mot · FZ021788 · 1976-01-27 00:00:00 — av herrar Jonnergård och om underlag för den framtida näringspolitiken De stora huvudparterna av företagen i vårt land är - som man brukar beteckna det - mindre och medelstora. De svarar för en mycket betydande del av produktion och sysselsättning. Men det har särskilt skett en kraftig koncentration till stora företag. Storföretag och investmentbolag har i stor utsträckning köpt upp mindre företag, särskilt s. k. familjeföretag. Inom flertalet branscher har storföretagens andelar av produktion och sysselsättning ökat kraftigt . En betydande centralisering i företagsstruktur och ägande har alltså skett och fortsätter. Koncentrationsprocessen har naturligtvis varit acceptabel eller ofrånkomlig, så långt den på tillfredsställande sätt tillvaratar stordriftsfördelar, men det är vår bedömning att den i många fall gått avsevärt längre. Det är lätt att konstatera att bakom denna koncentrationsutveckling ligger som pådrivande orsak den regeringspolitik som förts under en följd av år. Regeringens näringspolitik och ekonomiska politik har otvivelaktigt anpassats väsentligt mer för storföretagen än för de mindre företagen och familjeföretagen. Det gäller särskilt skattepolitiken och penningpolitiken. De förmåner i skattelättnader som investeringsfonderna avser kan i stort sett utnyttjas endast av stora företag. Det gäller inte minst i fråga om de arbetsmiljöfonder och särskilda investeringsfonder som beslutades . De tillfälliga extra investeringsavdragen har verkat på samma sätt. De mindre företagen har inte beretts motsvarande möjligheter. Löneskatten har en utformning som drabbar de mindre företagen särskilt hårt. Näringspolitiska instrument, som den statliga investeringsbanken och den , har byggts upp med inriktning på de stora företagen. Också i årets budgetproposition satsas på storföretagen, främst genom fjärde och Statsföretaggruppen. För de mindre och medelstora företagen har visserligen skapats t. ex. särskilda låneformer och finansieringsinstitut, men detta har fått ringa betydelse i jämförelse med att regeringspolitiken i stort och i allmänhet är inriktad på storföretag. Naturligtvis är det angeläget att ta till vara stordriftsfördelar, främst i specialiserad och standardiserad tillverkning av långa serier. Men det finns otvivelaktigt storleksgränser för ett arbetsställe, där ytterligare stordriftsfördelar inte kan vinnas. Därefter ökar endast det som är negativt i stordriften, t. ex. byråkratin, trögrörligheten och vissa trivselproblem. Näringspolitiskt och över huvud taget allmänt politiskt måste det vara lika angeläget att ta till vara de fördelar smådriften har. fördelarna har i stor utsträckning försummats med den politik som förts. De mindre företagen har oftast större förmåga att anpassa sig till efterfrågeförändringar på marknaden, större smidighet att ställa om till nya produkter och bättre möjligheter att tillgodose en lokal marknad. Till smådriftsfördelarna skall också räknas gynnsammare möjligheter att föra fram nya tekniska idéer. Detta är givetvis särskilt betydelsefullt. Därtill kommer att de mindre företagen som underleverantörer är en nödvändig komplettering till storföretagen. Från här angivna utgångspunkter bör man räkna med ökad betydelse för de mindre företagen . Därtill kommer andra mycket väsentliga värden i småföretagandet. Det är angeläget att upprätthålla de mindre företagens position om man vill motverka maktkoncentrationen i näringslivet. De mindre företagen erbjuder större möjligheter till förverkligande av företagsdemokrati och till tillfredsställelse med arbetet. Dessutom är de mindre företagens fortsatta existens och tillväxt en förutsättning för en regionalpolitik, inriktad på att kunna sprida näringslivet över landet. På grund av sin flexibilitet och seghet utgör de mindre företagen slutligen en sysselsättningsbuffert av pressande konjunkturer. Den underskattning av de mindre företagens och smådriftsfördelarnas betydelse som måste sägas ha präglat den förda politiken har otvivelaktigt inneburit att de utvecklingsmöjligheter som finns i småföretagandet inte kunnat tillvaratas på önskvärt och annars möjligt sätt. Det betyder ett sämre resursutnyttjande. Följden har också blivit en mycket hög koncentrationsgrad i företags- och ägandestruktur, dvs. ett alltmer centraliserat näringsliv. Det är vår bedömning att den nödvändiga utbyggnaden av vårt näringsliv i mycket hög grad måste ske i mindre företag - och baseras på de nya idéer som främst kommer fram i mindre företag. Det måste stå alltmer klart att vi inte kan klara produktionen, sysselsättningen, bytesbalansen och de nödvändiga resurserna för angelägna trygghets- och jämlikhetsreformer utan ökad medverkan från mindre företag. Vårt näringsliv måste enligt vår bedömning bygga på en arbetsfördelning mellan företag av olika storlek, dvs. på tillvaratagande av såväl stordriftssom smådriftsfördelar. Den politiska bedömningen kan naturligtvis härvidlag vara olika. Såväl stordrifts- som smådriftsfördelar kan övervärderas. För oss är det en grundad värdering att det gäller att ta till vara utvecklingsmöjligheterna i de mindre företagen i samma utsträckning som i de större. Regeringspolitiken synes oss alltjämt ha en markerad inriktning på storföretagen. Men oberoende av olikhet i politisk uppfattning måste det finnas ett gemensamt intresse av att näringspolitiken kan baseras på så starkt sakunderlag som möjligt. Det gäller t. ex. den praktiska avvägningen stordriftsfördelar-smådriftsfördelar. Det finns redan nu åtskilliga vetenskapliga undersökningar i dessa frågor, utförda såväl i vårt land som i andra länder. Sådana undersökningar har legat till grund för de bedömningar vi gjort. omfattande sammanställning av sådana undersökningar har emellertid inte stått till förfogande för den näringspolitiska debatten. Det är nu enligt vår mening önskvärt att en sammanställning och utvärdering görs av olika vetenskapliga undersökningar av stordrifts- och smådriftsfordelar i olika branscher och i olika avseenden. Det är sannolikt att vid en sådan sammanställning, som skall syfta till att ge underlag för en helhetsbedömning, nya vetenskapliga undersökningar kan krävas. Med stöd av vad som anförts hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära utförande på lämpligt sätt av en sammanställning och utvärdering av olika vetenskapliga undersökningar av stordriftsfordelar och smådriftsfördelar i förhållande till varandra inom olika branscher och i olika avseenden, avsedd att kunna ligga till grund för näringspolitiken. () ()