mot · FZ02800 · 1976-01-23 00:00:00 — av i om åtgärder för att främja cykeltrafiken "Cykeln är ett billigt, energisnålt och miljövänligt samt föga ytkrävande transportmedel och erbjuder därmed just sådana kvaliteter som efterlysts i den allmänna debatten om trafik- och tätortsmiljön. Så säger statens vägverk, och statens planverk i den gemensamma skrivelse av i vilken de redovisar resultatet av den cykelutredning som verken utfört på grund av enhälliga riksdagsbeslut och 1974. Av skrivelsen framgår också att de inventeringar som gjorts i samband med utredningen visar att situationen för cykeltrafiken i många fall är besvärlig med hänsyn till såväl säkerhet som framkomlighet. De tre verken anför att man bör öka ansträngningarna -planeringsmässiga och ekonomiska - för att avhjälpa bristerna. Utredningen överlämnade en rapport, Cykeln i stadens trafiknät. Kommunikationsministern säger i årets budgetproposition att denna rapport enligt hans mening ger en god information om planering och genomförande av åtgärder för cykeltrafiken. Han anser att rapporten därför kommer att bli ett värdefullt hjälpmedel för kommunerna när det gäller att i trafik- och bebyggelseplaneringen ta större hänsyn till trafikförhållanden för cyklister. Rapporten är mycket värdefull, men den täcker inte hela det område som avsetts i 1972 och riksdagsbeslut. hade därutöver hemställt om följande att utredningen som utgångspunkt borde ha det uppdrag som redan fanns inneslutet i ett riksdagsbeslut av , nämligen att klarlägga de samhällsekonomiska vinster som kan uppnås genom en ökad övergång till cykeltrafik att utredningen skulle få i uppdrag att lägga fram förslag också om kortsiktiga åtgärder som kan förbättra cykeltrafikens villkor. Det är dessa frågor som behandlas i ovannämnda skrivelse från utredningen. Denna skrivelse har dock inte föranlett någon kommentar från kommunikationsministerns sida. Innan jag går in på att närmare behandla dessa frågor vill jag kort teckna den häpnadsväckande utveckling som cyklismen genomgått . gick cykelförsäljningen i vårt land ned från ca 280000 till 125 000 . Man räknade allmänt med att cykeln skulle försvinna som transportmedel och huvudsakligen användas av barn. konstaterade att cykelförsäljningen visserligen ökat till 230 000 men ansåg att den fram endast skulle öka i takt med befolkningstillväxten och att det då skulle säljas ca 250 000 cyklar. hade emellertid siffran stigit till 400 000 och har sedan legat på en mycket hög nivå; för är den över 450 000. Anledningen till detta är att cykeln nu blivit ett alternativt transportmedel. Detta gäller inte bara vårt land. Det är en internationell företeelse. I det typiska billandet har utvecklingen gått ännu snabbare än hos oss. användes cykeln endast av barn och hurtbullar. skedde emellertid ett genombrott, då det såldes lika många cyklar som bilar i . såldes det i 14 miljoner cyklar mot 9 miljoner bilar. I den biltätaste delstaten i , , har transportdepartementet lagt fram ett förslag till ett trafikpolitiskt program, där man säger följande: Cykel trafikens möjligheter som ersättning för bilresor ökar snabbt. Omkring en tredjedel av alla invånare cyklar . Över hälften av cyklisterna är . Denna inställning finns inte endast i med dess för cyklister gynnsamma klimat. I och , DC, görs det liksom i många kanadensiska städer stora ansträngningar för att stimulera till ökad cykeltrafik. pekade man i en officiell publikation i på att ett växande antal människor använder cykeln för arbetsresor, att det behövdes mer cykelleder, trafiksäkerhetsåtgärder för cyklister osv., eftersom cyklisterna bör ha samma rättigheter och behov och samma ansvar som den som använder bil, buss, tåg, lastbil eller flyg. har det i vårt land byggts cykelleder och cykelbanor i flera kommuner, delvis med hjälp av AMS-medel. Det har också vid undersökningar visat sig att om cyklisterna får lämpliga cykelvägar så används cykeln för arbetsresor även under andra delar av året än sommarmånaderna. i har i en rapport 1975:6 redovisat en undersökning i ,som varén regnig och blåsig månad. Man intervjuade 326 cyklister, varav 60 96 använde cykeln till arbetet och 15 96 till skolan. Medelavståndet var , men på en led med mycket god cykelväg var det . Över 80 96 använde cykeln . Av dem som cyklade till arbetet var 48 96 nya cyklister. De hade hållit på mindre än . 35 96 av dem som cyklade till arbetet förklarade att de skulle tagit bilen om de inte cyklat. Särskilt hög var siffran för den nya cykelbana som anlagts mellan ett stort bostadsområde och . Där skulle 55 96 tagit bilen och 25 96 åkt kollektivt om de inte cyklat. I en tidigare undersökning inom i konstaterade man att varannan yrkesverksam göteborgare bodde inom 20 minuters cykelavstånd från sitt arbete. Syftet med en samhällsekonomisk bedömning av cyklismen är att ge ett säkrare underlag för beslut om hur resurserna till trafiknätets utbyggnad bör fördelas. ansågs den samhällsekonomiska nyttan av cykeltrafiken vara mycket liten. Det uttalande som inleder denna motion visar emellertid att utredningen är väl medveten om den samhällsnytta som cykeltrafiken nu innebär. I med knappa energiresurser, med trängsel i tätortskärnorna, med