinsam tydlighet när man nu uppmärksammar att ett par av de stora hindren för en utbyggnad av barnstugeverksamheten är brist på lärare vid förskoleseminarierna och brist på undervisningslokaler. De åtgärder som föreslås i propositionen för att öka utbildningen av seminarielärare är helt otillräckliga. 35 förskollärare skall utbildas till seminarielärare och lika många fritidspedagoger till lärare inom fritidspedagogutbildningen. Genom ett antal kortare kurser skall också praktikhandledare för förskollärarutbildningen utbildas. Om inte större ansträngningar görs redan nu för att öka tillgången på seminarielärare, lärare inom fritidspedagogutbildningen och praktikhandledare, kommer bristen på dessa personalkategorier att styra utbyggnaden av barnstugeverksamheten. VPK anser att den överenskomna barnstugeutbyggnaden är alltför liten. Målet måste vara att tillgodose alla barns rätt till en bra barnstugeplats. Det innebära» alla barn i förskoleåldern skall kunna beredas plats på daghem och att alla barn i åldern skall ha tillgång till fritidshem och att detta skall uppnås . Det innebär dessutom en ökning av personaltätheten och en höjning av tillgång och kvalitet när det gäller lekoch hobbyredskap, med syfte att tillfredsställa barnens behov. VPK kräver för den skull en utbyggnad med minst 50 000 barnstugeplatser fram Detta förutsätter också en avsevärt större ökning av förskollärar- och fritidspedagogutbildningarna än vad som föreslås i propositionen. För att täcka utbildningsbehovet enligt VPK:s krav fordras en utbildningskapacitet av 7 700 förskollärare, 2 500 fritidspedagoger och 10 300 barnskötare . Det är inte möjligt att uppnå detta /77, men under detta år måste det ske en omfattande utbildning av lärare till förskollärar- och fritidspedagogutbildningarna för att målet skall uppnås 1977/78 och åren därefter överskridas, så att den genomsnittliga intagningen till dessa utbildningar uppgår till ovan nämnda tal. Därför måste utbildning av ytterligare ca 225 lärare till utbildningarna ske /77. Det är väsentligt att i det här sammanhanget påpeka att utbyggnaden av förskollärar- och fritidspedagogutbildningarna inte får ske till priset av att utbildningarna försämras. Tvärtom måste utbyggnadsskedet präglas av ansträngningar att åstadkomma kvalitativa förbättringar, och utbildningarna måste underkastas en grundlig översyn. Det är inte rimligt att man för lärare inom barnstugeverksamheten nöjer sig med en utbildning, som till sin omfattning och innehåll är sämre än vad som gäller för lärare inom . Det vore att underkänna den bedömning av barnstugeverksamhetens betydelse för barnens utveckling som exempelvis har gjorts av barnstugeutredningen. VPK har tidigare krävt att förskollärarutbildningen bör förbättras genom att den görs treårig och får ett mer mångsidigt innehåll. Därvid bör också praktiken bakas in i själva utbildningen och varvas med de teoretiska studierna. Förslag om en sådan treårig utbildning bör utarbetas och föreläggas . Ett motsvarande förslag bör utarbetas för fritidspedagogutbildningen. De två stora personalkategorierna inom förskolan är förskollärare och barnskötare. Det är tänkt att dessa, av vilka barnskötarna har en avsevärt kortare utbildning, skall ha olika arbetsuppgifter och ansvarsfördelning. I praktiken har de kommit att få i stort sett samma arbetsuppgifter, och den enda skillnaden mellan de båda grupperna är att barnskötarna har lägre lön och är utestängda från vissa tjänster. De arbetsformer som har utbildats inom förskolan har således visat att barnskötarutbildningen bör avvecklas och ersättas av förskollärarutbildning för samtliga de anställda som inom förskolan arbetar med barnen. Vid en sådan förändring måste man emellertid också tillse att de som redan nu arbetar som barnskötare kompenseras utbildningsmässigt utan inkomstbortfall. I enlighet med propositionen 1975:24 beslöts om en utbyggnad av teckningslärarutbildningen och att denna utökning borde ske i . med beslutet gavs också i uppdrag att utreda behovet av teckningslärare. En sådan utredning har utförts och ligger till grund för förslaget i proposition 1975/76:89 om att starta en teckningslärarutbildning i med en intagning detta år av 24 studerande. Det material som har presenterat gör emellertid att man måste ställa sig tveksam till utbyggnaden. Som en allmän princip för den yrkesinriktade utbildningspolitiken måste gälla att den som erhåller en viss utbildning också bör vara garanterad arbete och heltidsarbete inom utbildningsyrket efter avslutad utbildning. När har gjort sina beräkningar av utbildningsbehov, har den utgått från en tjänstgöring som omfattar . Tjänstgöringsskyldigheten är emellertid för full tjänst. Om man räknar kommer med nuvarande utbildningskapacitet ett överskott av 140 teckningslärare att uppstå /81, ett överskott som ökar till 1985/86. Om man i stället räknar med en viss deltidstjänstgöring och utgår behövs 1 147 teckningslärare, och med nuvarande utbildningskapacitet kommer det att finnas 1 095, och 1985 kommer det att finnas ett överskott av 215 lärare. En ytterligare utbyggnad av teckningslärarutbildningen innebär självfallet ett ännu större överskott av lärare. Till bilden hör att teckningslärarutbildningen är 4-årig (inkl. inledande konstnärlig utbildning). Det betyder att en ökning av utbildningskapaciteten inte ger utslag . Det förefaller således inte som om en ökning av utbildningskapaciteten bör ske under nuvarande förhållanden. Däremot har från kommunisterna tidigare hävdats att delningstalet för teckningsundervisning bör sänkas, så att man får s. k. halvklassundervisning. Då kommer behovet av teckningslärare i ett helt annat läge och utbildningskapaciteten måste höjas. Därvid börén del av utbildningen förläggas till . För att garantera teckningslärarna full sysselsättning inom sitt yrke måste därför ett beslut om utökning av utbildningskapaciteten föregås av att delningstalet i teckningsundervisningen sänks till 16.1 avvaktan på detta bör någon utbyggnad av utbildningskapaciteten för teckningslärare inte ske. Det finns , enligt beräkningar, ett 70-tal tjänstgörande teckningslärare som saknar formell kompetens. Det är mycket angeläget att möjligheter bereds dessa lärare att skaffa sig sådan kompetens, att deras anställningstrygghet skall kunna garanteras. Därför bör två kurser för särskild utbildning av teckningslärare startas, och det kan ske redan under /77. Med godkännande av propositionen i övrigt föreslås 1. att uttalar att den ordinarie 2-åriga förskollärarutbildningen utvidgas till 3-årig samt att barnsköterutbildningen ersätts av förskollärarutbildning. 2. att uttalar att under /77 225 lärare för förskollärar- och fritidspedagogutbildningen bör utbildas, vartill medel anvisas efter framställning från regeringen, 3. att beslutar höja anslaget under med . för att bereda plats för ytterligare 800 studerande vid förskollärarseminarierna och fastställer det till , 4. att beslutar höja anslaget under F 4 för driftkostnader med . och fastställer det till , 5. att uttalar att delningstalet vid teckningsundervisning i bör fastställas till 16, 6. att beslutar att medel för teckningslärarutbildning i under (.) tills vidare ej medges, 7. att beslutar att medlen för fritidspedagogutbildning under ökas med , 8. att ' beslutar fastställa anslaget under F1 till . (vpk) i (vpk) i (vpk) INGA (vpk)