mot · FZ02192 · 1976-01-12 00:00:00 — Motion 1975/76: 192 av m. fl. Datateknikens införande i det svenska samhället har betytt mycket när det gällt att rationalisera och förbilliga administrativa rutiner, statistik, bokföring m. m. Datatekniken avsätter sålunda många positiva resultat, och en fortsatt utveckling av möjligheten att utnyttja datatekniken bör främjas. Datateknikens snabba expansion har emellertid också medfört problem, som måste bemästras, om en fortsatt utveckling av dataverksamheten i landet skall kunna tillåtas. Från sida har vi i tidigare motioner till särskilt fäst uppmärksamheten på de risker för den personliga integriteten som en fortsatt snabb expansion av datatekniken i förening med ett ständigt ökat och förfinat nyttjande av denna teknik medför. Vår strävan har varit och är att åstadkomma en reglering av dataverksamheten, innebärande rigorösa bestämmelser till skydd för den enskildes integritet vid personregistrering. gällande datalag utgör i detta sammanhang skyddet för den enskildes integritet. Den tekniska utvecklingen på dataområdet har emellertid gått så snabbt att datalagen kan anses ge det skydd som avsågs vid dess tillkomst. I motion till riksdag (1975:69) krävde därför att datalagen skulle bli föremål för en genomgripande översyn i syfte att åstadkomma skärpningar av lagen, så att denna skall stå i samklang med den tekniska utvecklingen och de därigenom vidgade användningsmöjligheterna för datorer. 1 samma centermotion framhölls även att datalagen sannolikt fick underkastas en fortlöpande översyn för att kunna hålla jämna steg med utvecklingen på dataområdet. beslöt, bl. a. med anledning av centermotionen, att begära en utredning med uppgift att se över datalagen. Regeringen har ännu inte tillsatt den av begärda utredningen. Med hänsyn till att varje ytterligare dröjsmål med en skärpning av datalagen innebär att integritetsskyddet för den enskilde successivt urholkas finns det anledning att uttalar att regeringen omgående måste verkställa beslut om en översyn av datalagen och föreslå sådana skärpningar i denna lag, att den enskildes integritet ges ett bättre skydd gentemot den snabba tekniska utvecklingen inom dataområdet. med att begärde en utredning angav även mycket klart en lång rad frågor som skulle uppdragas åt utredningen att 1 1975/76. Vi förutsätter att regeringen ger utredningen direktiv i enlighet med beslut, och vi vill här särskilt nämna de problem som en skärpt datalag på ett eller annat sätt måste komma till rätta med och som starkt poängterades i motionen 1975:69. Användningen av s. k. mjukdata bör endast få förekomma inom sjuk- och hälsovården, eftersom det är det enda område inom vilket registrering av mjukdata har en klart positiv funktion för den enskilda människan. Emellertid måste användningen av mjukdata även inom detta område klart regelbindas. Detsamma gäller försäljning av dataregister för kommersiellt bruk, dvs. direkt reklamverksamhet som möjliggjorts genom datatekniken. Händelser har ånyo understrukit vikten av att detta krav tillgodoses. Därutöver måste införas en absolut anmälningsplikt för innehavare av maskinella personregister som nyttjas som dataregister; datalagen måste sålunda utvidgas till att omfatta också denna typ av maskinella personregister. roll vid prövning av persondataregister som upprättas av regeringen måste möjligt regleras. måste instruktionen för datainspektionen ses över, så att dess verksamhet kan anpassas till nuvarande tekniska nivå på datorverksamheten i landet. Därigenom kan inspektionen få möjlighet att utöva sin tillståndsgivande och övervakande funktion utan att bli förbigången av den fortsatta tekniska utvecklingen. Vi förutsätter slutligen att de synpunkter på datalagen som datainspektionen givit tillmäts stor betydelse vid utformningen av direktiven. Från sida har vi tidigare föreslagit att skall fatta beslut om en decentraliserad organisationsform för dataverksamheten i riket. avvisade detta krav under hänvisning till att frågan var under utredning och att det inte fanns anledning att föregripa utredningen. krav på snabbt beslut om decentraliserad organisationsform för dataverksamheten motiveras av vår strävan att få en organisationsform som, oberoende av den tekniska utvecklingen på dataområdet, skapar största möjliga garantier för ett rigoröst och integritetsskydd. Vi finner det ostridigt att en decentraliserad organisationsform uppbyggd på regionalt avgränsade system, där särskild nyckel måste krävas för att få fram databehandlat material från en annan region, är bättre ägnad att möta detta krav än en centraliserad data verksam het. Med hänsyn till att några utredningsförslag ännu inte