mot · FZ02411 · 1976-01-19 00:00:00 — om höjt anslag till : Förvaltningskostnader Kulturminnesvården har ägnats ökad uppmärksamhet i kulturpolitiken och i den allmänna samhällsplaneringen. Kommunerna har som en följd av detta ställts inför växande krav på att understödja det kulturminnesvårdande arbetet, och växande arbetsuppgifter har lagts på kulturminnesvårdens regionala och centrala organisation. Ett relativt nytt inslag i denna bild är det område som representeras av marinarkeologin och den därtill hörande kulturminnesvården. På detta område är museet en basorganisation, och museet tjänstgör som remissinstans i fråga om marinarkeologiska ärenden inom kulturminnesvården. Som museet framhåller i sina anslagsäskanden innebär samhällets ökade intresse för exploatering av naturtillgångarna på havsbottnen och de allt fler anläggningsarbeten av skilda slag som utförs i våra kustvatten en allvarlig fara för skadegörelse på eller förstörelse av lagskyddade fornlämningar under vatten. En komplettering skedde för övrigt av fornminneslagstiftningen 1967 till skydd för skeppsvrak m. m., vilket ställt museet inför alltmer ökade krav på insatser till aktivt skydd av dessa fornlämningar. finner det nödvändigt att skaffa en översikt över fornlämningsbeståndet för att kunna skydda det mot skadegörelse och utveckla den marinarkeologiska undersökningsmetodiken så att effektiva insatser skall kunna komma till stånd. Museet har emellertid alltför knappa ekonomiska resurser för att kunna verka för ett aktivt skydd. Att museets resurser är otillräckliga understryks även av , som förordar en upprustning av museets fältundersökningsavdelning - en resursförstärkning som förutsätts komma även de olika länsmuseerna i kustlänen till godo i deras vidgade uppgifter i den maritimhistoriska bevakningen. Det stora allmänna intresset för skeppet inom landet och internationellt har även stimulerat intresset för den marinarkeologiska verksamheten i övrigt. Enligt museet harvi i vårt land unika möjligheter för skeppsbyggnadshistorisk, handelshistorisk och samhällshistorisk forskning. Detta beror på att skeppsmasken inte förekommer i och i de svenska innanvattnen, vilket gör att sjunkna fartyg och fartygsdelar bevaras extremt väl. Museet har under gjort en serie undersökningar i . Museets dokumentationsinsatser har inriktats främst på olika vrak från 1600-och 1700-talen. hararbetet koncentrerats till undersökningen av ett välbevarat 1* 1975/76. vrak efter ett handelsfartyg som förlist ca vid Jutholmen, . I likhet med vad förordar bör museet få en förstärkning av personalresurserna för att museets fältverksamhet skall kunna utvecklas. Kostnaderna för två tjänster för detta ändamål beräknas till . Att museets insatser kan utökas i fråga om det aktiva skyddet för fornlämningar är av stor betydelse även med hänsyn till det ökande antalet fritidsdykare, som torde uppgå till betydligt mer än 10 000 i landet. Det förekommer att okunniga eller ansvarslösa dykare skövlar äldre vrak, och det krävs därför utökad information om fornminneslagstiftningen, en effektivare kartläggning från ansvarigt håll av fornminnesförekomsten och ett aktivt skydd för att förhindra vandalisering. gör viktiga informationsinsatser och biträder i kursverksamhet. I vissa seriösa fall ger museet hjälp till dykning vid av fornminneslagen skyddade vrak. Genom samarbete med seriösa fritidsdykare och genom ett utökat anlitande av marinens dykare vid därför lämpade projekt torde resurserna för fältundersökningar under museets ledning kunna ökas i inte oväsentlig grad. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att till : Förvaltningskostnader anvisa ett i förhållande till budgetpropositionen med . förhöjt förslagsanslag om . P.O. ()