mot · FZ022118 · 1976-01-27 00:00:00 — Lånen och bidragen gäller de tre sektorerna industriella processer, prototyper och demonstrationsanläggningar samt näringslivets lokaler. Den faktiska utvecklingen visar att betydande energibesparingar har kunnat genomföras inom industrin. begär 80 milj. kr. för bidrag inom industriella processer. Regeringen föreslår 55 milj. kr. håller fast vid de yrkanden vi framförde , nämligen 90 milj. kr. Även industrins möjligheter till lån för energihushållning måste förbättras. Vi föreslår därför att ett nytt anslag skall införas som ger möjlighet för industrin att låna medel till de energihushållande åtgärderna. Vi bedömer att anslaget bör uppgå till 210 milj. kr. 1975/76: 2118 blir det totala låne- och bidragsprogrammet för industriella processer 300 milj. kr. Inom detta område har näringslivet visat ett mycket stort intresse. föreslår ett anslag på 40 milj. kr., men regeringen vill endast anslå 23 milj. kr. Det är viktigt med åtgärder på detta område, och i samband med en aktivare politik för energihushållning bedömer vi anslagsbehovet till 50 milj. kr. När det gäller åtaganden för budgetåren 1977/78 och 1978/79 föreslår vi att dessa skall kunna uppgå till totalt 25 milj. kr. respektive 15 milj. kr. Detta innebär en utökning utöver regeringens förslag med 10 milj. kr. respektive 5 milj. kr. Beträffande näringslivets lokaler framhöll energiprogramkommittén (EPK) att många omfattande åtgärder är påkallade. EPK angav bl. a. att den bedömde en nolltillväxt inom denna sektor i fråga om förbrukningen av nettoenergi som möjlig. Det är därför fråga om ungefär lika långtgående besparingsmöjligheter som när det gäller bostäder. Eftersom industrins energiförbrukning för lokaluppvärmning är knappt hälften av den i bostäder vore det rimligt att ha ett hälften så stort bidragsbelopp till näringslivets lokaler som till bostadsektom. Näringslivet bör också ges möjligheter att få lån till sådana investeringar. I likhet med industriverket föreslår vi att maximigränsen för bidrag skall höjas från . Föredraganden anför att syftet med en låg maximigräns den föreslås bli höjd till 100 000 är att energisparande åtgärder skall kunna vidtas i så många byggnader som möjligt. förslag till ökad anslagstilldelning innebär att det inte blir någon begränsning i antalet byggnader, som kommer i åtnjutande av bidraget. Uppstår medelsbrist skall anslagstilldelningen höjas och maximibeloppet inte hållas på en låg nivå. Även företag med fler än 200 anställda bör kunna få lån och bidrag för dessa ändamål, eftersom det finns stora besparingar att göra också på dessa arbetsplatser. föreslår totalt anslag om 120 milj. kr. respektive 60 milj. kr. för lån och bidrag till åtgärder inom näringslivets lokaler, dvs. totalt 180 milj. kr. till näringslivets lokaler. Denna anslagsökning skall kombineras med förbättrad vägledning beträffande möjligheter till energihushållning. Nedan följer en sammanställning över förslagen beträffande lån och bidrag till energihushållande åtgärder inom industrin. 1975/76: 2118 Energibesparande åtgärder inom näringslivet /77 milj. kr. Åtgärder i näringslivets byggnader, bidrag Nytt anslag: Åtgärder i näringslivets byggnader, lån Åtgärder inom industriella processer, bidrag Nytt anslag: Åtgärder inom industriella processer, lån Prototyper och demonstrationsanläggningar m. m. vi Åtgärder i trädgårdsnäringens byggnader Det finns också anledning att ändra villkoren för frisläppande av företagens investeringsfonder. Investeringar för energihushållning bör bli ett av de särskilda villkor som kan påkalla frisläppande av investeringsfonder för konjunkturutjämning. För att få ett snabbt genomslag av energihushållande åtgärder krävs ordentliga resurser för rådgivning. Detta kräver i sin tur undersökningar av olika moment av energianvändningen inom näringslivet och försök att sprida kunskap om de möjliga energihushållande åtgärderna. Även uppsökande verksamhet är motiverad för att snabbt sprida information. I