ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G00216 · 1976-11-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:19 om förtroendemannastyrelsen i Vid behandlingen av propositionen 1975/76:168 rörande den regionala samhällsförvaltningen godtog kommunisterna förslaget att de politiska partierna skulle nominera majoriteten av ledamöterna i . Förslaget var avgjort bättre än gällande ordning. I ett avseende anförde vpk en annan ståndpunkt, nämligen beträffande förslaget att näringslivet, dvs. kapitalägarna, skulle erhålla paritetisk representation med löntagarna. Detta fann vi stötande och i en reservation till KU:s betänkande 1975/76:55 yrkades den ändringen att representanterna för det privata näringslivet borde utgå och ersättas med partirepresentanter. I propositionen 1976/77:19 åberopar föredragande statsråd beslut, nämligen att fyra av styrelsens ledamöter skall ha erfarenhet från näringslivet och arbetsmarknaden i länet. Föredraganden anser det angeläget att bl. a. dessa erfarenheter blir representerade i styrelsen och förordar att en erinran om vikten av att så sker tas in i länsstyrelseinstruktionen. På detta sätt kommer den speciella representationen för kapitalägarna att byggas in även i det nu framlagda förslaget till förtroendemannastyrelse i . Liksom vid föregående tillfälle finner vi detta stötande och yrkar därför avslag på förslaget. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar uttala att särskild representation för det privata näringslivet ej bör inskrivas i länsstyrelseinstruktionen. (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · G00218 · 1976-11-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:30 om förlängd tillämpning av allmänna prisregleringslagen (1956:236) De ständiga prisstegringarna framdrivs av monopol, spekulation och den statsmonopolistiska politiken. De drabbar hårdast dem med små inkomster. En metod att dämpa verkningarna av inflationen för personer med små inkomster är att prishöjningarna på nödvändighetsvaror hejdas genom prisstopp. Detta möjliggörs genom att allmänna prisregleringslagen tillämpas. Allmänna prisregleringslagen är en fullmaktslag som ger regeringen möjlighet att bestämma i vilken utsträckning prisreglerande åtgärder skall vidtas och hurde skall utformas. Detta är en kompetensfördelning mellan riksdag och regering som kan ifrågasättas. Ett minimikrav är att åtminstone uttalar allmänna riktlinjer för hur lagen bör tillämpas. har allmänna prisregleringslagen, med undantag för vissa bestämmelser, varit i tillämpning. Vissa varor - främst vissa baslivsmedel - har varit prisstoppade, andra har man varit skyldig att förhandsanmäla prisstegringarna på. Icke desto mindre har priserna stigit - även på de prisstoppade varorna. Man har nämligen beviljat en rad dispenser för prishöjarna. Den nya regeringen tycks laborera med tanken att prisstoppen skall avskaffas. Innan andra effektiva åtgärder vidtagits för att bryta monopolkapitalets och statens inflationspolitik skulle detta vara en oriktig åtgärd. I propositionen 1976/77:30 föreslås dock tills vidare att nuvarande system i fråga om baslivsmedel inte ändras. Den hittillsvarande tillämpningen av prisregleringslagen har varit otillräcklig. Prisstegringarna på dagligvaror har varit oacceptabla. De drabbar också främst de inkomstgrupper som måste använda en stor del av sina inkomster till livsmedel och andra dagligvaror. Ett prisstopp som utvidgas att gälla alla dagligvaror skulle därför vara av stor betydelse för lönarbetarna och alla med låga inkomster. Det skulle kunna utgöra ett första steg i kampen mot inflationen. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen hemställer om att prisstoppet utvidgas till att gälla alla dagligvaror. (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · G00219 · 1976-11-25 00:00:00 — 1976/77 19-20 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:37 om ändring i lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd I regeringens proposition 1976/77:37 om ändring i lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd föreslås att det kontanta arbetsmarknadsstödet höjs från nuvarande 45 till per dag fr. o. m. . Vidare föreslås nya regler för ersättning vid deltidsarbetslöshet inom det kontanta arbetsmarknadsstödet. Redan då det nu gällande kontanta arbetsmarknadsstödet i lag fastställdes av ansåg kommunisterna det vara för lågt tilltaget. År har också vpk motionerat om en höjning. Motiveringen har varit att då lagen om kontant arbetsmarknadsstöd har tillkommit för att ge ekonomiskt skydd vid arbetslöshet för dem som inte är medlemmar i arbetslöshetskassa, bör detta kontanta arbetsmarknadsstöd ge rimligt ekonomiskt skydd. Så har inte varit fallet. De kategorier som här kan komma i fråga är i första hand ungdomar som inte hunnit kvalificera sig för ersättning från arbetslöshetskassa och i andra hand arbetare som gått arbetslösa så att de är utförsäkrade. Det är således fråga om människor som är hårt drabbade av att meningsfull sysselsättning inte kan ordnas i vårt samhälle. De arbetslösa det här gäller tvingas i alltför många fall gå den tunga vägen till socialvården för att klara sitt uppehälle. Det känns förnedrande då det dessa människor önskar och begär är ett meningsfullt arbete. Kommunerna måste alltså träda emellan. Kommunerna som har stora ekonomiska svårigheter. Självklart är det statens uppgift att lösa denna fråga genom att det statliga anslaget det här är fråga om höjs. Det synes oss som självklart att särskilda avgifter från arbetsköparna sist och slutligen svarade för kostnaderna. Den frågan kommer vi att ta upp i annat sammanhang. Finansieringen av förslaget i denna motion för det närmaste året bör kunna ske inom ramen för nuvarande system. kommunisterna har i tidigare motioner ställt kravet om att det kontanta arbetsmarknadsstödet borde höjas per dag, då det endast utgår och därtill är skattepliktigt. Vad som blir över kan omöjligt täcka kostnaderna för uppehället. Övriga partier i har röstat mot detta vårt förslag. De ständiga och omfattande prisökningarna på nödvändighetsvaror synes vara anledning till att den nya regeringen nu kommer med ett förslag om höjning av det kontanta arbetsmarknadsstödet för dag. Men då detta stöd redan från starten varit alldeles för lågt, bör det höjas till Det gäller ju en något så när rimlig ersättning vid arbetslöshet. Med hänvisning till det anförda föreslås att med anledning av regeringens proposition 1976/77:37 om ändring i lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd beslutar att 18 § nämnda lag skall ha följande lydelse: Propositionens förslag Motionens förslag Kontant arbetsmarknadsstöd ut- Kontant arbetsmarknadsstöd utgår med för dag. går med för dag. Till den som söker omräkningstabell. (vpk) i (vpk) i (vpk) i
mot · G00222 · 1976-11-26 00:00:00 — 1976/77 22-25 av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:25 med förslag om tillläggsbudget I till statsbudgeten för /77 Särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag för investeringar i maskiner och andra inventarier har av beslutats med det angivna syftet att stimulera näringslivets maskininvesteringar. Avdraget och bidraget uppgick ursprungligen till 10 96 resp. av anskaffnings- eller tillverkningskostnaden. höjdes avdraget till 25 96 och bidraget till 10 96 av anskaffnings- eller tillverkningskostnaden. kommunisterna har vid upprepade tillfällen motsatt sig de omfattande bidrag och skattelättnader som beviljats företagen. 1976/77:25 (bilaga 6) förordas en förlängning av tiden för utnyttjandet av särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag från till . De höjda procentsatserna resp. förutsätts gälla . Vi kan inte dela uppfattningen att en sådan förlängning är motiverad, särskilt som regeringen fattade beslut om frisläppande av investeringsfonderna för konjunkturutjämning för maskininvesteringar . Med hänvisning till ovanstående föreslår vi att beslutar avslå förslaget om ändringar i lagen (1975:1147) om särskilt investeringsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt och i lagen (1975:1149) om statligt investeringsbidrag för inventarieanskaffning. (vpk) i (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) i 1 1976/77.
