mot · FZ02490 · 1976-01-16 00:00:00 — av m. fl. om ämnet gymnastik och idrott i grund- och gymnasieskolan Skoldebatten fördjupas och skolans målsättning breddas alltmer, vilket inte minst har kommit till uttryck under den nu pågående debatten om . Ett i vårt tycke grundläggande ämne i skolan är skolgymnastiken eller den fysiska fostran. Den bör vara så utformad att eleven blir motiverad för fysisk aktivitet. Den träning och kroppsövning som barn tidigt börjar med är av stor betydelse för dem senare i livet. har forskarna vid våra högskolor visat ett allt större intresse för gymnastikämnet. Lärarhögskolorna i , och har i specialuppsatser redovisat en del forskningsresultat. Resultaten är inte på något sätt sensationella, men de visar på en del svagheter i den nuvarande utformningen av undervisningen. M. och G. , , har efter studier av gymnastikundervisningen i klass 8 i och i årskurs 2 i gymnasiet kommit fram till följande resultat: Undervisningens innehåll varierar kraftigt mellan lärarna. En fast studiegång grundad på vetenskap och systematiserad lärarerfarenhet efterlyses. Det bör göras en översyn av kursplanerna för gymnastik- och idrottshögskolorna. Skolans lokaler och utrustning bör ställas till elevernas förfogande efter skoldagens slut. Undervisningen måste anpassas efter den enskilda elevens förutsättningar och intresse. Samundervisning bör förekomma oftare. Ämnet bör fl ett mera tidsenligt namn, t. ex. idrott. Dagens tätbebyggelse, speciellt höghusboende, minskar barnens fria lekytor, och samhällets barnstugor och lekskolor kan inte ge fullgod ersättning. 1 ger endast var fjärde lekstola barnen möjlighet till en promenad utomhus, och inomhuslokalerna är för trånga för att man där skall kunna tillgodose barnens rörelsebehov. Om barnens rörelse- och aktivitetsbehov inte tillfredsställs, leder detta i första hand till dålig fysisk utveckling. I andra hand kan det leda till psykiska besvär såsom apati och aggression. Ett barn som har dålig fysik och dålig motorisk färdighet har ofta svårigheter i umgänget med andra barn och kan fl svårigheter med den sociala anpassningen. När barnen kommer till småskolan har de bara en lektion i gymnastik under första läsåret. Av de går ofta åt till av- och påklädning. Till detta kommer att gymnastiken sköts av klasslärare och inte av specialutbildad gymnastiklärare. En del av dessa klasslärare har genomgått en utbildning på sammanlagt i detta ämne under sina studier vid . Gymnastikämnets metodik och målsättning skiljer sig avsevärt från andra skolämnens, och därför krävs det specialutbildning av ledarna i detta ämne. Mellan- och högstadiet har tre 40-minuters lektioner . Om man analyserar vad som skall ske inom - med omklädning, gångtid, närvarokontroll och duschning - finnér man att den effektiva tiden för träning och aktivitet blir 15-20 minnter. Det finns också andra nackdelar med dessa korta gymnastiklektioner. Läraren har i många fall tröttnat på att höra eleverna klaga på att de inte hinner duscha efter träningen, vilket måste vara högst otillfredsställande. Gymnastikläraren vill inte heller ta emot anmärkningar från sina kolleger om att eleverna alltid kommer för sent till deras lektioner. Därför släpper han klassen innan det ringer ut. En genomgripande översyn av den fysiska träningen i skolan måste göras för att få den att fungera tillfredsställande. Hur skulle vi vuxna reagera om vi för fysisk träning och rekreation fick på oss, vilka skulle inkludera omklädning, framtagning av redskap, 20 minuters träning, dusch och påklädning, och ovanpå det skulle vi rusa på ett sammanträde? Inte många skulle frivilligt gå till träningshallen, inte ens de mycket intresserade. Vi vill ha lugn och trivsel när vi iclroitar. Det vill skolungdomen också ha. behandlade motionen 1975:824 om en förlängning av gymnastiklektionen och framhöll att SÖ tillsatt en arbetsgrupp som skall se över ämnet gymnastik. Det finns möjligheter att komma till rätta med problemet genom s. k. modulsystem. Försöksverksamhet pågår också på en del skolor för att förbättra gymnastiklektionerna. Men de åtgärder som har vidtagits har varit beroende på vederbörandes intresse vid den eller den skolan. Ämnet fysisk fostran är av så stor och grundläggande betydelse att en generell omläggning av ämnet är nödvändig för att alla elever i landet skall få en riktig fysisk fostran. Genom den ökade motoriseringen i dagens samhälle, får eleven inte den naturliga motion som eleverna fick . Detta måste kompenseras genom ökad fysisk träning i skolan för att främja den friskvård som myndigheterna numera villigt ansluter sig till. Bäst angriper man problemet genom en väl uppbyggd fysisk träning i skolan, vars mål inte skall vara att producera stjärnor för idrotten utan att skänka eleven en god fysik och att motivera individen för fysisk aktivitet. Vi har bara en kropp och den får vi dras med hela vårt liv. Därför är det viktigt att vi lär oss att sköta den. Genom att motivera eleven för fysisk träning, för egen del och med ut gångspunkt i egna förutsättningar, blir träningen en naturlig del av elevens livsstil även när han eller hon slutat skolan. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära att får i uppdrag att lägga fram förslag om en förbättring och utökning av ämnet gymnastik och idrott i grundoch gymnasieskolan. () ()