ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ021115 · 1976-01-27 00:00:00 — av m. fl. om rätt till ersättning vid fall av den s. k. sjukhussjukan Såväl patienter som personal inom sjukvården tycks i ökad omfattning drabbas av stafylokockinfektion, en åkomma som är mera känd under namnet sjukhussjukan. Med hänsyn till att sådan sjukdom hänför sig till brister i sjukhushygienen förefaller utvecklingen paradoxal med tanke på den höga standard som otvetydigt råder inom modern svensk sjukvård. Bristerna på hygiensidan bör emellertid i ökad omfattning kunna minskas och sjukhussjukan i takt därmed kunna begränsas. De skadefall som ändå uppkommer omfattas i vad gäller patienterna numera av sjukvårdshuvudmännens vidgade ersättningsansvar. Vidare torde sjukdomen i fråga komma att klassas som yrkessjukdom eller yrkesskada. Den vårdpersonal som drabbas kommer därigenom att komma i åtnjutande av en betydligt vidgad ekonomisk ersättning. Olika undersökningar har lämnat något skiljaktiga besked om omfattningen av inträffade sjukdomsfall. Uppgifterna varierar mellan 3 <> och 9 °n i vad gäller patienterna. För ligger medelvårdtiden på 5 och infektionen är därefter hävd. För övriga krävs inte i regel så stora insatser, men för en grupp blir konsekvenserna så svåra att livsvarig sjukdom blir följden. En del av dessa så svårt drabbade måste gå sjukskrivna till och från i mer än årslånga perioder, andra åter mäster förtidspensioneras. Diskussioner har förts om hur man skulle kunna ekonomiskt ersätta redan tidigare inträffade svåra skadefall. Det ställer sig svårt att lösa sådana problem retroaktivt. Men det kan visa sig, vilket är troligt, att det är fråga om ett så pass litet antal sådana fall inom varje landstingsområde att kostnaderna för någon form av vederlag är överkomliga. I så fall måste det anses i högsta grad beforgat med ett undantag från regeln att retroaktivitet ej skall tillämpas, då det gäller skadeståndsersättning. Eventuellt kan man tänka sig någon form av gemensamt ansvarstagande inom hela huvudmannagruppen för att därigenom åstadkomma en utjämning av de ekonomiska åtagandena. Det är emellertid oklart hur många människor som råkat ut för de svårare följderna av sjukhussjukan. Dessutom är inte alltid orsakssammanhanget helt klarlagt. 1 första hand bör man därför företaga en inventering för att komma till klarhet härom och erhålla underlag för vidare diskussioner i ersättningsfrågan. Det är önskvärt att regeringen i samband med sina överläggningar med sjukvårdshuvudmännens företrädare angående ekonomiska frågor m. m. aktualiserar frågan om ersättning från patientförsäkringen eller på annat sätt till patienter, som drabbats av den s. k. sjukhussjukan före den , samt frågan om den inventering som förutsätter sådan ersättning. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att begär att regeringen på lämpligt sätt beaktar vad i motionen anförts om en inventering av patienter och personal samt ersättning rörande den s. k. sjukhussjukan. HANS NYHAGE (m) L. () i () ()
mot · FZ021119 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1119 av herrar Rosqvist och i om ansvarighet för skador genom gifttransporter till sjöss antog 1973 förslag om ansvarighet för oljeskada till sjöss (ansvarighetskonventionen) och om ersättning från den internationella oljeskadefonden (fondkonventionen). Oljeskadefonden står som garant för redarnas och försäkringsgivarens solvens. När det gäller transport av andra s. k. farliga laster finns inte motsvarande konventioner. Ett exempel härpå är den i årets budgetproposition Bil. 8 s. 123 av redovisade kostnaden för bärgningen av ett tyskt fartyg ". Fartyget sjönk norrom . Det var lastat med fatt innehållande kromsyra, som bedömdes vara ett ytterst farligt gift. För att hindra ekologiska skador på den miljön bärgades det sjunkna fartyget med last och allt. Bärgningen fick beordras av . Kostnaden 1,7 milj. kr. får, såsom framgår av redovisning, erläggas med allmänna medel. Ansvarighetslag och skadefond för redare som transporterar gifter eller för ägare till sådan last finns alltså icke. Besluten om ansvarigheten för oljeskador och oljeskadefonden har tillkommit efter internationella förhandlingar och regleras i en internationell konvention som biträtt. Det är angeläget att man i en konvention inför bestämmelser - liknande dem för oljetransporten - beträffande transporter av farliga kemikaliska produkter. Haverier med laster liknande dem som fördes med "och med andra gifter, exempelvis fenol, kan kräva åtgärder och skadebekämpning till mycket höga belopp. Ansvarigheten för skada bör åvila den som transporterar resp. äger varan. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen begär initiativ, som syftar till en internationell överenskommelse om ansvarighet och skadefond för giftlaster i samband med sjötransporter. () ()
