mot · FZ02412 · 1976-01-19 00:00:00 — av fröken och om videogram Det senaste årtiondet har karakteriserats av en expolosionsartad utveckling på elektronikens område, vilken följts av en utveckling av kommunikationsmedierna som är en medierevolution. Ingenting tyder f. n. på att snabbheten i utvecklingen kommer att avmattas; tvärtom kan utvecklingstakten på vissa områden väntas accelerera under närmast kommande år. Ny situation för etermedierna Den snabba utvecklingstakten skärper kraven på beredskap och en samlad mediepolitik, som spänner över alla medieområden, för att angelägna samhällsintressen skall kunna hävdas. Ett område som ägnats stor uppmärksamhet från samhällets sida är etermedieverksamheten. De arbetsuppgifter som utredning om verksamhet fått markerar den centrala roll rundradioverksamhten väntas spela också fortsättningsvis i vårt samhälle. De traditionella förutsättningarna för etermedieverksamheten har emellertid bara förändrats kraftigt. Tekniker som möjliggör överföring av bild och ljud via programbärande satelliter, kabel-TV och t. o. m. vanliga telekablar har bidragit till detta. Med programbärande satelliter kan t. ex. utan tekniska hinder överföringar göras från ett land direkt till mottagarapparater i enskilda hushåll i ett annat land. Motsvarande förutsättningar finns för överföring via telekabel från ett land till ett annat. Distributionen via etermedia möter vidare ett allt konkurrenskraftigare alternativ i markdistribution genom de s. k. videogramteknikerna som genomgått avsevärda tekniska och ekonomiska framsteg . Nya förslag och beslut om framtida verksamhet måste följaktligen gälla för en teknisk och ekonomisk verklighet som exempelvis skiljer sig markant från den verklighet som rådde . Aktiv mediepolitik av central betydelse Av massmediesituationen och den allmänna debatt denna vållat har det med all önskvärd tydlighet framgått att det krävs aktiva samhällsinsatser och en hög politisk beredskap inom områden som är av vital betydelse för bl. a. yttrandefriheten. De snabbt förändrade förutsättningarna inom etermedieverksamheten är bara ett exempel på att den bild vi har av massmedieområdet och den politik vi för mycket snabbt blir ohjälp ligt föråldrade, om inte utvecklingen och utvecklingstendenserna följs med största uppmärksamhet. En alltför statisk syn på medierna innebär oacceptabla risker. Utan en framåtsyftande bevakning av massmedieområdet och en förutseende politik kommer samhällsinsatserna alltför sent och möjligheterna att påverka och styra utvecklingen försummas. Därför krävs det en aktiv politik för att möta och styra utvecklingen, inte minst för att slå vakt om yttrandefriheten, den politiska demokratin och de kulturpolitiska strävandena. Gång på gång har det i den allmänna debatten hävdats att statsmakterna inte kan förhålla sig passiva till de nya medier som växer fram genom videogramteknikerna. har passiviteten på politiskt ansvarigt håll varit anmärkningsvärd. På grund av mediernas karaktär, storleken av de ekonomiska insatserna och det bristande samhälleliga engagemanget är det kommersiella intressen, främst i form av multinationella kommunikationsföretag, som styr utvecklingen. Videogram är ett gemensamt begrepp för band, kassetter, skivor, magnetkort och "super-8-scanners som med olika tekniska system kan programmeras med rörlig bild och ljud. En del system är avsedda att erbjuda konsumenten ett inspelat material, medan andra ger konsumenten möjlighet att själv spela in, banda och radera program. Videogrammens fördelar består framförallt i att de underlättar inspelning, lagring, uppspelning och kopiering av rörlig bild och ljud och i flera avseenden ställer sig allt konkurrenskraftigare till främst film och eterdistribuerade program. Videogrammen utnyttjas visserligen alltmer för etersändningar, men genom att de inte förutsätter eterdistribution, utan med fördel kan markdistribueras i öppna handeln eller med post, konkurrerar de framför allt med televisionen. Gentemot filmen och televisionen har videogrammen flera fördelar i kombination med varandra: materialet kan i stor utsträckning återanvändas för nya inspelningar, programmen kan lagras, mörkläggning krävs inte i de lokaler programmen spelas upp i och konsumenten ges stor frihet att själv