ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ02694 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 694 av om nya motiv på sedlar Trots att är en modem industristat i vars grundlag står inskrivet att all makt utgår från folket, finns kvarlevor från självhärskardömets dagar och feodaltiden. Ett av exemplen är motiven på landets olika sedeltyper, vilka samtliga återger bilder av kungar. Här råder ingen skillnad mellan det moderna och exempelvis feodalstatema , , och , vilka länder liksom har bilder av monarker på samtliga sina sedlar. har socialdemokratin suttit i regeringsställning i . Republikkravet är inskrivet i dess partiprogram. Trots detta är motiven på landets sedlar fortfarande bilder av kungar. Kungarikena och , där socialdemokratins politiska ställning varit och är betydligt svagare än i , har inte kungliga porträtt på någon av sina sedeltyper. Kungaporträtten borde bort från landets sedlar. Dessa bilder är ett medel i propagandan för monarkin, för kungahuset, och framstår i detta sammanhang som nationella symboler. De utgör en kvarleva från självhärskardömets dagar och feodaltiden. Bilder ur folkets skapande liv borde ersätta kungaporträtten. Det är folket som skapat värdena. Anses personliga porträtt lämpliga som motiv på sedlama finns personer, som gjort och dess folk stora tjänster. Detta gäller inte landets kungar. Landskapsbilder kunde i detta sammanhang även vara lämpliga. Då nya sedeltyper med vissa mellanrum framtages bör kungaporträtten ersättas med andra och mera folkliga motiv. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar som sin mening att vid utgivandet av nya sedeltyper kungabildema ersättes med andra motiv enligt i motionen angivna riktlinjer.
mot · FZ02695 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:695 av m. fl. om rätt till avdrag vid inkomsttaxeringen för resa med bil till och från barndaghem Enligt kommunalskattelagen får avdrag göras vid inkomstbeskattning för resa med bil till och från arbetet, om tidsvinsten i förhållande till den tid som skulle åtgå vid utnyttjande av allmänna kommunikationsmedel överstiger . Tillämpningen av denna regel har kommit att innebära att den förvärvsarbetande, i vars dagliga resa till och från arbetsplatsen också ingår att skjutsa sina barn till och från daghem, inte får medräkna denna del av resan i tidsvinsten. Detta missförhållande bör enligt vår mening undanröjas. I skatteutskottets behandling av likalydande förslag (SkU 1975/76: 13) har hänvisats till traktamentsskatteutredningen och pågående skatteutredning. Med hänsyn till att den förstnämnda utredningen ej har berört motionens ämne och att skatteutredningens arbete på intet sätt inger några förhoppningar om förslag i ämnet inom överskådlig tid bör frågan ånyo prövas i . Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen hemställer att regeringen antingen föreslår sådan ändring av kommunalskattelagen eller utfärdar sådana tillämpningsföreskrifter, att resa till och från barndaghem i samband med arbetsresa får inräknas i den tidsvinst som avgör om rätt till avdrag för bilresa föreligger. () ()
mot · FZ02696 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:696 av m. fl. om nedsättning av den allmänna arbetsgivaravgiften på För att främja sysselsättningen och skapa bättre regional balans beslutades vid innevarande (SkU 1975/76: 19) att sänka den allmänna arbetsgivaravgiften inom inre stödområdet från till . I olika motioner har rests krav på att skall hänföras till det inre stödområdet. Vid behandlingen av motioner härom till riksdag framhöll inrikesutskottet att det inte har något att erinra mot att regeringen även i fortsättningen fastställer gränsen för det inre stödområdet med ledning av de riktlinjer som drar upp. Utskottet framhöll vidare att det delar departementschefens uppfattning att det inre stödområdet i princip bör omfatta de inre delarna av skogslänen. Även om utskottet således avstyrkt motionerna om att skall hänföras till det inre stödområdet har utskottet uttalat att svårigheterna på synes vara sådana att bör ges den generösa behandling som utskottet uttalat sig för i fråga om det område som gränsar till det inre stödområdet. har också förts till det försöksområde som skall kunna komma i fråga för det särskilda sysselsättningsstödet, vilket inrikesutskottet och uttalat sig för i samband med behandling av motioner till riksdag om vidgat sysselsättningsstöd till . Då motiv således icke saknas för att i fråga om behovet av sysselsättningsfrämjande åtgärder jämföra med det inre stödområdet, synes starka skäl tala för att den allmänna arbetsgivaravgiften sänks även för från nuvarande till genom vederbörlig ändring i lagen om nedsättning av den allmänna arbetsgivaravgiften inom det inre stödområdet. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att beslutar att genom komplettering av lagen om nedsättning av den allmänna arbetsgivaravgiften inom det inre stödområdet nedsättning jämväl skall omfatta . () () i Stenkyrka
mot · FZ02697 · 1976-01-23 00:00:00 — 1975/76 697706 1975/76: 697 om höjd maximigräns för avdrag vid inkomstbeskattningen för underhållsbidrag åt barn Avdrag för underhåll till barn infördes i nuvarande form . Beloppet fastställdes till totalt högst . Genom beslut av riksdag höjdes avdraget till högst . per barn , och i samband med skattereform höjdes beloppsgränsen till . per barn och åldersgränsen till . Höjningen till nuvarande . per barn beslöts av riksdag under åberopande av kostnadsutvecklingen. avslog i sitt betänkande 1975: 2 ett yrkande om en höjning av beloppet till . med motiveringen att avdraget uppräknats. framhåller utskottet att det icke har något att erinra mot att beloppsgränsen tid efter annan omprövas med hänsyn till penningvärdets förändringar. I proposition till innevarande års riksdag (1975/76: 91) föreslås nya normer för beräkning av existensminimibeloppet. Detta skall fastställas till vissa procent av gällande basbelopp och justeras därmed automatiska till ett förändrat penningvärde. Propositionen föreslår att existensminimibeloppet för barn skall fastställas till av gällande basbelopp. Detta innebär för dagen . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att högsta avdrag vid taxering för underhåll av icke hemmavarande barn skall vara lika med existensminimibeloppet, nämligen av basbloppet för varje barn. /ENKEL (fp) () 1 1975/76.
mot · FZ02698 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 698 av i Skärstad m. fl. om befrielse för frikyrkosamfund från skyldigheten att erlägga arvs- och gåvoskatt Maj:ts förordning om arvsskatt och gåvoskatt (1941: 416) är bl. a. och sådana sammanslutningar eller stiftelser som bedriver i hög grad samhällsnyttig verksamhet befriade från skyldigheten att erlägga arvs- och gåvoskatt. Däremot har de frikyrkliga samfunden inte samma förmån. Detta anser många människor vara högst anmärkningsvärt, eftersom de fria samfundens verksamhet rimligtvis bör vara fullt jämförbar med . En bred och växande opinion finner det därför angeläget att och övrika trossamfund får bedriva sitt arbete på i skattehänseende lika ekonomiska villkor. I praktiken innebär den nuvarande ordningen att en person genom testamente eller gåva kan skänka t. ex. . till vardera och ett frikyrkligt samfund, med förbehållet att pengarna skall gå till u-hjälpen, och då får hela summan, medan beloppet till det frikyrkliga samfundet reduceras på grund av arvsskatten. Man kan undra om lagstiftarnas mening var att bestämmelsen skulle få sådana effekter. När det gäller inkomst av arv och gåvor intar sålunda de fria samfunden en sämre ställning än och en rad ideella organisationer och stiftelser, trots att de fria trossamfundens verksamhet i allt väsentligt sammanfaller med verksamheten i de sammanslutningar som medges befrielse från skyldigheten att erlägga arvs- och gåvoskatt. har också behandlat förslag om borttagande av skattskyldigheten för arv och gåvor för religiösa samfund. Det finns nu starkare skäl än för att fatta ett sådant beslut. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om den ändringen i 3 § förordningen om arvsskatt och gåvoskatt (SFS 1941: 416) att orden de frikyrkliga samfunden tilläggs, varigenom frikyrkorna ges möjligheter att bedriva sin verksamhet på i skattehänseende samma ekonomiska villkor som . 1975/76: 698 Från skattskyldighet enligt denna förordning äro befriade staten; stiftelse eller eller forskning. () i Skärstad 3 § Från skattskyldighet enligt denna förordning äro befriade staten; stiftelse eller eller forskning; de frikyrkliga samfunden.
