mot · FZ022106 · 1976-01-27 00:00:00 — 1975/76: 2106 av m.fl. om stöd åt fiskerinäringen Det svenska fisket är en näring i kris, en fortskridande kris som om inte utvecklingen kan vändas kan leda till att i varje fall det bl.a. på baserade större fisket mer eller mindre upphör och övrigt fiske, som bedrives på syd- och östkusten, nedgår till att spela en i jämförelse med förr obetydlig roll för folkhushållet. Likartade förhållanden råder för det vikande yrkesmässiga injöfisket. Antalet yrkesfiskare har minskat , och saltsjöfiskets fångster, som uppgick till , hade 1974 sjunkit till . Det finns starka skäl att se med oro på denna utveckling. Mätt i andel av bruttonationalprodukten eller i antal sysselsatta är fisket visserligen en liten näringsgren. Men dess verkliga betydelse är långt större än som framgår av sådana jämförelser. För det första ger det alltjämt sysselsättning och utkomst för människor i bygder där det är svårt att finna ersättning för förlorade arbetstillfällen, detta både direkt och som råvaruleverantör till en viktig del av livsmedelsindustrin. Vidare tillför det folkhushållet viktiga födoämnen, inte minst högvärdigt protein, till jämförelsevis lågt pris. Inom försvarsberedskapen fyller fisket dubbla funktioner, inom den civila beredskapen som garant för en vid avspärrning oumbärlig livsmedelstillförsel och inom den militära beredskapen genom att tillhandahålla tillgängliga hjälpfartyg och välutbildade, erfarna besättningar. Ett av fiskerinäringens problem är den ogynnsamma åldersfördelningen bland fiskarna, liksom den svaga rekrytering till yrket som skett . En betydande fortsatt avgång är att vänta . Yrkesutbildningen av fiskare är därför enligt vår mening en angelägen åtgärd, varför anslaget Kursverksamhet på fiskets område bör höjas med . avseende posten för yrkesutbildning för /77. Då lönsamheten inom det svenska fisket sjönk, t.ex. , försåldes ett stort antal av de bättre och modernaste båtarna i den svenska fiskeflottan till utlandet. Den ogynnsamma prisutvecklingen för fisk och fiskprodukter får ses mot bakgrund av dessa förhållanden och de konkurrensvillkor som råder för fisk i jämförelse med andra livsmedel. Konsumtionsförskjutningarna mellan icke prisstoppade och osubventionerade livsmedel, exempelvis fisk, å ena sidan och de prisstoppade och subventionerade 1975/76: 2106 livsmedlen å andra sidan är påtagliga, i detta fall till fiskkonsumtionens nackdel. Vidare har beräkningar gjorda 1974 visat att endast 1/3 av konsumtionen uttryckt i levande vikt utgöres av svenskfångad fisk. Likaså innebär våra grannländers omsorg om den egna fiskenäringen att svenska fiskare vid landning av fångst i dessa länder får tåla långtgående restriktioner, utan att motsvarande åtgärder vidtages från svensk sida då sagda länders fiskare landar fångst i . Traditionella fiskevatten har också begränsats genom att andra länder har utökat sina fiskegränser. De åtgärder som vidtagits innebär för vissa länder däribland speciellt att friheten att bedriva fiske försvårats, och i vissa fall finns farhågor för att fiskarna kan bli utestängda från sina traditionella fiskeplatser. Förutsättningarna för fiskerinäringens framtida utveckling kommer enligt vår mening i hög grad att bestämmas av var och i vilken utsträckning våra fiskare får möjligheter att fiska. De s.k. fiskegränsfrågorna liksom den begränsning av fisket, vilken vidtas genom internationella överenskommelser i syfte att skydda fiskbestånden mot utfiskning, är helt avgörande för de svenska fiskarna. Svenska rättigheter och intressen måste bevakas och hävdas med stor kraft i dessa avseenden. Ett annat stort problem kanske det största är att snabbt få fram den nyfångade fisken till konsumenterna, alltså ett transporttekniskt problem men också ett kvalitets- och marknadsföringsproblem. Fisken måste säljas när den är i sin bästa kondition för att den skall kunna konkurrerra med andra färska livsmedel. I vad gäller västkustfisket levererar fiskebåtarna sina fångster till olika fiskauktioner. Fiskarna är helt beroende av de marknadspriser som kan erbjudas på de aktuella fiskauktionerna. Det förtjänar att påpekas att det numera i huvudsak torde vara ett fåtal köpare av betydelse på dessa auktioner. Från tid till annan spelar också det aktuella importläget av fisk stor roll vid prissättningen av fisk, liksom i de fall då många fiskebåtar gemensamt kommer in med mycket stora fångster och priserna på fisken ofta blir mycket låga. I många fall kan en stor del av fångsten inte försäljas vid fiskauktionen. Detta resulterar i att fiskaren får mycket dålig ersättning för en lyckad fångst. För syd- och ostkustfiskarna är förhållandena i viss mån något annorlunda, då försäljningen av fisk sker via fiskförsäljningsföreningar. Dagens system medför emellertid att