budgetpropositionen nämns de planer som finns att starta energirådgivning inom företagarföreningarna. Det är viktigt att företagarföreningarna tillförs resurser för denna verksamhet. Det är naturligt att denna form av rådgivning i första hand gäller de mindre företagen. När det gäller de stora energikrävande basindustrierna måste man från centralt håll medverka till ytterligare energihushållande åtgärder. Erfarenheter från företag och från demonstrationsanläggningar måste spridas på ett effektivt sätt. Vi yrkar på 2 milj. kr. i ytterligare medel till anslaget Vissa utbildningsåtgärder m. m. i energibesparande syfte, och anslaget föreslås därmed uppgå till totalt 5 milj. kr. beslutade om dispenser från energiskatt. Totalt beräknade regeringen ytterligare 250 milj. kr. i form av energiskattedispens. Detta gäller främst den energikrävande basindustrin som är viktig för vår export. 1975/76: 2118 Industrins internationella konkurrenskraft får givetvis inte äventyras. Men det är fel från energihushållningssynpunkt att utan särskilda krav på energihushållande åtgärder sänka energiskatten för vissa särskilt energiintensiva företag. I samarbete med industrin måste överenskommelser träffas mellan statsmakterna och industrin angående särskilda energihushållande åtgärder för att erhålla skattebefrielse. Villkoren för dispens från delar av energiskatten måste vara så utformade att energihushållning stimuleras. Energihushållning vid uppvärmning och övrig förbrukning Över hälften av landets användning av energi sker i samband med uppvärmning av bostäder och andra byggnader. Det är också inom denna sektor de största möjligheterna till energihushållning finns. Exempel visar att man kan komma mycket långt i energisparande och i effektivisering. föreslår en avsevärd förstärkning av resurserna för bidrag och lån för energihushållande åtgärder i samband med uppvärmning av lokaler. yrkade vi, i anslutning till regeringens proposition, på betydligt högre anslagstilldelning. visade det sig också att regeringen tvingades fylla på resurserna när det gäller bostäder med ytterligare 150 milj. kr. Hade beslutat om ett högre anslag hade många fler energisparåtgärder kunnat genomföras /1976. Det finns anledning att öka aktiviteten för att nå ut med dessa energibesparingsåtgärder. Den organisation som är uppbyggd till stöd för energibesparande åtgärder bör utvidgas till att bedriva uppsökande verksamhet för att nå ännu bättre genomslagskraft. Det gäller att stimulera fastighetsägarna att verkligen genomföra de åtgärder som är motiverade. Det finns bl. a. därför anledning att vidga ramarna för lån och bidrag för varje enskild lägenhet. De gränser om . i lån och . i bidrag som finns kan i många fall vara otillräckliga, och de bör höjas till . i lån och . i bidrag, dvs. De äldre husen utgör en mycket stor del av landets befintliga byggnadsbestånd och där är möjligheterna till energihushållning särskilt stora. Småhus byggda har i genomsnitt endast hälften så god isolering som hus byggda . av samtliga småhus är byggda . Att det finns stora energibesparingsvinster att göra genom olika åtgärder i befintliga byggnader står därför klart. förslag om anslag till energihushållande åtgärder / 77 är enligt följande. 1975/76: 2118 Tabell: Energisparande åtgärder inom bostadssektorn m. m. för /77, milj. kr. Bostäder 300 + 250 = 550 Kommuner och landsting + 100 = 100 Statliga lokaler 15 + 35 = 50 Samlingslokaler 5 + 5 = 10 Prototyp- och dem. Anslag 326 + 396 = 722 De statliga normer och de låneunderlagsbestämmelser som finns verkar helt styrande på de energihushållande åtgärderna vid nybyggnation. a. byggforskningsrådet har konstaterat att vad gäller t. ex. värmehushållning är i praktiken lånevillkoren styrande. Lånebestämmelserna är så utformade att många hindras att bygga energisnålt. Visserligen kan privatfinansiering förekomma, men även de privatfinansierade husen styrs indirekt av de statliga lånebestämmelserna. Undantagsfall finns emellertid där mycket avancerade