mot · G00223 · 1976-11-26 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:25 med förslag om tillläggsbudget I till statsbudgeten för /77 Efter överläggningar mellan regeringen och träffades en överenskommelse om utbyggnad med 100 000 daghemsplatser och 50 000 fritidshemsplatser . kommunisterna framhöll i anslutning till frågans behandling i att denna utbyggnadstakt var alltför låg samt att några garantier inte fanns att kommunerna skulle följa ens den träffade överenskommelse. En lagstiftning borde i stället utformas så att den blev tvingande för kommunerna. Staten borde överta samtliga kostnader för barnomsorgen. På kort sikt krävde vpk att bidrag borde utgå till hela personalkostnaden samt att anordningsbidraget skulle indexregleras samt utgå under hela planperioden till . Enligt av inhämtade uppgifter kommer 24 033 daghemsplatser och 5 494 fritidshemsplatser att påbörjas. är motsvarande siffror 2 973 daghemsplatser och 1 080 fritidshemsplatser. Ett av skälen till denna markanta nedgång torde vara att anordningsbidraget enligt tidigare beslut skulle upphöra . Ytterligare ett skäl är sannolikt den mycket starkt stigande kostnaden för barnstugor . Prishöjningar på är inte ovanliga. Enligt regeringens förslag i tilläggsproposition 1976/77:25 skall anordningsbidraget utgå även för barnstugeplatser som börjar byggas 1977 och som färdigställs . Vpk anser detta helt otillräckligt. Anordningsbidraget bör såsom framhållits ovan utgå under hela planperioden och indexregleras. Ytterligare ett skäl härför är den ryckighet som nuvarande politik medför för kommunernas planering, och som i flera fall inneburit en alltför snabb framtagning av platser till men för en genomtänkt, långsiktig planering. påverkar detta negativt kvaliteten på barnstugorna. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar 1. att till Bidrag till anordnande av förskolor och fritidshem på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /77 anvisa ett reservationsanslag av 350 milj. 2. att anordningsbidraget räknas upp i förhållande till penningvärdeförsämringen. (vpk) i (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · G00224 · 1976-11-26 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:25 med förslag om tillläggsbudget I till statsbudgeten för /77 Vpk yrkar avslag på fortsatta anslag till utvidgad kärnkraftshantering. Anslagen bör i stället gå till forcerad utveckling av alternativa energislag samt till att bemästra sysselsättningsproblem för de arbetande som är berörda av avvecklingen av kärnkraftsprojekt. I propositionen 1976/77:25 föreslås bl. a. anslag på 152 milj. kr. till Forsmarks kraftgrupp och Svensk kärnbärnsleförsörjning. Dessa äskanden aktualiserar ånyo kämkraftsfrågan i bredare bemärkelse. Den allvarliga bristen på konsekvens i energipolitiken kan inte fortsätta. Det går inte att uppställa villkor eller tala om stopp för marschen in i kärnkraftssamhället och låta väldiga kärnkraftsprogram bara rulla vidare. Det går heller inte att ställa upp politiska hinder eller uttala allmänna hotelser och sedan överlämna det praktiska ansvaret åt kraftföretagen. En sådan politik ökar kostnaderna för omställningen. Den skapar sysselsättningsproblem för vilka åtgärdsprogram saknas. Den sprider allmän osäkerhet och förvirring. I den mån den har sin grund i en kritisk inställning till kärnkraften, motverkar den sitt syfte. Den förhindrar en beslutsam och snabb satsning på andra energipolitiska åtgärder. Den nu anförda kritiken gäller även med beaktande av att den nya regeringen inte i detaljer fastlagt sin långsiktiga energipolitik. Just förberedelserna inför en ny politik borde göra, att man såg helt förutsättningslöst på begärda anslag från kraftföretagen. Det är helt oansvarigt, att nu öka investeringar till förmån för en utvecklingslinje, som man planerar att bryta eller avsevärt förändra. Det kan endast öka de omställnings- och sysselsättningsproblem som man oundgängligen måste ta ställning till. I stället för att passivt låta programmet rulla vidare bör man nu visa förutseende och organiserat gripa sig an problemen, såväl på energisidan som på sysselsättningssidan. Vpk ställer som krav, att de föreslagna 152 miljonerna för kärnkraftsutbyggnad avslås. De bör få en alternativ användning. 