mot · FZ021120 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1120 av m. fl. om skadeståndsansvar för redare Hamnarna är en viktig länk i ett lands transportväsende. Skador, orsakade av fartyg på kajer, kranar och annan utrustning eller haverier och sjunkna fartyg i hamninlopp, kan få såväl svåra sociala som ekonomiska konsekvenser. I ägs hamnarna med ett fåtal undantag av kommunerna. I vad gäller ansvaret för skador av ovan nämnt slag föreligger en i modernt rättssystem helt unik begränsning av redares skyldighet att svara för skador. En redare som skadar hamnens egendom kan åberopa ansvarsbegränsning, medan samma hamn inte kan åberopa någon begränsning för sin skadeståndsskyldighet när skada åsamkas denne redares egendom. 1971 inträffade det explosion och brand på ett fartyg i hamn. Hamnen var ej ansvarig för det inträffade. Det blev personskador, dödsolyckor och stora skador på kaj, magasin och hamnbassäng. krav på skadestånd för kostbara reparationer har ej betalats. har samma hamn dömts som ansvarig - utan begränsning - för skador på ett förtyg som gått på grund genom felaktiga trafikanvisningar. 1972 exploderade och sjönk i en fransk hamn ett tankfartyg, varvid flera människor dödades; fartyget sjönk, kajanläggningen blev totalförstörd och måste nybyggas. Kostnaden för hamnskadorna var FF 40 milj., medan redarens begränsade ansvar var FF 9 milj. Flera liknande exempel kunde nämnas. Nuvarande regler gällande det begränsade redareansvaret går långt tillbaka i tiden, men finns nu i en internationell konvention daterad i Brussel . har biträtt konventionen. , som representerar hamnar över hela världen och till vilket också är anslutet, har krävt ändringar i konventionen. Man kräver en höjning av redareansvaret till fem gånger nuvarande belopp och kräver att för detta ansvar skall finnas försäkring eller annan form av garanti, företräde för personskador men inga låsta fonder vilkas överskott inte skall kunna utnyttjas för egendomsskador. Man kräver indexreglering. Förslagen till ändringar i konventionen kommer att behandlas inom FNorganet IMCO () och dess . Vi anser att den i motionen behandlade frågan om det begränsade redaransvaret är av stor betydelse för de svenska hamnarna och att nuvarande internationella konvention behöver ändras för att motsvara nutidskraven. Vi är medvetna om att frågan gäller förhandlingar med flera länder och olika intresseinriktningar. Med hänsynstagande härtill vill vi ändå hävda att den med kraft bör eftersträva en lösning som ställer hamnägarna i en väsentligt bättre situation vid olyckor och haverier än vad som f. n. är fallet. att hos regeringen begär initiativ, som syftar till en internationell överenskommelse om redareansvaret i enlighet med vad i motionen anförts. HANS () i
mot · FZ021123 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 1123 om rätt för utländsk medborgare att efter kyrklig vigsel även få borgerlig vigsel Svensk kyrklig vigsel ges inte rättskraft i alla länder. Framfor allt är detta fallet i vissa östeuropeiska länder, där endast borgerlig vigsel accepteras. Enligt internationell konvention av förpliktar sig de länder som ratificerar denna att acceptera giftermål som till formen är giltiga i de länder där de ingåtts. Denna konvention har dock inte fått tillfredsställande anslutning. Enligt svensk rätt kan äktenskap ingås antingen med kyrklig eller borgerlig vigsel. Om kyrkligt vigd utländsk medborgare - sedan hindersprövningsintygets gått ut - skulle önska borgerlig vigsel, kan hon/han inte erhålla hindersprövningsintyg. Hinder mot borgerlig vigsel föreligger då. Om utländsk medborgare ingått äktenskap med kyrklig vigsel och begär att få även borgerlig vigsel, kan sådan vigsel i och för sig tänkas äga rum. Skulle den borgerliga vigsel förrättaren emellertid ha vetskap om den kyrkliga vigseln, skulle denna vetskap medföra att borgerlig vigsel ej fick äga rum. Utländsk medborgare från länder som endast accepterar borgerlig svensk vigsel borde självfallet få information om dessa förhållanden innan de väljer vigselform. Att så inte alltid är fallet visar erfarenheter om de praktiska problem som uppstått för utländska medborgare som fått kyrklig vigsel i . Enligt uppgift finns ett cirkulär till pastorsämbetena, där vikten av att informera om risker för äktenskapets ogiltighet påpekas. I praktiken når denna information inte ut i tillfredsställande omfattning. Även med förnyade informationsinsatser och påpekanden om att kyrklig vigsel inte äger rättskraft i vissa länder, kan man inte garantera att alla som berörs får del av informationen. Den enklaste lösningen av problemet torde vara att bereda utländska medborgare möjlighet att efter kyrklig vigsel få borgerlig vigsel - även efter det att tiden för hindersprövningsintyget gått ut. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen anhåller om förslag till ändring i regierna om vigsel, så att utländsk medborgare bereds möjlighet att efter kyrklig vigsel även få borgerlig vigsel. () ()
mot · FZ021125 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 1125 om homosexuella samlevandes sociala rättigheter 1 beslutet om ändringar i familjerätten 1973 gjorde på hemställan av lagutskottet ett uttalande, som innebar att homosexuell samlevnad fick ett samhälleligt erkännande som "fullt acceptabel. Detta var över huvud det första tillfälle, vid vilket en svensk officiell myndighet erkände de homosexuella i deras egenskap av just homosexuella. Av vad som yttrades i utskott och kammare framgick, att uttalandet icke blott var avsett som en tom gest. Det gjordes i medvetande om de fördomar, vilka alltjämt försätter de homosexuella i en diskriminerad position i samhället. Det är därför av vikt, att uttalandet får bli vägledande också i samhällelig praxis. Erkänner staten homosexuell samlevnad som en bland flera likaberättigade samlevnadsformer, är det självklart och naturligt, att homosexuella samlevande skall åtnjuta samma ekonomiska och juridiska rättigheter som andra samlevande. För heterosexuella som sammanlever görs numera i de flesta fall ingen skillnad med hänsyn till deras formella civilstånd - samboendeförhållandet anses vanligen rättighetsgrundande i sig självt. Den omständigheten att svensk lag ännu inte möjliggör rättslig formalisering av ett homosexuellt samlevnadsförhållande bildar således inget juridiskt eller praktiskt hinder mot att bevilja homosexuella som sammanlever de rättigheter som gäller för andra. Det stöter t. ex. inte på några som helst svårigheter att erkänna sammanlevande homosexuellas rätt till bostadssociala förmåner. Mot bakgrund av det anförda föreslås att hos regeringen begär instruktion till samtliga berörda myndigheter, innebärande att ekonomiska och andra förmåner, vilka normalt tillkommer heterosexuella som sammanlever, också skall utgå till homosexuella som sammanlever. (vpk) i 1975/76 1125-1134 1 1975/76.
mot · FZ021126 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1126 av om rätt till barnavårdsman för förälder som inte är vårdnadshavare Alla vårdnadshavare har enligt BvL § 3 a, från , en ovillkorlig rätt till social information, personlig rådgivning och stöd i frågor som rör familjen. På begäran av vårdnadshavaren skall vidare den sociala centralnämnden utse särskild tjänsteman att vara till hjälp och stöd åt vårdnadshavaren med frågor och problem som kan uppstå. Detta uppdrag upphör dock så snart vårdnadshavaren önskar. Denna möjlighet har inte den förälder som är skild från vårdnaden men som har umgängesrätt. Det skall beaktas att normal umgängesrätt omfattar ca . kan uppstå samma problem förden umgängesberättigade som för vårdnadshavaren. Om en förälder även är skild från umgängesrätt har han/hon ingen möjlighet att få kännedom om barnet och dess utveckling. Det är allmänt känt att sabotage mot umgängesrätten förekommer, trots mycket starka uttalanden i denna sak. Problemen kan teoretiskt lösas genom att den umgängesberättigade vänder sig till länsrätt eller domstol. Konsekvenserna kan bli ännu starkare motsättningar mellan föräldrarna. Det finns mångå exempel på att förälder, som inte är vårdnadshavare och som vänt sig till social centralnämnd, blivit direkt avvisad med hänvisning till BvL § 3 a. Även exempel på motsatsen finns med mycket positiva resultat som följd. Förhållandet är emellertid alltför allvarligt för att vara beroende av enskilda socialtjänstemäns godtyckliga tolkning. Med ovanstående som grund hemställer vi att barnavårdslagen ändras, så att varje förälder lår möjlighet till det stöd som endast vårdnadshavaren kan få. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att barnavårdslagen ändras, så att båda föräldrarna får möjlighet till det stöd som endast vårdnadshavaren får.
