mot · G0021544 · 1976-01-01 00:00:00 — Att intjänandeåret börjar kan inte vara något argument mot den av semesterkommittén föreslagna tremånadersregeln. Arbetsgivaren vet redan tidigare vilken semesterledighet som en arbetstagare har rätt till, eftersom denna är en rätt till minimisemester och dess längd endast är beroende på som anställningen börjat. Att underrättelsen endast skall omfatta betald ledighet och sådan obetald ledighet som arbetstagaren önskar få ut är i och för sig ett argument för en kortare varseltid, men eftersom vi föreslagit en enklare ordning (se 5.2 Skydd mot förlust av permitteringslön och 5 § andra stycket) finns det inte längre några sakliga skäl för den ståndpunkt som regeringen intagit. Vi föreslår därför att varseltiden sätts . När det gäller inskränkningen i arbetsgivarens skyldighet att underrätta vill vi anföra följande. Vi delar uppfattningen att det är nödvändigt att varseireglerna är så flexibla att de är tillämpbara i olika situationer, t. ex. när en anställning har börjat inom . Vi är också av uppfattningen att en sådan flexibilitet bör föreligga även under före semesterns början. Av det skälet finns det, enligt vår uppfattning, ingen anledning att ha två olika varselperioder och två olika skäl för undantag från dessa regler. Vi föreslår därför att varseltiden skall vara före semesterledighetens början, om inte särskilda skäl föreligger. Med särskilda skäl avses fall där arbetsgivaren inte har möjlighet att iaktta tremånaderstiden, t. ex. när det är fråga om en nyanställd som anställts alltför nära semesterstängningen, eller andra fall av ren undantagskaraktär, i vilka det med fog kan sägas att arbetsgivaren är nödsakad att tillämpa kortare underrättelsetid. 5.6 Semesterledighet och uppsägningstid hade föreslagit regler som skulle förhindra att arbetstagarna gick miste om intjänade förmåner genom att arbetsgivaren förläde semesterledighet och uppsägningstid till . Förslaget var så utformat att om semesterledigheten förlädes till uppsägningstiden skulle återstoden av uppsägningstiden förskjutas. aldrig inträffa att intjänad semesterlön kvittades bort mot uppsägningslön. I regeringens förslag sägs att det finns behov av ett förbud mot utläggning av semester under uppsägningstid. Ett sådant förbud kan, enligt regeringens uppfattning, åstadkommas på ett enklare sätt än genom att låta uppsägningstiden eller del av denna uppskjutas till dess semesterledigheten har ägt rum. Regeringen har därför föreslagit att utläggning av semesterledigheten inte får ske under uppsägningstid, om inte arbetstagaren medger det, och skulle uppsägningstiden helt eller delvis infalla under redan utlagd semesterledighet, så skall denna i samma mån upphävas, om arbetstagaren begär det (14 §). Innebörden av dessa regler är således att regeringen öppnar en möjlighet för arbetsgivaren att träffa överenskommelse med arbetstagaren om att förlägga semesterledigheten till uppsägningstiden. I propositionen beskrivs detta som ett enklare sätt att förverkliga den princip som kommittén uttalat sig för, nämligen att arbetstagarna inte skall kunna gå miste om intjänade förmåner. Vidare sägs att man därigenom skulle undvika de komplikationer i samband med arbetsgivarens konkurs vilka skulle inträffa om den av kommittén förordade regeln infördes. Enligt vår uppfattning innebär regeringens ställningstagande inte enbart en förenkling av reglerna utan också en viktig förändring i sak. Tanken bakom propositionen synes vara att löntagaren vid konkurs inte skall av garantimedel kunna få ersättning för såväl uppsägningslön som semesterlön, eftersom han inte behöver utföra arbete under semester. Löntagaren skulle i en sådan situation kvitta en lagstadgad rätt till uppsägningslön mot att få ut en lagstadgad semesterledighet och semesterlön. En sådan uppgörelse kan knappast sägas vara i arbetstagarens intresse. Vad arbetstagaren förlorar är en inkomst som kan uppgå till fem veckors lön och det han uppnår med detta är att sluta sin anställning