mot · FZ022413 · 1976-04-09 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:177 om ändring i lagen (1972:650) om rätt tili ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare har invandrarna utgjort en väsentlig del av den arbetskraftsreserv som tillgodosett kapitalets ökade behov av arbetskraft under konjunkturuppgångarna. Invandringen av arbetare har varit en förutsättning för det svenska kapitalets konkurrenskraft och expansion. står det emellertid klart att invandrama har varit och alltjämt är diskriminerade i vad gäller villkor i arbetslivet samt även socialt och kulturellt. Arbetsköparnas intresse har inskränkt sig till att utnyttja deras arbete och sträcker sig inte till att medverka till att tillgodose invandrarnas sociala och kulturella likaberättigande. Tillämpningen av lag om rätt till ledighet och lön för svenskundervisning bekräftar detta. Många arbetsköpare har illustrerat sin totala avsaknad av socialt ansvar genom att på olika sätt undvika att uppfylla sina skyldigheter enligt lagen. De struntar i den, de låter bli att informera invandrarna, de försöker förlägga svenskundervisningen till omöjliga tider, de försöker köpa sig fria och de försöker förneka invandrarnas rättigheter. I lagen föreskrevs att arbetsköparna var skyldiga att före möjliggöra för de invandrare som var anställda att få ledighet och lön för svenskundervisning. Det står klart att arbetsköparna inte kommer att ha fullgjort denna skyldighet till det utsatta datumet, varför regeringen föreslår en förlängning fram till utgången av . Att döma av den sifferredovisning som ges i propositionen kommer inte heller vid denna senare tidpunkt alla att ha fått sin lagenliga rättighet. Förslaget i propositionen om förlängning av arbetsköparnas skyldighet måste ses som en eftergift åt den försumlighet de har visat. Det är uppenbart att denna försumlighet i stället motiverar en skärpning av lagstiftningen för att intentioner skall uppfyllas. I propositionen föreslås att 1/7 1978-30/6 1979 arbetsorganisation skall ha rätt att efter den anställdes godkännande besluta om ledighet och dess förläggning i samband med svenskundervisning. bör få denna möjlighet redan från , så att beslutanderätten i dessa viktiga frågor undandras arbetsköparnas godtycke. Vidare föreslås i propositionen att invandraren själv skall kunna driva frågan om sin rätt till ledighet inför domstol. Det är inte rimligt att i det här fallet lägga ansvaret att bevaka sin rätt enbart på den enskilde. rör sig här om en grupp människor som saknar de nödvändiga språkkunskaper som fordras för att de skall kunna bevaka sin rätt. Dessutom finns det anledning att tro att just invandrarna i stor utsträckning är mer utlämnade åt arbetsköparnas godtycke när det gäller anställningstrygghet, villkor i arbetet osv. vilket kan göra att de drar sig för att driva sin rätt gentemot arbetsköparen. Man kan förmoda att fackföreningarna uppfattar som sin skyldighet att bevaka invandrarnas intressen. Men fackföreningarna kan knappast åläggas som skyldighet att göra detta. Därför måste en annan kontrollinstans träda in, och det förefaller rimligt att får denna uppgift. Lagen om invandrarnas rätt till ledighet och lön för svenskundervisning är avsedd att vara en tvingande lag. Därför bör i lagen också införas ett påföljdssystem, som gör det omöjligt för arbetsköparna att undandra sig sina skyldigheter. Påföljden bör vara böter, vilka utgår med kontinuerligt stigande belopp. Efter det att kontrollmyndigheten gjort åläggande om att arbetsköparen har att möjliggöra ledighet med lön för deltagande i svenskundervisning för en eller flera av de anställda, skall han ha på sig att uppfylla detta. Sker inte det, har han att böta . för var och en av dem som skulle beviljats ledigheten. bör en ny anmaning att bereda ledighet ske. Uppfylls den inte heller , höjs bötesbeloppet till . för var och en av dem som skulle beviljats ledighet. Efter denna princip stegras bötesbeloppet kontinuerligt, så länge arbetsköparen inte fullgjort sina skyldigheter gentemot den anställde. Principen innebär också att skyldigheten inte upphävs efter ett visst datum utan kvarstår så länge den inte är uppfylld. Lagen bör vidare utvidgas till att omfatta invandrare, oavsett om de har svenskt medborgarskap eller ej. Under hänvisning till det anförda hemställs 1. att - med godkännande av propositionen 1975/76:177 i övrigt - med ändring av regeringens förslag antar följande förslag till lag om ändring i lagen (1972:650) om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare: Regeringens förslag Motionärernas förslag Denna lag sådant tillstånd. Lagen gäller även den som har bli- Lagen gäller även den som har blivit svensk medborgare, sedan han vit svensk medborgare. har påbörjat undervisning som avses i lagen. Har arbetsgivare försummat sin skyldighet enligt punkt 3 c) att före utgången av bereda arbetstagare möjlighet till ledighet för att påbörja undervisning, skall ifråga om ledighet och ledighetens förläggning gälla vad som föreskrives i andra och tredje styckena. Ledigheten skall dock börja senast före utgången av . Arbetstagare sorn icke beredes ledighet enligt andra stycket och som före utgången av begär att få påbörja ledighet, kan påkalla domstols prövning av frågan om ledighet och ledighetens förläggning, om han ej har fått påbörja ledigheten efter det att framställning om ledighet har gjorts hos arbetsgivaren. Talan skall i sådant fall dock väckas före utgången av . utövar tillsyn över denna lags och dess övergångsbestämmelsers tillämpning och äger därvid ålägga arbetsgivare att bereda anställd ledighet i enlighet med denna lag. Arbetsgivare har att från de/fåendet verkställa vad därvid är ålagt. Vägrar arbetsgivare att verkställa ålägganden, dömes till böter; första gången för var och en av de anställda åläggandet gäller. Bötesbeloppet höjes därefter med , för var och en av de anställda åläggandet gäller, efter varje ny vägran att verkställa åläggandet. Har arbetsgivare vid ingången av juli månad 1976 ännu ej berett arbetstagare möjlighet till ledighet för att påbörja undervisning, skall ifråga om ledighet och ledighetens förläggning gälla vad som föreskrivs i andra stycket. Ledigheten skall dock börja senast före utgången av . punkt 3 a) eller b). kan Punkten utgår. åläggas att ersätta uppkommen skada, om den i sådan tvist som avses i punkt 8 första stycket har föranlett eller godkänt felaktig tillämpning av lagen och organisationens företrädare har saknat fog för sin ståndpunkt i tvisten. 2. att beslutar att 7 och 8 5§ skall upphöra att gälla liksom punkterna 3 d) och e) i övergångsbestämmelserna. (vpk) i (vpk) (vpk)