energihushållande hus har byggts och man lyckats få en tillfredsställande lånebild och därmed också lägre boendekostnader. Merinvesteringar i ett enfamiljshus om . har i ett specifikt fall gett mer än . lägre driftskostnader och därmed minskat de totala boendekostnaderna. Investeringar för att få låga driftskostnader blir allt värdefullare. Med säkerhet kommer kapitalkostnadsandelen att bli allt mindre som energikostnaderna stiger. Med hänsyn till den långa avskrivningstiden för byggnader kan man räkna med god lönsamhet även för omfattande merinvesteringar i värmehushållande åtgärder. De statliga lånebestämmelserna bör ändras för att ge möjlighet att belåna även långtgående energihushållningsåtgärder. Vill den enskilde spara energi så skall lånebestämmelserna inte vara så utformade att detta försvåras. När det gäller normerna för byggande kan man antaga att den nya Svensk Byggnorm (SBN) kommer att föreskriva normer som kan stimulera till förbättrad energihushållning. Det finns därför anledning att här särskilt beröra kontrollen av att byggnormerna efterlevs. Kontrollen gäller i första hand utförandet men också material. Systemet med termofotografering (med värmekamera) bör vara till god hjälp för denna kontroll. Det bör prövas om inte statsanslag skall utgå till kommunerna för inköp av värmekamera och annan kontrollutrustning. Denna kan då utnyttjas för att kontrollera värmehushållningen även i äldre bostäder och lokaler. Det är viktigt att byggnadsnämnderna får förstärkta resurser för att klara efterkontrollen och driftskontrollen av byggnader från energisynpunkt. 1975/76: 2118 Det är väsentligt att hushållningskraven ställs lika höga i alla sorters byggnader. Det finns som regel ingen anledning att t. ex. ha lägre krav på industrilokaler än på bostäder. alternativ innebär ett betydligt starkare inslag av fjärrvärme än enligt regeringens alternativ där elvärmeandelen väntas öka mycket starkt. har räknat med eluppvärmning i av de nybyggda småhusen och att även de befintliga husen skall installeras med elvärme till . var endast av småhusen eluppvärmda. Utvecklingen visar att av de nybyggda småhusen installerats med eluppvärmning. bygger i sina bedömningar på antagandet att andelen elvärme i småhusen blir i nybyggnation. I områden utanför tätorter och i små tätorter där fjärrvärme inte kan utnyttjas är det särskilt viktigt att utnyttja de alternativa energikällorna. Här finns också ofta de största möjligheterna att kunna utnyttja dessa alternativ, t. ex. solfångare för varmvattenberedning, jordvärmeaggregat och i glesbygden små enskilda vindaggregat. I de fall elvärme utnyttjas vid nybyggnad bör de energihushållande investeringarna drivas långt. Det finns också anledning att i befintliga hus med eluppvärmning stimulera till ytterligare energihushållning genom exempelvis installation av värmepump eller kraftigt förbättrad isolering. När det gäller elförbrukningen för hushållsmaskiner innebär förslag att samma ökningstakt som energiprognosutredningen bedömer kan tillåtas. Det finns alltså i detta avseende inga som helst skillnader mellan vår bedömning och regeringens. Men själyfallet är det en fördel om produktionen av hushållsapparater inriktas för energihushållning. I samband med fjärrvärmeutbyggnaden kommer industrins spillvärme att kunna utnyttjas för uppvärmning av bostäder. Detta ger goda möjligheter till oljebesparingar. Det är angeläget att uppmärksamma de effekter som en stark expansion av eluppvärmningen har. Den skapar en mycket stark bindning till kärnkraften och till försörjningen med elkraft. Andra alternativ ställs åt sidan och vårt bostadsbestånd blir inte flexibelt från energiförsörjningssynpunkt. Vid den kommunala energiplaneringen är det särskilt viktigt att se till att en utbyggnad av elvärmda hus inte raserar möjligheterna till värmeförsörjning från kraftvärmeverk eller med industrins överskottsvärme. 