ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ021597 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76:1597 av i m. fl. om viss översyn av transportstödet till Enligt gällande bestämmelser angående transportstöd för , senast antaget av riksdag, utgör den lägsta bidragsgrundande sändningsvikten . Viktgränsen hade sedan transportstödets införande 1970 varit . Den angivna viktgränsen avser verklig vikt. Detta innebär att sändning med en verklig vikt på på grund av skrymmande form av transportföretaget kan upptaxeras till eller beroende på volymen. Den får trots detta inte transportstöd. De möjligheter till samsändning mellan olika företag som rekommenderats i samband med transportstödets införande för att eliminera sådana fall har i praktiken ej fått någon nämnvärd betydelse. Enligt vår mening är även en gräns vid orättvis och innebär att småföretagen ofta inte kommer i åtnjutande av transporstödet. Dessa företag sänder ofta direkt till förbrukare och merparten av sändningarna torde ligga under vikt. Det finns också anledning påpeka att många företag arbetar med lätta material, såsom trä, lättmetall och textilmaterial. De saluför ofta varor i form av manufaktur, utrustningsdetaljer m. m. med jämförelsevis ringa vikt. På grund av volymtaxeringen blir fraktkostnaderna mycket kännbara. Företag av denna typ inom stödområdet måste anses i särskilt behov av regionalt stöd av den form som transportbidragen utgör. Vi finnér det angeläget att bestämmelserna ändras, så att också dessa företag får del av stödet. Det kan ske genom att bestämmelser om viss lägsta sändningsvikt inte ställes som krav. Nödvändig begränsning av administrativa skäl nås enligt vår mening genom kravet på en fraktkostnad om sammanlagt /år som villkor för att stöd skall utgå. Den minsta bidragsgrundande transportsträckan för att transportstöd skall utgå var ursprungligen men ändrades vid riksdag . Enligt vår mening är även denna nedre gräns satt för högt och bör sänkas . Härigenom kommer ett större antal företag att få del av det regionala stödet och få större förutsättningar att kunna uppehålla och utveckla sin verksamhet. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos regeringen anhåller om sådan ändring av bestämmelserna om transportstöd för att 1. krav på nedre viktgräns för erhållande av restitution av fraktkostnaderna inte må förekomma, 2. att minsta bidragsgrundande transportsträcka för att stöd skall utgå sättes , samt 3. att rabattsatsen inom avståndsklassen sättes till . () . ÅSLING (c) () PER ()
mot · FZ021598 · 1976-01-26 00:00:00 — 1975/76: 1598 av i m. fl. om åtgärder för ökad användning av kollektivtrafikmedel beräknades persontransportarbetet på väg och järnväg uppgå till , varav två tredjedelar var järnvägs- och busstrafik, medan en tredjedel utfördes av personbilar. hade persontransporterna ökat till . Den helt övervägande delen av den kraftiga ökningen faller på personbilarna. Bussar och T-banetrafik har ungefär fördubblats medan järnvägstrafiken gått ner. Tillsammans har kollektivtrafiken numera endast av det totala transportarbetet inom persontransportssektorn. Denna utveckling för kollektivtrafiken är oroande. Dess andel av trafiken har på många håll blivit så låg att möjligheterna till konkurrens och någorlunda dräglig standard har gått om intet. Nedläggning av busslinjer och utglesning av buss och tågförbindelserna får kännbara verkningar, särskilt för mindre orter och glesbygd. De människor som inte har tillgång till bil drabbas särskilt hårt. Tyvärr har många resignerat över den till synes ödesbestämda utvecklingen och menat att inga åtgärder kan hejda densamma. Enligt vår mening måste man nu i stället ta verkliga krafttag innan det är för sent att rädda och utveckla en tillfredsställande kollektivtrafik. Oljekrisen medförde tillfälligt vissa restriktioner för personbilstrafiken. Driftskostnaderna ökade mycket