mot · FZ021534 · 1976-01-27 00:00:00 — av om höjda väganslag Det i lagstiftningen föreskrivna planeringssystemet för investeringar i vägar och gator innebär ett långtgående samrådsförfarande mellan kommuner, länsstyrelser och vägverk innan fastställelse sker av de femåriga planerna. Planeringen utförs efter föreskrifter som regeringen meddelar. I regeringens föreskrifter för upprättandet av flerårsplaner för byggande av riksvägar och länsvägar samt fördelningsplan för statsbidrag till byggande av vägar och gator i områden för vilka kommun är väghållare angavs att planeringen, som avsåg perioden 19761980, skulle ske utifrån förutsättningen av en årlig nominell medelstilldelning, motsvarande anslagen . Vid antagande av att kostnadsökningen begränsas till innebär föreskrifterna exempelvis vad avser planeringsramarna för byggande av riksvägar och länsvägar, för vilka staten är väghållare, att den årliga reella planeringsramen minskar successivt från 765 milj. kr. till 630 milj. kr. I budgetpropositionen 1975/76: 100 föreslår kommunikationsministern att anslaget för byggande av statliga vägar skall uppgå till 765 milj. kr., anslaget för statsbidrag till byggande av vägar och gator för vilka kommun är väghållare till 350 milj. kr. samt anslaget för statsbidrag till byggande av enskilda vägar till 26,8 milj. kr. Detta överensstämmer med föreskrifterna för ovannämnda planeringsarbete. Av tabell s. 71 bilaga 8 i budgetpropositionen framgår emellertid att väsentliga insatser görs på vägnätet genom anslaget för särskilda byggnads- och förbättringsarbeten och framför allt genom beredskapsarbeten. Det är givetvis viktigt att beredskapsarbeten utförs även i form av vägarbeten. Dessa särskilda medel utöver ordinarie väganslag kommer dock till övervägande del det statliga vägnätet till godo. Följden kan också bli en ojämn fördelning av vägbyggandet i landet i jämförelse med det föreliggande vägbehovet. Genom det kraftigt krympande reella ordinarie väganslaget är det uppenbar risk för att nödvändiga väginvesteringar kommer att skjutas , med svåra konsekvenser för trafikmiljö, trafiksäkerhet och framkomlighet som följd. Väginvesteringar är en förutsättning för en väl fungerande samhällsutbyggnad i övrigt. Med nuvarande storlek av ordinarie väganslag minskar kommunernas och länsstyrelsernas möjligheter att i vägplaneringsarbetet verka för en samordning mellan väginvesteringar och övrig samhällsutbyggnad. Beredskapsarbeten eller vägobjekt som 1 1975/76. finansieras med anslaget för särskilda byggnads- och förbättringsarbeten följer i de flesta fall inte den i de femåriga planerna fastlagda utbyggnadsordningen. Därigenom minskar även kommunernas och länsstyrelsernas inflytande i vägplaneringen. Det torde även vara risk för att ett rationellt genomförande av de femåriga planerna försvåras eller äventyras, då de tillgängliga reella anslagen är avhängiga av en till stora delar okänd kostnadsutveckling. Ovan beskrivna problem skulle väsentligt minska, om anslaget för särskilda byggnads- och förbättringsarbeten överfördes till ordinarie anslag, fördelat på såväl statliga vägar och kommunvägar som enskilda vägar. Det stora vägbyggnadsbehovet som finns i landet skulle väl motivera en sådan överföring mellan anslagen. Därigenom skulle kommunernas och länsstyrelsernas inflytande öka i vägplaneringen och gynnsamma förutsättningar erhållas för ett rationellt bedrivande av vägbyggandet. Med hänvisning till det anförda hemställes att 1. avslår förslaget angående anslaget Särskilda byggnads- och förbättringsåtgärder avseende statliga vägar på 200 milj. 2. beslutar öka de ordinarie väganslagen till statliga, kommunala och enskilda vägar med de 200 milj. kr.