miljöföroreningar, med stora krav på parkeringsanläggningar och trafikmaskiner har cykeln mycket stora fördelar som transportmedel. Till detta kommer att cyklisten gratis får den hälsosamma motion som många bilister bristfälligt försöker skaffa sig genom en testcykel i sin källare. Utredningen har emellertid ansett att det med nuvarande kunskaper och förekommande teorier är så svårt att göra en samhällsekonomisk analys att det inte bedömts meningsfullt att summera olika åtgärders verkningar. Även om man inte kan kvantifiera den samhällsekonomiska effekten är det emellertid helt nödvändigt att man vid avvägningen mellan anslag till olika trafikmedel har fullt klart för sig vilka fördelar för samhället som en ökad cykeltrafik har. Alltför ofta händer det att cykelvägar finns med i ett tidigt stadium av en trafikplanering men att de är det första som prutas bort, just därför att det finns ett förlegat betraktelsesätt att cyklisterna är trafikanter som man inte behöver ta så stor hänsyn till. En ökning av cykelvägnätet skulle också ha den fördelen att den skulle reducera antalet cykelolyckor. En av deltagarna i utredningsarbetet har uppskattat den samhällsekonomiska belastningen av cykelolyckorna till ca 240 milj. kr. Sedan man försökt att på ett rationellt sätt bedöma cykeltrafikens samhällsekonomiska verkningar upptäcker man att det finns ett kanske irrationellt, men dock mänskligt, argument, som uttryckts på följande sätt av : Att cykla är inte bara ett sätt att färdas. Det är mer än så. Det är en livsstil, ett sätt att leva, en stillsam protest mot maskinkulturens överdrifter och avarter. Enligt cykelutredningens uppskattningar investeras f. n. ca 70 milj. kr. i cykelleder och andra anläggningar för cykeltrafiken. Av dessa står staten för ca 20 milj. kr. Det statliga engagemanget har i huvudsak samband med att staten genom antingen svarar för den allmänna väghållningen eller lämnar bidrag till väg- och gatuhållningen i de tätorter där kommunen är väghållare. Statsbidragsbestämmelserna är emellertid så utformade att bidragen endast kan gå till cykelleder som byggs i omedelbar anslutning till byggande av större trafikleder för biltrafiken. (är inte använda pengarna för att bygga cykelbanor i en sträckning som vore mer meningsfull för den allmänna planeringen av cykeltrafiken. Staten kan inte lämna bidrag av vägmedel till en systematisk utbyggnad av cykelvägnätet såvida inte statsbidragskungörelsen ändras. Något förenklat kan man säga att en cykelväg som ligger så långt från en trafikled att man med säkerhet vet att cyklisten slipper andas in bilarnas avgaser knappast kan få statsbidrag. anser att det även från andra utgångspunkter vore lämpligt med en allsidig prövning av bidragssystemet i fråga om gatu- och vägbyggandet. En sådan översyn blir emellertid tidsödande och därför kan enligt utredningens mening övervägas någon form av temporär lösning vid sidan av nuvarande väganslag som kunde stimulera kommunerna till att vidta förbättringar för cykeltrafiken.. Ett sådant stimulansbidrag till cyklismen bör enligt utredningens mening vara förenat med en så enkel administrativ handläggning som möjligt. Utredningen anser också att det vore motiverat med en översyn av vägtrafiklagstiftningen med hänsyn till den ökade roll som cykeltrafiken spelar. Enligt min uppfattning är det angeläget att översynen av statsbidragsbestämmelserna och vägtrafikförordningen kommer lill stånd. Då en sådan emellertid kommer att ta avsevärd tid i anspråk bör , i enlighet med de tankegångar som finns i cykelutredningens skrivelse, hos regeringen begära omedelbara åtgärder för att stimulera cykeltrafiken i avvaktan på en mera långsiktig lösning. Detta bör ske genom förslag senast vid höstsessionen av 1976/om temporära statsbidragsbestämmelser som vid sidan av nuvarande väganslag kan stimulera kommunerna att vidta förbättringar för cykeltrafiken. Ett skäligt belopp bör också anvisas för detta ändamål. har inte tagit upp frågan om cykelleder som inte är avsedda för arbetsresor och annan nytto-trafik utan tar sikte på att skapa ett alternativ till biltrafik även för fritidsverksamhet och semesterresor. Jag tänker då närmast påcykelledsprojekten av typ Siljansbygden runt och Åsnen runt. Frågan om bidrag till cykelleder av detta slag kan inte lösas i direkt samband med den fråga som behandlats i denna motion. Jag finner det emellertid angeläget att också frågan om bidrag till detta slag av cykelleder tas upp. att hos regeringen begär 1. att en översyn av statsbidragsbestämmelserna i fråga om gatuoch vägbyggande kommer till stånd i syfte att möjliggöra statsbidrag till en systematisk utbyggnad av cykelvägnätet, 2. att vägtrafikförordningen överses med hänsyn till den ökade roll som cykeltrafiken spelar, 3. att - i avvaktan på den mer långsiktiga lösning som ovan nämnda utredningar kan medföra - regeringen senast till höstsessionen av 1976/lägger fram förslag till temporära statsbidragsbestämmelser som vid sidan av nuvarande väganslag kan stimulera kommunerna att vidta förbättringar för cykeltrafiken och att ett skäligt belopp anvisas för detta ändamål, 4. att frågan om bidrag till cykelleder för fritidsverksamhet och semesterresor också prövas.