mot · FZ02699 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 699 av m. fl. om begränsning av kravet på bokföringsmässig redovisning vid inkomstbeskattning av jordbruk fattade beslut om en successiv övergång till bokföringsmässig inkomstredovisning för alla jordbrukare. Övergången skall ske i etapper. Den sista etappen, som berör jordbruksföretagen med en bruttoomsättning på högst , skall genomföras i samband med taxering. Det innebär att denna grupp av jordbrukare måste vidta förberedelser för övergången redan under innevarande år. För de mindre jordbrukarna innebär övergången till bokföringsmässig redovisning inte några större fördelar. Många av dem uppfattar i stället tvånget att gå över till bokföringsmässig redovisning som ett onödigt krångel, som dessutom kräver sakkunnig hjälp vid deklarationen. Den uppfattningen är självfallet mest utbredd bland de äldre företagarna, som sällan haft tillfälle att skaffa sig den kunskap om bokföring och deklaration som denna omläggning kräver. Ett av skälen för att låta reformen omfatta alla jordbruk, oberoende av storlek, har varit att antalet småjordbruk kunde väntas minska mycket snabbt mot mitten och slutet av . Det står emellertid nu klart att det kommer att finnas åtskilliga jordbruk kvar i den aktuella storleksgruppen, när den bokföringsmässiga redovisningen enligt planerna skall vara genomförd i sin helhet. Detta förhållande påverkar också bokföringsbyråernas möjligheter att tillhandahålla hjälp åt dem som behöver sådan. Bokföringsbyråema är redan hårt pressade och kommer uppenbarligen att få svårt att klara sin uppgift, om tidsprogrammet skall fullföljas. Den sista etappen bör därför enligt vår mening skjutas upp. Det vore också olyckligt om ett ändrat redovisningsförfarande vid deklarationen mer eller mindre skulle tvinga fram förtida nedläggningar av mindre jordbruk, något som det nu finns tendenser till. Man kan enligt vår uppfattning också ifrågasätta om det är nödvändigt att denna grupp av mindre jordbrukare går över till bokföringsmässig redovisning. Under alla förhållanden kan det inte vara några olägenheter förenade med att ställa den sista etappen i omläggningen till bokföringsmässig redovisning . 1975/76: 699 Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att beslutar att omläggningen till bokföringsmässig redovisning för jordbrukare begränsas till att omfatta jordbruksföretag med en bruttoomsättning som överstiger . () i Ulfsbyn
mot · FZ02701 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 701 om förbud mot tillverkning och försäljning av mellanöl När genom beslut tillät fri försäljning av mellanöl var syftet bl. a. att försöka förmå konsumenterna att övergå från starkare till svagare alkoholdrycker. Tyvärr fick vi ett helt annat resultat. Den totala alkoholförbrukningen har ökat och alkoholvanorna har snabbt spritt sig till allt yngre åldrar. Utan överdrift kan man påstå att mellanölet är ett verkligt allvarligt ungdoms- och samhällsproblem. Uppenbart finns också ett starkt samband mellan ölkonsumtion, starkspritkonsumtion och bruk av narkotika. Tidningsrubriker och polisrapporter talar sitt tydliga språk. Trots att vi vet att mellanölskonsumtionen fortsätter att öka och att de ungdomar det gäller finns i allt lägre åldersklasser har samhället inte vidtagit några som helst åtgärder. Mellanölets införande och försäljning i nuvarande fria form är ett stort misstag från statsmakternas sida. Man kan med lätthet påvisa att den fria försäljningen av mellanöl lett till att barn och ungdom fått alltmer utbredda och grundläggande alkoholvanor. Det är svårt att övervaka de bestämmelser som finns om 18-årsgräns för inköp av mellanöl. Skolledare