ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ02251 · 1976-01-12 00:00:00 — Motion 1975/76: 251 av herrar (lenmark och om pensionsutjämning m. m. för pensionerade statstjänstemän I motion nr 183 till redogjorde vi för gällande pensionsbestämmelser för statstjänstemän och huru dessa resulterat i stora skillnader i pensionen beroende på den tidpunkt vid vilken pension beviljades. I en bilaga, som också i oförändrat skick bifogas denna motion, gavs konkreta uppgifter för vissa befattningshavare. Vi yrkade i motionen dels att statspensionärernas pensioner skulle värdesäkras, dels att en utjämning skulle ske av pensioner för personal som pensionerats , dels slutligen att statspensionärerna får del av standardhöjning i samma utsträckning som andra samhällsgrupper. Av dessa yrkanden har värdesäkringen i huvudsak tillgodosetts genom att pensionens normalbelopp fr. o. m. ändras i samma grad som basbeloppet. Vi noterar med tillfredsställelse detta faktum, som tillmötesgår vårt första yrkande. Beträffande våra övriga yrkanden avstyrkte inrikesutskottet och därmed också bifall med hänvisning till att frågor av det slaget handläggs i samma ordning som gäller för avlönings- och andra anställningsvillkor för statsanställda och att i sådana frågor skall utöva sitt inflytande genom lönedelegationen. Fyra av inrikesutskottets ledamöter angav emellertid i ett särskilt yttrande som sin mening att på grund av den oacceptabla urholkning som skett av statstjänstemännens pensioner särskilda insatser bör göras för att ge kompensation till de grupper som blivit missgynnade. Frågan om utjämning av pensionerna till f. d. statstjänstemän behandlades av riksdag. Även då avslogs den med hänvisning till lönedelegationens möjlighet att öva inflytande på området. har gått och lönedelegationen har tydligen icke kunnat åstadkomma någon lösning. För pensionärernas del är det självfallet egalt om frågan löses på ena eller andra sättet, bara en rättvis lösning kommer till stånd. Det förefaller emellertid knappast rimligt att lönedelegationen inom en bestämd förhandlingsram, som med hänsyn till inflationsrisker m. m. måste göras så trång som möjligt, kan inrymma kompensation för brister som uppkommit för . Den i många fall långt tillbaka liggande orsaken till kompensationskravet gör att detta knappast kan anses aktuellt i förhandlingssammanhang som rör nutida löne- och anställningsvillkor. 1975/76: 251 Med hänvisning till ovanstående hemställes att beslutar hemställa att regeringen framlägger förslag till utjämning av pensionen för personal som pensionerats . Tabellen visar pensionens normalbelopp för olika kategorier av statstjänstemän, ortsgrupp 3 (4). Av tabellen framgår vidare att äldre pensionärer i låga lönegrader har en eftersläpning med ca , eller , och i höga lönegrader med ca , eller . i % kol. 1948 1/4 1960 1/4 1965 1/10 1970 30/9 1948 1/4 1960 1/4 1965 1/10 1970 30/9 1948 1/4 1960 1/4 Kompo (T. 1965 1/10 1970 30/9 1948 1/4 1960 1/4 1965 1/10 1970 30/9 1948 1/4 1960 1/4 1965 1/10 1970 30/9 GOTAB 101045 S 1976
mot · FZ02254 · 1976-01-12 00:00:00 — om installation av högtalare i personförande tåg En ökad användning av de kollektiva trafikmedlen, inte minst när det gäller järnvägstrafiken, är önskvärd, särskilt från samhällsekonomisk synpunkt. Givetvis kan anföras andra tungt vägande skäl - från miljö- och trafiksäkerhetssynpunkt bl. - varför de kollektiva trafikmedlen, och då framför allt järnvägstrafiken, borde öka i större utsträckning än vad som skett . Det är därför angeläget att åtgärder sätts in för att den resande allmänheten i större utsträckning än vad som sker använder sig av den spårbundna trafiken vid resor både på längre och på kortare avstånd. För att allmänheten skall kunna använda sig av denna möjlighet är det emellertid nödvändigt att SJ erbjuder en service som kan hävda sig i konkurrensen med den övriga trafiken. Situationen är långt ifrån tillfredsställande. Nedläggningen av järnvägsstationer tvingar resenärerna att använda andra trafikmedel, vilket okar biltrafiken, med de konsekvenser detta medför. En ökning av järnvägstrafiken på bekostnad av en minskning av