mot · FZ021257 · 1976-01-27 00:00:00 — av fröken m. fl. om befrielse från skyldighet för sjukvårdspersonal att medverka vid abortingrepp behandlade motionsförslag om en författningsreglering av rätten att slippa medverka vid abort för sjukvårdspersonal, som av etiska eller religiösa skäl har svårt att acceptera abortingrepp. När abortlagen antogs 1974, anförde socialutskottet i sitt av godkända betänkande: Beträffande fördelningen av arbetsuppgifterna bör beaktas, att ett utmärkande drag i dagens arbetsliv är ansträngningarna att ge de anställda en ökad insyn i och ett ökat inflytande på arbetsplatserna och man bör, som departementschefen framhåller, inom sjukvården liksom inom arbetslivet i övrigt ta hänsyn till de anställdas intressen och förutsättningar i olika avseenden. Mot denna bakgrund förutsätter utskottet, att läkare och annan sjukvårdspersonal, som av etiska eller religiösa skäl har svårt att acceptera abortingrepp, skall slippa delta i verksamheten härmed, varför någon författningsmässig reglering av frågan inte är påkallad. Å andra sidan förutsätter utskottet att sjukvårdspersonal, som har betänkligheter i angivet hänseende, inte skall vägra medverka då fråga är om abortingrepp som är nödvändiga för att undvika fara för moderns liv eller hälsa. Utskottet var enigt på denna punkt. Att frågan åter aktualiserades berodde på att två läkare vänt sig till JO, då deras önskan att slippa medverka vid abortingrepp inte respekterats av sjukvårdshuvudmannen. Det framgick att anvisningar beträffande tillämpningen av abortlagen inte hade utgått från utskottets formulering på denna punkt utan från propositionens, som var mindre bestämd när det gäller personalens möjlighet att slippa medverka vid abortingrepp. När frågan behandlades beklagade socialutskottet, att inte hade följt upp utskottets uttalande. Utskottet uttalade vidare: Eftersom JO aktualiserat denna fråga hos får emellertid anledning att ånyo överväga innehållet i sitt ovan angivna cirkulär. För den händelse därvid omprövar sitt tidigare uttalande rörande sjukvårdspersonalens möjligheter att slippa medverka vid abort till förmån för den avsevärt mer restriktiva ståndpunkt utskottet gett uttryck åt, framstår behovet av särskild författningsreglering som klart mindre än . 1 det yttrande som ingav till JO - daterat som utskottets betänkande - har dock inte tagit hänsyn till beslut. Under riksdagsdebatten riktades därför uppmaningar till från utskottsmajoritetens företrädare att respektera vad som sades i utskottets betänkande och omarbeta anvisningarna i enlighet med detta. Det påpekades att en sådan ändring från sida borde komma möjligt. JO har offentliggjort beslut i ärende angående sjukvårdspersonals skyldighet att medverka vid abort. Beträffande olikheten mellan socialutskottets och propositionens formuleringar skriver JO: uttalanden är i mina ögon betydligt mer kategoriska än departementschefens och det var därför jag genom remiss begärde förklaring från varför styrelsen i sina anvisningar använt departementschefens och inte socialutskottets formuleringar. förklaring framstår i så mycket mer uppseendeväckande dager nu sedan socialutskottet självt förklarat sig ha gett uttryck åt en avsevärt mera restriktiv ståndpunkt än departementschefen. kan under sådana förhållanden givetvis ej vidhålla att det inte föreligger någon skillnad i uppfattning mellan socialutskottet och departementschefen. JO finner det vidare högst anmärkningsvärt, att ej rättar sig efter av fattade beslut. Vad socialutskottet anfört i sitt av godkända betänkande SOU 1974:21 är visserligen inte formellt bindande för , då styrelsen utfärdar anvisningar om tillämpningen av abortlagen, men det ligger i sakens natur, att det oaktat skall rätta sig därefter. Det framstår som högst anmärkningsvärt att så ej skett. JO:s slutsats blir därför denna: bör därför nu ompröva ifrågavarande uttalande i anvisningarna. Skulle därvid komma fram till att inte anser sig kunna ändra detta uttalande och ersätta det med ett uttalande som överensstämmer med socialutskottets, kan jag inte se annan möjlighet att lösa frågan återstå än att denna hänvisas till lagstiftning. bör därför, om finner sig ej kunna ansluta sig till socialutskottets ståndpunkt, anmäla detta till eller regeringen. Vidare påpekar JO att det danska lov om svangerskapsafbrydelse finns en bestämmelse som ger läkare rätt till befrielse från medverkan till abort. Vid motionstidens utgång har såvitt bekant inga nya anvisningar kommit från . Det är därför nödvändigt att åter aktualisera frågan om en författningsändring. Om en kvinna önskar abort och har rätt till detta enligt lagen, är det självklart sjukvårdshuvudmannens ansvar att se till att ingreppet kan utföras utan onödigt dröjsmål. måste man också ordna så att sjukvårdspersonal, som av etiska eller religiösa skäl anser sig förhindrad att medverka vid abortingrepp, slipper delta i verksamheten därmed. Det förutsätts då att ingen vägrar sin medverkan då det är fråga om ingrepp som är nödvändigt för att undvika fara för moderns liv eller hälsa. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär sådan författningsändring att sjukvårdspersonal, som av etiska eller religiösa skäl så begär, i enlighet med socialutskottets intentioner erhåller befrielse från uppgiften att medverka vid abortingrepp. () ()