och rektorer har verifierat att man märkt en tydlig ökning till mellanölskonsumtion bland skoleleverna. Bevisligen leder detta också till konsumtion av allt starkare drycker. Det måste nu vidtas radikala åtgärder för att begränsa alkoholkonsumtionen. Utvecklingen har tydligt och klart visat att samhället måste vidta effektiva åtgärder i detta syfte, och då i första hand mot mellanölet med hänsyn till den fara som detta utgör för barn och ungdom. Vår mening är den att man i första hand bör besluta om att förbjuda tillverkning och försäljning av mellanöl. Om det visar sig omöjligt att genomföra detta förslag måste försäljningen av mellanöl underkastas restriktioner i likhet med försäljningen av starköl enligt rusdrycksförordningen. Genom detta skulle bättre garantier skapas för att barn och ungdom inte blir offer för mellanölets skadeverkningar. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar om förbud mot tillverkning och försäljning av mellanöl eller 1975/76: 701 2. att om nyssnämnda yrkande inte kan bifallas beslutar att hänföra mellanöl till rusdrycker i rusdrycksförsäljningsförordningen.
mot · FZ02702 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:702 av herrar i och om nedsättning av den allmänna arbetsgivaravgiften för avgiftsskyldiga inom Tanums och kommuner Den fysiska riksplanen är bl. a. ett medel att skydda från rikssynpunkt värdefulla områden från överexploatering och miljöförstöring samt att bevara dessa områden för det rörliga friluftslivet. Detta vällovliga syfte har dock lett till att kommuner med allvarliga sysselsättningsproblem som hamnat i enligt riksplanen skyddade områden har fått sin situation ytterligare försvårad. För kustkommunerna betyder detta att den industri som behöver strandläge och vill etablera sig i kommunen styrs till någon annan del av landet. Detta gör att statsmakterna har ett alldeles speciellt ansvar för utvecklingen i dessa kommuner. Tanums och är typexempel på kommuner vilkas läge har försvårats på grund av riksplanen. För norra , d. v. s. Tanums och kommuner, behövs enligt regionala ekonomiska enhet 1 000 nya arbetstillfällen för att kommunerna skall kunna hålla oförändrad befolkning. Enligt vad som framkommit vid en av arrangerad näringspolitiska dag i , med representanter för länsstyrelse, näringsliv och turism, kan inte turismen ge mer än högst något tiotal nya arbetstillfällen, medan sysselsättningen i de gamla basnäringarna jordbruk och fiske kommer att minska ytterligare något. Det är alltså industrin som måste svara för huvuddelen av sysselsättningen . Tanums och kommuner hör till det allmänna stödområdet, men med hänvisning till den effekt som riksplanen har för dessa kommuner är en placering inom det inre stödområdet ytterst välmotiverad. Denna åsikt delas av bl. a. regionalekonomiska enhet. Samma skäl som talar för att Tanums och kommuner bör höra till det inre stödområdet talar för att kommun borde höra till det inre stödområdet. Eftersom frågan om indelningsgrunderna för inre och yttre stödområdet skall omprövas, avstår vi dock nu från att kräva sådana förändringar. En annan åtgärd som också skulle ha mycket stor betydelse för norra näringsliv vore om man kunde sänka den allmänna arbets 1975/76: 702 givaravgiften till inom och Tanums kommuner i enlighet med vad redan har beslutat för det inre stödområdet. En sänkning av arbetsgivaravgiften skulle inte bara stimulera industrin inom området utan också utgöra ett värdefullt stöd för fisket som även i den norra länsdelen har drabbats av stora svårigheter. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att den allmänna arbetsgivaravgiften sänks till inom Tanums och kommuner.
