mot · FZ021868 · 1976-01-26 00:00:00 — om regionalpolitiska insatser i Målsättningen för regionalpolitiken måste vara att skapa livskraftiga regioner över hela landet. skall ange ramar för den regionala utvecklingen i form av befolkningsmålsättningar, ekonomiska stödåtgärder i lokaliseringspolitiskt syfte m.m. Inom länen skall det sedan ankomma på kommuner och länsorgan att fördela dessa ramar med beaktande av de inomregionala förhållandena. Varje kommun måste därvid tillförsäkras en ny positiv utveckling inom ramen för sina förutsättningar. I detta sammanhang vill vi uppmärksamma förhållandena i . Enligt tidigare riksdagsbeslut och direktiven för Länsplanering 1974 skall den regionala strukturen utvecklas på basis av fyra ortstyper, nämligen storstadsområden, primära centra, regionala centra och kommuncentra. Av dessa ortstyper finns de tre sistnämnda representerade inom länet. De kriterier som satts upp för ortsklassificeringen, vilka ej delades av , innebär att de offentliga investeringarna och regionalpolitiska åtgärderna i första hand skall koncentreras till primära och regionala centra. kommer detta att innebära en ny obalans inom regionen till nackdel för de mindre kommunerna, vilkas förutsättningar då inte kommer att tas till vara. De förutsättningar som legat till grund för ortsklassificeringen stämmer dåligt överens med den ortsstruktur som finns i länet. Vidare har den offentliga verksamheten nu en lokalisering som inte överensstämmer med riktlinjerna. Som exempel på detta kan följande lokaliseringar nämnas: med flera regionala statliga organ i regionalt centrum i regionalt centrum lantbruksnämnd, länsbostadsnämnd och viss högskoleutbildning i . I alla fallen rör det sig alltså om funktioner som riktar sig till hela länet, och enligt ortsklassificeringssystemet borde dessa då överföras till det primära centret. Vi utgår från att sådan omlokalisering inom regionen inte tillåts för att uppfylla målsättningar i ortsklassificeringssystemet. När det gäller som primärt centrum, så har redovisningen av förutsättningarna begränsats till kommun, detta trots ansträngningar att vidga begreppet i samband med länsplaneringen. tillsammans med angränsande kommuner har emellertid ett underlag som väl motsvarar behovet för kvalificerad service, utbildning eller decentraliserad statlig verksamhet. med tillfredsställelse beslut om lokalisering av högskoleutbildningen och utgår från att resurser ställs till förfogande som motsvarar regionens behov. Ovanstående exempel visar enligt vår mening på ortsklassificeringssystemets brister. Uppbyggnaden av orter av olika karaktär som inbördes kompletterar varandra, där arbete, service och god miljö blir tillgängliga för alla, är en riktig målsättning. Denna förverkligas bäst i en länsdemokratisk beslutsprocess. har på grund av sin ortsstruktur förutsättningar att följa upp en sådan målsättning. Näringslivets, och offentliga myndigheters verksamhet är decentraliserad till flera orter inom länet. Som ovan nämnts utgör ortsklassificeringen ett dåligt underlag för den regionala fördelningen inom länet. Enligt vår uppfattning bör en studie av komma till stånd, som belyser länets förutsättningar och de ekonomiska, sociala och miljömässiga fördelarna med en sådan struktur. En sådan studie bör ligga till grund för kommande regionalpolitiska handlingsprogram och beskriva förutsättningen för en fortsatt decentraliserad utbyggnad av länet. I vad gäller näringspolitiken utgör denna en viktig del av regionalpolitiken. Näringspolitiken och arbetsmarknadspolitiken måste ta sikte på att både ersätta de arbetstillfällen som går förlorade genom strukturförändringar och ge sysselsättning åt nya grupper som söker sig ut på arbetsmarknaden. Varje kommun måste innehålla ett rikt och skiftande näringsliv. Näringslivet uppvisar emellertid områdesvis dominerande inslag av olika branscher, andelen sysselsatta inom jordbruket och tillverkningsindustrin i länet överstiger medeltalet för riket. Strukturproblemen kan komma att förstärkas ytterligare dels genom viss nedgång av sysselsättningen inom jordbruket, även om den blir lägre än vad som prognostiserats, dels genom förväntad ökning av sysselsättningen inom tillverkningsindustrin. Detta innebär obalans i arbetsmarknaden totalt med lägre andel sysselsatta inom tjänste- och servicesektorn, vilket främst drabbar dem som tillägnat sig en högre utbildning. Samma torde gälla för kvinnornas möjlighet att komma ut i förvärvsarbete. Enligt vår uppfattning bör lokaliseringspolitiska insatser i form av både lån och bidrag utgå vid lokalisering av nya sysselsättningstillfällen som förbättrar näringslivsstrukturen, varvid särskilt bör beaktas sysselsättningen för kvinnor och för dem med högre utbildning. Lokaliseringsstöd måste också utgå när detta är betingat av särskilda händelser på arbetsmarknaden. Regeringsbeslut om lokaliseringslån och bidrag till etablering i är ett bra exempel på sådana insatser. Beträffande måste emellertid påpekas att nyetableringen ger preliminärt 150200 sysselsättningstillfällen, medan Cementa tidigare sysselsatte cirka 300 personer. kan komma att täcka in huvudparten av dem som är anställda vid nedläggningstillfället, så är detta ändock otillräckligt. Samhället har byggts upp och rymmer inom sig en kapacitet som måste tas till vara. Vårt krav är att arbetet med ersättningsindustri till bedrivs vidare och att samma villkor för ytterligare etablering kommer att gälla. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos regeringen begär att bör bli föremål för regionalpolitiska insatser i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()