mot · FZ021904 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76:1904 om rehabilitering av arbetskraft vid skyddad verkstad 1 en ledare i tidningen säges bl. a. följande: är ca 16 000 personer anställda vid verkstäder för skyddat arbete och 14 800 i arkivarbete. I halvskyddat arbete är anställda 8 800 personer med nedsatt arbetsförmåga. De anförda siffrorna är exempel på samhällets omsorg om de utslagna. Denna omsorg borde sträcka sig längre och syfta till en verklig rehabilitering på arbetsmarknaden, vilket också understryks av organisationskommittén för skyddat arbete (SOU 1975:82). Utplaceringarna har varit mycket få på öppna marknaden, som mestadels efterfrågat effektiv och kvalificerad arbetskraft. Före anvisning till skyddad verkstad skall ju alla möjligheter till placering på öppna marknaden ha prövats. Det saknas en samlad bedömning av i vad mån arbetsförmågan hos dessa arbetstagare väsentligen förbättrats. Annorlunda förhåller det sig med arkivarbetet hos statliga och kommunala arbetsgivare samt hos allmännyttiga företag. Enligt av länsarbetsnämnden i gjorda utredningar har av arbetstagarna hög kapacitet i aktuella arbetsuppgifter. har halva arbetsstyrkan , vilket är ett klart lägre antal än vad som gäller för hela befolkningen i arbetsför ålder (). Arbetsförmåga finns sålunda dokumenterad. Men utplaceringen på öppna marknaden eller i s. k. halvskyddat arbete har skett endast i begränsad omfattning. Kommunerna, som har ansträngda finanser, anser sig inte ha råd att ge personella förstärkningar till sjuk- och åldringsvården, än mindre i egen regi ekonomiskt helt svara för sysselsättningen av sina arkivarbetare. Personliga tjänster på den statliga sektorn har inrättats i otillräcklig omfattning, och tillsättningsförfarandet har varit ovanligt långdraget. Praktiken vid de allmännyttiga företagen borde i och för sig utgöra en god grund för utslussning på öppna marknaden, vilket är arbetsrehabiliteringens slutmål i bästa fall. Lagarna om anställningstrygghet i förening med höjda eller planerade höjningar av arbetsgivaravgifterna har gjort marknaden trögrörlig i betydande utsträckning. För vissa av de allmännyttiga företagen är fortsatt statsbidrag till troligen nödvändigt, medan andra kan klara sig med ett reducerat bidrag. I senare fallet är det önskvärt med en samordning med systemet för halvskyddad sysselsättning så att arbetstagarna därigenom får en normalisering av sina anställningsvillkor och kan omfattas av lagarna om anställningstrygghet, vilket arbetstagarna i akrivarbete ej gör. Litet tillspetsat kan man säga, att trygghetslagarna påför arbetsgivarna en skrotningsavgift, som de själva får betala, om de av någon anledning finner det motiverat att entlediga någon anställd. I gengäld har samhället i samband med nyanställning av personer med nedsatt arbetsförmåga premierat en sådan positiv personalpolitik statsbidrag på utgående kontant lön. Premien borde vara åtminstone av totalkostnaden för att det nuvarande antalet anställda - 8 800 - skall kunna öka så att det verkliga behovet täcks, vilket säkerligen innebär minst en fördubbling. Enligt min mening bör åtgärder vidtas för att förbättra situationen för den arbetskraft det här är fråga om. Exempel på sådana åtgärder är följande: O Ett nytillskott på 500 personliga tjänster inom den offentliga sektorn fastställes för dem som fullgjort en väl vitsordad tjänst i arkivarbete; O Ansökan om personlig tjänst får ske alternativt genom arbetsgivaren eller genom vederbörande fackliga organisation i samråd med arbetstagaren; O Varje länsarbetsnämnd tilldelas en skälig kvot och får fullmakt att inom denna ram självständigt besluta i nämnda ärenden; O Statsbidraget till kommuner och allmännyttiga företag omprövas med särskild hänsyn till dessas ekonomiska bärkraft och arbetstagarnas legitima intresse av att omfattas av lagarna om anställningstryggheten, så att en smidig samordning sker med systemet för halvskyddad sysselsättning; O Initialstödet vid halvskyddad sysselsättning utgår med av totalkostnaden vid nyanställning och vid överföring av redan anställd; O Arbetsförmedlingen får den personalförstärkning, som kan vara erforderlig för ett rätt genomförande av här åsyftade reformer. Med stöd av det anförda hemställes att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder avsedda att öka möjligheterna till arbetsmarknadsmässig rehabilitering av skyddad arbetskraft.