ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ02622 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 622 av m. fl. om höjt anslag till Vård av naturreservat m.m. Från anslaget Vård av naturreservat m. m. bestrids kostnader För bl. a. vård och förvaltning av naturvårdsobjekt. Medlen används bl. a. för tillsyn och upprustning av områdena, så att de blir tillgängliga för allmänheten bl. a. genom anläggande av vägar, stigar och parkeringsplatser, underhåll av byggnader, renhållning etc. samt för att skydda de specifika naturvärden som måste bibehållas. Dessa åtgärder är en viktig del av insatserna för att främja den sociala naturvården. anför att under innevarande och nästkommande budgetår ett stort antal naturreservat kommer att avsättas. Kostnaderna för vård av dessa blir omfattande. Genom de nya reglerna i naturvårdslagen - naturvårdsområden - skapas nya och bättre möjligheter för naturvården. De medför också behov av ökade anslag för skötsel och vård. Genomförandet av riktlinjerna förden fysiska riksplaneringen medför att betydande områden skall säkerställas för bl. a. forsknings- och rekreationsändamål. Verket har anfört att eftersläpningen i vårdåtgärderna nu är så betydande att de bör inhämtas enligt en systematiskt upprättad flerårsplan. I budgetpropositionen föreslås en höjning av anslaget med . har begärt en höjning till . Hittillsvarande medelstilldelning har inte räckt för att i behövlig omfattning rusta upp naturvårdsobjekten och för tillsyn och information. Som framgår av vad anfört i petita är behovet av en betydande anslagshöjning stort. Vi vill understryka att en ökning av anslaget även har positiva sysselsättningseffekter. Vi föreslår därför att anslaget utgår med , vilket innebär en ökning i förhållande till regeringens förslag med . I budgetpropositionen tas vidare upp riktlinjer för förvaltningen av naturreservat m. m. Dessa baseras på förslag från naturvårdskommittén. Dessutom redovisas förslag rörande statligt stöd till landskapsvårdande åtgärder inom odlingslandskapet, byggt på förslag från . Departementschefen följer i stort sett förslagen från utredningens och verkets förslag. Även vi finner dessa välmotiverade. Vi anser dock i vad gäller reglerna för anslag till vård av naturvårdsobjekt liksom naturvårdskommittén att här aktuellt anslag bör utgå för alla naturvårdsobjekt oavsett förvaltningsform och ägareförhållande. Departementschefen är på denna punkt något oklar och anser att i den mån särskilda skäl talar härför bör regeringen kunna besluta att bidrag skall utgå också 1975/76: 622 för andra naturvårdsändamål än för områden som förvaltas av stat eller kommun. förslag bör genomföras. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att till Vård av naturreservat m. m. 11, H 6) /77 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt reservationsanslag av , 2. att beslutar att anslag skall kunna utgå till vård av naturvårdsobjekt oavsett förvaltningsforum och ägareförhållande i enlighet med naturvårdskommitténs förslag. () ()