föreligger och att ett beslut i frågan annars torde dröja finner vi anledning att återkomma till kravet. Det kan fastslås att en terminal, innehållande ett stort antal personuppgifter om samtliga medborgare i hela riket, innebär stora risker från integritetssynpunkt. En sådan terminal i orätta händer, exempelvis under ockupation, skulle kunna få förödande konsekvenser för landets invånare och göra vårt land mer sårbart än nödvändigt. Det finns även anledning att här återigen peka på kostnaderna. Erfarenheterna från bl. a. ger klart vid handen att stora datoranläggningar, tillkomna för att ge besparingar och rationaliseringsvinster, mycket ofta i stället ger stora merkostnader för skötsel, underhåll och felsökning. Små datorenheter torde sålunda utöver det ökade integritetsskyddet ge lägre kostnader. Vi vill slutligen här peka på de risker från integritetssynpunkt som samköming av register innebär. Personuppgifter som i ett register ter sig harmlösa kan, om de samkörs med andra personregister, innebära intrång i integriteten. Garantier mot att samköming av register inte sker, om därav följer intrång i integritetsskyddet, måste skapas. Enligt vår mening kan acceptabla garantier endast ges inom ramen för en decentraliserad dataverksamhet. Ovan nämnda skäl är i för sig tillräckliga för att regeringen, vid sidan av redan tidigare av beslutad utredning om datalagen, med största skyndsamhet låter utreda och framlägger förslag om en decentraliserad organisationsform för dataverksamheten i enlighet med vad som anförts i motionen. Tillstånd för inrättande av personregister ges av datainspektionen. Vi finner anledning att återigen understryka att inspektionen bör vara allmänt restriktiv i sin tillståndsgivning och mycket noga följa upp registrens uppläggning och användning. Inte minst måste datainspektionens restriktivitet omfatta möjligheterna till samköming av register. Det blir alltmer uppenbart att samhället måste finna lämpliga former för kontroll av dataprogrammens tekniska utformning. En sådan kontroll är nödvändig, om integritetsskyddet skall kunna göras effektivt. Vi finner det mot denna bakgrund befogat att nu återkomma till kravet på inrättande av ett särskilt regionalt organ, en ansvarsnämd för varje region, med uppgift att utöva den medborgarkontroll som måste krävas när regiongränser skall överskridas. En sådan nämnd bör också kunna utöva kontroll över det material som går in i datamaskinerna, s. k. indata. Inrättandet av regionala ansvarsnämnder bör ske i samband med beslut om en decentraliserad organisationsform för dataverksamheten. Löntagarkontroll över företagens personregister Som nämnts inledningsvis har datateknikens införande inneburit att såväl små som stora företag kunnat lägga över en lång rad administrativa rutiner på data. I den mån företagens eller allmänna inrättningars datorisering innebär upprättande av personregister över anställda är det självfallet ytterst angeläget att löntagarna i det aktuella företaget ges rätt att medverka vid 1* 1975/76. registrets upprättande och att de ansätllda ges en kontrollerande funktion i fråga om användningen. De anställda bör sålunda genom sina lokala fackliga organisationer och förtroendemän få möjlighet att ge sin mening till känna redan när företaget eller institutionen i fråga ansöker hos datainspektionen om tillstånd att upprätta ett personregister. Detta torde kunna ske genom att ett skriftligt yttrande bör vara obligatoriskt för att datainspektionen skall behandla ansökan. Därest de anställda inte önskar yttra sig skall skriftligt bevis härom fogas till tillståndsansökan. De anställdas kontroll över användningen av personaldataregistren samt genom ett tillägg till datalagen. Med hänsyn härtill vill vi förorda att den beslutade utredningen om översyn av datalagen får sådana direktiv att även detta krav blir noga prövat. De anställdas kontroll över användningen av personaldataregistren smat dessa registers innehåll m. m. torde lämpligen kunna regleras i lokala avtal, vilket ger möjlighet att anpassa den praktiska verksamheten på detta fält till de lokala förhållandena. I datalagen, kollektivavtalslagen eller annan lämplig lag bör emellertid skrivas in att sådan kontroll från de anställdas sida inte kan förvägras dem. Vad ovan sagts om de anställdas inflytande och kontroll över personaldataregister bör ges regeringen till känna. De senaste folk- och bostadsräkningarna har på många håll väsentligt försvårats på grund av att många människor vägrat fylla i frågeformulären eller delar av dem. Motståndet har i hög grad dikterats av att enskilda medborgare upplevt frågorna som ett intrång i den personliga integriteten. De har uppenbarligen