mot · FZ02346 · 1976-01-16 00:00:00 — av m. fl. om beräkning av extra avdrag för gift folkpensionär Folkpensionärer beskattas mer individuellt. Detta åstadkommes genom att man vid beräkning av extra avdrag för gift folkpensionär inte längre tar hänsyn till andra makens inkomst. Den sambeskattning som var inbyggd i tidigare gällande bestämmelser om förmögenhetsprövning av det extra avdraget kvarstår emellertid oförändrad. Det extra avdraget jämkas således om värdet av makarnas sammanlagda skattepliktiga förmögenhet överstiger . Om det sammanlagda förmögenhetsvärdet överstiger . utgår inga extra skattelättnader. Samma förmögenhetsgränser gäller för ensamstående pensionär vid beräkning av det extra avdraget. För äkta makar innebär sambeskattningen vid förmögenhetsprövningen av det extra avdraget att en pensionär som endast har folkpension och saknar förmögenhet ändå kan drabbas av en skatt på upp till nära . nämligen i de fall andre maken har vissa tillgångar. Har maken i stället en förmögenhet på . skulle de, om de taxerats som ensamstående, inte vidkännas någon som helst reduktion av det extra avdraget på grund av förmögenhetens storlek. För gifta sätts, som ovan nämnts, det extra avdraget i relation till makarnas sammanlagda förmögenhetsvärden. Det innebär i detta fall att båda makarna helt går miste om det extra avdrag som eljest skulle ha tillkommit dem. Sambeskattningen vid förmögenhetsprövningen innebär således att båda makarnas extra avdrag trappas av mot en och samma förmögenhet. Makarnas förmögenhetsinnehav leder med andra ord till en dubbel avtrappning av avdragen. Sambeskattningen" innebär i det sistnämnda fallet att makarna går miste om extra avdrag på upp till ca . och därefter kommande år skulle förlusten bli ännu större. Detta är enligt vår uppfattning orimligt, i synnerhet som makarna dessutom erhåller lägre folkpension än om de varit ensamstående. I vår motion 1975:2106 punkt 4 krävdes därför att endast den egna förmögenheten skulle beaktas vid beräkningen av det extra avdragets storlek. Detta yrkande avslogs av skatteutskottet i betänkandet SkU 1975:25 med följande motivering. Ett bifall till motionärernas förslag kan leda till förmögenhetsöverföringar mellan makarna i syfte att erhålla största möjliga avdrag. Med hänsyn härtill och i avvaktan på resultatet av den översyn av bestämmelserna om beskattning av makar som pågår inom 1972 års skatteutredning är utskottet inte berett förorda en övergång till individuell beräkning av det extra avdraget såvitt avser gifta folkpensionärers förmögenhet. Ovissheten är storom när ovan nämnda skatteutredning kan komma fram till en mer långsiktig lösning i vad gäller beskattningen av makar. 1 avvaktan härpå finner vi det angeläget att finna acceptabla lösningar på ovanstående problem. En lösning som skulle vara helt oberoende av ev. förmögenhetsöverföringar mellan pensionerade makar och innebära största möjliga rättvisa i förhållande till ensamstående pensionärer vöre att vid beräkningen av det extra avdraget utgå från att vardera maken innehar hälften av den gemensamma förmögenheten. På vederbörande utskott måtte ankomma att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att vid beräkning av extra avdrag för pensionärer vardera maken antages inneha hälften av den gemensamma förmögenheten. () ()