tidigare än han annars skulle ha gjort. Om det nu skulle vara i arbetstagarnas intresse att sluta anställningen för att t. ex. gå över till annat arbete så kan det ske på vanligt sätt genom att arbetstagaren säger upp anställningen. Den regel som regeringen föreslår kan därför vara tillämplig endast i de fall där arbetsgivaren vill att arbetstagaren skall sluta anställningen och där arbetstagaren inte är medveten om att en sådan överenskommelse kan innebära ekonomiska förluster. Enligt vår mening talar starka skäl emot en regel av detta slag, som kan innebära förlust av redan intjänade rättigheter. Den bör därför utgå och ersättas med en regel som motsvarar den som semesterkommittén hade föreslagit. I propositionen föreslås en utvidgning av den semesterlönegrundande frånvaron. Utvidgningen är mindre omfattande än vad semesterkom mittén hade föreslagit. Detta hänger samman med att det föreslagna fondsystemet nu inte kan komma till stånd. Vi kan i princip acceptera den uppläggning som förslaget fått i denna del om det fortsatta utredningsarbetet bedrivs på det sätt som vi tidigare föreslagit (avsnitt 4). Men vi föreslår ett par tillägg i sak samt vissa redaktionella förändringar, vilket framgår av förslaget till lagtext. Det första förslaget till ändring gäller reglerna för semestergrundande frånvaro vid föräldraledighet. Kommittén hade föreslagit att dessa regler skulle knytas till reglerna i den allmänna försäkringen om ersättningen vid föräldraledighet. Regeringen har här fört in en tidsgräns för vardera föräldern. I avvaktan på ett ställningstagande till en semesterlönegrundande frånvaro är vi beredda att acceptera den föreslagna uppläggningen. När det gäller ensamstående förälder sägs i propositionen att den föreslagna tiden bör förlängas . Detta innebär emellertid att ensamstående förälder - till skillnad från sammanboende som delar föräldraledigheten - endast kan ta ut sex av de nu gällande sju månadernas föräldraledighet med bevarande rätt till semesterlön. Någon närmare motivering för att en ensamstående förälder skall få en sämre rätt än vad två sammanboende föräldrar får har inte lämnats. Vi hävdar att ensamstående måste jämställas med sammanboende när det gäller semesterlönerätten. Detta kan ske genom att tiden för semesterlönegrundande frånvaro - vid nuvarande regler om föräldraledighet - förlängs för ensamstående. Det andra förslaget till ändring i sak gäller rätten till semesterlön vid permittering. Som framhållit bör permittering som äger rum utan kollektivavtalsenlig eller lagstadgad permitteringslön också omfattas av reglerna för semesterlönegrundande frånvaro. Detta bör komma till uttryck genom att ytterligare en punkt förs in i 17 § första stycket. 5.8 Uttag av sparade semesterdagar I förslaget har intagits regler om att en del av semesterledigheten kan sparas till ett senare semesterår. I lagförslagets 19 § finns regler om att arbetstagare som vill ta i anspråk sparade semesterdagar skall underrätta arbetsgivaren om detta. Om man vill ta i anspråk sparade semesterdagar utan sammanhang med semesterledigheten i övrigt skall detta meddelas till arbetsgivaren senast i förväg. I propositionen förklarar föredraganden att en förhållandevis lång varseltid bör fordras från arbetstagarnas sida men menar att en varseltid bör kunna accepteras. Enligt vår mening är inte dessa regler utformade med nödvändig flexibilitet. Det kan t. ex. inte vara rimligt att en person som av familjeskäl vill utnyttja ett par tre dagars semesterledighet skall vara tvungen att varsla om detta i förväg. Därtill skall läggas att förslagen om varseltider i regeringsförslaget saknar konsekvens. Regeringen menar att arbetsgivarna skall vara skyldiga att underrätta arbetstagarna om semesterns förläggning endast i förväg men kräver att arbetstagarna skall kunna underrätta arbetsgivaren i förväg, även om det endast rör sig om ett fåtal sparade semesterdagar. Enligt vår mening är det nödvändigt att finna en smidigare lösning, som både tillgodoser ett