känt sin integritet hotad, eftersom det inte kunnat ges garantier för att uppgifterna inte kunnat hamna i orätta händer eller på annat sätt bli tillgängliga för obehöriga. Folk- och bostadsräkningen är från många synpunkter viktig. Den ger bl. a. underlag för en förbättrad samhällsplanering. En rad andra skäl till att dessa statistiska uppgifter måste kunna samlas in kan anföras. Vi nöjer oss emellertid här med att peka på det underlag för samhällsforskning som det statistiska materialet erbjuder. Denna forsknings betydelse för samhällsbyggandet är uppenbar. Det finns sålunda alla skäl att underlätta detta forskningsarbete genom att sådana regler för insamlande, bearbetning och sekretess beträffande det statistiska materialet skapas så att människor kan vara helt trygga för att folk- och bostadsräkningarna och annat forskningsmaterial inte utgör något intrång på deras personliga integritet. Viktigast i detta sammanhang är att uppgifterna i folk- och bostadsräkningen kan avpersonifieras och att rigorösa bestämmelser skapas som reglerar vilka människor som skall ha tillgång till personnycklarna. Det är svårt att här ange i detalj hur denna avpersonifiering av uppgifterna i folk-och bostadsräkningen skall gå till. Samråd måste självfallet här sökas med den registeransvariga myndigheten, i detta fall . Avpersonifieringen bör garanteras i lagform, och det bör ankomma på den ännu inte tillsatta utredningen för översyn av datalagen att komma med förslag i detta hänseende. SCB måste intill dess en lagstiftning på området kan komma till stånd redovisa på vilket sätt avpersonifieringen kan ske, så att medborgarnas farhågor för att de uppgifter de lämnar till byrån genom folkoch bostadsräkningen eller genom andra undersökningar inte kan identifieras och/eller åtkommas av obehörig. För forskningens del kan särskilda regler behövas. Vad här sagts om ökat integritetsskydd i samband med folk- coh bostadsräkningar och andra undersökningar bör ges regeringen till känna. Frågan om överförande på data av fastighetsbeteckningar m. m. är f. n. föremål för en utredning, fastighetsdatautredningen. Från sida har vi starkt understrukit de ökade risker för intrång i den personliga integriteten som föreligger vid s. k. samköming av register. Fastighetsregister kan vara ett sådant register där i och för sig offentliga, dataregistrerade uppgifter, sammanställda med uppgifter från andra personregister, kan öka intrånget i den personliga integriteten. Med hänsyn härtill finns även när det gäller fastighetsdataregister goda skäl att förorda en decentraliserad organisationsform. Vi vill i sammanhanget upprepa vad vi i det föregående framhållit: Det skulle vara kortsynt att nu låta en eventuell merkostnad för ett decentraliserat system få avgöra denna dataverksamhets organisationsform. Vi vill sålunda förorda att redan nu i form av ett tillkännagivande förordar att datoriseringen av fastighetsregistren ges en decentraliserad organisationsform. Från många håll har uttryckts farhågor för att datoriseringen av fastighetsregistren kan komma att innebära att gamla gårds- och sockennamn m. m. försvinner och ersätts med nummer. För vår del finnér vi det ytterst angeläget att gamla fastighetsnamn och beteckningar bevaras och används också . Vi ser dessa namn som en del av kulturarvet, och vi finner det svårt att motivera att detta arv inte skulle kunna föras vidare till kommande generationer. I samband med att fastighetsregistren avses bli överförda helt på data måste sålunda garantier skapas för att denna datorisering inte innebär att de gamla fastighetsbeteckningarna, gårdsnamnen m. m. försvinner eller går ur bruk. Vi föreslår att fastighetsdatautredningen genom ett tillkännagivande ges i uppdrag att överväga vilka åtgärder som kan behöva vidtagas för att garantera att dessa gamla gårdsnamn och fastighetsbeteckningar bibehålls och även används i den praktiska verksamheten. Den snabba utvecklingen inom dataområdet har möjliggjort datakommunikationer över stora avstånd. Detta innebär att en enskild stat knappast själv har möjlighet att skapa ett hundraprocentigt integritetsskydd för de enskilda medborgarna med mindre än att liknande åtgärder för att upprätthålla ett fullgott integritetsskydd skapas också i andra länder. Härav följer att det internationella samarbetet inom dataområdet måste intensifieras och att internationella konventioner, regler och bestämmelser måste skapas i integritetsskyddande syfte. Dessa frågor har aktualiserats inom och . Inom har en arbetsgrupp arbetat på att få fram internationella konventioner beträffande integritetsfrågor i samband med ADB. Från svensk sida bevakas dessa frågor också av . Tekniken