mot · FZ021909 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1909 av m. fl. om särskilda insatser för ökad sysselsättning i delar av 1 den regionalpolitiska debatten, och inom ramen för länsplanering 74 har den inomregionala obalansen mellan olika länsdelar i fråga om sysselsättning, service etc. blivit alltmer framträdande. Exempel på län med sådana problem är (- skärgården), (Fyrkanten - inlandet) och (Östersundsområdet - övriga länet). I är problemen svårast i inlandsdelarna. 1 skiljer sig utvecklingen markant om man jämför sydöstra delen () med den västra (). Förutsättningarna för att inom resp. områden och län åtgärda problemen är emellertid olika. I totalt sett expanderande regioner, eller län med en ackumulerat hög sysselsättnings- och inkomstnivå, kan regionala myndigheter och organisationer verka för en inomregional omfördelning utan att detta innebär något hot mot länets fortsatta utveckling. I län med totalt sett låg sysselsättningsnivå (främst de s. k. skogslänen) kommer liknande försök att innebära negativa effekter på främst de primära centra, vars utveckling är nödvändig för upprätthållande av den mellanregionala balansen. 1 län av den senare typen krävs således att sysselsättningsökningen i särskilt problemfyllda länsdelar främst åstadkommes genom ökat tillvaratagande av utvecklingsmöjligheter inom dessa delar, eller genom tillskott utifrån. Självfallet bör därjämte primärcentrums aktiviteter kunna utnyttjas för spridningseffekter genom t. ex. påverkan på inköpens regionala fördelning, utläggning av produktionsmoment etc. I länsprogrammet har i klart pekat på behovet av sådana särskilda insatser i olika delar av länet, som här diskuteras. Det är uppenbart att , i likhet med berörda kommuner, bedömer utvecklingen på dessa håll som synnerligen allvarlig. Å andra sidan torde till inte obetydlig del dessa regiondelar vara utvecklingsbara med ett noga sammansatt och samordnat åtgärdspaket. I sammanhanget bör uppmärksammas att inte bara näringsekonomiska utan även administrativa förutsättningar påverkar situationen. Sålunda är Västjämtland i nationellt perspektiv ett typiskt utkantsområde, men i nordiskt perspektiv, med l*1975/76. 1975/76: 1909 sitt läge på den s. k. Trondheimsleden, ganska centralt beläget. Som uppmärksammas senare i motionen, är det också angeläget att undvika barriäreffekter av länsgränsen i öster, mot . Det är utomordentligt angeläget att särskilda insatser för att öka sysselsättningen i norra och västra och i vissa andra länsdelar planeras och genomförs. står det fullt klart att framtagandet av de speciella åtgärdspaketen kräver en mycket betydande insats av undersökningsarbete, kontakt- och samordningsverksamhet etc. Det är med hänsyn till tillgängliga resurser inte realistiskt, och med hänsyn till effektiviteten inte heller att rekommendera, att detta arbete bedrivs vid sidan av de ordinarie arbetsuppgifterna av tjänstemän inom berörda samhällsorgan. Liknande slutsats som den ovan tycks man ha dragit i ett par län, där ett länsdelsorienterat näringspolitiskt utvecklingsarbete startats. Exemplen - som är påtagligt intressanta för även - hämtas från och . I är de regionalekonomiska utvecklingsproblemen i huvudsak koncentrerade till den stora skärgården, med en mycket spridd bosättning på ett 100-tal öar. framlade den s. k. skärgårdsutredningen, med målsättningen En levande skärgård - en året runt befolkad skärgård - som centralt tema. har en tjänsteman som på heltid arbetar med att utveckla skärgården. Det arbete på denna länsdel, som utförts vid , torde ha haft ett inte obetydligt inflytande på den skärgårdsproposition som regeringen lade fram , med förslag till åtgärder inom landets skärgårdsområden. Med beaktande av vad som senare föreslagits i budgetpropositionen kan beräknas att det statliga stödet till , om såväl stöd till skärgårdsföretag som till trafikinsatser medräknas, kommer att uppgå till 4-5 milj. kr. 1 samband med ett kraftigt utökat stöd till (1975 fördubblade i runda tal sitt administrationsbidrag till föreningen och femdubblade utlåningsanslaget) har föreningen nu en skärgårdskonsulent, som på heltid arbetar med företagsutveckling m. m. i skärgården. i har genom särskild lagstiftning ansvar för regionplaneringen och därmed ett betydande inflytande på frågor om arbetsplatsernas lokalisering etc. Inom är det regionplanenämnden (planeringskontoret) som har det övergripande ansvaret för näringslivsfrågorna. beslöt emellertid förvaltningsutskottet att inrätta ett särskilt sekretariat för de näringspolitiska frågorna i kommun