berättigat intresse från arbetsgivaren att kunna planera verksamheten och ett berättigat intresse från den enskilde arbetstagaren att kunna ta i anspråk sin insparade semesterledighet. Det bör kunna ske genom att varseltidens längd står i viss relation till längden på den semesterledighet som skall tas i anspråk. Vi vill därför föreslå att arbetstagaren skall vara skyldig att underrätta arbetsgivaren i förväg om uttag av sparad semesterledighet, att underrättelsetiden skall utgöra en månad för varje ianspråktagen semesterledighetsperiod , dock sammanlagt högst tre månaders varseltid. hade föreslagit att s. k. okontrollerade arbetstagare, dvs. främst hemarbetande, skulle jämställas med övriga arbetstagare och således ha en uttrycklig rätt inte bara till semesterlön utan också till semesterledighet. I propositionen har regeringen gått ifrån denna uppläggning. De hemarbetande har enligt lagen inte rätt till semesterledighet. Det sägs visserligen att med den utformning som lagen har fått så har ett viktigt hinder mot att jämställa okontrollerade arbetstagare med övriga fallit bort. Men sägs att tillämpningen av semesterlagens bestämmelser även på denna grupp skulle medföra betydande praktiska problem. Vad som då åsyftas är bl. a. reglerna om semesterledighetens beräkning och förläggning. I propositionen sägs att man skulle driva fram en ökad kontroll från arbetsgivarens sida om man nu skulle jämställa de okontrollerade arbetstagarna med övriga arbetstagare och att deras frihet i fråga om tid och sätt för arbetets fullgörande därmed blir beskuren. Enligt vår uppfattning är de hemarbetande en grupp som har en svag ställning på arbetsmarknaden i förhållande till andra. De fackliga organisationerna har fått arbeta hårt för att förbättra de hemarbetandes ställning och åstadkomma likartade anställningsvillkor. Det kan därför inte vara rimligt att lagstiftningen utformas på ett sådant sätt som befäster en skillnad i villkoren. Vår principiella uppfattning är alltså att särreglerna för bl. a. hemarbetande slopas. När det gäller de praktiska problemen vid en tillämpning av semesterlagens regler på de hemarbetande vill vi först notera att regeringen hävdar att redan med gällande lag hårde hemarbetande haft möjlighet att "bereda sig semesterledighet i samband med att de fick särskild Vidare vill vi notera att regeringen menar att den nya lagstiftningens utformning gör det lättare att jämställa okontrollerade arbetstagare med övriga arbetstagare. Innebörden av regeringens egna argument är uppenbarligen att de hemarbetande i stort sett har kunnat lägga ut sin semesterledighet , då de ansett detta vara lämpligt. Man kan alltså säga att dessa grupper har ett självbestämmande över semesterledighetens utläggning. Mot den bakgrunden kan det alltså inte föranleda några betydande allmänna problem att slopa de särregler som regeringen föreslår i 27 §. Vad som kan tänkas inträffa är undantagsfall, då en arbetsgivares intresse av att få ett visst arbete utfört står emot en hemarbetandes intresse att få ut den ledighet som alla andra arbetstagare med lagens stöd kan få ut. Det kan inte vara ett samhällsintresse, inte ens ett allmänt arbetsgivarintresse, att lagstiftaren i sådana fall ställer sig på arbetsgivarens sida mot arbetstagaren. Lagen bör inte gynna en arbetsgivare som lägger upp sin verksamhet på ett sådant sätt att några få personer skall tvingas avstå från rättigheter som tillkommer alla andra. Principiella skäl talar således för att reglerna i 27 jj slopas och några vägande praktiska skäl finns inte för de av regeringen föreslagna särbestämmelserna. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås 1. att antar det i regeringens proposition 1976/77:90 framlagda förslaget till Semesterlag med de av oss föreslagna förändringarna, 2. att beträffande det fortsatta utredningsarbetet som i sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen. Regeringens förslag Motionärernas förslag Avtal är ogiltigt i den mån det innebär att arbetstagares rättigheter enligt denna lag upphäves eller inskänkes. Detta gäller dock ej, om annat framgår av lagen. Avvikelse från i, 9, II, 16, 22, 23, 26, 29 och 30 $$ får göras med stöd av kollektivavtal som på arbetstagarsidan har slutits eller godkänts av organisation som är att anse som central arbetstagarorganisation enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Arbetsgivare som är bunden av sådant kollektivavtal eller av kollektivavtal om avvikelse från 12. 20 eller 21 $, får i angivna hänseenden tillämpa avtalet även på arbetstagare som ej är medlem av den avtalsslutande arbetstagarorganisationen, under förutsättning att arbetstagaren sysselsättes i arbete som avses med avtalet och ej omfattas av annat tillämpligt kollektivavtal. Avvikelse från 3,8, II, 15,21,22, 25, 27 och 28 $$ får göras med stöd av kollektivavtal som på arbetstagarsidan har slutits eller godkänts av organisation som är att anse som central arbetstagarorganisation enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Arbetsgivare som är bunden av sådant kollektivavtal eller av kollektivavtal om avvikelse från 12, 18, 19 eller 20$, får i angivna hänseenden tillämpa avtalet även på arbetstagare som ej är medlem av den avtalsslutande arbetstagarorganisationen, under förutsättning att arbetstagaren sysselsättes i arbete som avses med avtalet och ej omfattas av annat tillämpligt kollektivavtal. Med semester avses tiden till och med påföljande år. närmast före ett se mesterår kallas intjänandeår. Såsom semesterledighet skall anses ledighet enstaka semesterdagar och period av semesterdagar jämte i 9$ angivna arbetsfria dagar, vilken börjar och slutar med semesterdag. Såsom semesterledighet skall anses ledighet enstaka semesterdagar och period av semesterdagar jämte i 8$ angivna arbetsfria dagar, vilken börjar och slutar med semesterdag. Arbetstagare har rätt varje semesterår utom i fall som avses i 5 och Arbetstagare har rätt varje semesterår. Under det semesterår dd arbetstagare anställes har han dock rätt till fern semesterdagar om anställningen börjar efter . Under semesterledighet skall arbetstagare ha semesterlön i den mån han har tjänat in sådan under intjänandeåret. Arbetstagare får avstå från rätt Om förlängd semesterledighet till semesterledighet som ej är för- finns bestämmelser i lagen enad med semesterlön. (1963:115) om förlängd semester för vissa arbetstagare med radiologiskt arbete. Under det semesterår då arbetstagare anställes har han rätt , om anställningen börjar efter , och , om den börjar efter . Arbetstagare som anställes , viss säsong eller visst arbete saknar rätt till semesterledighet, om ej anställningsavtalet avser eller anställningen varar än , men äger rätt till semesterersättning för anställningstiden hos arbetsgivaren. Vederlag för arbete, som har avsetts skola pågå högst och omfatta högst , förutsättes inbegripa semesterersättning, om ej annat framgår av omständigheterna. Om förlängd semesterledighet finns bestämmelser i lagen Arbetstagare får avstå från rätt till semesterledighet som ej är förenad med semesterlön. Om arbetstagaren önskar avstå från sådan semesterledighet och har den redan lagts ur, skall han meddela det till arbetsgivaren senast före semesterledighetens början. Regeringens förslag Motionärernas förslag (1963:115) om förlängd semester för vissa arbetstagare med radiologiskt arbete. Semesterdagar med semesterlön Semesterdagar med semesterlön utgör så stort antal av semesterda- utgör så stort antal av semesterdagarna enligt 4 5 som svarar mot den garna enligt 4 5 sorn svarar mot den del av intjänandeåret, under vilken del av intjänandeåret, under vilken arbetstagaren har innehaft anställ- arbetstagaren har innehaft anställning hos arbetsgivaren. Arbetsdag ning hos arbetsgivaren. då arbetstagaren har varit frånva- då arbetstagaren har varit frånvarande utan lön inräknas i anställ- rande utan lön inräknas i anställningstiden endast om fråga har va- ningstiden endast om fråga har varit om semesterledighet eller