biltrafiken är en vinst både från nationalekonomisk och samhällsekonomisk synpunkt. Inte minst med hänsyn därtill är det nödvändigt att SJ:s service gentemot den resande allmänheten förbättras. Jag skall i detta sammanhang bara beröra en fråga som jag anser väsentlig. Bortsett från tåg i storstadsområden saknar vanliga personförande tåg högtalaranläggning, genom vilken tågpersonalen kan få kontakt med passagerarna. Jag anser det vara mindre tillfredsställande att en konduktör t. ex. skall behöva gå från vagn till vagn för att meddela en tågförsening ochanledningen härtill. Om en intern högtalaranläggning fanns installerad, kunde samtliga passagerare omgående informeras. En sådan anläggning i personförande tåg skulle innebära större trygghet och säkerhet för passagerarna och underlätta personalens arbete. Kostnaderna för installering av tågradio i samtliga personförande tåg är en engångskostnad. Drift- och underhållskostnaderna är att betrakta som mycket ringa. Utan överdrift kan sägas att de svenska järnvägsvagnarna väl kan hävda sig i konkurrensen med de utländska, inte minst när det gäller komfort och standard. Med de saknar alltså kommunikationsradio, s. k. intern radio. Detta är en brist som bör avhjälpas. Med stöd av vad jag anfört hemställer jag att anhåller att regeringen låter SJ företa en utredning av kostnaderna för installering av tågradio i samtliga SJ:s personförande tåg samt att till kommande budgetår framlägga förslag angående medel för täckande av dessa kostnader. GOTAB 75 101046 S 1975
mot · FZ02255 · 1976-01-12 00:00:00 — Motion 1975/76: 255 av om öppnandet av Vid öppnandet av bröts den gamla traditionen med riksdagsöppnande förlagt till rikssalen på . Det ålderdomliga ceremoniel som omgivit riksdagsöppnandet före öppnandet av uppskattades av många medborgare i vårt land som häri såg inte bara pomp och ståt utan i lika hög grad fullföljandet av en tradition värd att bevara också sedan folkmakten och demokratiska parlamentariska principer ersatt det kungliga enväldets maktutövning. Med hänsyn till den förankring hos det svenska folket som vårt lands demokratiska styrelsesätt har torde det vara svårt att på allvar hävda den ståndpunkten att riksdagsöppnandet i rikssalen på i de former som tidigare gällde skulle vara ägnat att sätta och dess roll i samhällsstyrelsen på undantag. Tvärtom förefaller skälet till förändringen vara den nuvarande regeringens vilja att på allt sätt och med alla rimliga medel undanröja sådana traditioner som uppfattas som en påminnelse om att alltjämt är en monarki. Enligt min mening finns ingen anledning till sådana åtgärder så mycket mer som vi vet att det monarkiska styrelsesättet är fast och djupt förankrat hos den överväldigande majoriteten av det svenska folket. De förändringar i öppningshögtidligheten som genomfördes vid öppnandet av 1975/var inte heller de av det slag att det tidigare traditionella riksdagsöppnandet kan sägas ha fått en värdig fortsättning. Enligt min mening talar många skäl för en återgång till den gamla traditionen vid riksdagsöppnandet. Kommande generationer bör, liksom vi, få erfara den känsla av kontinuitet och tradition i riksstyrelsen som det traditionella riksdagsöppnandet tidigare representerade. Denna känsla står ingalunda i motsatsställning tili viljan att genom olika reformer undan för undan utveckla demokratin, dess arbetsformer, livsvillkor och framtid. Tvärtom kan förändringar i samhället kanske bättre accepteras av ett ännu större antal människor om de inte upphäver den ceremoniella tradition som kan omge reformverksamheten. För att om möjligt ytterligare förstärka roll i detta sammanhang bör övervägas att öppna nytt enligt den tidigare traditionen var gång en nyvald riksdag samlas, dvs. bör ytterligare förenklade öppningsformer kunna övervägas inom ramen för de bestämmelser som uppställes i grundlagen. Det torde, som , få ankomma på talmännen att i detta sammanhang utarbeta detaljprogrammet. 1 1975/76. 