fiskarna gör stora förluster, som, beklagligt nog, mycket högvärdig fisk användes till djurföda eller males ned till fiskmjöl och därigenom betingar ett lågt pris. Åtgärder för snabb förbättring av fiskerinäringens lönsamhet torde bland annat omfatta förändringar i mottagning, distribution, transport-emballage och marknadsföring. Den generella målsättningen måste vara att i första hand skapa ökad efterfrågan på färsk fisk. Detta medför automatiskt en ökad om 1975/76: 2106 sättning och framför allt en stabilare prissättning på fiskerinäringens produkter. Fiskerinäringens förhållanden är olikartade, beroende på om fisket bedrivs på Norrlands-, Ost-, Syd- eller . Detta innebär att fiskerinäringen inte kan behandlas enhetligt i fiskepolitiska sammanhang. Stor hänsyn till lokala förutsättningar och förhållanden måste iakttagas. Det yrkesmässiga insjöfiskets betydelse och utvecklingsmöjligheter förtjänar särskild uppmärksamhet i fiskepolitiska sammanhang. förekommer inte någon statistik över insjöfiskets fångster, varför det är svårt att få något grepp om de ekonomiska förhållanden som detta fiske arbetar under. Emellertid torde ett fortsatt yrkesmässigt insjöfiske spela en icke obetydlig roll då det gäller att tillvarata en viktig inhemsk resurs. Av det skälet bör statistik tagas fram, vilken kan tjäna som underlag för överväganden rörande åtgärder för främjandet av insjöfisket. Den allmänna debatten rörande fiskerinäringens framtid handlar i stor utsträckning om olika metoder för ytterligare ekonomiskt stöd till näringen. Sådant stöd är angeläget och nödvändigt, om villkoren för näringen skall kunna förbättras. är dock en utveckling med högt samhällsstöd en form av konstgjord andning för fisket och torde omöjliggöra bibehållandet av en näringsgren som har stor betydelse för vår försörjning. Förbättrade betingelser för fiskets bedrivande och fiskerinäringens konkurrensvillkor är däremot faktorer som tjänar näringen . De svenska fiskarnas yrkesvillkor är i jämförelse med exempelvis fiskarnas i avsevärt sämre. Åtgärder som direkt skulle förbättra förhållandena i är bl. a. större avdrag för fördyrade levnadsomkostnader vid bortovaro, höjning av gränsen för den s.k. egenavgiften och förbättrade statliga garantiramar för förluster vid försöksfiske. Enligt vår mening är det befogat att fiskarna tillförsäkras samma möjligheter till traktamentsavdrag som gäller för anställda i land med tjänstgöring utanför hemorten. Skillnaden mellan fiskare och landanställda ligger i detta avseende endast i att fiskaren har sitt arbete på havet. Likaså bör generella avdrag för s.k. sjöutrustning medgivas, då sådan utrustning utan tvekan kan hänföras till kostnader för inkomstens förvärvande. Emellertid torde utan tvekan den helt avgörande frågan för svensk fiskerinärings framtid vara en jämn avsättning med ett system som garanterar fasta och stabila priser. Enligt vad vi erfarit pågår vissa utredningar inom . Det är angeläget att dessa utredningsarbeten bedrivs med största skyndsamhet. Vi utgår från att man i utredningsarbetet särskilt beaktar reglerigsföreningen uppgifter och förutsättningar, bl.a. för medelstilldelning, så att dessa regleringsorgan de facto kan motsvara de förväntningar fiskerinäringen kan ställa. 1975/76: 2106 Liksom de flesta andra näringar har fiskerinäringen blivit alltmer kapitalintensiv. Investeringar i fisket måste därför i betydande utsträckning finansieras med lånade medel, som kontinuerligt måste förräntas och amorteras. Det moderna fisket kan visserligen ge fiskarna högre inkomster än det tidigare traditionella fisket, men har också näringens konjunkturkänslighet ökat. Reglerna för det samhällsstöd som utgår till fiskarna i form av lån från fiskerifonden (fiskerilån), lån med statlig lånegaranti och fiskeredskapslån bör göras förmånligare. Med väl utbyggda stödformer i vad avser exempelvis statliga lånegarantier förbättras näringens möjligheter till hjälp till självhjälp, och en stabilare ekonomi inom de enskilda fiskeföretagen blir möjlig. Härigenom minskar riskerna för samhället att situationen blir sådan, att kostsamma bidrag över statsbudgeten måste rädda en näring i kris. Stabila ekonomiska förhållanden inom näringen bör med förtur främjas av samhället. En fråga av utomordentlig vikt i detta sammanhang är stimulans till egen kapitalbildning inom fiskeriföretagen. Det är således angeläget att vinster som uppkommer till viss del reserveras i företaget och ökar det egna kapitalet, vilket därigenom kan utgöra grunden för företagens fortsatta utveckling. Det urgamla sättet att fördela förtjänsterna ombord i flertalet svenska fiskefartyg går till på följande sätt: Från bruttoförsäljningssumman för fångsten görs först avdrag för bränsle, is, lådor, proviant m. m. Resterande summa fördelas i ett visst antal