ledig- rit om semesterledighet eller ledighet som enligt 17§ är semesterlö- het som enligt 16 i är semesterlö Vid beräkning enligt första stycket anges del av intjänandeåret i antal dagar. Uppstår vid beräkning av antalet semesterdagar med semesterlön brutet tal, avrundas detta till närmast högre hela tal. Av semesterdagar som utlägges under visst semesterår skall, om ej annat avtalas, dagar som är förenade med semesterlön utgå först. Arbetstagare är skyldig att på be- (Paragrafen utgår helt) gäran lämna arbetsgivaren besked i vad män han önskar få ut semesterledighet, som ej är förenad med semesterlön, eller avstå från sådan ledighet. Besked behöver ej lämnas innan arbetstagaren har fått veta, hur många semesterdagar utan lön han har eller kan beräknas få rätt till. Har semesterledighet utan lön lagts ut med anledning av arbetstagarens besked enligt första stycket, får arbetstagaren ej senare avstå från ledigheten utom i fall som avses i 13 *. Regeringens förslag Motionärernas förslag 9 5 8 S Semesterledighet beräknas i . räknas ej som semesterdagar annat än i fall som avses i tredje stycket. Vid semesterledighet som omfattar minst har arbetstagare, som arbetar lördag eller söndag eller båda , rätt till ledighet av veckoslut dels under semesterledigheten och dels antingen före eller efter denna. Omfattar semesterledigheten minst i en följd, utsträcks rätten även till veskosluten såväl före som efter semesterledigheten. Har i fall som avses arbetstagaren ledighet av motsvarande omfattning veckodag, som ej är lördag eller söndag, och infaller den under semesterledigheten, räknas den som semesterdag. Ar arbetstagare ledig lördag eller söndag, som annars skulle utgjort arbetsdag, och är fråga om kortare semesterledighet än som anges i andra stycket, räknas sådan dag som semesterdag. Arbetsfri dag skall då ej anses som semesterdag. Med söndag jämställes helgdag samt påskafton, pingstafton, , och nyårsafton. För skiftarbetare, turlistearbetare eller arbetstagare med annan form av oregelbunden arbetstid skall semesterledigheten beräknas med hänsyn till arbetstagarens avralsenliga årsarbetstid. Vid semesterledighet som omfattar minst har arbetstagare, som arbetar lördag eller söndag eller båda , rätt till ledighet av veckoslut dels under semesterledigheten och dels antingen före eller efter denna. Har i fall som avses arbetstagaren ledighet av motsvarande omfattning veckodag, som ej är lördag eller söndag, och infaller den under semesterledigheten, räknas den som semesterdag. Att i fråga om förläggning av semesterledighet kollektivavtal kan träffas om medbestämmanderätt för arbetstagarna föijer av 32 s*1 lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. 1 fråga om arbetstagare för vilken sådant avtal ej träffats, skall gälla vad som föreskrivs i andra och tredje styckena. Mellan parter som träffar kollektivavtal om löner och allmänna anställningsvillkor bör, om arbetstagarparten begär det, även träffas kollektivavtal om medbestämmanderätt för arbetstagare om förläggning av semesterledighet enligt lagen (1967:580) om medbestämmande i arbetslivet. I fråga om arbetstagare, för vilken sådant avtal ej träffats, skall gälla vad som föreskrives i andra och tredje styckena. Angående förläggningen av semesterledighet skall nyssnämnda lags bestämmelser om arbetsgivares förhandlingsskyldighet beträffande viktigare förändring av arbetstagares arbets- eller anställningsförhållanden äga motsvarande tillämpning. Om arbetstagaren icke företrädes av förhand Ii ngsberättigad organisation eller om sådan organisation ej önskar förhandla, skall arbetsgivaren samråda med arbetstagaren om ledighetens förläggning. Angående förläggningen av semesterledighet som avses i 12 sv skall nyssnämnda lags bestämmelser om arbetsgivares förhandlingsskyldighet beträffande viktigare förändring av arbetstagares arbetseller anställningsförhållanden äga motsvarande tillämpning. Om arbetstagaren icke företrädes av förhandlingsberättigad organisation eller om sådan organisation