och skärgården, direkt under . Detta skedde på så sätt att den s. k. näringspolitiska beredningen (NPB), med skärgården och kommun 1975/76: 1909 som primärt verksamhetsområde, tilldelades egna ekonomiska och personella resurser. , som f. n. består av tre personer, kommer att lokaliseras till , regionalt centrum i verksamhetsområdet. Beredningen och sekretariatet skall bl. a. analysera och föreslå landstingsinsatser i skärgården, samordnade med och företagareföreningens arbete. NPB har vidare i uppgift att undersöka marknaden för företagsservice genom ett Industriellt Utvecklingscentrum (IUC) i regionen och att undersöka och främja företagsetablering i anslutning till det s. k. (och kommuns gemensamma satsning på Kappelskärs och hamnar genom ). Man räknar med att ha ett skärgårdspaket klart och ett IUC/servicepaket . Även en Skärgårdsfond, efter mönster från Norrlandsfonden, diskuteras. I har med sikte främst på sysselsättningsproblemen i och kommuner samt de inre delarna av startats projektet Y. Landshövdingen konstaterar i sin inbjudan till upptaktssammanträde med länskommittén för Inland Y, : För att lösa dessa problem är nuvarande resurser inom länet inte tillräckliga. De akuta problemen i det ovannämnda geografiska området är dock så stora att särskilda insatser nu är nödvändiga för att öka antalet arbetstillfällen. Avsikten med Inland Y är att göra en kraftsamling genom att förstärka och komplettera befintliga resurser. Projektet bygger på samverkan mellan länsorgan, landsting, kommuner, näringsliv och arbetstagare i syfte att förverkliga länsprogrammets innehåll till gagn för länets invånare. Inland Y drivs i projektorganisationens form under ledning av en länskommitté, med ett arbetsutskott under ordförandeskap av landshövdingen. Även här inrättas ett särskilt sekretariat. I fråga om organisation och ekonomi skriver : Till ledningsgruppens förfogande ställs vidare ett sekretariat med personal från och två nyanställningar av projektansvariga. Övriga länsorgan bidrar också med personalresurser för olika projekt eller delar därav. Länsorganen kan med nuvarande personalresurser inte avsätta personal på heltid för att därmed tillgodose insatsbehovet. De två förordade nyanställningarna är därför erforderliga. Man anser att projektet Y måste bedrivas under för att åsyftat resultat skall kunna uppnås. Den totala kostnaden har uppskattats till ca 1 milj. kr., varav i fasta kostnader . Härinom ryms då kostnader för två handläggare, en kontorist och ett anslag för köp av tjänster, resor m. m. 1 första hand, heter det också, bör projektet 1975/76: 1909 finansieras med statliga medel. Tidsplanen för projektet Y sträcker sig 1978, då slutredovisning med förslag till uppföljningsåtgärder skall framläggas. 1 föreligger ett uppenbart behov av liknande särskilda insatser, riktade mot vissa länsdelar. Liksom i ger emellertid inte kommungränser en tillfredsställande avgränsning av arbetslöshetsområden och regionalekonomiskt kritiska länsdelar. En studie i samarbete med länsarbetsnämnden och arbetsförmedlingarna, som redovisas i länsplaneringsmaterialet, ger emellertid en viss vägledning rörande arbetslöshetens geografiska omfattning. Höga arbetslöshetsgrader - ofta - återfinns i de norra och västra delarna av länet. Särskilt i Gäddedeområdet och delar av f. d. Fjällsjö kommun är andelen personer utanför den ordinarie arbetsstyrkan mycket stor. Med särskild hänvisning till förhållandena i Västjämtland kan hävdas att parollen en levande fjälltrakt för detta län är väl så befogad som en levande skärgård är det för . De här beskrivna områdena utgör också mycket stora delar av länet. Betraktat kommunvis har Strömsundsområdet fortfarande de största arbetslöshetsproblemen. 1 länets östra del redovisas relativt hög arbetslöshet också från och . Ett visst intresse i sammanhanget har förhållandet att dessa kommuner gränsar mot inland - Inland Y. En samverkan mellan länsdelsinriktade projekt på båda sidorna av länsgränsen ter sig både effektiv och naturlig. 1 likhet med vad som gäller inom projektet Y är inte avsikten med de särskilda insatserna att en avgränsning av problemområden skall hindra projekt i andra delar av länet med jämförbara problem. Inte heller är avsikten att tunna ut den erforderliga kraftsamlingen - i mellanregionalt perspektiv - på som primärt centrum. Det förtjänar påpekas att inte bara är en bastion för - utan den enda riktigt stora centralorten i norra inland på en sträcka från Malmfälten i norr till /i söder! (För att centralitet i landsdelsperspektiv helt skall kunna utnyttjas, krävs dock bl. a. trafikpolitiska satsningar på och Trondheimsleden.) Att länsperspektivet för del inte får tappas bort visar prognos, som - trots den förbättrade balans i riket som börjat uppstå - pekar på folkminskning i ! 