är nu så långt kommen att internationella konventioner måste åstadkommas utan dröjsmål. bör sålunda ta initiativ inom och och i andra internationella sammanhang där dessa frågor kan tas upp och framlägga konkreta förslag till konventioner till skydd för den enskildes integritet. Dessa konventioner kan inte längre enbart gälla dataverksamhet, de måste vara så utformade att de täcker alla andra med datorer jämförbara, maskinellt läsbara personregister. Konventionerna skall i första hand gälla skyddet för den personliga integriteten. De måste emellertid därutöver innehålla ett internationellt skydd mot avtappning (obehörig åtkomst) av data. Ett första steg på vägen mot ett vidgat internationellt samarbete i integritetsskyddsfrågor i samband med datatekniken är att inom ramen för det nordiska samarbetet eftersträva en samordning av datalagstiftningen. Det bör prövas om inte den utredning som beslöt uppdra åt regeringen att tillsätta kan ges sådana direktiv att utredningen får möjlighet att inleda diskussioner med de nordiska länderna i syfte att förbereda en framtida likformig datalagstiftning i dessa länder. En sådan utvidgning av direktiven får emellertid inte innebära att utredningsresultatet försenas. Vad ovan anförts om internationellt datorsamarbete bör ges regeringen till känna. Den direkta tillsynen och övervakningen över dataverksamheten i riket utövas av datainsepktionen. Denna institution har sålunda ett särskilt stort ansvar när det gäller att skapa garantier för att den personliga integriteten inte träds för när i den snabba datoriseringens tidsålder. Inspektionens uppgifter är dels tillståndsgivningen, dels övervakningen. Med hänsyn till att datalagens bestämmelser med krav på tillståndsgivning ännu inte varit i kraft är det klart att inspektionens verksamhet kommit att domineras av tillståndsgivningsärenden. Likväl är det självfallet nödvändigt att övervakningsverksamheten inte på något sätt försummas av brist på resurser. Den uppräkning av anslaget till datainspektionen som föreslås i årets budgetproposition förefaller vara tilltagen så, att även övervakningsverksamheten kan tillgodoses på ett rimligt sätt. I takt med att ärendebalansen på tillståndsgivningsärenden successivt har nedbringats innebär anslagsförslaget att större resurser undan för undan kan sättas in i övervakningsarbetet. Vi finner sålunda ingen anledning att nu föreslå uppräkning av anslaget utöver vad regeringen i budgetpropositionen föreslår. Med hänsyn till den utomordentliga betydelse för enskilda människor som datasinepktionens verksamhet har kommer vi emellertid att i positiv anda pröva eventuella anslagsframställningar från datainspektionens sida, därest inspektionen skulle finna begäran om tilläggsanslag nödvändig för att på ett tillfredsställande sätt kunna möta de krav som en under budgetåret av beslutad, ytterligare skärpning av datalagen kan komma att medföra. Med hänvisning till det ovan anförda föreslår vi att beslutar' 1. att hos regeringen begära utredning och förslag till en decentraliserad organisationsform för data verksamheten i landet i enlighet med vad i motionen anförts, 2. att, i samband med övergång till en decentraliserad organisationsform för dataverksamheten, hos regeringen begära utredning och förslag till inrättandet av regionala ansvarsnämnder med uppgifter och ansvar i enlighet med vad i motionen anförts, 3. att hos regeringen begära att inom , m. fl. internationella organisationer, i vilka ingår som medlem, tas initiativ i syfte att få till stånd internationella konventioner om ökat skydd för den personliga integriteten vid registrering på data i enlighet med vad i motionen anförts, 4. att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförs om vikten av att efterkomma beslut att tillsätta en utredning med uppdrag att göra en översyn över datalagen, varvid speciellt bör beaktas a) användningen av mjukdata, b) förbud mot försäljning av dataregister '(Se även motion 1975/76:193) för kommersiellt bruk, c) anmälningsplikt för innehavare av maskinella personregister som nyttjas såsom dataregister, d) översyn av gällande instruktion för datainspektionen samt e) roll vid prövning av persondataregister, upprättade av regeringen, 5. att som sin mening ge regeringen till känna att i direktiven till den av beslutade datalagsutredningen skall beaktas vad i motionen anförts beträffande a) lagfäst rätt för löntagare att få insyn och kontroll över personaldataregister upprättade av arbetsgivare, b) avpersonifiering av folk- och bostadsräkningar m. fl. 6. att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande datainspektionens framtida resurser. () i Lane-Herrestad () () () i Glömminge