välja tidpunkten för uppspelningen av programmen och vilka program som skall ses. En vanlig TV-apparat kan användas för uppspelning av programmen, och med de system som ger konsumenten möjlighet till egna inspelningar kan etersända eller t. o. m. telekabelsända program bandas direkt. Videobanden har funnits i . Videokassetterna, i två huvudvarianter, breder ut sig på den svenska marknaden. Bildskivan befinner sig fortfarande på introduktionsstadiet, vilket sammanhänger med ändrade tekniska förutsättningar i utvecklingen av systemen och svårigheter med standardiseringen. Så sent som lanserades det första bildskivesystemet kommersiellt med ett tämligen brett utbud av inspelade program för den västtyska allmänheten. Bildskivan ett nytt massmedium? Bildskivan påminner om en LP-skiva. Den förutsätter i allmänhet ett förproducerat program och säljs med program på mellan 10 och 45 minuters längd. Skivan är inte avsedd att kunna förses med nya program. I gengäld är bildskivan mindre skrymmande och billigare än kassetten. Medan priset på kassetter ligger , kan priset på skivor i stora serier pressas ner till några kronor eller distribueras gratis, exempelvis som tidningsbilaga. Skivspelaren kommer sannolikt att kosta hälften av vad kassettspelaren kostar eller ännu mindre. , som är branschorgan för leverantörerna till den svenska radio- och TV-handeln, gjorde med det bedömningsunderlag som då förelåg följande prognos för marknadsutvecklingen av hårdvaran: 25 000 42 000 50 000 92 000 90 000 182 000 Även om realismen i tidsperspektivet kan ifrågasättas är det uppenbart att man inom branschen räknar med en oerhört snabb spridning av apparater på den svenska marknaden. Det kan för jämförelsens skull vara intressant att ställa denna prognos vid sidan av de bedömningar som gjordes för hur den svenska marknaden skulle reagera för introduktionen av färg-TV-apparater. Försäljningssiffrorna överträffade då vida de prognoser som gjorts. Den snabba reaktionen hos den svenska marknaden inför nya produkter brukar för övrigt utnyttjas för marknadstester innan en bredare marknadsföring görs i ett större antal länder. Med all sannolikhet gäller detta även videogrammen. Genom samgående och samverkan finns det på både den svenska och den europeiska marknaden - med förgreningar till den amerikanska kontinenten - en oligopolistisk intressentdominans på videoområdet. Därmed har också resurser skapats för att producera och distribuera mängder av program i långa serier som kan spridas ut över hela den internationella marknaden till låga priser. Redan nu är produktionskapaciteten i fråga om kassettprogram och bildskivor mycket stor. Det kan finnas anledning att dra vissa paralleller mellan de musikpro dukter som dagens skivbransch erbjuder den breda allmänheten och de produkter som videogrambranschen kan komma att erbjuda allmänheten framöver. Musikpolitiskt är effekterna av dagens kommersiella dominans över inte bara skivproduktionen utan också musiklivet ett oroande problem. Den växande koncentrationen till allt färre konglomerat av kommunikationsföretag inger därutöver betänkligheter och har gett upphov till viss debatt i samband med Dagens Nyheters uppmärksammade köp av . Behov av samhällelig beredskap Samhället måste skaffa en beredskap, som inte finns , för att möta denna utveckling. Frånsett TRU-kommitténs arbete hårde aktiva statliga insatserna bestått i den korta och misslyckade historien med det statliga engagemanget i ett kassettbolag tillsammans med och . Efter några turer har äganderätten gått över till , och aktiviteterna tycks numera ligga nere. Under dessa viktiga år, då staten avvecklat sitt engagemang på området, har de stora kommunikationsföretagen gjort hårda satsningar på att skaffa programidéer, produktionsrättigheter, färdiga produktioner, tillgång till distributions- och försäljningskanaler och inte minst skapat ekonomiska resurser för att kunna sätta planerna i verket. Företagen har emellertid inte valt att göra en offensiv marknadsföring i vårt land, med tanke på de politiska motåtgärder detta skulle kunna utlösa, utan avvaktar med en större försäljningsoffensiv på den breda konsumentmarknaden till dess att det finns ett tillräckligt antal uppspelningsapparater utspridda i samhället och en efterfrågan