100 miljoner bör anslås till ytterligare forskning och utveckling rörande alternativa energislag. Övriga 52 miljoner bör ställas till förfogande för alternativ sysselsättningsplanering till förmån för de arbetande som drabbas av omställningsproblemen inom kärnkraftssektorn. Mot bakgrund av det sagda föreslås 1. att avslår begäran i tilläggsbudgeten om ytterligare 152 milj. kr. 2. att anvisar ytterligare 100 milj. kr. till forskning och utveckling av andra energislag än uranbaserad kärnkraft, 3. att anvisar 52 milj. kr. till sysselsättningsåtgärder för att möta arbetslöshets- och omställningsproblem för de inom kärnkraftssektorn arbetande. (vpk) i (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · G00227 · 1976-11-29 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1976/77:44 om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, m. m. I syfte att uppnå en avsevärd förenkling av handläggningsrutinerna har skrivit till regeringen och begärt att i stället för skall tillsätta förtroendeläkare och förtroendetandläkare hos försäkringskassorna samt förordna läkarledamöter i kassornas pensionsdelegationer. I propositionen 1976/77:44 biträder regeringen framställning. Försäkringskassorna är mycket beroende av förtroendeläkare och förtroendetandläkare i sin verksamhet. kan det och i vissa delar av landet vara svårt att knyta läkare och tandläkare till dessa tjänster. För att ändå kunna fungera på ett för allmänheten tillfredsställande sätt tvingas kassorna då till provisoriska lösningar i form av överenskommelser t. ex. med konsulterande läkare. Det måste vara svårare och dessutom försena handläggningen, om beslut om tillsättning av förtroendeläkare och förtroendetandläkare i de 26 försäkringskassorna skall fattas av ett centralt ämbetsverk. De som bäst känner behoven, de lokala förhållandena samt tillgången på läkare inom olika specialiteter är naturligtvis de olika försäkringskassorna själva. Dessa har en av regering och landsting utsedd styrelse med uppgift att leda kassans verksamhet. Det är därför naturligast om styrelse får tillsätta förtroendeläkare och förtroendetandläkare. Därigenom skulle den av eftersträvade, förenklade handläggningen uppnås i ännu högre grad. Då enligt ärendenas beskaffenhet inte fordrar handläggning i , bör det inte finnas några sakliga skäl mot att anförtro denna uppgift till försäkringskassorna själva. I en särskild partimotion från socialdemokratiskt håll (1976/77:20) har yrkats att punkten 2 övergångsbestämmelserna till den i propositionen 1976/77:44 föreslagna lagen om ändring i lagen om allmän försäkring erhåller en i förhållande till propositionen ändrad lydelse. Vi instämmer i detta yrkande. Med hänvisning till vad vi ovan anfört hemställer vi att antar det i propositionen 1976/77:44 intagna förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring med de ändringar att 18 kap 13 § erhåller följande lydelse: Befattningshavare hos allmän försäkringskassa tillsättas och entledigas 1. direktör, föredragande för pensionsärenden, ävensom annan tjänsteman än förtroendeläkare och förtroendetandläkare, beträffande vilken regeringen så föreskrivit, av ; samt 2. förtroendeläkare, förtroendetandläkare och övriga tjänstemän av kassan. skall vid tillsättande och entledigande av befattningshavare hos kassan inhämta yttrande från kassans styrelse. För befattningshavare, för vilka regeringen så föreskrivit, skola anställnings- och arbetsvillkor fastställas under medverkan av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. I den utsträckning regeringen förordnar må försäkringskassa inrätta ny tjänst endast efter medgivande av . b. punkten 2 övergångsbestämmelserna till samma lag erhåller den i motionen 1976/77:20 föreslagna lydelsen. () ()
mot · FZ02144 · 1976-12-01 00:00:00 — 1975/76 144-148 Motion 1975/76: 144 med anledning av propositionen 1975/76:61 om särskilt investeringsavdrag och statligt investeringsbidrag för inventarieanskaffning I proposition 1975/76:61 föreslås ett särskilt investeringsavdrag vid den statliga inkomsttaxeringen, motsvarande av anskaffningskostnaden för investeringar i maskiner och andra inventarier, i syfte att stimulera näringslivet till investeringar. I fråga om inventarier som näringsidkaren tillverkar själv framgår direkt av 2 § i lagförslaget att investeringsavdrag får åtnjutas på den del av tillverkningskostnaden som nedlagts . Investeringsavdrag skall således medges på delvärdet i det fall inventariet icke färdigställts vid utgången av perioden. 1 fråga om maskiner och inventarier som näringsidkaren icke tillverkar själv utan som helt eller delvis anskaffas från utomstående finns inte något motsvarande klarläggande i lagtexten. Däremot sägs att om synnerliga skäl föreligger regeringen får medge att särskilt investeringsavdrag får åtnjutas för inventarier som levereras efter utgången av den nu aktuella perioden. Frågan om investeringsavdrag på del av anskaffningskostnad kan i denna situation bli aktuell när synnerliga skäl icke föreligger och när det gäller maskiner och inventarier som byggs eller installeras på platsen men som icke färdigställts vid periodens utgång. I analogi med vad som gäller för inventarier som näringsidkaren tillverkar själv bör även dessa delleveranser och delvärden i vad de avser maskiner och inventarier grunda rätt till investeringsavdrag. Då detta bör komma till klart uttryck hemställes att måtte göra ett uttalande härom. Med stöd av vad ovan sagts hemställes att uttalar att särskilt investeringsavdrag för maskiner och inventarier jämväl skall åtnjutas för delleveranser . 1 1975/76.