mot · FZ02703 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 703 om rätt till schablonavdrag vid inkomst av jordbruksfastighet och Det extra avdraget under inkomst av kapital har års taxering höjs till . för ensamstående och . tillsammans för dem som taxeras enligt för gift skattskyldig gällande bestämmelser. Motsvarande bestämmelser gäller inte för dem som har sitt sparkapital investerat i egen rörelse eller jordbruk. Detta måste betraktas som ett allvarligt avsteg från principen om en rättvis och likformig beskattning. Ändå föreligger inte någon principiell skillnad mellan den avkastning som erhålls av på bank insatta medel, aktieinnehav o. d. och den avkastning som erhålls av rörelse eller jordbruk vari någon investerat sitt sparkapital. En del av rörelsens avkastning kan hänföras till den personliga arbetsinsatsen medan en annan del härrör från det insatta kapitalet. Vi föreslår därför att den som investerat sitt sparkapital i jordbruk, annan fastighet eller rörelse skall medges samma rätt till extra avdrag vid beskattningen som om kapitalet varit placerat i bank, aktier eller motsvarande. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att rätt till extra avdrag vid kapitalbeskattningen också skall gälla den som har sitt kapital investerat i egen rörelse eller jordbruk. () ()
mot · FZ02704 · 1976-01-23 00:00:00 — 1975/76: 704 av i m. fl. om rätt till avdrag vid inkomstbeskattningen för vård och tillsyn av nära anhörig, m. m. Samhället avlastas mycket arbete genom att enskilda i många fall tar hand om eller bekostar vården av sjuka och åldriga anhöriga. Detta innebär för den enskilde ekonomiska uppoffringar. Enligt vår mening är det ett samhällsintresse att stödja dem som enskilt tar ansvaret för vården av anhöriga, bl. a. därför att detta innebär stora besparingar för samhället. Ett sådant stöd kan ges genom skattelättnader. I många fall innebär vården av anhöriga att den ene av makarna i en familj helt eller delvis får avstå från att förvärvsarbeta. När bidrag utgår bör enligt vår mening en sådan familj vid beskattningen få göra avdrag för de faktiska kostnaderna för vården. Bidraget kan inte rimligen betraktas som lön och som en inkomst för vars förvärvande inga utgifter är nödvändiga. När bidrag icke utgår kan man tänka sig ett system som innebär att den make som har den högsta beskattningsbara inkomsten erhåller en skattelättnad för minskad skatteförmåga motsvarande de faktiska kostnaderna för vården. I andra fall bekostar enskilda vården genom att betala en person som kommer hem för att sköta den vårdbehövande eller genom att betala för att den anhörige tas om hand i annat enskilt hem. I dessa fall bör avdrag medges för de faktiska kostnaderna. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen hemställer om utredning och förslag, syftande till skattelättnader genom rätt till avdrag m. m. för vård och tillsyn av sjuk eller åldrig nära anhörig i enlighet med de i denna motion angivna riktlinjerna. () N. () () ()
mot · FZ02706 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:706 av m. fl. om ändringar i kapitalbeskattningen Med anledningen av bl. a. motionen 1975: 708 (m) beslöt riksdag att hos regeringen anhålla om förslag till beträffande ändringar i kapitalbeskattningen i syfte att begränsa skärpningen av förmögenhets-, arvs- och gåvobeskattningen till följd av taxeringsvärdehöjningarna vid allmänna fastighetstaxering. Regeringen har ännu inte framlagt sådant förslag. Med anledning härav hemställs att hos regeringen anhåller om att förslag beträffande ändringar i kapitalbeskattningen i enlighet med vad i motionen anföres skyndsamt framlägges. () () () () i N. () i Trobro
mot · FZ02708 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 708 om successiv avveckling av garantibeskattningen av fastighet Vid fastighetstaxeringen 1975 genomfördes i många fall betydande höjningar av fastighetsvärdena på såväl villor som andra fastigheter och fritidshus. Garantibeskattningen blir därigenom alltmer betungande, och detta har även bekräftats av skatteutskottet, som redan tidigare konstaterat att i garantibeskattningens konstruktion ligger att beskattningen av fastighetsinnehav i vissa fall blir högre än vad som är motiverat av fastighetens avkastning. Detta gäller numera i än högre grad. Reglerna för den kommunala garantibeskattningen är av gammalt datum, och sedan de fastställdes har taxeringsvärdena höjts och med sammantaget så stora belopp att en ändring av reglerna vore välmotiverad. En total avveckling av garantibeskattningen innebär inkomstbortfall för kommunerna, varför en sänkning av repartitionstalet bör ske successivt. Hela problemkomplexet behöver därför utredas i syfte att åstadkomma en ny lagstiftning på området. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen begär en skyndsam utredning i syfte att successivt avveckla den kommunala garantibeskattningen av fastighet.