kraftigt. Detta medförde ett uppsving för kollektivtrafiken på omkring 25 96. Många resande fick se att kollektivtrafiken hade flera fördelar. En viss del av ökningen, uppskattningsvis 15 96, kvarstår ännu trots fri tillgång på bilbränsle. Allt tyder på att allmänhetens intresse för kollektivtrafiken består även . Det synes oss vara mycket angeläget att man nu fångar upp det ökade intresse för kollektivtrafik som visas från allmänhetens sida. Tillfället är nu lämpligt för en kraftig utbyggnad och upprustning av kollektivtrafiken, syftande till att trygga dess fortbestånd på . Sålunda bör man i detta syfte pröva turtäthet och resestandard, prissättning, enhetspriser på vissa områden, bättre stationstjänst och service till allmänheten i fråga om information och upplysningar osv. bör en allmän kampanj för ökat kollektivresande genomföras. Vid behandling av liknande framställningar års vårriksdag utttalade sig trafikutskottet ganska bestämt för behovet av åtgärder från trafikföretagens sida för att ge de resande en bättre trafikservice och för andra åtgärder för för att öka resandet med kollektiva transportmedel. vår mening har dock insatser av det slag vi efterlyst ej vidtagits i tillräckling omfattning. Inte minst mot bakgrund av ökningen av olje- och bensinkostnaderna är det nu synnerligen angeläget att möta det ökande kollektivresandet från allmänheten med bättre service, ökade turer och upprustning av vagnar och fordon. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen anhåller att den i samråd med trafikföretagen skyndsammast genomför ett åtgärdsprogram för ökat resande med kollektiva trafikmedel enligt vad som i motionen angivits. . () i () i Ulfsbyn 76 51171 Slockholm 1976
mot · FZ021600 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 1600 av m. fl. om utbyggnad av 6 på sträckan I årets budgetproposition har i likhet under anslaget Särskilda byggnads- och förbättringsåtgärder avseende statliga vägar upptagits ett belopp om 200 milj. kr. Anslaget är avsett att användas för särskilda insatser i fråga om drift och byggande av statliga vägar när detta är motiverat av konjunkturpolitiska eller andra skäl. Anslaget har också visat sig värdefullt då det gällt att snabbare kunna genomföra angelägna vägprojekt. Departementschefen anför på s. 71 i bilaga 8 till budgetpropositionen: Jag bedömer det möjligt att avsätta en större andel av anslaget än tidigare till större projekt, som är angelägna från såväl vägpolitiska som sysselsättningsmässiga utgångspunkter, t. ex. vissa delar av väg E 6 i norra . Vi noterar detta departementschefens uttalande med stor tillfredsställelse och konstaterar att en snabbare utbyggnad av är ett sådant synnerligen angeläget vägprojekt från vägpolitiska synpunkter. Även från konjunkturpolitiska synpunkter är denna vägbyggnad angelägen. Verksamheten vid storbyggarbetsplatsen kommer att avvecklas fr. o. m. och pågå framåt. I första hand är det byggnads- och anläggningsarbetare som friställes. Avvecklingen av arbetsplatsen kommer att föra med sig problem när det gäller att finna ersättningsarbeten för de friställda. Vissa arbeten vid utbyggnaden av som påbörjas kan i viss utsträckning ge sysselsättning för friställd arbetskraft vid . 1 samverkan mellan i och länsarbetsnämnden har utarbetats en investeringsplan å motorvägsobjektet för att bereda ytterligare sysselsättning och närmast följande år. Arbetsobjekten består av terrassering av vägsträckor på motorvägen, utbyggnad av enskilda vägar och vissa brobyggnader. Dessa arbeten bedömes som lämpliga ersättningsarbeten för efter hand friställda vid . Objekten har kostnadsberäknats till 17 milj. kr. för sträckan och för sträckan till ca 20 milj. kr. prioriterar sträckan , varför vi i första hand hemställer att dessa medel ställes till förfogande. 1* 1975/76. Med stöd av ovanstående hemställes att beslutar att av anslaget Särskilda byggnads- och förbättringsåtgärder avseende statliga vägar ställa 17 milj. kr. till förfogande för särskilda byggnadsobjekt på , sträckan FrillesåsFjärås. () AXEL ()
