ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ02874 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76:874 av m. fl. om bostadsanpassningsbidrag till dialyspatienter Möjligheter för människor med olika handikapp att få hjälp till en handikappvänlig bostad har förbättrats . Många har möjlighet att få en bostad som är anpassad till handikappade och gör det möjligt att man i stor utsträckning kan klara sig själv. För en speciell grupp är det fortfarande förenat med svårigheter att få ekonomisk hjälp när man måste förändra sin bostad. Det gäller den som drabbas av njursjukdom vilken gör att de måste ha dialys för att kunna leva vidare. För många av dessa är möjligheten till dialys i hemmet en bra lösning, man kan vistas på hemorten och sköta sitt arbete, man slipper ofta långa och tröttsamma resor till central- eller regionsjukhus. Förutsättningen för att en dialys ska kunna genomföras i hemmet är att man kan disponera ett rum för detta och att detta är utrustat på ett speciellt sätt. Landstingen har genom huvudmannaskapet för sjukvården ansvar för dialysverksamheten. Det skulle underlätta för den enskilde patienten om man liksom övriga handikappade kunde få möjligheter till bostadsanpassningsbidrag genom länsbostadsnämnden. I många fall räcker det inte med att förändra ett rum, utrymmesbrist gör att man måste antingen bygga till eller använda övriga utrymmen t. ex. garage för att kunna lösa den förändrade bostadssituationen. I de fall där detta måste göras har de flesta landsting ingen möjlighet att ekonomiskt hjälpa till. Den som drabbas får ofta som en följd av sitt handikapp en besvärlig ekonomisk situation och är i stort behov av hjälp till denna investering. utvidgades begreppet handikapp till att omfatta även medicinskt och psykiskt handikapp. Ett statsrådsuttalande i samband med riksdagsbeslutet gör att dialyspatientema har hamnat i en särskild grupp som inte kan få hjälp till bostadsanpassningsbidrag. Länsbostadsnämnderna har ingen möjlighet att bifalla ansökningarna så länge detta uttalande gäller. t2 1975/76. 1975/76: 874 Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen anhåller om ändring av reglerna i vad gäller bostadsanpassningsbidrag så att de även omfattar bostad för dialysverksamhet. () () () . ÅSLING (c)
mot · FZ02875 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:875 av herrar i och i om ändring av åldersgränsen för erhållande av bostadstillägg Bostadstillägg till andra än folkpensionärer utgår dels som statliga bostadstillägg till barnfamiljer enligt bestämmelserna i kungörelsen om statliga bostadstillägg till barnfamiljer av (SFS 1968: 425 med ändringar), dels om statskommunala bostadstillägg till barnfamiljer samt till ensamstående och makar utan barn enligt bestämmelserna i kungörelsen om statskommunala bostadstillägg av (SFS 1973: 379 med ändringar). För erhållande av statliga och statskommunala bostadstillägg till barnfamiljer gäller inte några åldersgränser för mottagaren. Däremot utgår tillägg endast till familjer med barn . I fråga om de statskommunala bostadstilläggen kan dock dessa utgå till familj med barn om förlängt barnbidrag eller studiebidrag utgår till barnet. De statskommunala bostadstilläggen till ensamstående och makar (även sammanboende) utan barn utgår endast till den som fullt och ej åtnjuter kommunalt bostadstillägg till folkpension. För makar gäller att en av dem skall ha fyllt och att ingen av dem åtnjuter kommunalt bostadstillägg till folkpension. Avsteg från kravet på att skall ha uppnåtts kan dock göras om synnerliga skäl föreligger. Förarbeten till kungörelsen ger dock ingen ledning i fråga om vad som kan bedömas vara synnerliga skäl. Inte heller har i sina anvisningar gått in på frågan. Vid behandling av besvärsärenden har dock viss praxis utvecklats. Sålunda anses som synnerliga skäl att sökande inte kan få arbete på hemorten, att kommunikationerna till arbetsplatsen är bristfälliga, att två ungdomar bildar egen familj samt sociala skäl t. ex. alkoholmissbruk i föräldrahemmet. Myndighetsålder är , och därmed upphör föräldrarnas försörjningsplikt. Vidare avslutar den stora majoriteten av ungdomar sin gymnasieutbildning och söker sig arbete och börjar skapa sin egen tillvaro. a. talar för att åldersgränsen för att bli berättigad till statskommunala bostadstillägg bör sänkas till . 1975/76: 875 Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar att gällande regler för erhållande av bostadstillägg till barnfamiljer samt till ensamstående och makar utan barn ändras så att dessa tillägg kan utgå fr. o. m. myndighetsålder. HANS () . ()
mot · FZ02877 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 877 av och om länsrätternas organisatoriska ställning En väsentlig förstärkning av de allmänna förvaltningsdomstolarna genomfördes med förvaltningsreform. Länsrätter och länsskatterätter (sedermera även fastighetstaxeringsrätter) inrättades som judiciellt fristående förvaltningsdomstolar men organisatoriskt knutna till vederbörande länsstyrelse. Med länsrätter avses i motionen samtliga dessa tre förvaltningsdomstolar. Länsberedningen, som tillsattes 1970, hade redan då till uppgift att göra en sammanfattande bedömning rörande den regionala samhällsförvaltningens uppgifter och organisation. När det gällde förvaltningsrättskipningen ledde den bedömningen till att tillräckligt bärande skäl för att helt bryta ut förvaltningsrättskipningen från länsstyrelserna inte fanns. Länsberedningens borgerliga ledamöter anförde dock i ett gemensamt yttrande att det fanns skäl som med tyngd talade för att organ med allmänna förvaltningsuppgifter och organ med dömande uppgifter borde vara även organisatoriskt åtskilda. Därför borde också på förvaltningsrättskipningens område byggas upp en organisation, som motsvarade den inom den allmänna rättskipningen med organisatoriskt fristående förvaltningsdomstolar också i första instans. Med hänsyn till att dessa ledamöter såg länsberedningens i övrigt framlagda förslag endast som ett steg på vägen till en väsentligt ökad regional självstyrelse och att förverkligandet av detta mål i stor utsträckning skulle komma att förändra den statliga regionala organisationen ansåg de sig då böra avstå från att kräva en omedelbar utbrytning av länsrätterna. Tillskapandet av länsrätterna innebar otvivelaktigt ett steg i rätt riktning vid reformeringen av förvaltningsrättskipningen. Verksamheten vid dessa förvaltningsdomstolar har dock inte varit utan problem. Kritik har sålunda riktats mot länsskatterättema för att de för att kunna bemästra ett synnerligen stort antal mål i åtskiliga fall endast kunnat ägna en mycket kort handläggningstid åt varje mål. Det har vidare gjorts gällande att taxeringsintendenten alltjämt har en alltför dominerande ställning i skatteprocessen och att en del beslut reellt, om än icke formellt, fattas på domstolens kansli och icke efter domstolens förhandling. Även om den kritik som framkommit icke kan riktas generellt mot länsrätterna, bör den dock inte lämnas obeaktad. Arbetsformerna synes kunna förbättras. Allmänhetens tilltro till länsrätternas oberoende 1975/76: 877 ställning är utomordentligt viktig. Det förefaller dock som om många medborgare inte uppfattar dessa som fristående domstolar utan som en del av länsstyrelsernas fiskala verksamhet. Enligt vår mening utgör detta förhållande en mycket allvarlig brist i den nuvarande organisationen och ett tillräckligt skäl för att en förändring skall komma till stånd. Denna förändring bör innebära att länsrätterna görs organisatoriskt fristående från länsstyrelserna. Enligt vår mening bör nu fatta principbeslut härom. Åberopande det anförda hemställs att utalar att länsrätterna bör vara organisatoriskt fristående från länsstyrelserna. () ()
mot · FZ02880 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 880 av och fru om tillsättning av statliga tjänster Med hänvisning till vad sorn anförts i motionen 1975/76: 879 hemställs 1. att i princip hela ansökningsförfarandet till statlig tjänst bör ske under offentlighet, 2. att regeringen bör klart redovisa vilka statliga tjänster som ej omfattas av vanligt ansökningsförfarande. () ()
mot · FZ02882 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 882 av m. fl. om beskattningsreglerna vid ianspråktagande av mark för militära ändamål Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975/76: 881 hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära förslag till sådana ändringar i beskattningsreglerna, att nuvarande nackdelar med realisationsvinstbeskattningen elimineras vid ianspråktagande av mark för militära ändamål. () i Stenkyrka () ()
mot · FZ02884 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 884 av m. fl. om vidgat stöd till vuxenutbildningen Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975/76: 883 hem 1. att antalet vuxenstudiebidrag skall uppgå till 15 000 under /77, varav 1 500 skall utgå till högskolestuderande, 2. att vuxenstudiestöden värdesäkras, 3. att tim- och dagstudiestöd i sin helhet skall kunna utgå också till hemmaarbetande samt till lantbrukare, fiskare och småföretagare. () ()
mot · FZ02885 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:885 av m. fl. om ökade möjligheter till forskarutbildning för viss vårdpersonal Hälso- och sjukvårdsforskning dvs. forskning rörande patientens omvårdnad har stor betydelse sett ur såväl patientens/individens som ur samhällets synpunkt. är ett föregångsland beträffande denna form av forskning. har i sin skrift Hälsopolitiken och forskningen belyst omvårdnadsforskningens betydelse. Hälso- och sjukvårdsarbetet utgör kärnan i sjuksköterskans utbildning. Forskning inom detta område bör inriktas mot en systematisk beskrivning och utveckling av sjuksköterskans funktionsområde. har ställts ökade krav på forskning, det är patienterna som reser krav på en bättre vård och ett annat bemötande från hälso- och sjukvårdens sida. Dessa krav önskar sjuksköterskorna gå till mötes genom att utveckla arbetet inom sitt funktionsområde samt genom en helhetssyn på människan. Sjukvårdspolitiker och administratörer är inriktade på förverkligande av målen för hälso- och sjukvårdspolitiken, genom att bättre tillgodose patienternas medicinska och sociala omvårdnadsbehov. För att den medicinska vården skall ge goda resultat är det nödvändigt att arbetet inom sjuksköterskans funktionsområde utvecklas i samma takt som inom läkarens. Det torde alltså inte vara någon överdrift att påstå att forskning inom hälso- och sjukvårdsarbetet är ett starkt samhällsintresse. För att forskningen inom detta område skall bli meningsfull behövs en stark förankring i yrkeskunnande. Det är viktigt att de som ämnar gå vidare till en forskarutbildning inom hälso- och sjukvårdsarbetet har en nära kontakt med arbetslivet och dess problem inom detta område. De kan då fånga upp aktuella problem inom vårdområdet. finns begränsade möjligheter för de yrkesutövande inom vårdsektorn att utöva utvecklingsarbete och forskning. För att kunna möta och tillgodose de ökade kraven och behoven av forsknings- och utvecklingsarbete är det nödvändigt att yrkesutövande inom vårdsektorn får reella möjligheter att genomgå forskarutbildning eller att ägna sig åt utvecklingsarbete på arbetsplatsen. Rent praktiskt så finns det stora möjligheter för sjuksköterskor, sjukvårdslärare och administratörer att förena deltidstjänst inom yrkesområdet med forskarutbildning. Detta skulle kunna vara en fördel ur såväl yrkes- som forskningssynpunkt. 1975/76: 885 Med hänvisning till ovanstående hemställer vi1 att hos regeringen begär förslag som innebär ökade möjligheter för de praktisk arbetande inom vårdsektorn att genomgå forskarutbildning inom sitt eget verksamhetsområde. () () () () 1 (Se även motion 1975/76: 886)
mot · FZ02886 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 886 av m. fl. om ökade möjligheter till forskarutbildning för viss vårdpersonal Med hänvisning till vad som som anförts i motionen 1975/76: 885 hemställer vi att hos regeringen begär förslag om särskilda tjänstekonstruktioner som ger de praktiskt arbetande inom vårdsektorn ökade möjligheter att ägna sig åt utvecklingsarbete på arbetsplatsen. () () () ()
mot · FZ02890 · 1976-01-23 00:00:00 — 1975/76: 890 om vissa åtgärder inom undervisningsområdet för att motverka ungdomsarbetslösheten Med hänvisning till vad som anförts i motion 1975/76: 889 hemställes 1. uttalar att vad som anförs i motionen 1975/76: 889 om en introduktionsskola beaktas vid den kommande översynen av gymnasieskolan; 2. hos regeringen anhåller om utvidgning av den pågående försöksverksamheten med korta yrkesinriktade kurser till att omfatta flera kommuner; 3. hemställer att regeringen inkommer med förslag till beträffande uppräkning av statsbidraget till inbyggd utbildning; 4. hemställer att regeringen inkommer med förslag till beträffande uppräkning av statsbidraget till s. k. företagsskolor; 5. uttalar att den uppsökande studie- och yrkesorienteringen utvidgas till att omfatta alla kommuner; 6. uttalar att SSA-råden bör få i uppgift att främja ackvisitionen av praktikplatser inom både den kommunala och enskilda sektorn. () ()
mot · FZ02894 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 894 av m. fl. om ledighet för riksdagsman för deltagande i yrkeslivet Enligt 3 kap. 10 § regeringsformen kan den som uppfyller villkoren för rösträtt och som är myndig vara ledamot av eller vara ersättare. Några krav härutöver på riksdagsledamot uppställs inte i grundlag eller annan lag. Att så inte sker är i och för sig helt i sin ordning. Det bör ankomma på partiorganisationerna under nomineringsprocessen och väljarna på valdagen att utse de personer som de anser vara ur olika synpunkter bäst skickade att företräda dem i parlamentet. För att den som får förtroendet att i bestämma över medborgarnas gemensamma angelägenheter skall vara i stånd att göra detta på ett tillfredsställande sätt är det nödvändigt att han i så stor utsträckning som möjligt håller kontakt med sina väljare. Riksdagsledamoten måste hålla sig underrättad om hur väljarna i valkretsen ser på aktuella politiska frågor. Självfallet måste han också vara väl medveten om sina uppdragsgivares, dvs. Det är vidare av grundläggande betydelse för riksdagsledamotens möjligheter att rätt kunna utöva sitt mandat att han håller sig väl underrättad om yrkeslivet och utvecklingen där. Så långt det är möjlligt bör han upprätthålla sitt yrke. Med hänsyn till den omfattning som riksdagsarbetet numera har är det emellertid svårt att i önskvärd utsträckning utöva yrket. Normalt torde riksdagsledamoten tillbringa veckosluten i hemorten. Därvid ställs emellertid för de flesta krav på bl. a. aktiviteter inom partiorganisationen, vilket gör det svårt att upprätthålla något egentligt yrkesarbete. Sommarmånaderna ger knappast heller möjligheter i detta avseende i den omfattning som här åsyftas. Frågan om riksdagsledamots direktkontakt med yrkes- och arbetslivet måste därför få en annan lösning. Det kan knappast ske på annat sätt än att riksdagsledamot lämnar sitt mandat och går ut i yrkeslivet. Det behöver nödvändigtvis inte vara i det gamla yrket. Principen bör dock vara att den som tillhört i följd, dvs. två mandatperioder, och som återvalts för en tredje period under något av de tre åren under denna skall ges ökad möjlighet till ledighet från riksdagsuppdraget för att ägna sig åt yrkesverksamhet. Ersättare inkallas då för att upprätthålla riksdagsmannaskapet. Ledigheten bör alltså omfatta . Arvode från skall naturligtvis inte åtnjutas . Med hänvisning till det anförda hemställs att understryker vikten av att riksdagsledamot begär ledighet från riksdagsarbetet med de tidsintervall som anges i motionen för att under - utan lön från - delta i yrkes- och arbetslivet. () PER () . () i
mot · FZ02895 · 1976-01-23 00:00:00 — 1975/76 895-900 av m. fl. om kyrkans skiljande från staten Det finns en bred opinion som kräver att förhållandet mellan staten och kyrkan regleras i enlighet med demokratins och religionsfrihetens principer. Någonting syntes vara på väg när kyrka-stat-beredningen tillsattes 1968 med uppgift att lägga fram förslag i fråga om förhållandet kyrka-stat. Det kyrkligt-reaktionära trycket och regeringspartiets vankelmod ledde emellertid till att det väntade regeringsförslaget uteblev. En hård primitiv kampanj, som leddes av prästerskapet och fick stöd av de borgerliga partierna, resulterade i att frågan åter försvann från dagordningen. Den nuvarande ordningen med en statskyrka, finansierad av alla skattebetalare, och med ett prästerskap, som kan vägra utföra viktiga förrättningar, är något av en stat i staten. Det är principiellt felaktigt att en privat organisation, som själv bestämmer om sina interna frågor, skall finansieras via skattsedeln och av folk som är klart negativt inställda till kyrkan. Det finns teologer som menar att den är en s. k. folkkyrka och därför inte kan vara något vanligt trossamfund. Den utgör, menar samma kretsar, ett erbjudande från till skillnad från andra trossamfund och måste därför betraktas på ett annat sätt än övriga kyrkor och samfund. Svenska folkets majoritet torde inte ha något till övers för detta konservativa och verklighetsfrämmande synsätt. Den s. k. statskyrkan är ingen gåva från ovan utan en tung belastning även på de medborgare som inte har ett dugg till övers för den religiösa grundval som den nuvarande statskyrkan står för. Den nuvarande statskyrkans ledning bekämpar frivillighetens linje, och då bygger man vidare på en gammal och dålig tradition. Konung d. ä. brände hednatemplet i och försökte tvångskristna folket genom tingsbeslut. Hans efterföljare med krona och kräkla använde sig av andra tvångsåtgärder för att söka bilda en svensk statskyrka. Det gick , och man kom fram till den nuvarande hybriden mellan samfund och myndighet. Det bör emellertid också nämnas i sammanhanget att stiftade en lag om religionsfrihet i vårt land. Det nuvarande förhållandet strider mot lagen om religionsfrihet. Detta synsätt är inte förbehållet ateistiskt tänkande människor. Även inom statskyrkans egna led finns en betydande opinion, som anser att det nuvarande förhållandet är orimligt och felaktigt. Vi är övertygade om att en bred folkmajoritet, som samlar både religiösa 1 1975/76. och icke-religiösa, är för kyrkans snara skiljande från staten. kommunisterna är anhängare av religionsfrihet och återkommer därför med förslaget om kyrkans skiljande från staten. De nuvarande relationerna mellan kyrkan och staten kränker på viktiga områden religionsfrihetens principer. Regeringen bör därför snabbt lägga fram förslag om kyrkans skiljande från staten. Frågan kan betraktas som tillräckligt utredd. Med åberopande av det anförda hemställs att hos regeringen hemställer om förslag om kyrkans skiljande från staten. (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · FZ02898 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76:898 av om planläggningen av arbetsplena De flesta riksdagsmän har ett eller flera uppdrag som måste skötas vid sidan av det ordinarie riksdagsarbetet. Det kan vara frågan om ett civilt arbete eller uppdrag för de partiorganisationer som riksdagsmannen tillhör. För att kunna medverka som föredragshållare och deltaga i styrelsemöten är det nödvändigt att riksdagsmannen gör en noggrann personlig planering av den tid som står till förfogande. Att riksdagsarbetet därvidlag måste komma i första hand är självklart. planering av sina arbetsplena lämnar emellertid mycket övrigt att önska. Under det nu pågående har det inträffat att onsdagens kvällsplena som varit utlysta visat sig obehövliga. På samma sätt har man kunnat inställa utlysta plena . Med en bättre planering från sida skulle det således vara möjligt att använda till andra angelägna uppgifter, men det omöjliggörs genom att meddelande om det inställda plenum inte utgår förrän i allra sista stund. Med anledning härav hemställs att uppdrager åt talmanskonferensen att utreda förutsättningarna för en effektivare planläggning av arbetsplena.
mot · FZ02899 · 1976-01-27 00:00:00 — om medverkan av riksdagsledamöter i statliga utredningar Det svenska utredningsväsendet har mycket gott internationellt anseende. En av anledningarna till detta är att de statliga utredningarna genom sin allsidiga politiska sammansättning kan belysa de aktuella frågorna ur många olika synvinklar. har emellertid utredningarna visat en tendens att skifta karaktär, och i stället för parlamentariska utredningar tillsätts nu i allt större utsträckning s. k. enmansutredningar. Av de nu sittande utredningarna är närmare en tredjedel s. k. enmansutredningar där utredningsmannen har tagits från något departement eller någon statlig myndighet. Eftersom de statliga parlamentariska utredningarna ger oppositionspartierna möjlighet att följa frågan underlättas också behandling av den kommande propositionen. Med stöd av ovanstående hemställs att uttalar att enmansutredningar endast i undantagsfall må tillsättas samt att de parlamentariska utredningarna ges så bred politisk bas som möjligt.
mot · FZ02900 · 1976-01-27 00:00:00 — av om riksdagsutskottens studieresor Riksdagsutskottens resor uppgår till betydande belopp och visar en klar tendens till att bli alltmer omfattande, var 15 av 16 utskott ute på mer eller mindre välmotiverade studieresor. Det kan starkt ifrågasättas om dessa resor tillfört det svenska politiska livet sådana erfarenheter att de är försvarbara. Blotta misstanken att svenska parlamentariker använder skattemedel för rekreationsresor borde mana till återhållsamhet. Om det anses nödvändigt för den svenska utvecklingen att på ort och ställe studera förhållandet i andra länder kan säkerligen mycket effektivare studieresor än de nuvarande utskottsresorna organiseras. Med stöd av ovan hemställs att uttalar att stor restriktivitet skall iakttagas vid beslut om kommande resor med utskott.
mot · FZ02903 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 903 av m. fl. om prissättningen på statligt utrednings- och informationsmaterial Det måste anses som synnerligen viktigt att så många människor som möjligt får all tänkbar sakinformation om planerade politiska ställningstaganden, förslag och överväganden. är i det sammanhanget en viktig källa för information. Den politiska debatten i speciella frågor intensifieras ofta i samband med att en utredning presenteras inför offentligheten. Då är det också viktigt att intresserade har möjlighet att själva sätta sig in i materialet och att kostnadsaspekten inte avhåller från inköp. Så är det tyvärr inte . Viktiga utredningar som bildar grundvalen för en lång och intensiv debatt kan visserligen köpas i bokhandeln men har ofta ett pris som säkert gör att många avstår från att sätta sig in i grundmaterialet, dvs. Vi kan inte anse att detta är en riktig ordning. Det rör sig ofta om saker som är av vitalt intresse för varje medborgare. Då måste det också ligga i samhällets intresse att så många som möjligt tar del av de synpunkter och förslag som ställs. Det måste från demokratisk synpunkt anses som angeläget att så sker. Mot den bakgrunden reagerar man mot den prispolitik som gäller när det gäller statliga utredningsbetänkanden. Några prisexempel är belysande. Om man tar en för alla löntagare så viktig utredning som paragraf-32-utredningen, så har vi noterat att den kostade kr. Eller utredningen för regional balans, vars två delar kostade kr. Nog bör det också betraktas som viktigt att alla har möjlighet att ta del av SOU 1975:75 Medborgerliga fri- och rättigheter. Men den kostar kr. Vi vill mot den bakgrunden hävda att den höga prissättningen strider mot medborgarnas rätt till fullgod information. Det strider också mot den av uttalade målsättningen att i största möjliga utsträckning söka stimulera det politiska intresset och söka förbättra samhällsinformationen. Ett SOU-betänkande borde ha ett maximipris på högst . Med en sådan symbolisk prissättning förhindrar man missbruk, men vidgar möjligheten för varje intresserad att sätta sig in i det värdefulla faktamaterial som ett SOU-betänkande ändock utgör. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller att åtgärder vidtas i syfte att kraftigt reducera priserna på de statliga utredningsbetänkandena. (vpk) (vpk) (vpk) i