mot · FZ021510 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76:1510 av i m. fl. När nuvarande läroplan, Lgr 69, infördes emotsågs den med både förhoppningar och farhågor. Förhoppningarna knöts bl. a. till det förhållandet, att linjedelningen i åk 9 slopades. skulle alla elever få en likvärdig grund för fortsatta studier i gymnasieskolan. En annan viktig nyhet var den starka inriktningen på samordning, integrering, av flera ämnen i undervisningen. Ämnesstoffet skulle presenteras för eleverna genom anknytning till vissa övergripande teman och uppdelas i arbetsområdet. På det sättet skulle undervisningen göras mera intresseväckande. Farhågorna gällde framförallt den ökade teoretiseringen, som befarades bli resultatet av att de praktiskt betonade utbildningsvägarna försvann. förenklades timplanen med följd att valmöjligheterna minskade, vilket bl. a. ledde till att undervisningsgrupperna blev större. Visserligen föreligger inte ännu någon egentlig utvärdering av de nu gångna årens erfarenheter, men mycket tyder dock på att utvecklingen i många stycken blivit en annan än den läroplansförfattarna avsåg. Läroplanens inriktning på samordning av flera ämnen i undervisningen har lett till att vissa ämnen får mindre tid än den läroplanen anger. En av företagen undersökning visar t. ex. att av lärarna på mellanstadiet inte ansett sig kunna tilldela religionskunskapen den tid som enligt läroplanen skall avsättas för ämnet. En orsak uppgavs vara att stoffet inom övriga samhällsorienterade ämnen i läromedlen hade ett i förhållande till religionskunskapen alltför stort utrymme. Det måste anses angeläget att varje ämne får den tid, som läroplanen anger. Skall målet för undervisningen i ett ämne kunna nås, är en första förutsättning att tillräcklig tid för undervisningen står till förfogande. Inte heller slopandet av linjedelningen i årskurs 9, som innebar att vissa s. k. praktiskt betonade utbildningsvägar försvann, har visat sig vara till fördel för skolarbetet. Problemet med s. k. skoltrötta elever har blivit större, och intresset för att få göra försök med mindre klasser har blivit mycket påtagligt. Resurstimmarna, som skulle möjliggöra större flexibilitet i undervisningen, har i mycket stor utsräckning använts för delning av klass. Behovet av ökad lärartäthet har för övrigt gjort sig mycket starkt gällande. Det behovet måste på ett eller annat sätt tillgodoses under den fortsatta utvecklingen och gälla samtliga ämnen, där behov av mindre grupper föreligger. Detta gäller även övningsämnena. Den ökade likformighet i krav och studiegång som kännetecknade Lgr 69 bröts på en punkt. Det visade sig möjligt att i samla majoritet för ett förslag om s. k. jämkad studiegång med möjlighet att i särskilda fall ta hänsyn till den enskilde elevens studiesituation. Men denna möjlighet, som skulle utgöra en liten ersättning för de slopade praktiska utbildningsvägarna, omgavs med sådana restriktioner och en så betungande administrativ process, att den i mycket liten omfattning kommit till användning. Om inte de praktiskt betonade utbildningsvägarna återinförs, bör åtminstone möjligheten till jämkad studiegång utvecklas och göras mera lättillgänglig och införas även i åk 7 och 8. Ett annat område, där en omprövning är nödvändig, är elevvården på högstadiet. a. bör klassföreståndaren få mera tid för sin uppgift. Särskild tid måste avsättas för klassföreståndararbetet inom ramen för lärarnas tjänstgöringstid. Enligt vår mening är det nödvändigt att ta vara på och följa upp de erfarenheter som arbetet i i enlighet med Lgr 69 gett. Det är också angeläget att genomföra de ändringar och förbättringar som erfarenheten visar vara nödvändiga. Ett reformarbete, som sker i små steg och efter gjorda erfarenheter, ger ofta större och värdefullare resultat än stora förändringar, som kommer till som resultat av teoretiskt tänkande utan nödig kontakt med skolans vardag. Med hänvisning till det anförda får vi härmed föreslå att som sin mening uttalar 1. att ökade möjligheter bör skapas för större lärartäthet i , 2. att möjligheter att välja praktiskt betonade utbildningsvägar på högstadiet öppnas, vilket även kan ske genom att möjligheterna till jämkad studiegång utvecklas och göres lättare tillgängliga, 3. att klassföreståndarearbetet ges större utrymme inom ramen för lärarnas arbetstid, och 4. att varje ämne tillförsäkras den tid på schemat som läroplanen anger. () /ENKEL (fp) K..-E. () i 1* 1975/76.