1975/76 255260 Med hänvisning till det ovan anförda hemställer jag att beslutar uppdra åt talmanskonferensen att förelägga förslag till nya regler för öppnande i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · FZ02256 · 1976-01-14 00:00:00 — Motion 1975/76: 256 av m. fl. om rösträtt för invandrare vid riksdagsval Frågan om hur invandrarna skall ges möjlighet att påverka och delta i de samhälleliga åtgärder som bestämmer deras egna levnadsvillkor har diskuterats . Genom att arbeta i de politiska organisationerna kan invandraren dels påverka utformningen av den politiska verksamheten där, dels också delta i nomineringen av kandidater till valen. Men även efter det att de nu tillerkänts rätt att delta i kommunal- och landstingsval så inträder en begränsning. De får inte delta i valen till . I fattas en rad beslut som är av direkt betydelse för kommunerna och deras invånare. Argumentet att det bör vara en demokratisk rätt för varje kommuninvånare att påverka skeendet är således lika giltigt när det gäller invandrares möjligheter att påverka politiska sammansättning. Det arbete som utförts i den s. k. rösträttsutredningen och som lett fram till förslag och beslut om rösträtt för invandrare bör kunna ligga till grund för fortsatta överväganden av frågan om invandrares politiska rättigheter. Det beslut som fattat måste följas upp av en ny utredning, efter vilken kan föreläggas förslag även om invandrares rösträtt i riksdagsval. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen hemställer om en ny utredning i syfte att pröva frågan om rösträtt för invandrare i riksdagsval. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · FZ02260 · 1976-01-13 00:00:00 — Motion 1975/76: 260 av om uppskattning av premiobligations värde vid beräkning av arvsskatt Enligt 20 kap. 4 § skall ett dödsbos tillgångar tas upp i bouppteckningen med angivande av deras värde vid dödsfallet. Aktie, obligation eller därmed jämförlig värdehandling, som noteras på inländsk eller utländsk börs, skall därvid uppskattas till det noterade värdet eller, om detta inte motsvarar vad som kunnat påräknas vid försäljning under normala förhållanden, till ett pris som vid sådan försäljning kan påräknas (det s. k. kursvärdet). Premieobligationer är alltid börsnoterade, och kursvärdena på sådana obligationer är upptagna i den s. k. fondlistan. Denna kan erhållas från . Prenumerationskostnaden för den C-lista som upptar premieobligationerna uppgick till . Enligt vad jag erfarit förekommer det inte sällan att bouppteckningar, vilka bl. a. upptar premieobligationer som behållning, ofta måste kompletteras med värderingsintyg eller liknande beroende på att obligationerna tagits upp till nominella värdet i stället för kursvärdet. Även i sådana fall då antalet obligationer varit relativt obetydligt och behållningen i boet inte så stor att den föranlett stämpelplikt har det hänt att bouppteckningar återsänts till dödsboet för komplettering, därför att obligationerna tagits upp till nominella värdet i stället för kursvärdet. Jag har från inhämtat att man i fall som dessa antingen låter saken bero eller vidtar rättelse med ledning av de uppgifter som finns i fondlistan. Kursvärdet på premieobligationer företer i allmänhet endast smärre avvikelser från det nominella värdet och det torde vara sällan förekommande att dessa avvikelser i nämnvärd omfattning påverkar storleken av den stämpel som skall erläggas. Mot bakgrund av de upplysningar jag erhållit kan enligt min mening antas att domstolarnas arbetsrutiner vid handläggning av bouppteckningsärenden f. n. på sina håll är alltför omständliga och att de vinster för staten som stämpelberäkningen kan tänkas medföra inte står i rimlig proportion till de kostnader och det besvär densamma kan innebära för dödsboet. Inom bedrivs f. n. ett bouppteckningsprojekt i syfte att ta fram en arbete med inregistrering och beskattning av bouppteckning. För projektet har tillsatts en arbetsgrupp bestående av dels personal vid , dels jurister och biträden verksamma vid olika tingsrätter och med stor erfarenhet av boupptecknings Jag anser att motionen bör överlämnas till den berörda arbetsgruppen för beaktande. Med anledning av det anförda hemställer jag att ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om uppskattning av premieobligations värde i vissa fall.