1975/76: 2118 ENERGIPRODUKTION OCH ALTERNATIVA ENERGIKÄLLOR Vi angav i motionerna 1975:905 och 1975:2030 riktlinjerna för energipolitik. I detta sammanhang skall vi enbart beröra några viktiga åtgärder som måste sättas in beträffande energiproduktionen. Det gäller kraftvärmeutbyggnaden, minskning av de negativa miljöeffekterna vid oljeanvändningen, beredskapsplan för avveckling av kärnkraften och slutligen en omfattande satsning på de alternativa, förnyelsebara energikällorna. energiprogram förutsätter en avsevärt mer omfattande utbyggnad av kraftvärmeanläggningar än enligt regeringens planer. Kraftvärmeverken utnyttjar oljans energiinnehåll mycket effektivt, varvid både elkraft och värme produceras. Verkningsgraden i de traditionella oljekondensverken ligger på , medan kraftvärmeverken har en verkningsgrad på . Dessutom blir de negativa miljöeffekterna lågre vid kraftvärmeverk än med enskilda värmepannor. har i en omfattande utredning och undersökning av 120 kommuner med över 10 000 innevånare funnit att mer än 30 miljarder kWh () elkraft kan produceras 1985. räknar i sin energibalans med elkraft från kraftvärmeanläggningar . Regeringen binder så stora resurser i utbyggnad av kärnkraften att det endast blir obetydligt utrymme kvar för kraftvärmeutbyggnad. har med anledning av ett kr af t värmeprojekt i uttalat följande: Enligt nuvarande prognos för elkonsumtionens utveckling behövs inte något krafttillskott före /84. Beslut att bygga ut kraftvärmeverket kan därför skjutas upp till en senare tidpunkt. Detta visar hur beslutet om kärnkraften påverkar energipolitiken i övrigt. Då finns det t. ex. inget utrymme för att söka lösa finansieringsproblemen vid kraftvärmeutbyggnaden. Eftersom kraftvärmeutbyggnaden huvudsakligen kommer att finansieras genom kommuner är det av största vikt att landets kommuner ges de finansiella möjligheterna att klara de erforderliga investeringsprogrammen. För att skapa ytterligare förutsättningar för kraftvärmeutbyggnad bör också tillföras investeringsmedel. Vi beräknar 50 milj. kr. för /77 för samarbetsprojekt med kommuner. En förutsättning för en vidare kraftvärmeutbyggnad är givetvis att värmeunderlaget inte rycks undan genom alltför omfattande eluppvärm 1975/76: 2118 ning av småhus. Som vi tidigare berört under rubriken vid uppvärmning m. m. måste den kommunala energiplaneringen utformas på ett sådant sätt att bostäder och andra lokaler inte installeras med elvärme annat än i undantagsfall när det finns möjlighet till värmeförsörjning från kraftvärmeverk eller med industriell spillvärme. energiprogram innebär samma grad av oljeanvändning som regeringens. Det finns två viktiga åtgärder som måste vidtagas för att minska de negativa miljöeffekterna av oljeförbrukningen. Det gäller en begränsning av konsumtionen över huvud taget och åtgärder för att minska miljökonsekvenserna av förbränningen. När det gäller en begränsning av den totala användningen innebär program uppenbara fördelar framför regeringens, eftersom förslag skapar större förutsättningar att ha både effektivare energihushållningsmetoder och färdigutvecklade alternativa energikällor. Regeringen däremot står bunden vid kärnkraften. Regeringens politik har också den inriktningen att det är huvudsakligen med ytterligare kärnkraftsutbyggnad som oljeanvändningen skall minskas efter 1985. När det gäller de negativa miljökonsekvenserna vid förbränningen av olja måste åtgärder vidtagas. Beträffande miljökonsekvenserna upprepar vi vad vi skrev i motion 1975:905: Det finns metoder att begränsa dessa varför åtgärder snabbt måste vidtagas för avsvavling och rökgasrening variegnom miljöeffekterna kraftigt reduceras. De ekonomiska konsekvenserna av detta kommer emellertid inte att bli särskilt betungande eftersom även ekonomiska fördelar förutom de miljömässiga uppstår för bland annat skogs- och jordbruket i form av bättre tillväxt och bättre skörderesultat samt minskad korrosion på olika material. Enligt miljökostnadsutredningens betänkande angående svavelproblemen (SOU 1974:101) skulle en sänkning av svavelhalten i tjock eldningsolja och andra reduktionsåtgärder för att minska svavelhalten endast kosta ca /m3, dvs. endast &av priset. avvisar regeringens kärnkraftspolitik. Så länge en samfälld forskar- och expertkår inte kan garantera att de allvarliga riskerna vid kärnkraftsproduktionen kan bemästras på betryggande sätt, kan vi inte satsa på kärnkraften. Om inte säkerhets- och avfallsproblemen bemästras måste de fem 1975/76: 2118 aggregat som är i drift eller i provdrift ersättas med andra energikällor och med besparingsåtgärder. En beredskapsplan för deras gradvisa avveckling måste därför nu göras upp. Denna plan skall innehålla de praktiska och ekonomiska åtgärder som måste sättas in vid avvecklingen av anläggningarna och för den personal som är knuten till driften av dessa fem aggregat. De åtgärder som krävs för att kompensera energibortfallet vid avvecklingen täcks redan in i de förslag som framförs i denna motion. Genomförs energipolitiska program kommer energiförsörjningen att tryggas även utan dessa fem aggregat. De övriga åtta anläggningar som riksdagsmajoriteten beslutat om måste disponeras för annan användning. En utredning om vilka alternativa användningsområden som kan tänkas för vart och ett av aggregaten där byggnationen påbörjats måste genomföras. När det gäller själva formuleringarna lagtextmässigt upprepar vi det förslag som reserverade sig för vid riksdagsbehandlingen . Det löd: Förslag till Lag om viss inskränkning i rätten att meddela tillstånd enligt atomenergilagen (1956:306). Härigenom förordnas, att sådant tillstånd att uppföra eller driva atomreaktor eller anläggning som avses i 2 § atomenergilagen (1956:306) icke får lämnas. Dessutom bör lagen medge undantag för de aggregat som redan är nedsmittade med radioaktivitet, dvs. I och II, I och II samt . För dessa aggregat skall den föreslagna beredskapsplanen gälla. Kärnkraften för med sig särskilt allvarliga miljö- och hälsoproblem. Även användningen av olja och kol medför föroreningar i naturen med svaveldioxid och risker för ökad halt av koldioxid. Men säkerhets- och miljöproblemen vid kämkraftsproduktionen är allvarligare och farligare än vid andra energikällor. De har en särskild karaktär, en särskild dimension. De höggradigt radioaktiva ämnena i kämkraftsproduktionen kan inte som andra gifter brytas ned i naturen . De behåller sin höggradiga giftighet . Det är de okontrollerbara och de långsiktiga riskerna som inger särskild oro. Många av kärnkraftens problem är fortfarande olösta. Det är snarare så att fler och fler problem och risker upptäcks. Allt fler moment tycks vara svårbemästrade och konsekvenserna allvarligare än man från början trott. Vi pekar här enbart sammanfattningsvis på några huvudproblem i samband med kämkraftsutnyttjande: Ingen har i praktiken löst avfallsproblemen på ett tillfredsställande sätt. Avfallet från kärnkraftsverken är höggradigt giftigt. Det har ingen betydelse att det är relativt små mängder det rör sig om, eftersom även ytterst små mängder kan få ödesdigra konsekvenser. 1975/76: 2118 Olyckor och sabotage. Det kommer att krävas en minutiös kontroll för att man skall ha någon som helst möjlighet att hindra olyckor och sabotage. Vi har redan erfarenhet av smärre olyckor som orsakats av den s. k. mänskliga faktorn, t. ex. olyckan i Browns i där ett stearinljus höll på att orsaka en nedsmältning av reaktorn. Det behövs ca plutonium för att göra en bomb i Hiroshima-storlek. 