mot · FZ021601 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 1601 av fröken m. fl. om regeringsförslag till på grundval av utredningsbetänkandet Handikappanpassad kollektivtrafik Det råder stor enighet om angelägenheten av att underlätta för handikappade personer att leva ett normalt liv. När det gäller att vidta åtgärder i detta syfte måste man bl. a. beakta vad som kan göras för att anpassa trafiken till de handikappades förutsättningar. Enligt de undersökningar som gjorts har omkring 1 miljon svenskar svårigheter att resa. Uppemot 20 000 människor bedöms inte kunna utnyttja färdmedlen på egen hand. Utredningen rörande det allmänna kommunikationsväsendets anpassning till de handikappades situation - den s. k. - har lagt fram förslag i betänkandet Handikappanpassad kollektivtrafik (SOU 1975:68). Målsättningen för utredningen har varit att en så stor handikappanpassning som möjligt av de kollektiva färdmedlen skall uppnås. Det är givetvis av största betydelse att denna målsättning kan förverkligas . Trafikmyndigheterna måste lägga ner stora ansträngningar på insatser för att göra det lättare för handikappade personer att anlita allmänna färdmedel. Det utvecklingsarbete som kan behövas måste främjas. Naturligtvis måste också tillverkare av fordon ha sin uppmärksamhet riktad på hithörande problem. Åtgärder krävs i fråga om närmiljön. Gångvägar och trappor, övergångsställen och gångbanor måste ordnas så att rörelsehämmade och synskadade kan utnyttja dem. Terminaler måste ha minst en väg som är framkomlig för gravt rörelse- och orienteringshindrade. Hissar, liftar och ramper kan också behöva handikappanpassas. a. vid rastplatser och i stationshus och andra terminalanläggningar måste handikapptillgängliga toaletter finnas. Med tanke på hörselsvaga kan skyltningen i olika sammanhang behöva förbättras. På tåg, bussar, flyg och fartyg krävs en rad åtgärder för att handikappade skall kunna använda sig av dem. föreslår här nämnda och andra åtgärder. Det är angeläget att proposition på grundval av utredningens förslag föreläggs /. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag på grundval av förslag Handikappad kollektivtrafik (SOU 1975:68). () ANNA-L1SA ()
mot · FZ021602 · 1976-01-27 00:00:00 — om bibehållande av järnvägslinjerna och GånghesterUlricehamn Den vid riksdag fastställda trafikpolitiska målsättningen innebar bl. a. att trafikpolitiken bör vara så avpassad att transportförsörjningen tryggas i landets alla delar. Med nu gällande trafikpolitiska riktlinjer har det inte varit möjligt att uppnå denna målsättning med en för alla delar av landet tillfredsställande transportförsörjning. En försämring av kollektivtrafiken har på många håll blivit följden för såväl järnvägslinjer som SJ:s busslinjer. Visserligen har bilismen expanderat kraftigt varigenom tågresandet minskat och SJ ansett att järnvägar borde läggas ner. Det minskade resandet kan emellertid också bero på sämre service från SJ:s sida, bl. a. genom försämrad tidtabellsanpassning. 1 ett brev till regeringen har SJ begärt att få lägga ner ett betydande antal bandelar utöver dem för vilka nedläggningsprövning förordats i budgetpropositionen. Av de 27 bandelar som tillkommer i SJ-skrivelsen finns två i . Det gäller Borås-Varbergoch ,som enligt SJ bör nedläggas när det gäller persontrafiken. Dessa bandelar och i synnerhet sträckan betjänar flera större tätorter med industrier. reser elever till gymnasieskolor i , och . Också sträckan används av skolungdom. Båda bandelarna kommer också till användning för resa till och från arbetet. Beträffande sträckan kan vidare anföras att landsvägen är hårt belastad. har dålig standard och är till följd härav mycket olycksdrabbad. Den kan därför knappast tåla ytterligare trafikökning före ombyggnad. Denna väg finns inte med på närmaste femårsplan, och det kan befaras att projektering för ombyggnad inte kommer till stånd förrän . Till dess att landsvägsnätet är helt ombyggt för ökad trafik och den trafikpolitiska planeringen är slutförd är det otänkbart att ens överväga nedläggningen av järnvägen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen framhåller att medgivande angående nedläggning av bandelarna och Gånghester-UI ricehamn inte skall ges. () i Heden
