mot · FZ02188 · 1976-01-12 00:00:00 — 1975/76 188-191 av m. fl. om allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Sammanfattning: 1 motionen ställs i huvudsak följande förslag: Att förvaltningen av AP-fonden sköts av en enda fondstyrelse. Att majoriteten av styrelsen skall bestå av representanter för lönarbetarnas organisationer. Att den nuvarande fjärde AP-fondens innehav av aktier i privatkapitalistiska företag avvecklas och att medel ur AP-fonden i stället används för att bygga upp nya statsägda industrier. Att av den med AP-fondens aktieinnehav förbundna rösträtten skall tillkomma de anställda i vederbörande företag. Att beslutar att av fondmedlen, dvs. ca 4 300 milj. kr. tills vidare kan placeras på sätt ovan föreslagits. beslut att med bifall till regeringens proposition 1973:97 skapa en fjärde fondstyrelse inom allmänna pensionsfonden och att använda medel ur denna för placering i aktier måste ses mot följande allmänna bakgrund: kapitalismens motsättningar skärps med dess utveckling. Särskilt tilltar motsättningarna och kriserna under momopolkapitalismen. Staten ingriper i allt högre grad för att tillfälligt söka lösa motsättningarna och för att över huvud taget möjliggöra att den kapitalistiska produktionsprocessen kan utvidgas. Denna statsmonopolistiska eller statsinterventionistiska kapitalism kännetecknas från ekonomisk synpunkt av att statsapparaten ingriper för att söka dämpa en rad av det kapitalistiska produktionssättets inneboende motsättningar. Staten tillhandahåller kapital gratis eller till låg ränta. Staten ger stora skattelättnader till de kapitalistiska företagen och t. o. m. direkta bidrag för att hålla profitkvoten uppe. Staten svarar för de allt större kostnaderna för service m. m. - kommunikationer, bostäder osv. - som behövs för att produktion skall kunna försiggå. Staten svarar för en allt större del av kostnaderna för forskning och tekniskt utvecklingsarbete. Staten svarar också i växande grad för arbetskraftens allt större utbildningskostnader. Den kapitalistiska staten ingriper under den nutida monopolkapitalismen i alla stadier av den utvidgade reproduktionen och kapitalackumulationen för att säkra deras förlopp. En särskilt viktig roll spelar härvid statens åtgärder för att säkra tillgången till såväl det konstanta som det variabla kapitalets beståndsdelar. 1 1975/76. 1975/76: 188 Statens omedelbara insatser för de privatkapitalistiska företagens ackumulation är relativt nya företeelser. De har sina rötter krispolitik men har i accelerande takt utvecklats . krisprogram ingick startandet av ett särskilt åt företagen. Man bildade också en särskild fond som genom lån eller subventioner skulle främja enskild företagsamhet, och man införde ett system med statliga exportkreditgarantier. Men det är som staten etablerat sig som verkligt stor kreditgivare. kreditbank bildades som en statlig affärsbank. Därefter kom postbanken. 1958 fattades beslut om den allmänna tjänstepensioneringen (ATP), och AP-fonderna började att byggas upp. Under loppet av bildade staten flera kreditinstitut, varav de flesta i samarbete med de privatägda affärsbankerna. Exempel på sådana är: Företagskredit, Exportkredit, Lantbrukskredit. Den helstatliga Investeringsbanken tillkom 1967. Den startades i avsikt att förse näringslivet med särskilt riskvilligt kapital, som man inte kunde förvänta sig att de privatkapitalistiska finansinstituten skulle stå till tjänst med. Bakom de ökande statliga insatserna inom kreditväsendet ligger inte i första hand en strävan till konkurrens med storfinansens affärsbanker. Det handlar i stället väsentligen om ett komplement till dessa för att öka utbudet av krediter. Detta gäller också om de beslutade möjligheterna till aktieköp för AP-medel. Både socialdemokraterna och de borgerliga partierna sökte måla upp detta till en stor ideologisk fråga, när det i själva verket handlade om att förse fondbörsen med tillskott av riskvilliga medel vilket på intet vis är till nackdel för kapitalet. Den ideologiska stridsballongen sprack också då den socialdemokratiska regeringen i huvudomröstningarna fick stöd av . I regeringens proposition markerades att syftet med den nya användningen av medel från AP-fonden i första hand (är) att tillföra företagen mera eget kapital till gagn för industriell expansion och ökad sysselsättning. Som ett ytterligare motiv för förslaget anfördes emellertid att fonden genom aktieförvärven skulle bli delägare i företagen. I den allmänna debatten omkring förslaget om aktieköp för medel ur AP-fonden anfördes att detta skulle leda dels till ökad sysselsättning, dels till löntagarinflytande över företagen. Bägge påståendena karakteriserades som tvivelaktiga i vpk:s motion i