mot · FZ02267 · 1976-01-12 00:00:00 — 1975/76 267-269 Motion 1975/76: 267 av m. fl. om rätt till sjukpenning m. m. för givare av transplantat Transplantation av organ från levande givare blir en allt vanligare åtgärd inom svensk sjukvård. Frågan om ekonomiskt skydd för donatorn är fortfarande inte tillfredsställande löst. aktualiserade frågan och föreslog att givarens ekonomiska ersättning skulle regleras genom kompletteringar i lagen om allmän försäkring. sjukförsäkringsutredning föreslog 1969 att givare av transplantat skulle kompenseras för inkomstbortfall och sjukvårdsavgifter såväl under förundersökningen som under sjukhusvården i samband med ingreppet och konvalecenstiden. Utredningen förordade att sjukvårdshuvudmannen skulle svara för ersättningen och för den ersättning från tiden för ingreppet som inte täcks av den allmänna försäkringen. rekommenderade 1972 landstingen att utge ersättning för rese- och vårdkostnader samt förlorad arbetsförtjänst efter vissa grunder till njurdonatorer. 1 cirkuläret har förbundet understrukit att rekommendationen inte innebär något principiellt avsteg från uppfattningen att ersättning bör utgå från sjukförsäkringen. Rekommendationen skulle betraktas som en temporär lösning. I remissyttrande över promemoria med förslag till lag om transplantationer och sjukhusobduktioner m. m. påpekade åter att man fann det naturligt att frågan om ekonomisk ersättning till givare av transplantat får sin lösning inom den allmänna försäkringens ram och inte genom generositet från sjukvårdshuvudmännens sida. Även har föreslagit att givare av transplantat bör garanteras ekonomiskt och försäkringsrättsligt skydd vid utredningen om hans eventuella lämplighet som donator och vid de eventuella komplikationer som kan inträffa under utredningen och vården. Även om ekonomiska motiv säkerligen inte inverkar på människors villighet att ställa sig till förfogande som givare av transplantat, är det angeläget att givaren garanteras ett tillfredsställande ekonomiskt skydd inom den allmänna försäkringens ram. 1 1975/76. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos regeringen begär förslag som syftar till att givare av transplantat skall åtnjuta samma försäkringsskydd som eljest gäller vid sjukdom och olycksfall vid utredning, operation och eftervård av givare av transplantat. () i Öskevik
mot · FZ02268 · 1976-01-13 00:00:00 — Motion 1975/76: 268 av herrar och i om sjukpenningen för hemmamake Enligt nu gällande regler har s. k. hemmamake ratt till icke beskattningsbar sjukpenning om . Som hemmamake räknas den som är gift eller den som har barn och som stadigvarande bor tillsammans med annan och inte har egen inkomst om . Det är uppenbart att sjukpenningen - . per dag - inte alls förmår täcka de extra kostnader som är förenade med sjukdom för hemmamake, vare sig dessa kostnader avser tillfällig hjälp för barnomsorg i hemmet eller hjälp med vård av annan anhörig i hemmet. Om man skall kunna öka jämställdheten mellan förvärvsarbetande och hemarbetande, måste sjukpenningen för hemmamake med tillsynsansvar för barn eller annan anhörig fastställas med ledning av de kostnader som förorsakas av att den hemarbetandes arbetsinsats bortfaller. Självfallet kan en sådan förändring inte ske i ett, enda steg utan får företas etappvis. bör fatta beslut om första etappen i en sådan förbättring av sjukpenningen för hemmamake. Vi föreslår därför att sjukpenningen höjs . Kostnaderna för en sådan ökning av sjukpenningen måste delvis finansieras genom statsbidrag. Förslag till finansiering bör av regeringen framläggas och den höjda sjukpenningen därför kunna träda i kraft fr. o. m. . Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi 1. att beslutar att höja sjukpenningen för hemmamake med tillsynsansvar för barn eller annan anhörig . 2. att hos regeringen begär förslag till finansiering av den höjda sjukpenningen för hemmamake i enlighet med vad i motionen anförs. () () 1*1975 / 76.