mot · FZ021603 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76:1603 av i Heden m. fl. om höjda väganslag till I budgetpropositionen föreslås en höjning av väganslagen för /77 med 202,8 milj. kr. till sammanlagt 3 217,2 milj. kr. Detta innebär en procentuell ökning i jämförelse med anslagen för innevarande budgetår. På grund av den kraftiga kostnadsstegringen innebär detta i praktiken en minskning av väganslagen. Budgetläget för statens vägverk i de olika länen är redan ytterst ansträngt. Med de nu föreslagna anslagen kommer ytterligare en minskning av vägbyggnadsvolymen och även av underhållningsarbetena att bli följden. För är detta särskilt markerat. Både på byggnadssidan och på underhållssidan är medelstilldelningen otillräcklig. Flera vägar är i ett akut behov av ombyggnad. , mellan och , har t. ex. flera s. k. flaskhalsar, särskilt utfarten från mot och genomfarten av , , samt ned mot Hallandsgränsen. Där finns verkliga trafikfällor där allvarliga trafikolyckor ofta förekommer. På grund av bristande medel har åtgärder inte kunnat vidtagas. Inte heller för den närmaste har det ansetts möjligt att göra nödvändiga insatser på nämnda väg. Det kunde i övrigt exemplifieras med ett stort antal såväl större som mindre allmänna vägar inom som bör ombyggas eller på annat sätt förbättras, sett både från trafiksäkerhetssynpunkt och allmän trafikekonomisk synpunkt. Även när det gäller underhållet av allmänna vägar är anslagen otillräckliga. Så viktiga åtgärder som dikning måste på grund av medelsbrist senareläggas. Eftersläpning föreligger också beträffande beläggningsarbeten. Detta medverkar till att vägkapitalet inte kan underhållas ordentligt. Ett avhjälpande av eftersläpningen ställer sig betydligt kostsammare än om ett kontinuerligt underhåll kunde företagas. i beräknar att det för att kunna genomföra det årliga behovet av dessa underhållsarbeten behövs ytterligare 10 milj. kr. Det är mot denna bakgrund nödvändigt att tilldelas vägmedel utöver vad som blir möjligt med de i budgetpropositionen föreslagna anslagen. För att tillgodose de krav på ökade väginvesteringar som föreligger runt om i landet kan lämpligen det föreslagna anslaget, Särskilda byggnadsoch förbättringsåtgärder avseende statliga vägar, föras över till de ordinarie drift- coh byggnadsanslagen för statliga vägar. Dessa bör därigenom böjas med 100 milj. kr. Vi förutsätter därvid att av dessa medel får den andel som behövs för en upprustning av vägnätet. Med hänvisning till det anförda hemställs att dels avslår förslaget angående anslaget Särskilda byggnads- och förbättringsåtgärder, dels till Drift av statliga vägar för /77 anvisar ett reservationsanslag av . att avräknas mot automobilskattemedlen samt till Byggande av statliga vägar för /77 anvisar ett reservationsanslag av . att avräknas mot automobilskattemedlen, dels uttalar att av de sålunda förhöjda anslagen tilldelas de medel som behövs för upprustning av vägnätet. () MAJ ()
mot · FZ021604 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76:1604 om straffavgiften vid underlåtenhet att besiktiga bil För bilägare som underlåter att besiktiga sin bil utgår en straffavgift. Sådan avgift utgår även i de fall bilägaren anmält sig till bilprovningsstation, men inte, på grund av bristande kapacitet hos , fått sin bil besiktigad . Det måste för dem som drabbas upplevas som stötande att på detta sätt av myndigheterna åläggas straffavgift fastän de själva varit beredda att lämna in sin bil i föreskriven tid. Reglerna bör därför ändras så, att straffavgift i dylika fall inte utgår. Med stöd av vad som anförts hemställs att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om straffavgifter vid bilbesiktning. PER () i Gäddvik
