ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G00233 · 1976-12-07 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:31 om ändring i byggnadsstadgan (1959:612) De ändringar i byggnadsstadgan som föreslås i propositionen kan bidra till att förbättra arbetsmiljön och arbetsförhållandena för sophämtningspersonalen. Regeringsförslaget har föregåtts av ett omfattande utredningsarbete. Trots detta kommer emellertid ett genomförande av förslaget inte att ha någon avgörande betydelse för att förbättra arbetsförhållandena för majoriteten av sophämtningspersonalen. Det beror på att den befintliga bebyggelsen (utom vid ombyggnad) undantas i regeringens förslag, och det är främst i den äldre bebyggelsen som de dåliga arbetsmiljöerna för sophämtare finns. Regeringen har inte heller varit beredd att lägga fram några förslag när det gäller finansieringen, trots att det måste framstå som självklart att kostnaderna för nödvändiga förbättringar i de här aktuella avseendena skall åvila fastighetsägarna och inte belasta hyresgästerna. Regeringens invändningar beträffande svårigheter i samband med gällande hyreslagstiftning förefaller vara betydligt överdrivna. Man behöver enligt vår mening inte nu göra några förändringar i hyreslagstiftningen för att genomföra avsevärda förbättringar av sophämtningspersonalens arbetsmiljö. Förbättringarna kan genomföras genom ändringar i byggnadsstadgan och svensk byggnorm. Med godkännande av propositionen 1976/77:31 i övrigt föreslås 1. att uttalar att de förändringar i byggnadsstadgan som föreslås i propositionen att gälla vid nybyggnad och ombyggnad även bör gälla det övriga byggnadsbeståndet, 2. att hos regeringen hemställer om förslag till lag i enlighet med uttalandet under punkt 1, 3. att uttalar att kostnaderna för nödvändiga förbättringar av sophämtningspersonalens arbetsmiljö ej bör belasta hyresgästerna, 4. att hos regeringen hemställer om förslag beträffande statliga bidrag och bostadslån för att täcka kostnaderna för åtgärder för att åstadkomma godtagbar avfallshantering. 1 1976/77. (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G00236 · 1976-12-08 00:00:00 — 1976/77: 36 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:22 om statsbidrag till hemspråksundervisning för invandrarbarn m. m. I propositionen 1976/77:22 framläggs bl. a. förslag till nya regler för statsbidrag till hemspråksundervisning och studiehandledning på hemspråk för . Om detta förslag anförde utbildningsutskottet i betänkandet 1975/76:33 följande: Ett riktmärke för det nya förslaget bör vara att kommun skall fl statsbidrag till hemspråksundervisning och studiehandledning på hemspråk i i ungefär samma omfattning som . För flertalet kommuner innebär de föreslagna nya reglerna förbättringar jämfört med nuläget. För vissa kommuner med höga invandrartal och som regel stor nationalitetsspridning blir dock följden allvarliga försämringar. Med de nya reglerna skulle bidraget till uppskattningsvis minska med , till med , till med , till med , till med , till med . och till med . Föredragande statsrådet har också uppmärksammat dessa problem och föreslagit särskilda övergångsbestämmelser . Detta är givetvis av värde men hindrar inte att ambitionsnivån för hemspråksundervisningen i de här berörda kommunerna successivt måste minska. Med hänsyn till hemspråksundervisningens centrala betydelse för invandrarbarnens skolsituation och hela utveckling vore detta ytterst beklagligt. Mycket talar för att en viss ytterligare flexibilitet förs in i statsbidragssystemet. Kostnaderna för verksamheten varierar mycket starkt från kommun till kommun, inte bara med antalet elever utan också med antalet berörda språk, lokalsituation, särskilda anpassningsproblem bland eleverna etc. Läromedelssituationen berörs inte alls i propositionen. Anskaffning av lämpliga läromedel kan dock skapa mycket svåra ekonomiska och andra problem, när det är fråga om mindre vanliga hemspråk. För att kunna möta särskilt höga kostnader i vissa kommuner och garantera att ingen kommun skall behöva minska ambitionsnivån på sin hemspråksundervisning bör en särskild resurs, utöver de schablonbidrag som förelås i propositionen, ställas till förfogande att fördelas av . Det bör ankomma på regeringen att bedöma hur stor denna resurs bör vara för att möta de aktuella behoven och att återkomma till med begäran om eventuellt erforderliga extra anslag. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att hos regeringen hemställa att det i propositionen 1976/77:22 föreslagna systemet för statsbidrag till hemspråksundervisning för invandrarbarn kompletteras med en särskild resurs till förfogande för att möta särskilt höga kostnader för verksamheten i vissa kommuner och garantera att ingen kommun skall behöva minska ambitionsnivån på sin hemspråksundervisning. () ()
mot · G00240 · 1976-12-08 00:00:00 — Motion 1976/77: 40 med anledning av propositionen 1976/77:45 om sänkning av sjömansskatten, m. m. I propositionen 1976/77:45 föreslås ändrade regler i fråga om avtrappningen av det extra avdraget för folkpensionärer med hänsyn till förmögenhet. Förslaget innebär bland annat att bestämmelsen i kommunalskattelagen, att värdet av egnahemsfastighet eller mindre jordbruksfastighet skall inräknas i pensionärens förmögenhetsvärde med skäligt belopp, utvidgas till att även gälla fritidsfastigheter. Enligt nu gällande anvisningar bör värdet av sådan egnahemsfastighet eller mindre jordbruksfastighet som utgör den skattskyldiges stadigvarande bostad beräknas på följande sätt vid bedömning av frågan om det extra avdraget: Som tillgång tas upp 1/10 av skillnaden mellan fastighetens taxeringsvärde och lånat, i fastigheten nedlagt kapital, i den mån skillnaden inte överstiger . Är skillnaden större än . beräknas fastighetens värde till . jämte den del av skillnaden mellan taxeringsvärde och skuld som överstiger . På en del håll i landet kan värdet av en bostadsrättslägenhet uppgå till belopp i den storleksordning att det påverkar det extra avdraget. Det förefaller inte rimligt att de pensionärer som bor i en egen bostadsrättslägenhet skall komma i ett sämre läge än de som bor i egethem, på en mindre jordbruksfastighet eller innehar en fritidsfastighet. Samma skäl kan anföras för det fall pensionären har sin bostad i ett ägt mindre hyreshus. Med hänsyn till kravet på likformighet och konsekvens i beskattningen vore det önskvärt att inbegripa bostadsrättslägenheter och mindre hyreshus i regler som avser förmånligare förmögenhetsvärdering. Det bör ankomma på utskottet att utarbeta erforderliga författningsändringar. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar att samma förmånliga värdering, som gäller vissa egnahems- och mindre jordbruksfastigheter vid bedömning av frågan om reduktion av det extra avdraget för folkpensionärer, också skall gälla bostadsrättslägenheter och mindre hyresfastigheter.