mot · FZ02504 · 1976-01-20 00:00:00 — 1975/76: 504 av m. fl. om bestämmelserna rörande hämtning m. m. av hushållsavfall Trots de förändringar i den kommunala renhållningslagen som trädde i kraft har de praktiska konsekvenserna vid tillämpning av lagen vållat stora svårigheter för kommunerna. Kraftigt missnöje har uppstått framför allt bland personer i glesbygden med obetydliga kvantiteter hushållsavfall. Den s. k. avfallsgruppens i propositionen inte motsagda uttalande "att hänsyn i detta sammanhang inte behöver tas till det varierande behovet av sophämtning hos enskilda hushåll har bl. a. medfört att kommunerna sökt dispenser i relativt få fall och att dessa behandlats restriktivt av länsstyrelserna. Resultatet har i praktiken blivit att hushållsavfall hämtats regelbundet trots att kvantiteterna varit ringa och i en del fall nästan obefintliga. Detta har av många uppfattats som ett slöseri med personal, fordon och drivmedel samt dessutom medfört kostnader som av berörda betraktats som onödiga. Avgifterna har också i vissa fall tagits ut efter laga dom. Tiden torde nu vara mogen för en mildring av nu gällande bestämmelser. Den enligt vår mening olyckliga uppdelningen i första beslutsinstans på tre myndigheter såsom , kommunfullmäktige (kommunstyrelsen) och hälsovårdsnämnden bör också ändras. För den enskildes rättssäkerhet är det viktigt att besluten efter besvär kan prövas i sak. Så är inte nu alltid fallet. För en smidig tillämpning bör också möjligheter finnas att i glesbygden ytterligare förlänga hämtningsintervallerna. nuvarande råd och anvisningar om hämtningsintervaller bör därför revideras så att hushållsavfall i ringa mängd, som inte är av den beskaffenhet att det undergår en snabb förruttnelseprocess, bör kunna hämtas mera sällan än som föreskrives, förslagsvis upp till endast en gång . Sådant avfall finns i glesbygden där matavfall användes för utfodring av djur samt papper och annat brännbart avfall användes för uppvärmning. Om hälsovårdsnämnden med utgångspunkt från hälso- och miljösynpunkter får rätt att besluta om hämtningsintervallernas längd hos enskilda hushåll och - i den mån kommunen får svårigheter att foga in dessa hämtningar i sin ordinarie hämtningsrutin - hälsovårdsnämnden också får rätt att häva transportförbudet för dylikt avfall och får föreskriva på vilka villkor enskilda får transportera avfallet till uppsamlings- eller upplagsplats, skulle en smidigare tillämpning av renhållningslagen kunna åstadkommas och besluten i sak kunna prövas efter besvär. 1975/76. 1975/76: 504 Kommunernas svårigheter att till invånarnas belåtenhet organisera och genomfora hämtningen av hushållsavfall torde i stor utsträckning hänga samman med de stora skillnaderna i avfallets mängd och sammansättning mellan olika fastigheter samt kostnaderna för långa transporter. Det synes inte finnas någon riktig inventering som belyser dessa förhållanden. Statsmakterna bör på olika sätt ekonomiskt stödja inventeringar som ger ett ordentligt underlag för hämtningarnas uppläggning med hänsyn till hälsooch miljösynpunkter och den enskilda fastighetens behov samt det kollektiva behov som finns med anledning av turism, rörligt friluftsliv, vägtrafik etc. Detta vore exempelvis ett lämpligt beredskapsarbete för arbetslösa ungdomar. Med stöd av vad ovan anförts hemställer vi att hos regeringen begär 1. att råd och anvisningar ändras så att hälsovårdsnämnderna kan förlänga hämtningsintervallerna utöver nu gällande, 2. att hälsovårdsnämnderna ges möjlighet att bevilja dispens från förbudet att transportera hushållsavfall, 3. att staten ekonomiskt stödjer inventeringar av avfallets mängd och sammansättning för underlättandet av kommunernas uppläggning av sin renhållningsorganisation. () ()