mot · FZ021606 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76:1606 av i m. fl. om stimulansåtgärder inom charterflygbranschen I motion till riksdag (1974:316) hemställdes att hos Kungl. Maj:t skulle begära att en utredning tillsattes, som skyndsamt skulle inkomma med förslag till åtgärder för stimulans av svensk företagsetablering inom charterflygbranschen i . I motionen tecknades den paradoxala utveckling som den svenska luftfarten i icke regelbunden trafik - charterflyget - genomgått alltsedan slut. Där påvisades att som antalet charterresenärer ökat så har antalet charterbolag minskat, och 1974 fanns i vårt land endast ett större bolag, , och ett mindre, Skyline. Motionen framhöll betydelsen av svensk flygcharter från dels sysselsättningssynpunkt och dels beredskapssynpunkt samt hävdade att vår negativa turistbalans till en del kunde hänföras till att svenska charterresenärer i stor utsträckning är hänvisade till utländska charterbolag. I yttrande över motionen fann luftfartsverket att frågan om företagsetablering inom charterflyget är av stor betydelse för utvecklingen av ett tillfredsställande lufttransportproblem och att behov föreligger att allvarligt utreda densamma. delade i princip luftfartsverkets uppfattning, men p. g. a. de förhandlingar som förelåg mellan olika intressenter i syfte att bevara befintligt svenskt charterflyg fann utskottet i denna förhandlingssituation ingen anledning till någon särskilt åtgärd från sida. Då de av trafikutskottet åberopade förhandlingarna ej gett något resultat återupprepades hemställan om en utredning i motion 1975:583. Innan motionen behandlats av utskottet slutfördes emellertid förhandlingarna. Det berörda företaget - Transair - blev ett helägt dotterbolag till . Utgången av dessa förhandlingar betydde fortsatt arbete för den berörda personalen. Skaran av arbetslösa piloter, mekaniker och andra specialister behövde inte utökas. Men utgången betydde också att det svenska ekonomiska intresset reducerades till tre sjundedelar. Utvecklingen från 1960talet, då danska och norska operatörer gradvis tog över den svenska marknaden, har fortsatt, och finns i vårt land inte något svenskt charterbolag av betydelse. Denna negativa utveckling måste enligt vår mening brytas. Charterflyg i olika former hör framtiden till, och såväl ekonomiska som försvarspolitiska och arbetsmarknadsmässiga skäl talar för att svensk företagsamhet inom charterflyget bör få bättre möjligheter. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att begär att regeringen tillsätter en utredning som får i uppdrag att föreslå åtgärder som kan stimulera etablering av svenskt charterflyg. HANS () i
mot · FZ021607 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1607 av herrar i och Karlehagen om bibehållande av järnv ägslinjen I årets budgetproposition förordar kommunikationsministern nedläggningsprövning beträffande åtta icke lönsamma järnvägslinjer. Sedermera har i skrivelse till regeringen begärt medgivande om att fä lägga ner ett betydande antal bandelar därutöver. Bland de i SJ:s skrivelse nämnda sträckorna återfinns bandelen , den s. k. Svartåbanan. Enligt vår uppfattning är det angeläget att Svartåbanan bibehålls. Den utgör en viktig och betydelsefull förbindelselänk för befolkning och näringsliv i länets sydvästra tätorts- och landsbygdområden. Nedläggning av järnvägslinjen skulle få betydande negativa konsekvenser. För ett bibehållande av Svartåbanan i nuvarande omfattning talar bl. a. följande skäl: erfarenheter av järnvägsnedläggelser visar att kollektivresandet