mot · FZ022471 · 1976-04-22 00:00:00 — av i m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:166 med förslag till lag om styrelserepresentation för de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar, m. m. Ett viktigt led i demokratiseringen av arbetslivet är att de anställda får möjlighet att vara med och fatta beslut på alla nivåer inom foretag och förvaltning. Det förutsätter att de är representerade i de beslutande organen. En sådan representation är ett väsentligt komplement till de möjligheter till medbestämmande som vidgningen av förhandlingsrätten ger. Från denna utgångspunkt anser vi det självklart att de anställda skall vara representerade i företagens styrelser. Där behandlas frågor som är centrala för utvecklingen inom resp. företag och som nära berör arbetsvillkoren och tryggheten för de anställda. Genom styrelserepresentation får de bättre möjligheter att påverka besluten och ökad insyn i företagens skötsel. tillförs företagsstyrelserna ny erfarenhet och kunskap genom personer som har en daglig kontakt med produktionen. Det bidrar till att stärka företagen. Som första politiska parti tog 1967 ställning för representation för de anställda i företagens styrelser. Trots den negativa kritik som från början riktades mot denna tanke, bl. a. från SAF och LO samt från socialdemokratiskt håll, har den successivt fått allt större anslutning. Detta noterar vi med största tillfredsställelse: Viktiga steg i det sammanhanget är beslut att verka för att "de anställda blir representerade i styrelsen för företag inom såväl den enskilda som den statliga och kommunala sektorn, beslut i samma riktning 1971 samt beslut att ge de anställda lagstadgad rätt till styrelserepresentation i alla företag med minst 100 anställda. Positiva erfarenheter från försöksverksamheten har redovisats från både företagens och de anställdas sida. TCO säger t. ex. i ett yttrande: Styrelserepresentationen utgör ett viktigt komplement till andra inflytandeorgan för de anställda i företagen. Därigenom får de anställda möjlighet att delta i beslutsprocessen i angelägna frågor - såväl vid behandlingen i företagsnämnden som vid avgörande beslut i styrelsen. Vidare har lagen bidragit till ökad facklig aktivitet och förbättrat kommunikationerna mellan företagsledningen och de fackliga företrädarna. Styrelsemedverkan har också givit direktkontakter med de reellt sett betydelsefullaste beslutsfattarna, främst ägarrepresentanterna i styrelserna. Liknande positiva erfarenheter redovisas i den utvärdering av försöksverksamheten med styrelserepresentation som industriverket företagit. Det är därför naturligt att nu permanenta lagstiftningen om styrelserepresentation för de anställda. Detta minskar dock inte behovet av en genomgripande översyn av bolagslagstiftningen med utgångspunkten att ge de anställda en med kapitalägarna likvärdig ställning inom företaget. En sådan översyn måste med nödvändighet beröra uppbyggnaden och sammansättningen av olika organ inom företagen. När lagstiftningen permanentas är det viktigt att ta hänsyn till erfarenheterna och anpassa lagreglerna med hänsyn till dessa. Vi ansluter oss därför i huvudsak till de ändringar i förhållande till gällande lag som föreslås i propositionen. En viktig ändring gäller vilka företag som skall omfattas av lagen om styrelserepresentation för anställda. Vår principuppfattning är att de anställda skall vara representerade i alla foretagsstyrelser som fyller en reell funktion för ledningen av respektive företags verksamhet. I de fall då styrelsens roll är mer formell, t. ex. genom att denna bara består av en eller två personer, har styrelserepresentationen inte något egentligt värde för de anställda. Rätten till medbestämmande kan då bättre tillgodoses på andra vägar, bl. a. med stöd av den nya arbetsrättslagstiftningen. Den nuvarande lagen om styrelserepresentation för de anställda gäller alla aktiebolag och ekonomiska föreningar med minst 100 anställda. Aktiebolag, vars styrelse och vid lagens införande bestod av mindre än tre ledamöter, är dock undantagna, oavsett antalet anställda. Att sätta gränsen för lagens tillämpning så högt som vid minst 100 anställda är motiverat endast så länge som det rör sig om en provisorisk lagstiftning. När lagen nu permanentas bör en lägre gräns fastställas, som dock inte heller den får betraktas som slutgiltig. Vidare bör den nuvarande undantagsregeln bibehållas för mindre företag. De närmare skälen för detta har redovisats utförligt av industriverket. a. har man från verkets sida pekat på riskerna för en byråkratisering av företagen: I de fall en styrelse enbart består av en eller möjligen två ledamöter utgör denna sällan någon betydelsefull beslutsinstans inom företaget; företaget har av en eller annan anledning valt en annan organisatorisk lösning. 1 de flesta fall torde ägarna av företag utgöra dess ledning, vilket medför att behovet av en aktiv styrelse reduceras. I de fall det bestämmande ägarinflytandet inte finns representerat inom företagets ledning torde intresset för företagets förvaltning vara mycket begränsat hos dess ägare. Under sådana omständigheter förefaller en påtvingad formalisering av beslutsfattandet - i form av ett styrelsearbete - vara av begränsat värde för kontakterna mellan företagets ledning och de anställda; informella kontakter och diskussioner mellan företagsledning och anställda bör kunna ge de sistnämnda en tillfredsställande grad av insyn och inflytande. (: Styrelserepresentation för anställda SIND 1975:4 s. I denna omgång bör lagens tillämpningsområde enligt vår mening utvidgas till att omfatta i första hand alia aktiebolag och ekonomiska föreningar med minst 50 anställda. Därigenom ökar antalet foretag som berörs av den från knappt 2 000 till ungefär 4 000. Därutöver bör lagen också gälla aktiebolag och ekonomiska föreningar med minst 25 anställda som eller senare har minst tre ledamöter i styrelsen. av denna storlek får nämligen anses spela en viss roll för företagets ledning, och då bör de anställda vara representerade i den. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att beslutar att lagen om styrelserepresentation för de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar skall gälla 1. aktiebolag och ekonomiska föreningar med minst 50 anställda samt 2. aktiebolag och ekonomiska föreningar med minst 25 anställda som eller senare har minst tre styrelseledamöter.