lotter, där varje man ombord har en lott och båten erhåller fyra, fem, sex eller flera lotter, beroende på fiskefartygens storlek, vilket slag av fiske som bedrives etc. Detta mycket demokratiska system att alltid dela lika och ha andel i fångstresultatet gör att fiskaren i skattehänseende och i andra sammanhang betraktas som egen företagare. Han har del i vinsten av fisket. Av detta följer att den enskilde fiskaren också har att själv betala ATP-avgift, sjukförsäkringsavgift, socialförsäkringsavgift, egenavgift etc. De lotter som tillfaller båten skall täcka amorteringar och räntor på lån, kostnader för redskap, underhåll av båt och motor, försäkringar m. m. Lämnar båten därutöver överskott efter amorteringar och dylikt tillfaller överskottet båtägarna, som har att erlägga skatt dels för sin ordinarie manslott, dels för eventuellt överskott. En fiskebåt, eller ett fiskeföretag, är inte att jämföra med ett vanligt företag. Förutom båt, motor och övrig utrustning finns endast en sjöbod, som användes som utrymme för redskapsförvaring. Fisken som fångas förvaras ombord endast en eller varefter den försäljes. Det finns således inget varulager. Detta innebär att möjligheten till skapandet av reserver är obefintlig. Vid deklarationen får avdrag för värdeminskning av fiskebåtar ske efter en viss plan som göres upp när båten anskaffats. 1975/76: 2106 år har värdeminskningsavdrag brukat göras efter en enhetlig procentsats av på den sammanlagda anskaffningskostnaden för skrov, motor och instrument, och denna avskrivningsprocent kan variera inom mellan åren. Ytterligare ett alternativ finns men har använts i mycket begränsad omfattning. Det är båtar som har ordnad bokföring, vilken avslutas med vinst- och förlustkonto och balansräkning. Dessa kan använda sig av s.k. räkenskapsenlig avskrivning. En fiskebåt kan då nedskrivas . När det gäller värdeminskningsavdrag på instrument m. m., tillämpas av anskaffningskostnaden plus kostnaden för installationen. Som visats är medelåldern på fiskebåtarna mycket hög, vilket givetvis innebär att båtarna i regel är långt nerskrivna. Eventuellt överskott från båten läggs sålunda direkt till båtägarnas manslott, varefter beskattning sker. För att kunna satsa på en ny båt, eventuellt ny motor eller ombyggnad av båten, krävs med nuvarande höga priser ett stort tillskott av kapital. Värdet av den gamla båten förslår inte långt vid beställning av ny båt. Några reservfonder av kapital kan med nuvarande ordning ej skapas. Därför fortsätter man att reparera och underhålla den gamla båten, vilket i alltför många fall måste anses otillfredsställande. Kostnaderna för reparationer, byte av vinschar, motorer, styrhus m. m. har gått oerhört snabbt uppåt. Självfinansieringsförmågan från fiskarnas sida har sjunkit oroväckande . Ett ständigt återkommande krav från våra fiskare är att de måste få möjlighet till någon form av investeringsfond. Detta skulle göra det möjligt att när fisket går hyggligt avsätta pengar, som sedan kunde tas fram vid en eventuell nybeställning eller större ombyggnad, reparation, motorbyte och liknande. Tillgången av ett sådant system skulle också innebära en stimulans för enskilt sparande till nyinvesteringar. Härtill erfordras överväganden av skatterättslig natur. Vi förutsätter att den inom tillsatta fiskekommittén även behandlar dessa frågor. Som ovan framhållits är det viktigt att stabila avsättningsförhållanden skapas för fisk. Härvid måste särskilt beaktas vikten av att tillräckligt effektiva medel står till de marknadsreglerande organens förfogande. är det angeläget att marknadsförutsättningarna på bästa sätt tas till vara. I fråga om gränsskyddet på fiskets område är det vår uppfattning att möjligheter bör finnas att skydda en produktion av fisk inom landet från särskilda störningar på grund av tillfälliga överskott. Inte minst liberaliseringen av den svenska importen gentemot länder med centraliserad export eller länder som sammanslutit sig till handelsblock motiverar visst importskydd. Enligt vår mening bör vissa minimiprisers förenlighet med det allmänna tull- och handelsavtalet () prövas. 1975/76: 2106 Med stöd av ovanstående hemställes1) 1. att hos regeringen anhåller om a. att förslag framlägges om åtgärder som kan medverka till en ökad konsumtion av svenskfångad fisk till förstahandspriser, vilka medför en rimlig inkomst för yrkesfiskaren, b. att ökade möjligheter skapas för ett lönsamt yrkesfiske i våra insjöar, c. att åtgärder i större omfattning än nu vidtas för inplantering av ålyngel i insjöar och vid , 2. att beslutar att anslaget Kursverksamheten på fiskets område höjs med , avseende posten för yrkesutbildning för /77. L. () i PER () i Gäddvik . NISSER (m) () i Vrångebäck HANS () i (Se även motionen 1975/76:2107) Kartong: S. 8, rubrik tillkommer.