minskar. Erfarenheterna från gjorda turindragningar på Svartåbanan pekar i samma riktning, dvs. trafikanterna övergår inte till att åka buss utan många väljer att åka bil, vilket medför större samhällsekonomiska kostnader. En kostnadsjämförelse mellan järnvägstrafik och enbart busstrafik blir därför ofullständig. Även de samhällsekonomiska kostnaderna för en ökad biltrafik bör medräknas. kan konstateras en uppåtgående trend i befolkningsunderlaget för Svartåbanan. För berörda områden är befolkningsökningen . Ytterligare ökning har skett och förväntas fortgå . Samhällets insatser för ett ökat kollektivt resande bör ge resultat, framför allt på tågen, eftersom de oftast är snabbare och uppfattas som bekvämare än bussarna. I detta sammanhang bör särskilt nämnas de insatser som kommun gjort. 35-kort har införts för obegränsat antal resor inom kommunen. Särskilt denna åtgärd bör, med tanke på den stora förändringen i reskostnad förden enskilde trafikanten, medföra ökat resande. Därutöver har kompletteringstrafik i anslutning till järnvägen anordnats. Denna möjliggör för varje kommuninvånare att resa tur och retur till centralorten . Enbart inom de områden som gränsar mot Svartåbanan berörs över 3 000 personer av kompletteringstrafiken. I kommun pågår arbetet med en lokal trafikplan, som innebär bl. a. matning genom dagliga kompletteringslinjer till Svartåbanan. Likaså skall påbörjas en skolskjutsutredning med anknytning till ifrågavarande järnvägslinje. Vid en jämförelse mellan tåg- och busstrafik bör även trafiksäkerheten tas med i beräkningen. Enbart kostnaden för att kunna erbjuda resenärerna lika trafiksäkra busshållplatser som de nuvarande hållplatserna för tåg blir betydande. Från företagsekonomisk synpunkt kommer de av kommunen vidtagna åtgärderna att medföra ett minskat underskott på Svartåbanan. Det måste anses klarlagt att det från samhällsekonomisk synpunkt är fördelaktigt att bibehålla Svartåbanan. Med hänvisning till det anförda hemställes, att hos regeringen framhåller att nedläggning av bandelen ej bör medges.
mot · FZ021609 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76:1609 om avkriminalisering av felparkering Parkeringsbestämmelserna i storstäderna, framför allt i , efterlevs mycket dåligt. När parkeringsbot skrivs ut, betalas den bara av en del. I är det bara ungefär hälften som betalar. Dessa förhållanden har bidragit till besvärliga trafiksituation. När det av många uppfattas som mer ekonomiskt fördelaktigt att felparkera, och ta risken av parkeringsbot, än att parkera lagligt och betala gällande avgift, är det självklart att trafiken försvåras. Dessa frågor har utretts under en följd av år efter framställningar från och . har redovisat en departementspromemoria (Ds 1973:6), och revisorer har sammanställt en granskningspromemoria angående indrivningen av parkeringsbot nr 12/1975). Efter alla dessa utredningar bör det nu vara möjligt att bl. a. vidta följande åtgärder. Felparkering på markerad parkeringsplats och gatumark avkriminaliseras och beläggs i stället med en förhöjd parkeringsavgift. Strikt ansvar för fordonets ägare för denna avgift. Kommunerna får driva in avgifterna för felparkering och använda pengarna för att finansiera sin trafikövervakning. Ökade möjligheter att flytta felparkerade fordon. Dessa åtgärder skulle sannolikt leda till en effektivisering av trafikövervakningen. Kommunerna skulle få råd att ge trafikövervakningen tillräckliga resurser, vilket skulle leda till bättre framkomlighet, särskilt i storstäderna. Man bör givetvis informera bilisterna om bakgrunden till åtgärderna och förhoppningsvis skapa en viss förståelse för att parkeringsbestämmelserna måste följas, om det skall gå att ta sig fram i trafiken. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar att kommunerna får ta hand om avgifterna för felparkering enligt de riktlinjer som anges i motionen.