mot · FZ02623 · 1976-01-21 00:00:00 — LO:s förslag skulle leda till en situation med endast två ägarkategorier, bolagen och staten. Jordförvärvslagen bör ändras, så att även statens och kommunernas förvärv underkastas prövning från markpolitisk synpunkt. Inte minst de ut 1975/76: 623 talanden som gjorts om skydd för åkerjord mot exploatering utgör ett starkt skäl för att slopa nuvarande undantagsregler för kommuner. Vi anser vidare att juridiska personers förvärvsrätt måste inskränkas avsevärt. lyder jordförvärvslagens 4 S andra stycket punkt 1: Tillstånd må dock ej vägras med stöd av första stycket 1. om förvärvaren här i riket driver industriell eller kommersiell verksamhet för förädling av jordbruks- eller skogsprodukter eller för distribution av jordbruksprodukter och får antagas med fånget huvudsakligen åsyfta att varaktigt tillgodogöra sig egendomens alster i rörelsen. Denna och andra bestämmelser i jordförvärvslagen medverkar till att bryta sambandet mellan ägande och brukande och bidrar i hög grad till att driva upp fastighetspriserna särskilt på skogsfastigheter. Detta gäller också kyrkan, för vilken det inte kan vara en primär uppgift att äga mark. I avvaktan på förslag från jordförvärvsutredningen bör en ändring göras i 4 5; jordförvärvslagen, varigenom förädlingsföretagens prioriterade ställning som förvärvare upphävs. Vi föreslår således att upphäver 4$, andra stycket punkt 1, jordförvärvslagen. Denna ändring kan ske och utan särskild utredning. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att beslutar a) att i avvaktan på jordförvärvsutredningens förslag och därav föranledda beslut upphäva 4S, andra stycket, punkt 1 i jordförvärvslagen, b) att ge sin anslutning till de allmänna synpunkter rörande jordbrukspolitikens inriktning samt jordförvärvslagstiftningens syfte och utformning som redovisas i motionen; 2. att vid behandlingen av propositionen 1975/76:100, bilaga 11, punkt B 6, kreditgarantiramar, beslutar att medge att för /77 statlig kreditgaranti lämnas för lån till yttre rationalisering etc. med sammanlagt högst 372 milj. kr., med den fördelning som anges i motionen; 3. att hos regeringen hemställer a) att en översyn av den statliga rådgivningsverksamheten verkställes med den inriktning som anges i motionen, 1975/76: 623 att motionen överlämnas till jordbruksutredning och jordförvärvsutredningen. () i Glömminge
mot · FZ02626 · 1976-01-21 00:00:00 — Motion 1975/76: 626 av i m. fl. om bidrag till sjörestaurering i Glädjande nog har intresset för en förbättrad miljö ökat. Men detta gäller knappast beträffande våra vattendrag. I varje fall saknas den rätta viljan hos politikerna. Vattendragen är en livsviktig del av våra naturresurser och ändå har de fått vara den största mottagaren av det moderna samhällets avfallsprodukter. Följden har blivit att en mycket stor mängd av våra sjöar drabbats av en allt längre gående igenväxning och alltför många börjar mer och mer likna träsk. Detta sker i då vårt samhälle alltmer får en centraliserad struktur i vilket vi i allt större grad blir beroende av friska sjöar, både som färskvattenreservoarer och som rekreationsobjekt. Naturen själv har ju stor förmåga att självläka skador. Men de skador vi åstadkommit på vissa vattendrag klarar naturen ej ensam av. Där måste mänskliga restaureringsåtgärder sättas in. Med tanke på de väldiga belopp som samhället nedlagt på byggandet av reningsverk framstår det som kortsynt att inte följa upp detta med att restaurera de sjöar som blivit skadade, men är reparerbara. Vi vet att när en sjö blivit skadad går den fortsatta förstörelsen väldigt fort. Det går att rädda t. o. m. mycket svårt skadade sjöar. Men radikala restaureringsåtgärder kostar pengar, precis som byggandet av reningsverk gjort. Kostnaderna för restaureringar är stora. De varierar inom rätt vida gränser, beroende på att sjöarna uppvisar så stora olikheter