1975/76: 1909 Inte ens , och än mindre de båda regionala centra och , har dock en sådan egen styrka eller ett sådant geografiskt läge att de kan överleva som livskraftiga orter, om deras omland och övriga länsdelar undermineras regionalekonomiskt. Därför krävs särskilda insatser, vilka måste igångsättas snabbt. Liksom initiativtagarna till Inland Y anser för sitt läns vidkommande, anser vi det starkt motiverat att särskilda statliga medel anvisas för de särskilda insatserna för att förverkliga länsprogrammets intentioner i berörda delar av . För det senare länets vidkommande tillkommer det viktiga förhållandet att länet - i motsats till andra stödområdeslän - ej fått del av någon investering från , och dessutom i jämförelse med andra primära centra missgynnats vid utlokaiiseringen av statlig förvaltning i båda etapperna. Det är inte nödvändigt att i motionen göra någon uppräkning av de olika typer av insatser som kan bli aktuella i sammanhanget. Till mycket stor del finns dessa redan upptagna i länsprogrammet. De extra resurserna skall användas för att ge länsplaneringen i regionen en mera offensiv inriktning än som är möjligt med nuvarande resurser hos länsorganen. Genom en bred samverkan mellan samhällsorgan, organisationer och företag samt ett intensivt inventeringsarbete bör det emellertid vara möjligt att ta fram ytterligare projekt. En möjlighet som det finns anledning att understryka och ytterligare bearbeta gäller tillvaratagandet av tillväxtens spridningseffekter. Med utgångspunkt i vissa (potentiellt) expansiva primärinsatser - såsom industrilokaliseringarna till kommun, , industricentrum i - vore det angeläget att i sysselsättningsbefrämjande syfte analysera och till länets fromma söka styra spridningseffekterna. Detsamma gäller den expansion som, i oljeexploateringens spår, kan iakttas inom tillverkningsindustrin i Tröndelagen. Det senare kan kräva att det gränsregionala samarbetet ges en mera framträdande plats i länets sysselsättningsplanering, vilket torde kräva ökade resurser. Arbetet på att stärka sysselsättningen i vissa länsdelar bedrivs i och av länsmyndigheter, landsting, kommuner och or 1975/76: 1909 ganisationer i en bred och nära samverkan, med staten som stödjande part. Denna modell bör vara mycket väl lämpad också för de insatser som här aktualiseras för . Både i och fall har kontakter etablerats med företrädare för företagsekonomisk forskning, inriktad på regionala problem, vid . En liknande anknytning borde kunna vara av värde även i fall. Ytterst intressant vore också om någon samverkan kunde etableras med den nya högskolan i , så att'- inom ramen för de möjligheter som erbjuds för en högskola utan fast forskningsorganisation - en regionalekonomisk forsknings- och utbildningsprofil kunde byggas upp vid högskolan. Liksom fallet är i bör detta samverkansprojekt ledas av i . Förutom tidigare nämnda intressenter inom länet bör även samarbetskommittén Jämtland-Tröndelag kopplas in, med hänsyn till Trondheimsledens betydelse och möjligheten att till länet kanalisera spridningseffekter från expansiv verkstadsindustri på den norska sidan. Med hänsyn till uppgifternas omfattning, såväl funktionellt som geografiskt, bör projektperioden ej göras kortare än t. ex. 1977-1980. Liksom i de båda andra tidigare nämnda länen bör ett särskilt sekretariat på tre personer - två handläggare och en kontorist - inrättas och finansieras av särskilda statliga medel. Härutöver krävs givetvis att de regionala huvudmännen bidrar med administrativa och personella insatser i erforderlig omfattning för att verksamheten skall kunna bedrivas effektivt, liksom att man är beredd att efter svara för att vidtagna åtgärder och undersökningar följs upp. Insatserna förutsätts ske inom ramen för i första hand befintliga regionalpolitiska stödformer. På basis av de beräkningar som gjorts för motsvarande verksamhet i och kan de årliga driftkostnaderna för särskilda insatser av denna typ för vidkommande anges till ca . För treårsperioden erfordras således ett statligt anslag i storleksordningen 1,2 milj. kr. 1975/76: 1909 Med hänvisning till det anförda hemställer vi att begär att regeringen tar initiativ syftande till ett projekt i regional samverkan med särskilda insatser för ökad sysselsättning i delar av i enlighet med motionens riktlinjer. . ÅSLING (c) () PER ()