på inspelade program. Särskilt i ett land som , där videogrammens kommersiella möjligheter inte har en konkurrens i reklam-TV, måste kraven ställas högt på att utvecklingen följs med stor uppmärksamhet från samhällets sida. Den ökande användning som videogramteknikerna fått i många olika sammanhang alltifrån företagsutbildning, säljträning, marknadsintroduktioner, förskoleverksamhet, folkbildningsarbete, biblioteks-och museiverksamhet, högre utbildning, vuxenutbildning, fortbildning och vidareutbildning, information från myndigheter och till användning inom försvaret, handelsflottan och vårdinstitutioner visar att videogrammen lämpar sig för en rad vitt skilda användningsområden. Behoven, inte minst på utbildningsområdet och på det kulturpolitiska fältet, är sådana att möjligheterna att tillgodose dessa med hjälp av videogramteknik och genom alternativ till ett kommersiellt utbud bör stimuleras. Åtgärder som kan innebära förbud mot vissa former av kommersiellt utbud och åtgärder som tillgrips i syfte att begränsa och sanera delar av det kommersiella utbudet är inte tillräckliga för att skapa förutsättningar för en alternativ produktion, även om de är motiverade av andra skäl. Det kommersiella utbudet måste mötas med aktivitet i form av programproduktion och genom kvalitativa alternativ. Samhället måste därför medverka till att skapa resurser och utveckla former för bl. a. programproduktion, kopiering och överföring från en medieform till en annan, för att förutsättningar skall ges för en alternativ produktion. Initiativ i den riktningen måste tas . Den snabba utvecklingen, som innebär allt bättre videogramtekniker, teknisk standardisering, ett växande antal uppspelningsapparater på den svenska marknaden och allt effektivare programproduktionsresurser på den internationella marknaden, ställer krav på samhälleliga ställningstaganden i frågor med stor och principiell räckvidd. Särskilt gäller detta frågorna om inflytandet över de nya medierna och deras roll i kulturpolitiken. Viss uppmärksamhet har redan ägnats utbildningspolitiken i och med arbete. Efter det att vi i en motion till riksdag krävt en parlamentarisk utredning för att skapa en samhällelig handlingsberedskap har det tillsatts utredningar för att behandla speciella delfrågor med anknytning till utvecklingen på videogramområdet. Utredningsuppdragen gäller främst förekomsten av reklam i videogram och möjligheterna att förhindra en ännu längre gående företagskoncentration inom massmediebranschen. Denna uppsplittring av arbetet och begränsningen till delproblem är inte ägnade att lägga grunden för de ställningstaganden som mycket snart är nödvändiga att göra. Frågan om hur samhället skall förhålla sig till videogramverksamheten fordrar ett vidare angreppssätt och mer ingående överväganden än som är möjligt att göra med det splittrade och begränsade utredningsarbete som inletts. Utredningsarbetet bör läggas upp så att väsentliga problem, som kräver överväganden och åtgärder, kan behandlas på ett samlat sätt och så att riksdag och regering kan ges ett bättre beslutsunderlag. Enligt vår mening är det angeläget att en parlamentarisk utredning skyndsamt får i uppdrag att på ett samlat sätt kartlägga utvecklingen på videogramområdet och framlägga därav föranledda förslag till erforderliga samhällsinsatser för att möta och styra denna utveckling. Med ett sådant samlat utredningsarbete kan förutsättningar ges för att arbetet snabbt skall ge en nödvändig handlingsberedskap. Med stöd av det anförda hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna att det är angeläget att skyndsamma åtgärder vidtas för att möta den av kommersiella intressen dominerade medierevolution som pågår med hjälp av videogramteknikerna, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att samhällsbehoven måste bevakas i fråga om produktionen och utnyttjandet av videogramteknikerna och att former för produktion och produktionsutnyttjande med tillgodoseende av samhälleliga behov bör utvecklas, 3. att hos regeringen begär att en parlamentarisk utredning skyndsamt ges i uppdrag att på ett samlat sätt kartlägga utvecklingen på videogramområdet och framlägga därav föranledda förslag till erforderliga samhällsinsatser för att möta och styra denna utveckling. P.O. ()