mot · FZ021180 · 1976-01-27 00:00:00 — om beräkningen av sjukpenninggrundande inkomst enligt sjukförsäkringen När sjukpenningförsäkringen förbättrades för sedan skedde det i långa stycken efter nya principer. Så var fallet bl. a. i den viktiga frågan om hur sjukpenningens storlek skall bestämmas. Sjukpenningen, som varit skattefri, justerades upp och gjordes till skattepliktig inkomst. Det gamla klassplaceringssystemet slopades och ersattes med en principellt riktigare ordning. bestämmer sålunda vår sjukpenning med direkt anknytning till vår sjukpenninggrundande inkomst som i sin tur tagits fram ur en beräknad förvärvsinkomst . Ambitionen att förbättra sjukpenningförsäkringen har vidare kommit till uttryck i att sjukpenningens kompensation för den genom sjukdom förlorade arbetsinkomsten ökades från . Den nya sjukpenningförsäkringen tycks fungera väl och lämna bra skydd så långt det gäller människor som har ett stadigvarande arbete. Det beror i hög grad på att de utan svårighet kan beräkna sin förvärvsinkomst och lämna föreskriven uppgift om detta till . Kassan å sin sida kan utan utredningar och diskussioner med de försäkrade med lätthet fastställa den sjukpenninggrundande inkomsten och sjukpenningens storlek. Det har också konstaterats att sjukpenningförsäkringen alltför ofta lämnar ett mycket dåligt skydd åt människor med tillfälliga anställningar. Det gäller särskilt sådana som av betraktas som säsongarbetare. Det har visat sig att många försäkringskassor vägrar godkänna högre sjukpenninggrundande inkomst åt en säsongarbetare än vad han anses kunna förtjäna under en arbetssäsong. Man tar alltså ingen hänsyn till en sådan viktig sak som att han sökt arbete genom arbetsförmedlingen den övriga delen av året men inte kunnat få något. Finner att han kan förtjäna . under 6 månaders arbete, i t. ex. skogsvård , beräknas hans sjukpenning efter det beloppet. Detta trots att det beror på arbetsmarknadsläget och ej på honom själv att han ej får något arbete . Här finns en allvarlig brist i systemet som leder till att arbetaren tillförsäkras en sjukpenning som är orimlig i förhållande till den inkomst han förlorar om han blir sjuk . Den är också orimlig i jämförelse med kostnaderna för att täcka elementära behov under annan del av året. Det är visserligen så att den nu beskrivna formalistiska, för att inte säga inhumana behandlingen av de tillfälligt anställdas sjukpenningfråga inte praktiseras av alla försäkringskassor. Dock tycks den vara mycket utbredd. Det är också känt att det råder starkt missnöje bland de berörda arbetarna över den restriktiva behandlingen. Tyvärr har sanktionerat den hanteringen enligt beslut i ett besvärsärende (C 3080:74) . RFV:s beslut kan inte tolkas på annat sätt än att det måste till en lagändring för att dessa missförhållanden skall kunna upphöra. Man kan komma till en god lösning om man tar steget fullt ut och tar med även dagpenning från erkänd arbetslöshetskassa och kontant arbetsmarknadsstöd vid beräkning av den sjukpenninggrundande inkomsten. Mycket talar för att man bör göra på det sättet då dessa ersättningar redan är accepterade som pensionsgrundande och skattepliktiga inkomster. De utgår endast till oförvållat arbetslösa som kvalificerat sig genom arbete , och de bör därför likställas med förvärvsinkomst. Ett annat alternativ kan vara att den som får arbete av viss varaktighet får inkomsten i detta arbete räknad som sjukpenninggrundande inkomst, så att den anses bestå . Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar hos regeringen begära en översyn av sjukpenningförsäkringen i vad gäller sjukpenninggrundande inkomst.