mot · FZ021127 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1127 om gemensamt förmynderskap där en förälder är skild från vårdnaden Enligt 11 kap. 1 § skall den som är vårdnadshavare för minderårigt barn också vara dess förmyndare. Den som är skild från förmynderskapet har ingen rätt påverka förmynderskapet. Många uppenbara fördelar skulle vinnas om det i svensk lagstiftning infördes en möjlighet för den förälder som är skild från vårdnaden att få medinflytande över de frågor som berör förmynderskapet. I den holländska lagstiftningen finns ett begrepp kallat toeziende voogd, vilket kan översättas med tillsynsvårdnadshavare. 1 blir den förälder som ej har vårdnaden om barnet regelmässigt toeziende voogd. Fördelarna med ett sådant system är att den förälder som ej har vårdnaden aktiveras i sin kontakt med barnet till nytta för såväl barnet som båda föräldrarna. Jag hemställer att hos regeringen anhåller om förslag till lagstiftning, så att båda föräldrarna kan utöva förmynderskap för sina barn, åtminstone i de fall då föräldrar och barn sammanbott. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av 11 kap. , att gemensamt förmynderskap kan utövas och att skyldighet till information och samråd om det gemensamma barnets angelägenheter införes.
mot · FZ021128 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1128 om ökad information rörande medlare enligt lagen om medling mellan samlevande, m. m. I samband med att 1973 antog lag om ändring i m. m. avskaffades bl. 14 kap. om medling mellan makar. En ny lag antogs, Lag om medling mellan samlevande. Medlingens innebörd blev en annan, och länsstyrelserna skulle utse medlarna i stället för som tidigare domstolarna. Medling är nu frivillig, men trots detta bedömdes behovet kvarstå. Enligt propositionen (1973:32) skall verksamheten ha karaktär av social service, vilken erbjuds den som önskar anlita den. Verksamheten förutsätts bedrivas i nära anslutning till den kommunala eller landstingskommunala familjerådgivningen. Medlare är nu förordnade och har verkat . Mycket tyder på att deras verksamhet inte varit särskilt omfattande. Detta torde främst bero på att allmänheten är okunnig om deras existens. Informationen om denna service har varit otillräcklig, för att inte säga obefintlig. De personer som förordnats som medlare har inte heller fått den information och utbildning som är nödvändig, inte minst på grund av att medlingsuppgiften förutsattes ändra karaktär. Om den nya medlingsformen anförde departementschefen i propositionen att den skulle ha karaktär av försöksverksamhet. Den skulle utvärderas, sedan den ordinarie familjerådgivningsverksamheten blivit bättre utbyggd. Det ligger därför nära till hands attén utvärdering, grundad påen verksamhet med uppenbara brister i fråga om information och utbildning, geren felaktig bild av medlarnas verksamhet. Detta bör inte ske. Bristerna i dessa avseenden bör rättas till genom snara insatser och en utvärdering anstå, tills insatserna fått erfoderlig omfattning och verkan. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om åtgärder för att öka informationen till allmänheten om den rådgivning som ges av de förordnade medlarna och att dessa erhåller vidgad information och utbildning för sin uppgift.
mot · FZ021129 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1129 om förstärkning av den svenska fredskåren Den svenska fredskåren startade som en väg att låta ungdomar göra en praktisk insats i . Den byggde på att det utöver experter också behövs personalbistånd på mellannivå, t. ex. instruktörer inom jordbruket. Dessutom skulle fredskåristema efter något års insats i ett u-land kunna bidra till ökad kunskap i om problem. Mot denna bakgrund är det beklagligt att fredskåren fått minskad betydelse. har i en mycket kritisk skrivelse bl. a. framhållit: 65/67 var sju personer anställda för fredskårens räkning på i . I var två och i två fredskårsadministratörer anställda. Informationsbyrån på SIDA hade en person anställd för fredskårens räkning, vilket betydde mycket för rekrytering av lämpliga fredskårsdeltagare. har fredskåren inte ens en egen annonsbudget. Endast två personer arbetar uteslutande med fredskåren på SIDA. Fredskåren kan inte längre hävda sin särart i rekrytering och verksamhet inom SIDA:s ram. Fredskårsadministratörer i respektive mottagarland har fått andra arbetsuppgifter. Uppföljningen av fredskårsidén på fältet har därför uteblivit. Fredskåren är den enda personalkategori inom SIDA som har minskat i antal. Budgetåret 68/69 rekryterades 129 fredskårsdeltagare. Budgetåret 74/75 rekryterades endast 45. Som jämförelse kan nämnas att antalet kontraktsanställda och korttidsanställda ökat från 94 till 189. Fredskårsdeltagare i tjänst har minskat från 193 till 115 . Andelen fredskårsdeltagare av totala antalet rekryterad fältpersonal har minskat från 68/69 till 74/75. redovisar också en rad förslag om hur fredskåren skulle kunna förstärkas. Jag finner en sådan förstärkning mycket angelägen. Grundtanken med fredskåren - att ge möjlighet för svenska ungdomar att, i stor utsträckning på ideell grund, göra konkreta insatser i - håller fortfarande och bör fullföljas. att uttalar sig för en förstärkning av den svenska fredskåren.