i fråga om yta, djup, belastningsgrad osv. upp till miljonbelopp. Till detta kommer kostnaderna för förundersökningar med mellan . Det kan påpekas att restaureringsarbetena till största delen utförs som manuellt arbete. Mera om dessa förhållanden står att läsa i utredning om (dec. Att sjöarnas hälsotillstånd är dåligt i stora delar av vårt land är känt genom gjorda undersökningar. I har en utredning genom försorg utförts. Den visar på skrämmande uppgifter, ca 80 sjöar kan betraktas som döda. Ett hundratal biologiskt och socialt värdefulla sjöar, som är svårt skadade men reparerbara, anses enligt utredningen inte nu kunna restaureras av ekonomiska skäl. Dessa får alltså lämnas att försvinna. De sjöar som måste räddas uppgår till ca 90 och som utan restaureringsåtgärder kommer att höra till gruppen f. d. sjöar inom . För ytterligare ett tjugotal sjöar måste åtgärder vidtagas . , med sin stora folktäthet och sina stora fritidshusområden har kanske drabbats hårdast i landet av den här skisserade sötvattenförstöringen och kostnaderna kommer att bli ytterst betungande för kommuner och . 1975/76: 626 Kostnadsbehovet för att rädda de mest aktuella sjöarna i länet uppgår till minst 10 milj. kr. Med stöd av vad ovan anförts föreslås att under /77 3 milj. kr. ställs till förfogande för sjörestaureringar i . () ()
mot · FZ02627 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 627 av herrar i och i om importen av hälso- och miljöfarliga varor Enligt lagen om hälso- och miljöfarliga varor skall den som hanterar eller importerar sådana varor vidta de åtgärder och iaktta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att hindra eller motverka skada på bl. a. människor. Härvidlag skall särskilt den som tillverkar eller importerar hälso- och miljöfarlig vara noggrant undersöka varans sammansättning och egenskaper i övrigt från häslö- eller miljöskyddssynpunkt. skall märkas tydligt med uppgifter av betydelse från sådan synpunkt. Den som yrkesmässigt hanterar eller importerar ämne, beredning eller annan vara är skyldig att lämna uppgifter till produktkontrollnämnden om varans sammansättning, egenskaper i övrigt och hantering som är nödvändiga för utredning om varans hälso- och miljöfarlighet. Närmare föreskrifter angående tillämpningen av bestämmelserna meddelas av nämnden. Dessa bestämmelser synes ej vara tillräckligt effektiva eller också är tillsynen eftersatt. tillkommer ca 5 000 olika kemiska preparat i det här landet. Många av dem är farliga, många livsfarliga. Inom den grafiska branschen som genomgår en förändring från användning av bly till kemiska vätskor är problemet stort. I den kemisktekniska branschen är fabrikanterna noga med att bevaka sina recept. I många fall vägrar man att uppge vilka ämnen som ingår i preparaten eller i vilka proportioner. Det lär ha förekommit att man blandar in s. k. skuggämnen för att omöjliggöra eller försvåra analyser. Det kan ta onormalt att få en hälsodeklaration på en vanligt förekommande vätska. Ett skyddsombud skall kunna få svar på sina frågor. Ingen människa skall behöva jobba med en hälsovådlig vätska därför att ingen lämnar besked. Det erfordras en snabb översyn av bestämmelserna beträffande deklaration och hantering av hälso- och miljöfarliga varor och då speciellt kemikalier för att råda bot på detta. att hos regeringen begär att reglerna för import och hantering av hälso- och miljöfarliga varor skärps så att varans kemiska innehåll kan avläsas.
