mot · FZ022130 · 1976-01-27 00:00:00 — av m. fl. I bor f. n. över 400 000 invandrare. Därutöver har ungefär 250 000 invandrare blivit svenska medborgare. Tillsammans utgör de av befolkningen. Vi anser det vara självklart att invandrarna skall ha samma möjligheter och rättigheter i samhället som de infödda svenskarna. Samma rätt till arbete, bostad, utbildning, inflytande m. m. Det har de ännu inte. De rättigheterna måste också innefatta rätten till kulturell valfrihet. Invandrarna måste själva få avgöra, i vilken utsträckning de vill tillägna sig det svenska sättet att leva. Den valfriheten underlättas, om samhället ger sitt stöd. Invandrarna måste kunna få behålla kontakten med sitt eget land, dess språk och kultur. De måste få möjlighet att bevara och utveckla sin egen identitet. Samhället måste också genom sin invandrarpolitik skapa möjligheter för kontakt och samverkan mellan invandrarna och den övriga befolkningen och verka för ökad tolerans och solidaritet. Det gäller då inte minst att påverka den svenska befolkningens attityder till invandrarna. I en lång rad avseenden har flertalet invandrare en missgynnad ställning i samhället. Givetvis är språksvårigheterna en svår belastning för dem som flyttar hit. Det gäller inte minst anpassningen på arbetsplatserna och möjligheterna att ta del av den sociala och kulturella service som står till förfogande. Särskilt hemarbetande invandrarkvinnor kommer lätt utanför samhällsgemenskapen. Barnen ställs självklart också inför en rad problem , vilket inte minst bevisas av att genomsnittligt färre invandrarbarn än svenska barn fortsätter till gymnasium och högre utbildning. har i riksdagsarbetet lagt särskild tonvikt vid kraven på bättre utbildningsmöjligheter för invandrare och har lagt fram en rad förslag i detta syfte. Insatser krävs redan på förskolestadiet. Vi har begärt att invandrarbarnen tidigt måste ges plats i förskolan och att en uppsökande verksamheten byggs ut. Svenskundervisning för invandrarbarn bör finnas redan i förskolan. Betydande insatser krävs på grundskole- och gymnasienivå. Vi har verkat för en bättre svenskundervisning, särskild undervisning i hemlandets språk, historia, geografi och samhällsförhållanden. Det senare är väsentligt för att ge invandrarbarnen möjlighet till kontakt med sitt hemlands kultur. Skolan måste också få större resurser för att klara de extra behov som krävs för att ge varje invandrarbarn en god undervisning. Vi har i detta syfte bl. a. föreslagit fler invandrarkonsulenter, huvudlärare för indvandrarundervisning, bättre läromedel och ökade inslag i utbildningen av all skolpersonal rörande invandrarfrågorna. Vi har också begärt särskilda insatser för att stimulera invandrarbarn att förbättra sina studier i gymnasieskolan. Vuxenutbildningen av invandrare måste byggas ut. Vi drev kravet på grundutbildning i svenska på betald arbetstid och har också krävt att hemarbetande invandrarkvinnor i större utsträckning får tillgång till-sådan undervisning. Detta skulle underlättas genom uppsökande verksamhet, hjälp med barnpassning, efter genomgången kurs osv. Vi har också begärt en utbyggnad av den kommunala vuxenutbildningen för att möjliggöra bl. a. kompletterande undervisning i svenska och samhällsorienterande ämnen. Den kommunala servicen till invandrarna måste förbättras. I detta syfte har vi bl. a. föreslagit att det skall finnas personal på kommunala förvaltningar, sjukhus m. m. som kan de vanligaste invandrarspråken, att fler invandrarbyråer inrättas och att den kommunala informationen till invandrare på deras eget språk byggs ut. Vi har också krävt att kommunerna skall ge stöd till invandrarnas organisationer. Invandrarna måste också fl bättre möjligheter till religionsutövning. I det syftet har vi bl. a. föreslagit bidrag till invandrarkyrkorna för religiös verksamhet och kurativ service. Press, radio och TV har viktiga uppgifter i invandrarpolitiken. Vi anser det självklart att tidningar och tidskrifter, som ges ut på invandrarspråk, skall ha motsvarande möjligheter till presstöd som om de skulle utges på svenska. Särskilt stöd bör också utgå till de tidningar som till viss del är tvåspråkiga. Vi har också föreslagit fler radio- och TV-program på olika invandrarspråk och större resurser till . Av grundläggande betydelse är också att invandrarna får möjlighet till ökat inflytande i samhället. I det syftet har vi begärt en sänkning av väntetiden för erhållande av svenskt medborgarskap. Vi har också föreslagit rösträtt i de kommunala valen för invandrare som inte är svenska medborgare. En del av de förslag vi lagt fram har successivt genomförts, men åtskilliga återstår . Vi begränsar oss dock i denna motion till att ta upp några särskilt väsentliga krav. Lagen om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning, som kom 1973, ger