mot · FZ02271 · 1976-01-12 00:00:00 — Motion 1975/76: 271 av m. fl. om befrielse från skyldighet för sjukvårdspersonal att medverka vid abortingrepp I socialutskottets betänkande 1974:21 med anledning av proposition med förslag till abortlag m. m. förutsatte utskottet att läkare och annan sjukvårdspersonal som av etiska eller religiösa skäl har svårt att acceptera abortingrepp, skall slippa delta i verksamheten härmed, varför någon författningsmässig reglering av frågan inte är påkallad. Betänkandet godkändes av . har i ett cirkulär med anvisningar om tillämpningen av abortlagen m. m. (MF 1974:100) uttalat att man så långt det är möjligt bör ta hänsyn till de anställdas intressen och förutsättningar i olika avseenden. Det är uppenbart att anvisningar inte står i överensstämmelse med socialutskottets av godkända uttalande. JO anmodade att yttra sig om anledningen till att styrelsen i sina anvisningar om tillämpningen av abortlagen förbigått socialutskottets ovan refererade uttalande. hade ej avgivit något yttrande i ärendet, när socialutskottet i sitt betänkande 1975/76:20 behandlade frågan om sjukvårdspersonalens medverkan vid abortingrepp. Utskottet anför följande: Eftersom JO aktualiserat denna fråga hos får emellertid anledning att ånyo överväga innehållet i sitt ovan angivna cirkulär. För den händelse därvid omprövar sitt tidigare uttalande rörande sjukvårdspersonalens möjligheter att slippa medverka vid abort till förmån för den avsevärt mer restriktiva ståndpunkten utskottet gett uttryck åt, framstår behovet av särskild författningsreglering som klart mindre än . I det yttrande som senare avgav till JO angående frågan om sjukvårdspersonalens medverkan vid abortingrepp höll styrelsen fast vid den tolkning av abortlagen som kommit till uttryck i det tidigare utgivna cirkuläret. De samvetsbetänkligheter som människor kan ha inför abortverksamheten är grundade på en principiell övertygelse, som samhället måste respektera. Sjukvårdspersonal som av etiska skäl har svårt att medverka vid abortingrepp skall därför inte tvingas till detta. Det måste givetvis förutsättas att ingen får undandra sig sitt ansvar i de fall då moderns liv eller hälsa är i fara. Med hänsyn till det anförda hemställes att hos regeringen begär sådan författningsändring att sjukvårdspersonal, som av etiska skäl har svårt att medverka vid abortingrepp, skall tillförsäkras rätt att erhålla befrielse från att delta i verksamheten härmed. H. ()
mot · FZ02272 · 1976-01-14 00:00:00 — av m. fl. om ändring av skolåret För att konstatera att barn utvecklas olika behövs inga vetenskapliga undersökningar. Detta är ett känt faktum för alla som har eller har haft med barns fostran att göra. betyder stora förändringar i barnets utveckling. Trots detta görs uppdelningar av barn enligt födelseår, och man tar mycket litet hänsyn till att barn som är födda i slutet av inte har haft samma långa tidsrymd att utvecklas på som barn födda . Denna grova uppdelning av barn är mycket markant vid inskrivning till förskolor, där levnadsåldern i många fall kan skilja upp till över mellan barnen. Jämförelser mellan barns anpassningsförmåga, motorik m. m. görs efter födelseåret. Allt detta blir missvisande bör klart framgå. Vid barns inträdande i första årsklass framträder åldersskillnaden ännu mer markant, eftersom de nu i livet sätts på prov i vad det gäller lära sig skriva, läsa, räkna, m. m. De barn som då är födda har av naturliga skäl större möjligheter att hävda sig gentemot de barn som är födda , trots att deras utveckling i stort sett har varit likartad. Ett radikalt