mot · FZ02636 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 636 av herrar i och om inrättande av en handelssekreterartjänst i De nordiska länderna , och utgör som samlad enhet betraktad vår största exportmarknad. uppgick vår export till dessa länder till 18 262 milj. kr. eller 26 "<> av totala export. De svenska företagens möjligheter att upprätthålla och vidareutveckla sina redan nu framskjutna positioner på den nordiska marknaden måste därför bedömas som speciellt intressanta. ger det breda registret hos svenska företag dem goda möjligheter att även på tillgodose framväxande nordiska behov, även om man kan förvänta mer eller mindre djupgående förändringar i efterfrågans struktur. Den stora svenska exporten till de nordiska länderna beror naturligtvis bl. a. på närheten till denna marknad med allt vad det innebär av lägre transportkostnader och större möjligheter till marknadsbearbetningar. Åtskilliga av våra större industriföretag har erfarenhet och kompetens av betydande värde för satsningar på den nordiska marknaden. Men det är emellertid också klart att den är speciellt betydelsefull för mindre och medelstora svenska företag. Närhetsaspekten är viktig framför allt för de mindre industriföretagen. För dessa företag är exporten dessutom ett viktigt komplement till deras försäljning på hemmamarknaden. I motionerna 1974:128 och 1975:387 redovisade vi behovet och angelägenheten av en vidgad kommersiell bevakning på den nordiska marknaden som stöd och hjälp till framför allt de mindre företagen i deras exportansträngningar. inrättades en handelssekreterartjänst i med placering i och en motsvarande tjänst i med placering i . Det var välkomna förstärkningar. Någon motsvarande tjänst finns ej heller med i årets budgetproposition bilaga 12 under rubrik B 2, vad gäller , där starka behov föreligger om en bättre kommersiell representation. I fiolårets budgetproposition bilaga 12, under rubrik B 2, redovisades handelssekreterarorganisationens utbyggnad. Det sades vidare att verksamhetens inriktning har kommit att innebära en allt starkare satsning på de största svenska exportmarknaderna. Om man utgår från vad handelsministern själv anförde i budgetpropositionen, nämligen att handelssekreterarkontorens verksamhet (bör) inriktas mot de största svenska exportmarknaderna är en handelssekreterartjänst välmotiverad även i , som var vår i ordningen fjärde största exportmarknad (5 943 milj. Även behöll sin ställning som ett viktigt svenskt exportland; sålunda uppgick exporten till till ett så betydande belopp som 5 954 milj. kr. Det synes därför välmotiverat att satsa medel för en direkt bevakning av den danska marknaden, särskilt med tanke på den betydelse som det skulle ha för de mindre och medelstora företagen. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar anvisa medel till en tjänst som handelssekreterare i med uppgift att främja de mindre och medelstora företagens export. . () ()
mot · FZ02637 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 637 av herrar i och i Orebro om närservice inom dagligvaruhandeln Avsaknaden av en god närservice för dagligvaror är nu icke endast ett varjedagsproblem för många människor bosatta i glesbygd. Problemen/svårigheterna är också aktuella i många städers litet äldre bostadsområden. Begreppet en god tillgång på dagligvaror i glesbygd, s. k. glesbygdsservice, bör ersättas med ett mera allmänt begrepp: en god närservice för dagligvaror för i princip alla människor i vårt land oavsett var man är bosatt. Strukturomvandlingen i vårt land har medfört att många tusen närbutiker har lagts ner . Livsmedelslagen, som trädde i kraft , har med sina hårda krav på hygienförhållanden i dagligvarubutikerna medverkat till att nedläggningen av närbutiker för dagligvaror fortsätter i snabb takt. Det är också viktigt att framhålla att en god närservice ej försämras i samband med alla nedläggelser. På mindre platser eller i bostadsområden där två eller flera tätt intill varandra belägna - mycket små - närbutiker slås samman till en mera bärkraftig enhet innebär detta förde omkringboende ej längre väg till en god närservice. Därför är det t. o. m. viktigt i en del fall - ett samhällsintresse - att just sådana sammanslagningar stimuleras. Från samhällets och berörda människors synpunkt är dock de butiksnedläggelser där närservicen för dagligvaror helt upphör allvarligast. Det är allmänt känt att många närbutiker upphör för alltid med sin viktiga funktion. Det är också allmänt bekant att det är svårt och blir allt svårare att finna/stimulera människor som i en eller annan form vill driva mindre närbutiker på grund av rådande svårigheter med lönsamheten samt i regel obekväma arbetstider, svårt att ordna semester osv. I och med att handeln, som det är , är helt hänvisad att agera efter lönsamhetsmässiga principer, kommer enbart för de båda närmaste åren, om samhället ej ingriper, ca 400-500 dagligvarunärbutiker att läggas ned. I många av dessa fall elimineras närservicen för dagligvaror helt och hållet. Dessutom försvinner ett ganska stort antal arbetstillfällen. - med ett relativt sett mindre anslag - har speciellt inom det s. k. inre stödområdet givit ekonomiskt stöd åt ett mindre antal närbutiker . Förfaringssättet när det gäller att pröva anslagsäskanden förefaller en aning byråkratiskt och därmed krångligt och tidsödande. , som offentliggjorde sitt betänkande, föreslår en hel del åtgärder för att bl. a. bibehålla en god närservice för dagligvaror i vårt land. Det är nödvändigt att utredningens förslag behandlas, så att åtgärder skyndsamt kan vidtas. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen begär att beredningen av distributionsutredningens förslag sker skyndsamt och att förslag till åtgärder för att trygga en tillfredsställande dagligvaruhandel i alla delar av landet förelägges utan onödigt dröjsmål.