mot · FZ021131 · 1976-01-27 00:00:00 — 1975/76: 1131 av m. fl. om bidrag till den svenska Bland har kommit att framstå som ett av de mest framgångsrika. Verksamheten har påfallande bidragit till att förbättra barns och mödrars näringsstandard. Inte minst har uträttat ett stort arbete genom snabba hjälpåtgärder bl. a. i , och senast i vissa distrikt i , där långvarig torka skapat olidliga och livshotande förhållanden. Det karaktäristiska för är att man lyckats förena långsiktiga program med snabba katastrofinsatser på ett sådant sätt att hjälpen blivit verkligt effektiv. Departementschefen föreslår i statsverkspropositionen att bidraget till skall höjas till 75 milj. kr. för vart och ett av verksamhetsåren 1977 och 1978. , då bidrar med 65 milj. kr., utgör vårt land efter den största bidragsgivaren. Den svenska andelen av de totala bidragen utgör och de nordiska länderna svarar gemensamt för av hela budgeten. Den svenska torde med tanke på det stora svenska bidraget erhålla ett anslag som knappast står i rimligt förhållande till själva bidraget. I varje fall är det uppseendeväckande litet, om man önskar att kommittén skall bedriva en information som gör det möjligt för svenska folket att till fullo inse innebörden av den stora svenska satsningen på UNICEF-arbetet. Den svenska ansökan om statsbidrag stannade vid . Departementschefen vill endast bevilja . Denna sparsamhet förvånar med tanke på att kommittén skall sprida information för att förankra hjälpviljan hos allmänheten. Kommittén har lyckats göra detta i så pass stor omfattning att 2 milj. kr. insamlats genom den årliga julkortsförsäljningen samt gåvor från enskilda personer eller sammanslutningar. Men då är att märka att av dessa pengar återbetalar en del för att göra det möjligt för kommittén att bedriva informationsverksamhet. Denna återbetalning uppgår till . Om man jämför de resurser som den svenska kommittén förfogar över med dem som exempelvis den norska kommittén har framgår tydligt hur ringa det belopp är som ges till den svenska verksamheten. För ett arbete som är mycket likartat det svenska lämnas i ett bidrag på till själva kommittéverksamheten och därutöver till kursverksamhet. Medan den svenska kommittén endast har en deltidsanställd verkställande ledamot finns i en verkställande ledamot, en skrivhjälp och en vapenvägrare, som hjälper till med det löpande arbetet. I är arbetet upplagt under andra former och i är det till stor del affärsmässigt organiserat. Men liksom i förfogar man även i dessa länder över betydligt större informationsanslag än i . 1. att uttalar att den svenska arbete blir föremål för en undersökning med sikte på möjlighet till förbättrad information, 2. att redan nu beviljar kommittén det begärda ökade anslaget på . /ENKEL (fp) () ()
mot · FZ021132 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 1132 av m. fl. om erkännande av Demokratiska republiken Vi har i motion 1975/76:1139 hemställt om att beslutar anvisa . till humanitärt bistånd åt Demokratiska republiken och Fretilin, den revolutionära fronten för Östra Timors oberoende. Vi har i motionen utförligt skildrat bakgrunden till den aktuella situationen och hänvisar här till denna skildring. Kraven från svensk sida kan sammanfattas i följande: - Alla indonesiska trupper måste dras tillbaka från . - Demokratiska republiken måste erkännas som en suverän stat. - Alla ekonomiska och militära förbindelser med de indonesiska fascistgeneralerna måste brytas. Indonesiska trupper begår nu folkmord på befolkningen i med vapen från . Den indonesiska fascistregimen, som bedrivit och bedriver en barbarisk förföljelse mot folket i det egna landet, kommer att sopas undan. Ju mera den isoleras, desto snabbare faller den. Ett stöd till Demokratiska republiken är ett stöd också åt det förtryckta folket i , ett bidrag till isoleringen av fascistgeneralerna i . Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att i skrivelse till regeringen hemställer om att diplomatiska förbindelser upprättas med regeringen i Demokratiska republiken . (vpk) i (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk)