ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ02958 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 958 av herrar i och om höjd kompensation för skatt på bensin till jordbrukets traktorer m. m. utgår kompensation för den specialdestinerade bensinskatten till den som använder bensindriven traktor eller skördetröska i jordbruket. och traktor, . och självgående skördetröska samt . och bogserad tröska. För traktor som innehafts men inte helt år utgick kompensation med . I samband med att fattade beslut om att genomföra en ny etapp av den pågående fordonsskattereformen fastställdes nya belopp. Fr. o. m. utgår sålunda kompensation enligt följande: Traktor som innehafts under hela kalenderåret och som varit registrerad som bensindriven och försedd med gummihjul . Skördetröska med hjälpmotor . De nya beloppen innebär alltså genomgående en sänkning av kompensationsbeloppen. Som motiv för denna åtgärd anfördes bl. a. en av genomförd undersökning av bensinförbrukningen hos jordbrukets traktorer och skördetröskor per , vilken visade en förkortning av tiderna för användning av bensindrivna jordbruksredskap. Detta torde dock främst hänga samman med att sådana redskap numera huvudsakligen används på mindre gårdar. Vidare finns det anledning att anta att de uppmätta värdena bl. a. påverkats av de förhållandevis goda skördeförhållandena det året och därmed följande korta körtider. Sänkningen av kompensationsbeloppen var därför enligt vår uppfattning omotiverad. Vid riksdag väcktes motioner med begäran om att bibehålla beloppen oförändrade. När dessa motioner behandlades framhöll skatteutskottet att de redovisade beräkningarna inte uteslutande byggde värden utan att man också tagit hänsyn till den starkt nedåtgående trend i bensinförbrukningen som konstaterats . Utskottet angav dock inte vilken tidsperiod det var fråga om jämförelser kan därför bli missvisande, om man inte tar hänsyn till att de bensindrivna redskapen inte längre används i någon större ut sträckning på större gårdar. Antalet bensindrivna traktorer och träskor är förhållandevis litet, ca 25 000, och kommer troligen att minska ytterligare, oavsett om kompensation utgår eller inte. Med hänsyn till att det nu främst är det mindre jordbruket som utnyttjar sådana redskap finns det anledning att återgå till de kompensationsbelopp som gällde , allra helst sedan bensinpriset stigit högst avsevärt. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att bensinskattekompensation för bensindrivna traktorer och skördetröskor i jordbruket skall utgå med . för traktor, . för självgående skördetröska och . för bogserad tröska. () ()
mot · FZ02959 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 959 av i m. fl. om extra avdrag för nedsatt skatteförmåga för diabetiker De diabetessjuka får - förutom de lidanden som själva sjukdomen för med sig - vidkännas avsevärt fördyrade levnadskostnader. Medicinen (insulin) är visserligen kostnadsfri men den sjuke måste delvis stå för kostnaderna i samband med läkarbesök och kontrollundersökningar. Samma sak gäller för förlust av arbetsförtjänst i samband med behandling. För alla diabetessjuka är kostens sammansättning av avgörande betydelse. Undersökningar har visat, att dietmat är avsevärt dyrare än vanlig husmanskost. framkom det vid en undersökning på i att råvaran till diabeteskost var dyrare än för vanlig kost. Diabetikerna får på så sätt vidkännas mycket höga levnadskostnader. Myndigheterna har i viss mån uppmärksammat dessa förhållanden. Enligt anvisningar som har utfärdat har diabetiker samt andra grupper av handikappade och kroniskt sjuka rätt till ett extra avdrag för nedsatt skatteförmåga, om inkomsten är låg. De tillåtna avdragsbeloppen är dock förhållandevis små, när den skattskyldige inte i detalj kan styrka hur stora merutgifterna är. Detta kan vara svårt beträffande speciell kost och dylikt. Dessutom är inkomstgränserna satta ganska lågt. De snabba höjningarna av de allmänna levnadskostnaderna blir därför ofta mycket kännbara för diabetikerna. Kostnadsökningarna har i hög grad träffat diabeteskosten. Det är f. ö. i detta sammanhang inte bara fråga om kostnader för själva maten, de oundgängligen nödvändiga livsmedlen i hushål Isbudgeten. Beträffande barn som lider av diabetes får föräldrarna eller vårdnadshavarna i många fall vidkännas extra kostnader utöver maten, t. ex. för vissa godsaker som barn brukar konsumera. De diabetessjuka barnen får i det fallet inte "diskrimineras. 1 likhet med friska barn bör de ha rätt att uppmuntras med en godsak. För diabetessjuka är dessa varor - på gott och ont - avsevärt dyrare än vanliga godsaker. Det är därför angeläget att avdragsbeloppen successivt kan anpassas så att de på ett bättre sätt kommer att motsvara diabetikernas verkliga merkostnader. Rätten till avdrag bör enligt vår uppfattning i fall som detta inte heller vara begränsad till enbart inkomsttagare med mycket låga inkomster. De extra kostnaderna för diabetikerkost m. m. är mycket kännbara i alla vanliga inkomstlägen. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller om en översyn av anvisningarna beträffande extra avdrag för nedsatt skatteförmåga för diabetiker i avsikt att successivt anpassa avdragsbeloppen till diabetikernas verkliga merkostnader och att utsträcka avdragsrätten till att omfatta alla vanliga inkomstlagen. () ()
mot · FZ02960 · 1976-01-27 00:00:00 — 1975/76 960-969 Motion 1975/76: 960 om slopande av beskattningen av fritt bränsle från egen fastighet En av de frågor som lanserats i utan att den lösts är frågan om beskattningen av s. k. fritt bränsle från egen fastighet till uppvärmning av egen bostad. En rad mycket starkt vägande skäl för ett bifall till denna fråga har presterats och gäller alltjämt och har förstärkts genom den utveckling som energiproblemen fått. För den som känner till hur denna fråga ligger till i praktiken framstår det klart att här är det inte fråga om en speciell favör utan i stället så att man stimulerar något till en åtgärd, som för det allmänna enbart är till gagn och trevnad och ekonomisk fördel. Ett tillvaratagande i skogen av avfallsbränsle medför en uppstädning i naturen och en minskning av import av bränsle och kan vara lika motiverat från det allmännas synpunkt som anslag till energisparande åtgärder. Uppstädning i skogen förhindrar skadeinsekter och gör därmed också besprutning mindre nödvändig. Med stöd av vad i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär sådan ändring av skattelagen att värdet av fritt bränsle, som används för uppvärmning av egen bostad, ej upptages till beskattning. () i Glömminge Nr %()-%9
mot · FZ02961 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 961 av m. fl. om beskattningen av kapitalvinst vid avyttring av rörelse i vissa fall Den som avyttrar en rörelse driven som enskild firma blir föremål för en orimligt hård beskattning. Den som kanske under hela sitt yrkesverksamma liv arbetat upp och utvecklat en industri eller annan rörelse kan ofta - om han säljer denna och inte vidtar några särskilda skattetekniska dispositioner - få lägga av försäljningssumman som inkomstskatt, vartill kommer betydande socialförsäkrings- och arbetsgivar(egen-)avgifter. De pengar som utgjort säljarens hela sparkapital och som skulle ge honom en ekonomiskt oberoende ålderdom, försvinner nästan helt i skatt och allmänna avgifter. Reglerna om ackumulerad inkomst utgör inte något tillräckligt korrektiv häremot. har den här typen av företagare haft en taxerad inkomst som uppnått det skikt där marginalskatten är och är därför inte nämnvärt betjänta av en uppdelning enligt reglerna för ackumulerad inkomst. Visserligen finns fortfarande en möjlighet att köpa en engångsbetald pensionsförsäkring, men även denna möjlighet har drastiskt inskränkts. Men inte heller detta är en utväg som så många tilltalas av. Genom köp av försäkring görs pengarna oåtkomliga och när de betalas ut från försäkringsbolaget läggs de vid taxeringen ovanpå folkpension, ATP och ev. övriga inkomster och blir därmed ändå föremål för den stränga marginalskatt som man vid pensionsförsäkringar velat undvika. Därför bör kapitalvinstbeskattningsreglerna på något sätt göras tillämpliga jämväl på enskild näringsidkares avyttring av rörelse. Vi anser att en sådan regel bör vara möjlig att konstruera. Det är framför allt för vinst vid avyttring av rörelse efter mycket lång innehavstid som en sådan regel bör finnas. En regel av antytt slag skulle bl. a. minska behovet av att driva rörelse i aktiebolagsform. En av de viktigaste anledningarna till att rörelseidkare väljer aktiebolagsformen är just den gynnsammare beskattningen vid försäljning av rörelsen. Med nuvarande regler för beskattning av sådan rörelse, som drivits som enskild firma, händer det ofta att rörelsen inte kan avyttras då det från allmänna synpunkter skulle vara lämpligast. Ägaren finnér det med andra ord ekonomiskt helt ointressant. I stället drivs rörelsen vidare tills den i många fall helt enkelt självdör, varvid såväl arbetstillfällen som produktionsapparat går förlorad. Med stöd av vad ovan sagts hemställs 1975/76: 961 att hos regeringen anhåller om sådana lagändringar att kapitalvinstbeskattningsreglerna görs tillämpliga jämväl vid enskild näringsidkares avyttring av rörelse. . () i L. () i PER () i Gäddvik
mot · FZ02962 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76:962 av m. fl. om höjd maximigräns för avdrag vid inkomstbeskattningen för underhållsbidrag till barn, m. m. Avdrag i deklarationen medges tor underhållsbidrag till barn som inte bor hos den som betalar underhållet med f. n. högst . per barn och år. Utbetalas underhållsbidraget på grund av dom, medges avdraget oavsett barnets ålder. Enligt vårt förmenande borde avdragsrätten - i varje fall vad det gäller barn - sammanfalla med den summa som motsvarar bidragsförskott till barn , dvs. Därigenom skulle avdraget anslutas närmare till den verkliga kostnaden och dessutom bli värdesäkert. Det sistnämnda måste anses vara ett rättvisekrav med hänsyn till att såväl bidragsförskott som underhållsbidrag till barn indexregleras. Den invändningen kan resas att underhållsbidrag lika litet som bidragsförskott ej beskattas hos mottagaren och en höjning av avdragsgränsen skulle medföra ytterligare skattefrihet. Att lösa frågan genom att beskatta bidraget hos mottagaren - vårdnadshavaren - låter sig knappast göra, då det kan skapa nya orättvisor. Däremot bör barnen kunna stå som mottagare liksom då det gäller barnpension. Bidragsnivåer och barn under grundavdragsbeloppet inklusive schablonavdraget - totalt . - skulle då inte beskattas. Vi föreslår följaktligen dels att avdragsrätten för underhållsbidrag skall vidgas till att motsvara bidragsförskottets belopp för aktuellt inkomstår, dels att underhållsbidrag och bidragsförskott i fråga om förmånsmottagare och skatteplikt jämställs med barnpensionen. De föreslagna nya reglerna bör äga giltighet fr. o. m. taxering och således avse inkomster. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Med stöd av det ovan anförda hemställes att beslutar 1. att högsta avdragsgilla belopp för underhållsbidrag till barn skall motsvara beloppet för det under ifrågavarande inkomstår gällande bidragsförskottet fr. o. m. 1975/76: 962 2. att underhållsbidrag och bidragsförskott till barn i fråga om förmånsmottagare och skatteplikt jämställs med barnpension fr. o. m. tm) ()
mot · FZ02963 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 963 av herrar Elmstedt och i om skattefrihet för vissa föreningar På många håll i landet finns föreningar, ofta benämnda samhällsföreningar, som har till uppgift att handha vissa för bygden gemensamma angelägenheter såsom väghållning, snöröjning etc. För sin verksamhet erhåller dessa föreningar kommunalt anslag och i många fall satsar medlemmarna av egna medel. Dessa föreningar fyller en utomordentligt viktig funktion och det omfattande arbete som medlemmarna gör sker på frivillighetens grund. Det är i hög grad en ideell verksamhet som bedrivs. Mot denna bakgrund ter det sig märkligt att dessa föreningar blir föremål för beskattning därest de från till ett annat redovisar överskott i sin ekonomiska redogörelse. Ett överskott som i det stora sammanhanget spelar en ytterst liten roll. Låt oss ta exemplet att en förening för vinterväghållning erhåller kommunalt anslag och detta anslag på grund av väderleksförhållandena icke till fullo behöver tas i anspråk. Det blir hos den sparsamma föreningen pengar över just det året och ett överskott måste redovisas. Föreningen i fråga blir föremål för beskattning, vilket utgör en kraftig åderlåtning i en liten förenings ekonomi. Enligt vår mening borde föreningar av den art vi åberopar, i skattehänseende behandlas så, att överskott på låt säga några borde tillåtas utan att skattskyldighet skulle föreligga. För en förening av det här slaget betyder några i inkomstbortfall, som en beskattning av ett ganska begränsat överskott skulle medföra, ett stort avbräck. Bland alla de frivilligt arbetande krafterna ter det sig också märkligt, att om man med sparsamhet försöker skaffa sin förening en ekonomisk reserv att ta till, när detta krävs, så förlorar man ansenliga belopp genom den beskattning föreningen . Det finns anledning ta till vara den idealitet som trots allt finns på sina håll. Inte minst för samhället är detta angeläget och från ekonomisk synpunkt i hög grad välbetänkt. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs härmed att hos regeringen hemställer att skattskyldighet för vissa föreningar ändras enligt vad som i motionen anförts. () ()
mot · FZ02964 · 1976-01-27 00:00:00 — 1975/76: 964 om näringsidkares skyldighet att erlägga mervärdeskatt När antog förslaget om införande av mervärdeskatt så beslutades också om en frigräns från uppgiftsskyldighet och beskattning för näringsidkare med låg omsättning. Nivå för denna gräns diskuterades i olika instanser och utredningen hade föreslagit att gränsen skulle sättas till . I propositionen nr 1968 anförde dock departementschefen: Vid ett slopande av schablonbeskattningen för det mindre jordbruket och skogsbruket anser jag en frigräns vid . Den bör kunna sättas högre utan att detta medför konkurrensmässiga rubbningar av betydelse eller kan anses innebära någon otillbörlig förmån för dem som faller under gränsvärdet om man även tar hänsyn till inkomstbeskattningen. Ett något högre gränsvärde kan inte heller beräknas medföra något skattebortfall av betydelse. Jag förordar därför att frihet från redovisningsskyldighet bör gälla generellt för verksamheter med skattepliktig årsomsättning . Denna gräns för uppgiftsskyldighet och beskattning har trots den starka penningvärdeförsämringen varit oförändrad sedan mervärdeskatteskyldigheten inträdde. Enligt min mening finns starka skäl att nu justera den skattefria gränsen uppåt. Skälet för att gränsen sattes till . a. att man inte skulle belasta de näringsidkare som hade låg omsättning med onödigt krångel och byråkrati. a. denna motivering är nu lika stark för en uppjustering av gränsen. Mot denna bakgrund föreslås att gränsen höjs till , en höjning som i stort sett motsvarar penningvärdeförsämringen . Jag förutsätter att vederbörande utskott utarbetar förslag till erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda yrkas att beslutar höja nedre gränsen för uppgiftsskyldighet om och uttag av mervärdeskatt avseende näringsidkare .
mot · FZ02965 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 965 av m. fl. om en regional datoranläggning vid i Enligt budgetpropositionen föreslår chefen för att länsstyrelserna skall förses med 18 datoranläggningar för folkbokföring och beskattning m. m. F. n. är 14 regionala anläggningar i drift, vilket innebär att 10 län utgör s. k. satellitlän. Kronorbergs och betjänas av den datoranläggning, som finns vid i . På motsvarande sätt utförs databearbetningar för i vid anläggningen i . Regeringen har tidigare uppdragit åt att gemensamt med statskontoret företa undersökning av det framtida databehandlingsbehovet vid länsstyrelserna. Därvid skulle särskilt beaktas principbeslut om rationalisering och utbyggnad av skatteadministrationen. Statskontoret har föreslagit 18 regionala anläggningar medan förordat 21. Statskontoret motiverade sin ståndpunkt bl. a. med att hittillsvarande ADB-system synes ha fungerat väl och med god säkerhet. Denna uppfattning delades inte av och ej heller av berörda länsstyrelser. Sålunda framgår bl. a. av i yttrande att det nuvarande systemet inte fungerat tillfredsställande och detta särskilt i administrativt hänseende. som de direkta kostnaderna för transport m. m. ökar blir effektiviteten hos taxeringen i satellitlänen lägre om detta kan medföra inkomstbortfall för det allmänna. Med början redan fr. o. m. torde årliga länsplaneringar komma att utarbetas vid länsstyrelserna. Därvid kommer länsdatorernas administrativa register att vara utgångspunkt för att beräkna sysselsättning, förvärvsfrekvens, pendling o. d. Inom en relativt snar framtid kommer bostäder, arbetsställen och serviceinstitutioner att vara lägesbestämda genom koordinatsättning. Då kan man förutse en mycket stark ökning av datoranvändningen för såväl den regionalpolitiska planeringen som den fysiska planeringen. Samhällsplaneringens behov av lättåtkomliga regionala datorer ökar därför kraftigt . Med tanke på strävanden att ge den lokala och regionala samhällsplaneringen en ökad vikt vore det olyckligt med ett länsdatasystem som inte ger varje län möjlighet att förfoga över en egen dator. Den årliga totala kostnaden per länsdator har beräknats till , vilken kostnad enligt vår mening kan betraktas som relativt begränsad med tanke på de fördelar som vinnes av att en dator finnes i varje län. 1975/76: 965 Om antalet datorer begränsas till 18, kommer , , , , och alltjämt att sakna egna anläggningar. Detta kommer att medföra svårigheter för berörda län i fråga om såväl skatteadministration som samhällsplanering. Vid en eventuell begränsning till 21 länsanläggningar kan och lämpligen bilda ett dataserviceområde, vilket också förordats av och länsstyrelserna i dessa län. I storleksordning mätt efter antal invånare skulle detta område komma på sjätte plats. Från skatte- och foikbokföringssynpunkt är ett sådant område mycket lämpligt. Under åberopande av det anförda hemställer vi att beslutar ge regeringen till känna att vid en kommande utökning av datoranläggningar prioriteras i första hand.
mot · FZ02966 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 966 av herrar och om förtida inlösen av folkpensionsavier När folkpensionsavierna ankommer till förmånstagarna återstår i regel till dess pensionen utbetalas. I regel är utbetalningsdatum den 15:e om den dagen inte är lördag eller söndag (helgdag). Inte sällan får dock pensionärerna sina avier redan den 11 :e . Orsaken till att ett bestämt utbetalningsdatum åsatts pensionsavierna har praktisk bakgrund. På postanstalterna ser man helst att man slipper ta in extra mycket kontanter och förvalta dem i kanske . Det är nämligen osäkert exakt vilken dag avierna når mottagarna. Detta kan man ha förståelse för och har tidigare behandlat frågan om eftergifter i kraven på förseningsavgifter för pensionärer, som använder pensionen att helt eller delvis kvitta mot kvarskatt eller B-skatt. Men för att i någon mån undvika irritation bland pensionärerna borde en ordning införas som medger att affärsbanker och sparbanker får lösa in pensionsavier också före den 15:e i utbetalningsmånaden. Detta torde förutsätta någon form av samverkan mellan postbanken och affärsbankerna. De arrangemang som krävs torde lätt kunna ordnas. Med stöd av det anförda hemställs att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om möjligheten för förmånstagarna att erhålla utbetalning av folkpension utan att avvakta nu gällande utbetalningsdatum. () ()
mot · FZ02967 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 967 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:79 om ändrade regler för beskattning av fåmansföretag m. m. Det måste anses som ett rättvisekrav att den lön som i fåmansbolag utbetalats till aktieägares medhjälpande make behandlas som sådan också vid beskattningen. Denna konsekvens av den införda principen om särbeskattning av arbetsinkomster måste accepteras. Givetvis skall en högre makelön än som svarar mot en marknadsmässig ersättning inte godtagas. Men därutöver bör i princip inga begränsningar gälla. Såväl 600-timmarsregeln som kravet att arbetet skall ha utförts utanför bostaden skulle om de infördes medföra en helt oacceptabel merbeskattning i ett stort antal fall. Även den i propositionen föreslagna tredjedelsregeln är klart diskriminerande. Vi kan inte acceptera att dessa regler för någon företagsform utformas så att de blir i nämnvärd grad olika jämfört med vad som skulle gälla om familjemedlemmarna i fråga arbetat i främmande företag. Enligt vår mening finns det inte heller från kontrollsynpunkt något godtagbart skäl för att införa de i propositionen föreslagna och, enligt vår mening, starkt diskriminerande begränsningsreglerna. Åtgärder för att motverka skatteundandragande bör i stället vara inriktade på att förbättra taxeringskontrollen. Åberopande det anförda hemställs att antar följande förslag till ändring i regeringens prop. 1975/76:79. Härigenom föreskrivs att anvisningarna till 32 § KL ges följande lydelse Är skattskyldig företagsledare i fåmansföretag i andra 1975/76: 967 Uppgår makes arbetsinsats till minst under beskattningsåret, beskattas maken själv , är att anse som Överstiger ersättningen vad som kan anses marknadsmässigt skall företagsledaren beskattas för den del av makes ersättning som överstiger den marknadsmässiga. Arbetsinsats i makarnas gemensamma bostadsutrymme får medräknas om särskilda arbetslokaler för verksamheten saknas eller det med hänsyn till andra omständigheter föreligger skäl att Vid bedömande av uppburits. Ersättning för utfört arbete jämkas med hänsyn härtill. () i Stenkyrka PER () i Gäddvik
mot · FZ02968 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 968 av herrar Fågelsbo och Josefson om värderingen av stamdjur vid beskattning av jordbruksrörelse I den företagsekonomiska debatten har diskussionen i allt högre grad kommit att kretsa kring inflationsproblematiken. Penningvärdeforsämringen är ett problem i sig, och när den - vilket nu är fallet - går snabbare än normalt ställs helt naturligt problemen på sin spets. de problem som i hög grad aktualiserats hör kostnadsredovisningen i företag, i lantbruk och i skogsbruk. Inflationen skapar bl. a. svårigheter när det gäller den skattemässiga behandlingen av vissa lager. Speciellt gäller kanske detta beträffande redovisning av stamdjur vid bokföringsmässig redovisning i jordbruket. Vid snabb inflation måste djuren tas upp till betydligt ökade värden . Om djurstammen tidigare upptagits till lägsta tillåtna värde i deklarationen, framkommer i ett sådant fall en i hög grad fiktiv vinst, som medför ökad beskattning. Enligt vår uppfattning måste åtgärder vidtas för att mildra verkningarna av detta förhållande. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att anhåller hos regeringen om en översyn av lagervärderingsreglerna beträffande stamdjur vid bokföringsmässig redovisning i jordbruket i syfte att motverka nuvarande negativa effekter av inflationen. () ()