mot · FZ02638 · 1976-01-21 00:00:00 — Motion 1975/76: 638 av i och fröken om ökat stöd åt vävstugeverksamheten finns uppskattningsvis minst 500 verksamma vävstugor spridda över hela landet. Verksamheten bedrivas i starkt varierande former: ibland som kurs- och vävstuga via ett studieförbund och ibland är det hemslöjdskonsulent eller annan som svarar för en viss undervisning. De organisationer som bedriver vävstugeverksamheten är hemslöjdsföreningarna och hushållningssällskapen, genom sina hushållsnämnder, eller hushållsgillen och andra organisationer såsom , Hem och Samhälle samt . Vanligast är dock att en eller flera enskilda, med vävutbildning eller goda kunskaper i vävning, har satt i gång verksamheten och hjälper nybörjare. Möjligheterna till fortsatt verksamhet är ytterst varierande, eftersom det råder en stor oklarhet om hur denna verksamhet skall stödjas och vilka samhällsorgan, lokala, regionala eller statliga, som i första hand skall känna ett ansvar härvidlag. De kostnader som deltagarna ofta har svårt att täcka är främst hyra och el. För denna verksamhet utnyttjas t. ex. nedlagda skolor, affärslokaler, samlingslokaler samt ungdoms- och hembygdsgårdar. I de fall det är gamla skolor som används förekommer det tyvärr alltför ofta att det är svårt att fl kommunala bidrag till underhåll av skolorna, då de ofta betraktas som nedlagda och därmed inte förväntas dra några kostnader. Det torde råda allmän enighet om att denna form av kulturverksamhet är mycket värdefull och väl värd att stödjas från samhällets sida. Den oklarhet vi här har påtalat verkar emellertid starkt hämmande på vävstugeverksamhetens utveckling, trots de stora ideella insatser som görs. Ansvaret att stödja verksamheten kan sägas falla dels på kommunerna och deras kulturnämnder, dels på landstingen via hemslöjdsföreningar och hushållningssällskap och dels på staten via det statliga stödet till hemslöjden, skapande kulturell verksamhet och studieförbundens verksamhet. De oklara ansvarsförhållandena bör tas upp till granskning och övervägande och leda till förslag, så att vävstugeverksamhet i olika former kan fl ett verksamt stöd. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär att frågan om hur vävstugeverksamheten skall stödjas blir föremål för prövning i enlighet med vad som föreslås i motionen.
mot · FZ02639 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 639 om förteckningar över köp och byten inom konst- och antikvitetshandeln Stölder av antikviteter och konstföremål från museer, kyrkor, hembygdsgårdar och privatpersoner har blivit allt vanligare. Enligt statistik över inbrottsstölder och övriga stölder i hembygdsgårdar, kyrkor och museer har undertiden 1975 förövats 617 inbrott i hela riket. Dessutom har förövats 484 stölder i liknande lokaler. Med stöld avses i detta fall olagligt bortförande av föremål i olåst lokal. Både på och på statens konstsamlingar uppger man att en ökning har skett av stölder . Ett av skälen till denna ökning torde vara att det tydligen är relativt enkelt att avyttra de stulna föremålen. Som en naturlig följd av de ökade konst- och antikvitetsstölderna har också handeln med oärligt åtkomna föremål av detta slag ökat. Det är uppenbart att det råder stora svårigheter att komma till rätta med dessa problem. Ett sätt att underlätta efterspaningen av stulna konstföremål och antikviteter är att ålägga dem som driver handel med sådana ting och konstverk att föra journal över köp och byten. 1 journaler skall anges bl. a. köparens och säljarens namn. Ett sådant system finns redan när det gäller föremål av guld, silver och platina. Jag är medveten om att åtskilliga problem är förenade med ett sådant registreringsförfarande som angivits ovan. Det gäller bl. a. i fråga om definition av gods som skall omfattas av journalredovisning. Enligt min uppfattning förtjänar emellertid frågan att närmare utredas, och bör begära att regeringen föranstaltar härom. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning av frågan om införande av skyldighet för den som driver yrkesmässig handel med konst och antikviteter att föra journal över köp och byten.