mot · FZ02195 · 1976-12-12 00:00:00 — Motion 1975/76: 195 av herrar i och Hallenius om friexemplar av riksdagstryck till kommunbibliotek m. fl. Det torde från demokratins synpunkt vara nödvändigt att medborgarna är väl insatta och informerade i de olika samhällsfrågorna. Massmedia fyller härvidlag en viktig funktion. Genom massmedias bevakning av riksdagsarbetet informeras medborgarna om de frågor som behandlas och avgöres i . Tyvärr kan informationen av förklarliga skäl inte bli så djupgående som många intresserade önskar. kan man också konstatera att frågor som är av principiell betydelse eller av andra orsaker är mycket viktiga oftast inte får den publicitet de förtjänar av den anledningen att massmedia inte anser dem tillräckligt intressanta. Det finns dock en informationskanal, som inte tillräckligt utnyttjas, nämligen snabbprotokoll. För dem som är intresserade av att följa riksdagsarbetet mera ingående utgör snabbprotokoll ett värdefullt informationsorgan som komplement till den riksdagsbevakning som massmedia lämnar. Tyvärr måste man dock räkna med att inte så många enskilda människor prenumererar på snabbprotokollen. Offentliga institutioner, skolor, föreningar etc. bör emellertid stimuleras därtill, så att flera av landets medborgare ges möjlighet att ta del av debatter i sin helhet och inte genom mer eller mindre vinklade sammandrag. Särskilt värdefullt skulle det enligt vår mening vara om landets samtliga läns- och landsbibliotek och i övrigt kommunbiblioteken kostnadsfritt kunde erhålla riksdagstrycket, om de så önskade. Om medverkade till att biblioteken i större utsträckning än vad som förekommer tillhandahåller riksdagstrycket hjälper till med att sprida kännedom om vad som i den svenska diskuteras och beslutas. De kostnader som därmed åsamkas statsverket är relativt sett blygsamma jämfört med värdet av en dylik information. Därmed beredes den större allmänheten ökade möjligheter att följa arbete. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar uppdra åt att kostnadsfritt tillhandahålla läns- och landsbiblioteken samt kommunbiblioteken, om de så önskar, protokoll, utskottsbetänkanden samt propositioner och motioner. () ()
mot · G00229 · 1976-12-01 00:00:00 — Motion 1976/77: 29 av herrar i och med anledning av propositionen 1976/77:27 om åtgärder för att begränsa möjligheterna att föra omfattande personregister budgetproposition tog den socialdemokratiska regeringen upp frågan om inrättandet av ett centralt, statligt personregister för bl. a. adressaktualisering och personnummerkontroll. Härigenom skulle behovet hos offentliga myndigheter och privata företag av att föra egna register över totalbefolkningen eller delar av denna i betydande utsträckning bortfalla. Ett centralt uppdateringsregister innebär därmed ett väsentligt bidrag till ett ökat integritetsskydd för medborgarna. Enligt planerna skulle frågan komma att föreläggas . Föredragande statsrådet föreslår nu i propositionen 1976/77:27 inrättandet av det aviserade statliga uppdateringsregistret. Vi tillstyrker för vår del inrättandet av ett sådant register. På en viktig punkt finns det dock anledning att vara kritisk. Det centrala uppdateringsregistret föreslås ge sina kunder (offentliga myndigheter och privatföretag) automatisk avisering om adressändring m. m. efter det att kunden meddelat personnumren för de personer som kunden önskar ändringsavisering om. Om denna aviseringsmetod skall kunna användas fordras ett s. k. flaggregister med uppgift om vilka registeransvariga som önskar ändringsavisering och vilka personer som omfattas av det aktuella registret. För att eliminera det integritetshot som ett sådant flaggregister kan innebära genom att det avslöjar en persons "intresseprofil och privatliv föreslår såväl datasinspektionen som statskontoret dels att denna metod endast skall få användas för från integritetssynpunkt ofarliga register, dels att flaggregistret beläggs med sekretess. Departementschefen har emellertid avvisat kravet på sekretesskydd med motiveringen att någon sekretessbeläggning inte torde behövas, eftersom flaggregistret endast bör fl användas i fråga om register som är ofarliga ur integritetssynpunkt. Argumenteringen på denna punkt torde emellertid bygga på ett tankefel. Ty även om flaggregistret endast upptar uppgift om ändringsaviseringar till sådana register som tagna var för sig är ofarliga, kan de tillsammans ge en alltför inträngande intresseprofil av den enskilde medborgaren genom uppgifter om i vilka organisationer han är medlem, vilka tidskrifter han prenumererar på, vilka företag han har affärsförbindelser med osv. Liknande exempel kan också hämtas från den offentliga sektorns register. 1976/77: 29 Med hänsyn tili dessa risker för integriteten förefaller det helt klart att flaggregistret mäste sekretessbeläggas. bör uttala sig i enlighet härmed. Med hänvisning till ovanstående hemställs att uttalar att det s. k. flaggregistret i det föreslagna statliga centrala uppdateringsregistret sekretessbeläggs för att därmed öka skyddet för den personliga integriteten och att regeringen framlägger förslag i enlighet härmed. () ()