mot · FZ021045 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1045 av m. fl. om avdrag vid inkomstbeskattningen för egenföretagares socialförsäkringsavgift beslut om 1976 års skatteomläggning innebar bl. a. att begränsningen av underlaget för beräkning av socialförsäkringsavgift slopades, med undantag för ATP-avgiften. En effekt av detta beslut var en kraftig skärpning av marginaleffekten för inkomster överstigande det s. k. basbeloppstaket, dels för uppdragsinkomster, dels för egenföretagares inkomster. Beträffande uppdragsinkomster beslutade att socialförsäkringsavgifter för dessa inkomster skall erläggas av arbetsgivaren. Beträffande egenföretagarna beslutade att problemen skulle närmare övervägas av företagsskatteberedningen. Företagsskatteberedningen har ett omfattande uppdrag. I detta ingår bl. a. utformningen av olika slag av arbetsgivaravgifter. Beredningen torde komma att slutföra sitt arbete , men förslaget i dess helhet kan knappast komma att föreläggas under detta år. Det kan medföra att inte får tillfälle att behandla frågan om egenföretagarnas socialförsäkringsavgifter i sådan tid att nya regler kan gälla fr. o. m. Det är emellertid angeläget att nya regler kommer. Problemen är - med hänsyn till eftersläpande avdragsrätt - särskilt framträdande just inkomster. Man måste därför överväga att genom särskilda regler mildra dessa effekter, och en tillfällig lösning i avvaktan på mera definitiva beslut är nödvändig om inte frågan kan lösas i större sammanhang. Det kan finnas olika sätt att tillfälligt lösa denna fråga. Ett sätt att åstadkomma en smidig övergång är att vid inkomstbeskattningen för förfara som om avgiftstaket för aktuella egenavgifter (för sjukförsäkringen och för folkpensioneringen enligt avgiftsnivå) hade borttagits redan beträffande inkomster, varvid ett särskilt allmänt avdrag medgesvid taxering (avseende inkomster, för en beräknad egenavgift för den del av de vid taxering redovisade arbetsinkomster som översteg 7 1/2 basbelopp, ). För inkomster under 7 1/2 basbelopp har egenavgift uttagits enligt tidigare regler, varför någon övergångsregel i den delen inte behövs. Detta särskilda allmänna avdrag för den fiktiva avgiften inkomster torde kunna beräknas i deklarationen av den skattskyldige själv. Beräkningen skulle då i efterhand kontrolleras av den lokala skattemyndigheten. 1* 1975/76. 1975/76: 1045 En tekniskt enklare och kanske lämpligare väg skulle kunna vara att använda sig av en schablonberäkning, innebärande att den skattskyldige vid taxering får göra avdrag av det belopp varmed hans taxerade A-inkomst enligt taxering översteg 7 1/2 basbelopp (för ). Ett så beräknat avdrag ger i allt väsentligt samma resultat och innebär en avsevärd förenkling av förfarandet. Det kan lätt kontrolleras av taxeringsnämnden i samband med deklarationsgranskningen. En lösning efter denna modell berör endast övergångseffekterna av slopandet av avgiftstaket för arbetsgivaravgifterna. Den påverkar inte i övrigt systemet för egenavgifter för egenföretagare. Den berör inte effekten av de avgiftsförhöjningar som skett . Den rubbar inte beräkningen av avgiftsunderlaget eller gällande system för avdrag avgifter. Dess betydelse är att övergångseffekterna mildras. En mera permanent lösning kan sedan utformas till kommande års taxering, och ett beslut om en tillfällig lösning behöver inte försena pågående utredningsarbete eller binda dess inriktning. Den föreslagna lösningen har mycket små statsfinansiella verkningar, då skattebortfallet inskränker sig till skatten på 11 » av egenföretagarnas arbetsinkomster överstigande 7 1/2 basbelopp. Vi förutsätter att vederbörande utskott utarbetar erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar om särskilda regler rörande avdragsrätt för beräknad egenavgift för egenföretagare vid taxering. PER () ()