anledning av regeringsförslaget. Den ekonomiska politik som syftat till att öka sysselsättningen genom subventioner, gåvor, extra skatteavdrag m. m. till de privatkapitalistiska företagen har inte lett till att arbetslösheten minskat. Det är inte bristen på kapital som är orsaken till arbetslösheten. Tillskott av ytterligare kapital för främjande av produktion och investeringar i väletablerade företag löser därför inte arbetslöshetsfrågan. Inte heller skapas något direkt lönarbetarinflytande i de berörda företagen genom den av regeringen föreslagna konstruktionen. Rösträtten för aktieinnehaven utövas av den fjärde fondstyrelsen, i vilken 1975/76: 188 det inte ens finns majoritet för de av lönarbetarnas organisationer föreslagna ledamöterna. Riktigheten i denna kritik har besannats av utvecklingen . Fjärde AP-fondens placeringar har i huvudsak varit av två slag. Dels har det handlat om marginella inköp av aktieposter i väletablerade privatägda börsföretag. Ingen kan påvisa att detta givit något som helst tillskott till sysselsättningen. Det har på intet sätt lett till något löntagarinflytande över företagen. Dels har det handlat om större placeringar, t. ex. i AGA (genom byte av aktier i ) och i genom förvärv av en riktad nyemission - den i den allmänna debatten mest uppmärksammade transaktionen. Inte heller i dessa fall kan det påvisas att några nya jobb skapats, i varje fall inte inom . Det handlar i stället om bidrag till finansieringen av typiska multinationella företag. Summan av verksamheten har varit att lönarbetarnas pengar i AP-fonden använts för att stödköpa aktier i stora privatkapitalistiska bolag. Något ökat lönarbetarinflytande har inte alls blivit följden. När man diskuterar effekterna på sysselsättningen måste man också ta i beaktande vad en alternativ användning av dessa medel kunnat få för verkningar. motion anfördes av vpk att medel i stället borde sättas in i ett statligt produktions- och sysselsättningsprogram. Om följt detta förslag skulle mycket goda sysselsättningseffekter ha kunnat noteras. Vi anser alltjämt att det borde göras ett mera aktivit bruk av medlen i AP-fonden för att skapa sysselsättning och makt åt de anställda i företagen. Vi hänvisar härvid till det i en annan partimotion från vpk vid 1975/utvecklade sysselsättningsprogrammet. En viktig del av detta program är uppbyggandet av nya statliga industrier, dvs. direkt tillväxtfrämjande produktionsinvesteringar. I de företag i vilka AP-fonden sålunda placerar medel bör de i företaget anställda på olika vägar beredas inflytande över företagets allmänna drift och skötsel. En sådan väg är att en viss del av den med fondens aktieinnehav förbundna rösträtten, enligt vårt förslag minst 50 96, skall tillkomma de anställda i företaget. Detta kan ordnas så att de anställda genom sina organisationer eller på annat sätt utser representanter som skall utöva rösträtten. Vi anser det vidare lämpligt att - som föreslagits av och flera fackförbund - förvaltningen av AP-fonden sköts av en enda fondstyrelse. I den gemensamma fondstyrelsen bör representanterna för lönarbetarnas organisationer ha majoritet. Att rikssammanslutningar av arbetsgivare som är fallet skall ha representanter i fondstyrelsen måste anses direkt olämpligt. Medlen i APfonderna är lönarbetarnas pengar. Representanter för storfinansen skall inte ha någon bestämmanderätt över deras förvaltning. Fondstyrelsen skall enligt vårt förslag kunna placera medel i aktier i statligt 1975/76: 188 ägda företag, företrädesvis för nyetablering av basindustrier. bör ha beslutanderätt att uppdra åt fondstyrelsen att placera medel för detta ändamål. Förvaltningen av dessa nya statliga industrier regleras enligt beslut av . Den nuvarande fjärde AP-fondens innehav av aktier i privatkapitalistiska företag bör avvecklas. Vårt förslag är att nu beslutar att av fondmedlen () kan placeras i aktier, i statligt ägda företag, företrädesvis för nyetablering av basindustrier. Vi förutsätter att detta belopp sedan kan ökas genom beslut av . Vi förutsätter att vederbörande utskott gör de ytterligare lagändringar som föranleds av bifall till motionen. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås 1. att antar följande Förslag till Lag om ändring i reglementet (1959:293) angående allmänna pensionsfondens förvaltning. Härigenom förordnas att 1, 4, 6, 12 §§ reglementet (1959:293) angående allmänna pensionsfondens förvaltning skall ha nedan angivna lydelse samt att reglementet tillföres nya paragrafer 13 och 14 och att övriga paragrafer omnumreras i enlighet härmed. De penningmedel, som enligt 19 kap. 5 S lagen (1962:381) om allmän försäkring skola ingå till allmänna pensionsfonden, skola på sätt nedan stadgas förvaltas a v.fyra särskilda styrelser, benämnda forsta, andra, tredje och .fjärde fondstyrelserna, därvid dock de medel som överföras till förde fondstyrelsens förvaltning får uppgå till högst eller det högre belopp som bestämmer i anledning av fondstyrelsens förslag till regeringen. av första, andra och tredje fondstyrelserna skall bestå av nio och förde fondstyrelsen av elva ledamöter, vilka alla förordnas av Konungen. i första fondstyrelsen tre efter förslag De penningmedel, som enligt 19 kap. 5 § lagen (1962:381) om allmän försäkring skola ingå till allmänna pensionsfonden, skola på sätt nedan stadgas förvaltas av en särskild fondstyrelse. Fondstyrelsen skall bestå av elva ledamöter, vilka alla förordnas av regeringen. Av ledamöterna utses sex efter förslag av rikssammanslutningar av arbetstagare, en efter förslag av sammanslutningar, som företräder 1975/76: 188 av sammanslutningar, som företräda kommunerna och landstingskommunerna, och tre efter förslag av rikssammanslutningar av arbetstagare; i andra fondstyrelsen tre efter förslag av rikssammanslutningar av arbetsgivare, en efter förslag av sammanslutning, som företräder konsumentkooperationen, och fyra efter förslag av rikssammanslutningar av arbetstagare; i tredje fonsty reisen tvä efter förslag av rikssammanslutningar av arbetsgivare, fyra efter förslag av rikssammanslutningar av arbetstagare och tvä efter förslag av sammanslutningar, sorn företräda personer, vilka erlägga avgifter enligt 19 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmän försäkring; samt i fjärde fondstyrelsen två efter förslag av sammanslutning, sorn företräder primärkommunerna, tvä efter förslag av rikssammanslutningar av arbetsgivare och fern efter förslag av rikssammanslutningar av arbetstagare. Avgives icke förslag som i första stycket sägs, förordnar Konungen ändå ledamöter som skolat utses efter sådant förslag. Av de utan förslag utsedda ledamöterna i första och förde fondstyrelserna förordnar Konungen i vardera styrelsen en till ordförande och, såvitt gäller fjärde fondstyrelsen, en till vice ordförande. 1 andra och tredje fondstyrelserna skall den utan förslag utsedde ledamoten vara ordförande. av första, andra och tredje fondstyrelserna väljer inom sig vice ordförande. personer, vilka erlägga avgifter enligt 19 kap. 3 $ lagen (1962:381) om allmän försäkring, och tvä efter förslag av sammanslutningar, som företräder kommuner och landstingskommuner. Avgives icke förslag som i första stycket sägs, förordnar regeringen ändå ledamöter som skolat utses efter sådant förslag. Av de utan förslag utsedda ledamöterna förordnar regeringen en till ordförande. Fondstyrelsen väljer inom sig vice ordförande. 1975/76: 188 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse av första, andra och tredje Fondstyrelsen må placera de under fondstyrelserna må placera de under styrelsens förvaltning stående medstyrelsens förvaltning stående med- len len 1. i obligationer utfärdade av staten kommun eller därmed jämförlig samfällighet iklätt sig borgen för förbindelserna; 5. i skuldförbindelse utfärdad av annan fondstyrelse: 6. efter hörande av , i skuldförbindelse utfärdad av företag, som har till syfte att befordra folkhälsan eller medverka till förhindrande av nedsättning av arbetsförmåga och som enligt styrelsens prövning anses erbjuda godtagbar säkerhet; samt 7. i fordran hos kreditinrättning i enlighet med vad nedan är stadgat om återlån. Fjärde fondstyrelsen må placera de under styrelsens förvaltning stående medlen 1. i aktier i svenskt aktiebolag med undantag av aktiebolag, som driver bank- eller försäkringsrörelse: samt 2. i sådana konvertibla skuldebrev eller skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning som utfärdats av aktiebolag som avses i 1 i detta stycke. I den mån eller 5. efter hörande av , i skuldförbindelse utfärdad av företag, som har till syfte att befordra folkhälsan eller att medverka till förhindrande av nedsättning av arbetsförmåga och som enligt styrelsens prövning anses erbjuda godtagbar säkerhet; 6. i fordran hos kreditinrättning i enlighet med vad nedan är stadgat om återlån. 7. i aktier i statligt ägda företag, företrädesvis för nyetablering av basindustrier. 13 § (Ny paragraf) Efter beslut av har fondstyrelsen att placera medel ur allmänna pensionsfonden för nyetablering av statligt ägda basindustrier. 14 S (Ny paragraf) av den med fondens aktieinnehav . 1975/76: 188 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse rösträtten skall tillkomma de anställda i vederbörande företag. De anställda utser de representanter som skall utöva rösträtten. Denna lag träder i kraft . 2. att beslutar att av fondmedlen kan placeras i ordning som föreskrivs i 12 § punkt 7. (vpk) i (vpk) i