grepp för att komma till rätta med olägenheten att få så stora skillnader mellan barnens levnadsålder i förskola och grundskola vore att frångå nuvarande system med årsklasser. I stället för att som endast göra intagningar en gång borde man övergå till ett system där man har inskrivningar . Man skulle därmed uppnå den fördelen att åldersskillnaderna inte blev så stora. Vidare skulle de barn som vid skol mognadsproven, av en eller annan orsak, inte ansågs skolmogna inte behöva uppskjuta sin skolgång mer än , mot nuvarande helt år, vilket ibland kan innebära onödigt stora nackdelar. Detsamma gäller barn med en tidigt utvecklad skolmognad. Fördelen med inskrivningar begränsas inte bara till barnens första skolår, utan fortsätter hela skoltiden ut. Till detta skall också läggas den fördelen att vid skoltidens slut kommer inte en hel årskull att söka sig ut på arbetsmarknaden på en och samma gång. Denna spridning skulle göra att arbetsmarknaden kunde vara bättre att ta emot de arbetssökande ungdomarna. Med hänvisning till vad i motionen framförts hemställs att hos regeringen begär en utredning om ändring skolstarten från nuvarande en till . () ()
mot · FZ02273 · 1976-01-14 00:00:00 — av i och om slopande av klassindelningen på tågen I vårt demokratiska samhälle strävar vi ständigt efter ökad jämlikhet människor och grupper emellan. Skillnader i geografiska, ekonomiska eller sociala förhållanden får inte vara avgörande för individens förutsättningar på olika områden. Trots att vi alla är helt överens om dessa grundläggande principer finns fortfarande områden där dessa inte gäller. På svenska folkets järnväg är det fortfarande passagerarnas ekonomiska eller sociala ställning, som avgör om man kan åka första eller andra klass. Det bör nu vara dags att slopa denna indelning och endast ha en klass på järnvägen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att åtgärder vidtas som leder till att klassindelningen på tågen vid slopas. . () () i
mot · FZ02274 · 1976-01-14 00:00:00 — av och i om lokala väderleksprognoser 1 vårt klimat kan vinterväglaget växla mycket hastigt. Detta förorsakar trafikolyckor som till övervägande delen beror på väglaget. Blixthalka, plötsliga nederbördsområden eller hastiga temperaturväxlingar är vanligt förekommande. De prognoser som utgår till allmänheten genom väderleksrapporter ger generell översikt över större områden. De lokala variationerna i väderlekssituationen är ofta mycket stora. Den som befinner sig i , och kan visserligen ringa Fröken , men den prognosen fyller sällan bilistens behov av väderinformation. De försök som inletts av och vädertjänsten är mycket intressanta. i 8 län kan varje eftermiddag ringa sin egen Fröken och få information om nattens väder. En eventuell ändring av prognosen görs . Erfarenheten från denna verksamhet är positiv. Tyvärr kan inte allmänheten få tillgång till denna lokala information. Förhoppningsvis kommer lokalradion att kunna förmedla sådan väderinformation. Dessa rapporter kan dock bara sändas på bestämda tider. Bilistens behov av en kontinuerlig väder- och väglagsprognos kvarstår emellertid. Vi finner det angeläget med en försöksverksamhet där allmänheten har tillgång till lokala väderprognoser genom telefonsvarare. Lämpligt är att denna försöksverksamhet påbörjas i något eller några av de län som redan har lokala prognoser om väder och väglag. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att trafiksäkerhetsverket får i uppdrag att i samarbete med och inleda försöksverksamhet med för allmänheten tillgängliga lokala väderprognoser. () . ()