ej önskar förhandla, skall arbetsgivaren samråda med arbetstagaren om ledighetens förläggning. Beträffande förläggningen av annan semesterledighet skall arbetsgivaren samråda med arbetstagaren, om förhandling med dennes organisation icke har ägt rum. Kan överenskommelse om förläggning av semesterledighet ej uppnås, bestämmer arbetsgivaren om förläggningen i den mån ej annat har avtalats. Har beslut om förläggning av se- Har beslut om förläggning av semesterledighet träffats på annat mesterledighet träffats på annat sätt än genom överenskommelse sätt än genom överenskommelse med arbetstagare eller företrädare för honom, skall arbetsgivaren underrätta arbetstagaren om beslutet. Underrättelsen skall lämnas senast tvä månader före ledighetens början. När särskilda skäl föreligger får den lämnas senare, dock om möjligt minst en månad före ledighetens början. Beslutar arbetsgivare om permittering som arbetstagare ej hade anledning räkna med då han lämnade besked enligt 8 §, har arbetstagaren rätt att avstå från utlagd semesterledighet, som ej är förenad med semesterlön, i den mån ledigheten sammanfaller med permitteringsperioden. Detta gäller dock endast om han underrättar arbetsgivaren senast före semesterledighetens början. Får arbetstagaren först senare kännedom om permitteringen, har han rätt att avstå frän ledigheten genom att utan dröjsmål underrätta arbetsgivaren. Har semesterledigheten dä inletts, upphör ledigheten med utgången av den dag dä arbetsgivaren underrättades. med arbetstagare eller företrädare för honom, skall arbetsgivaren underrätta arbetstagaren om beslutet. Underrättelsen skall lämnas senast före ledighetens början, om ej särskilda skäl föreligger. (Paragrafen utgår helt.) Semesterledighet får ej utan arbetstagarens medgivande förläggas till uppsägningstid. Skulle vid uppsägning från arbetsgivarens sida uppsägningstiden helt eller delvis infalla under redan utlagd semesterledighet och beror uppsägningen på förhållanden som ej hän Om semesterledighet sammanfaller med uppsägningstid som är eller kortare, skall återstoden av uppsägningstiden förskjutas med samma antal dagar som semesterledigheten omfattar. Detta gäller endast vid uppsägning från arbetsgivarens sida som grundas påförhål för sig lill arbetstagaren personligen, skall semesterledighetens förläggning i samma mån upphävas, om arbetstagaren begär det. Första och andra styckena gäller ej i den mån uppsägningstiden överstiger . lande som ej hänför sig till arbetstagaren personligen. Infaller under semesterledigheten dag då arbetstagaren är oförmögen till arbete på grund av sjukdom eller dag som är semesterlönegrundande enligt 17$ första stycket 2-6 skall, om arbetstagaren utan dröjsmål begär det, sådan dag ej räknas som semesterdag. Semesterdagar som återstår på gn skall utgå i ett sammanhang, om Infaller under semesterledigheten dag då arbetstagaren är oförmögen till arbete på grund av sjukdom eller dag som är semesterlönegrundande enligt 16$ första stycket 2-6 skall, om arbetstagaren utan dröjsmål begär det, sådan dag ej räknas som semesterdag, nd av att första stycket har tillämpats arbetstagaren ej medger annat. 16 5 15 S Semesterlönen utgör av arbetstagarens under intjänan deåret förfallna lön i anställningen. Vid beräkning av lönen under intjänandeåret skall i lönesumman ej inräknas semesterlön eller permitteringslön med anledning av driftsuppehåll för samtidig semester. I lönesumman skall ej heller inräknas ersättning som har utgått för dag, då arbetstagaren helt eller delvis har haft sådan ledighet från arbetet som är semesterlönegrundande enligt 17$. För varje sådan dag skall arbetsinkomsten i stället ökas med ett belopp, motsvarande arbetstagarens genomsnittliga dagsinkomst i anställningen av intjänandeåret. Har arbetstagaren då ej haft någon inkomst i anställningen, skall semes Vid beräkning av lönen under intjänandeåret skall i lönesumman ej inräknas semesterlön eller permitteringslön med anledning av driftsuppehåll för samtidig semester.