mot · FZ02709 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:709 om slopande av arbetsgivaravgiften för ideella föreningar a. ideella föreningar med anställd personal kan arbetsgivaravgiften bli verkligt betungande. Sådana föreningar lever ofta på begränsade anslag från samhället samt på sina medlemsavgifter. Redan de sociala kostnaderna kan vara en hård belastning på den sparsamma budgeten. Dessa måste naturligtvis anses vara helt nödvändiga för att ge trygghet åt den personal som har sin dagliga gärning i ideella föreningar och ifrågasätts inte på något sätt. Däremot skulle befrielse från arbetsgivaravgift vara en stor förmån. Med sådan befrielse kunde man uppnå den effekten att de ständigt ökade kostnaderna för driften av ideella föreningar med anställd personal kunde ut, medan de ofta sparsamt ökande anslagen så att säga hinner ifatt. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar undanta de ideella föreningarna från skyldigheten att erlägga arbetsgivaravgift för sin personal.
mot · FZ02710 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:710 om grunderna för beräkning av allmän arbetsgivaravgift för vissa Enligt skattelagstiftningen skall inkomst redovisas i olika förvärvskällor såsom inkomst av tjänst, rörelse, jordbruksfastighet m. m. Driver en person både rörelse och jordbruk skall detta redovisas som skilda förvärvskällor. Enligt lagen om allmän arbetsgivaravgift 1968: 419 4 § skall fysisk person erlägga allmän arbetsgivaravgift för inkomst av här i riket bedriven rörelse eller inkomst av jordbruksfastighet. Bestämmelserna medför att arbetsgivaravgift uttages på en egenföretagares hela rörelseinkomst även om samme person skulle ha underskott på av honom bedriven jordbruksrörelse. Motsvarande förhållande uppstår om en person driver två självständiga rörelser men i olika kommuner. Skulle den ena ge överskott och den andra underskott sker ingen avräkning av underskottet vid beräkning av arbetsgivaravgiften. Rimligtvis borde endast nettot, dvs. överskott med avdrag för underskott, avgiftsbeläggas. Allmän arbetsgivaravgift är ju en löneskatt som arbetsgivaren betalar på utbetalda löner vilka sedan beskattas hos mottagaren. En person som driver rörelse i form av enskild firma eller ett jordbruk uppbär ju inte lön från sitt företag utan inkomstbeskattas för vinsten, dvs. för intäkter med avdrag för kostnader. Men i inkomstsammanhang blir den enskilde företagarens lön överskottet av bedriven rörelse eller jordbruksfastighet med avdrag för underskott i samma förvärvskällor. Löneskatten, dvs. den allmänna arbetsgivaravgiften, borde därför endast utgå på nettoinkomsten. Nuvarande dubbelskattning i fall som de ovan nämnda borde kunna undvikas genom en enkel omredigering av 4 § 2 st. i ovan nämnda lag. På vederbörande utskott torde ankomma att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att vid beräkning av allmän arbetsgivaravgift för person som driver rörelse i form av enskild firma eller jordbruk inkomster och underskott i dessa avräknas mot varandra så att dubbelbeskattning förhindras. () () i