1985 beräknas plutonium produceras , och beräknas totalt 28 länder ha kämkraftsanläggningar. Nya metoder, ny teknik är förknippad med risker. Men riskerna med kärnkraften är av helt annat slag än vad vi varit vana vid. Vi riskerar liv och hälsa för inte bara nuvarande generationer utan också för kommande. Med nu känd teknik är kärnkraft inte någon långsiktig lösning på energiproblemen. Uranet räcker inte mer än . När det gäller möjligheterna att utveckla en reaktor (breed-reaktor) som tar till vara uranet bättre än nuvarande reaktortyper är meningarna starkt delade. Några forskare anser att en breed-reaktor i fullskaledrift är omöjlig av såväl ekonomiska som säkerhetsmässiga skäl. I finns stora uranfyndigheter. Redan vid uranbrytningen finns strålnings- och andra miljörisker. Till detta kommer att uranet måste sändas utomlands för att anrikas (göras mer koncentrerat). När väl uranet har utnyttjats som bränsle måste det upparbetas och det görs utomlands. finns inte någon upparbetningsanläggning i drift för den typ av kärnbränsleavfall som de svenska reaktorerna ger. Vi är i bl. a. dessa två avseenden helt beroende av utlandet. För att göra oss oberoende krävs mycket stora investeringar och bindningen till kärnkraften blir ytterligt stark. Uranförsörjningen befinner sig i ett synnerligen allvarligt läge. Kämkraftsindustrins behov enligt regeringens utbyggnadsprogram ligger på ca . Av detta behov är endast 9 500 kontraktsbundna. Situationen förvärras av att det amerikanska företaget , som skall svara för huvuddelen av det kontrakterade uranet, har meddelat att företaget saknar möjlighet att leverera av de överenskomna mängderna. Svensk kämbränsleförsörjning AB som är ansvarigt inom detta område har uttalat följande: Enligt bolagets bedömning är det sannnolikt att förhållandena på denna marknad (uranförsörjning) under närmast överskådlig tid kommer att vara osäkra, särskilt när det gäller uranets tillgänglighet. 1975/76: 2118 Uppmärksamheten kring uranbrytningens negativa miljökonsekvenser har ökat i flera länder. a. har ställt uranutvinning , bortsett från en mindre anläggning som tas i drift . är ett av de viktigare länderna med uranfyndigheter. har infört exportförbud på uran. Med hänvisning till vår inställning på kärnkraftsområdet och uranbrytningens negativa miljökonsekvenser avstyrker vi anslaget om Lån till projektering av om 26 milj. kr. har de ekonomiska kalkylerna för kämkraftsanläggningarna fortlöpande förändrats. Kämkraftsproduktionen har uppvisat ständiga kostnadsfördyringar. Utgår man från priset per kWh producerad elektricitet räknade man i de ursprungliga kalkylerna med per kWh. I regeringens energiproposition 1973 utgick man från ett pris om 5 å . räknar CDL enligt publicerat material med ett pris per kWh om . Härtill kommer distributionskostnaderna. Ett indicium på den oförmånliga kostnadsutvecklingen är att privata intressenter tycks ha blivit mindre benägna att satsa kapital i kärnkraftsanläggningar. Verksamheten vid AB Atomenergi, som inte enbart gäller kärnkraftsforskning, måste läggas om i anslutning till att kärnkraftsutbyggnaden avbryts. Det arbete med säkerhetsforskning och avfallsfrågor som bedrivs måste självfallet fortsätta, medan annat utvecklingsarbete bör avsevärt minskas och i första hand inriktas på en bevakning av den internationella verksamheten. Verksamheten bör med hänsyn till sysselsättningen stegvis överföras till att gälla alternativa, förnyelsebara energikällor. Det finns ingen anledning att tillstyrka förslaget om ett nytt anslag Aktiebolaget : Stöd till svensk kärnkraftsindustri eftersom kärnkraftsutbyggnaden enligt vår mening skall avbrytas. Av vad departementschefen äskat för avser följande fortsatt kämkraftsutbyggnad, som vi ej kan biträda: 1975/76: 2118 Vi föreslår att till Kraftstationer anslås . Detta är en sänkning i förhållande till regeringens förslag med . Vår målsättning för energipolitiken är att enbart förnyelsebara energikällor utnyttjas energikällor som ständigt återskapas. Energipolitikens inriktning måste bestämmas av detta. Vi måste se på konsekvenserna för jordens resurser och för vår miljö. Det gäller för samhället att skapa förutsättningar för en utveckling efter dessa riktlinjer. Det samhällsstöd som kärnkraften erhållit måste nu komma de förnyelsebara energikällorna till del. Ett utnyttjande av solen och dess sekundära former, såsom vindkraften och ytjordvärmen, samt ett utnyttjande av biologiska processer måste sättas som mål för energipolitiken. Många tecken tyder på att dessa energikällor även kortsiktigt är ekonomiskt lönsamma.