rätt för invandrare, som inte kan svenska, att lära sig detta på betald arbetstid. Arbetsgivarna har ålagts att informera sina anställda invandrare om vilka rättigheter lagen ger och att se till att invandrare, som berörs av lagen, lår börja lära sig svenska. I samband med lagens tillkomst fick i uppdrag att föra ett särskilt register () dels över invandrare, som är undantagna från lagen, dels över invandrare som påbörjat, avbrutit eller avslutat studierna. lämnade statens invandrarverk en rapport har det gått med lagen om svenskundervisning? Enligt denna är antalet till rapporterade invandrare mycket lägre än antalet arbetsanmälda utlänningar. I fanns totalt ca 70 400 invandrare. Av dessa var omkring 50 000 undantagna och ca 20 300 hade påbörjat eller avbrutit studierna. Antalet utländska medborgare, som är arbetsanmälda i , var enligt invandrarverkets statistik ca 250 000. Även om denna statistik har felkällor, kan den dock användas för vissa jämförelser. Att redovisade mindre än en tredjedel av antalet arbetsanmälda är högst oroande. Det tyder på att flertalet av de anställda invandrarna ej kommit i kontakt med lagen om svenskundervisning. genomförde en enkät till ett antal utomnordiska invandrare, som fått arbetstillstånd . Svarsfrekvensen är mycket låg, varför säkra slutsatser är svåra att dra. Svaren visar dock att långt ifrån alla erbjuds undervisning eller informeras om lagen. Detta tyder på att lagstiftningen om svenskundervisningen ej fått tillfredsställande resultat. bör därför begära att regeringen vidtar nödvändiga åtgärder för att syftet med lagstiftningen skall uppfyllas. Den nämnda lagstiftningen gäller endast anställda invandrare. Den stora gruppen hemarbetande kvinnor är undantagen. Som vi tidigare understrukit är det viktigt att denna grupp ges bättre möjligheter till svenskundervisning. begärde 1973 ett handlingsprogram för svenskundervisning av icke förvärvsarbetande, vuxna invandrare. De insatser som därefter gjorts, kan enligt vår mening inte anses tillgodose kravet på handlingsprogram. bör därför upprepa sin begäran. har tidigare motionerat om sänkning av kvalifikationstiden för erhållande av svenskt medborgarskap. Detta krav har inte mist sitt berättigande i och med att huvuddelen av invandrarna nu givits rätt att kandidera till och delta i kommunala val. Vi vill därför upprepa vårt krav på att kvalifikationstiden sänks till för icke nordisk invandrare och till för nordisk invandrare. som krav reses från flera håll på att kvalifikationstiden för medborgarskap bör sänkas, kan det konstateras att ärendebalansen på invand rarverkets medborgarskapsbyrå är sådan att ett ärende normalt tar att behandla. Det är därför angeläget att medborgarskapsbyrån får nödvändig personalförstärkning. Gällande lagstiftning i fråga om folkpension omfattar till vissa delar ej invandrarna. Endast svensk medborgare är berättigad till folkpension. Med de nordiska länderna och vissa andra länder har ingått särskilda konventioner. Invandrare från länder, med vilka inte ingått konvention eller pensionsöverenskommelse, saknar således rätt till folkpension. Denna grupp utgjorde ca 13 96 av de utlänningar som bodde i . Vid bosättning utomlands råder särskilda regler. Enligt vår uppfattning måste reglerna för folkpension ändras, så att samma villkor gäller för invandrare som för svensk medborgare. har stor betydelse för informationen till invandrare. Den ges f. n. ut på sex språk med ca 45 nummer . har begärt anslag för dels utvidgning av vissa editioner, dels ytterligare en ny språkedition. Detta har ej tillstyrkts av regeringen. Vi anser att informationen till invandrarna är så väsentlig att bör erhålla begärda resurser. Anslaget bör därför ökas med ytterligare . Olika invandrarorganisationer ger ut ett stort antal tidningar och nyhetsblad. Dessa tidningar får inte presstöd. Starka principiella skäl talar för att presstöd och tidskriftsstöd skall vara tillgängliga även för tidningar och tidskrifter, som utges i på andra språk än svenska. Stöd till tidningar och tidskrifter av detta slag kan utgå från invandrarverket och täcks via anslaget Åtgärder för invandrare. Med hänvisning till det stora behovet och att tidningar som t. ex. ej erhåller normalt presstöd bör anslaget räknas upp med ytterligare . avseende bidrag till avgränsade projekt. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs1 1. att hos regeringen begär att omedelbara åtgärder vidtas för att effektivisera lagen om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning, 2. att till Åtgärder för invandrare för /77 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt reservationsanslag av , 3. att uttalar att kvalifikationstiden för erhållande av svenskt medborgarskap sänks till för icke nordbo och till för nordbo. '(Se även motionerna 1975/76:2131 och 2132)