mot · FZ02643 · 1976-01-20 00:00:00 — 1975/76: 643 av 111. fl. om reparation av hushållsmaskiner I de flesta hushåll finns hushållsmaskiner av varierande slag. Tvättmaskiner och även i ökande omfattning diskmaskiner är exempel på vad man inom allt fler hushåll investerar i för att underlätta hushållsarbetet. Marknaden erbjuder ett rikt, kanske alltför rikt, urval av dessa hjälpmedel och konsumenten är helt beroende av den information han erhåller från försäljaren och i den reklam man gör för maskinen i fråga. Reklamens makt är här, som i många andra fall, betydligt starkare än vad konsumentupplysningen förmår att balansera. Först efter en tids användning får konsumenten erfarenhet av maskinens funktion och kvalitet. När så maskinen går sönder då får man ofta en hårdhänt påminnelse om vad reklamen och försäljaren glömt att tala om, nämligen tillgång och pris på service och reservdelar. Ofta är det små detaljer i maskinen som går sönder och dessa detaljer kan lätt bytas ut till en mycket rimlig kostnad. är det emellertid så att dessa små detaljer inte saluförs som reservdelar, och konsumenten tvingas i stället att köpa helt kompletta s. k. utbytesenheter. Systemet med sådana utbytesenheter införs i ökad omfattning inom flera områden och maskinleverantörerna anför ökade arbetskostnader som motiv. Det finns många exempel på när den felaktiga delen kostat endast några få kronor, men den kompletta enhet man tvingats köpa kostar . Till detta kommer det upprörande slöseri som systemet innebär. Konsumenterna kan inte förstå, och det med all rätt, att man bara för att man inte får köpa en liten detalj som reservdel, skall tvingas att slänga bort t. ex. en helt felfri el-motoroch en fullt användbar pump och sedan dessutom tvingas att betala oskäligt mycket för att åter kunna använda sin tvätteller diskmaskin. Denna ambition hos leverantören att på detta sätt rationalisera och förbilliga sin reservdelshållning kan inte tillåtas ske på konsumenternas bekostnad. När man som motiv anför ökade arbetskostnader bortser man helt ifrån att ett stort antal av konsumenterna är tillräckligt "händiga" att själva utföra dessa ofta enkla reparationer. Statsmakterna försöker på olika sätt att stimulera till sparsamhet med råvaror och energi och den allmänna opinionen reagerar glädjande nog mot den slit och släng"-mentalitet som utvecklats. Det system som leverantörer av bl. a. hushållsmaskiner nu inför stimulerar sannerligen inte till sparsamhet. 1975/76: 643 Det bör ligga både i konsumenternas och i hela folkhushållets intresse att motverka denna tendens till ökat slöseri med värdefulla råvaror och att stoppa producenternas vinstlystnad på konsumenternas bekostnad. Det bör ligga inom ramen lör verksamhet att uppta överläggningar med kapitalvaruproducenterna i dessa frågor. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen tar initiativ som syftar lill att överläggningar mellan berörd myndighet och producenterna kommer till stånd, om en översyn av allmänhetens tillgång lill reservdelar m. m. () ()