mot · FZ021364 · 1976-01-27 00:00:00 — om statligt stöd till restaurering och underhåll av kyrkobyggnader Kostnaderna för underhåll av kyrkobyggnader utgör en betydande del av församlingarnas totalkostnader. Per invånare och per skattekrona skiljer sig dessa kostnader avsevärt vid olika typer av församlingar. Enligt statkyrka-beredningens betänkande, Kyrkan kostar (SOU 1971: 29), uppgick församlingarnas bruttokostnader för förvaltningsförmögenhet, till vilken räknas församlingskyrkor, småkyrkor, kapell och liknande lokaler, församlingshem och ungdomsgårdar, genomsnittligt till av församlingarnas kostnader eller totalt 228 milj. kr. motsvarande 35: . I församlingar med mindre än 2 000 invånare uppgick dessa kostnader genomsnittligt till eller 82: . Däremot var kostnaderna i församlingar med mellan 2 000 och 10 000 invånare endast 24: . per invånare eller av totalkostnaderna. I församlingar med mellan 10 000 och 30 000 invånare uppgick de till 29: . per invånare och i större församlingar till 25: . De höga kostnaderna för underhåll av kyrkobyggnader ovan redovisade kostnader gällde dock inte enbart underhåll men illustrerar något förhållandena leder till att befolkningsmässigt små församlingar med genomsnittligt lägre skatteunderlag per invånare tvingas ta ut betydligt högre församlingsskatt än de större församlingarna. Skatteutjämningen är inte tillräcklig för att skapa samma förutsättningar för olika typer av församlingar, varför församlingsskatten varierar från till mer än per skattekrona. Skillnaden kan vara betydande mellan församlingar som ligger rätt nära varandra. Inom exempelvis har en församlingsskatt på endast per skattekrona, medan de 150 invånarna i församling, där kyrkan restaurerats, får betala 3: . Stora kostnader i förhållande till skatteunderlag och befolkning uppstår för församlingar med vikande befolkningsunderlag, särskilt för dem som utöver den i bruk varande församlingskyrkan har att vårda en äldre kyrka. Ofta fungerar äldre kyrkor som turistattraktioner och vigselkyrkor för ett stort område, varför det vore i hög grad motiverat att även andra än församlingsborna stöde för underhållskostnaderna. De höga kostnaderna och det sjunkande befolkningstalet i många församlingar har medfört att frågan om bildande av kyrkliga samfälligheter aktualiserats på flera håll för att utjämna kostnaderna inom ett I åtskilliga av församlingarna är dock tveksamheten stor mot bildande av samfällighet, eftersom denna medför att församlingens urgamla självbestämmanderätt starkt begränsas. För att minska de egna kostnaderna för underhåll av kyrkobyggnader för de församlingar som har höga sådana kostnader i förhållande till skatteunderlag och invånarantal, borde man pröva att införa ett system med särskilt statligt bidrag till dessa församlingar. Detta stöd skulle något minska kostnaderna för de församlingar som har hög utdebitering, varigenom spännvidden mellan högsta och lägsta kyrkliga utdebitering reducerades. Från jämställdhetssynpunkt vore ett sådant stöd väl motiverat som det skulle öka församlingarnas möjligheter att dels underhålla sina kyrkobyggnader, dels bedriva tillfredsställande församlingsverksamhet. Vissa bidrag till underhåll och restaurering av kyrkor finns redan nu men i otillräcklig omfattning. Enligt lagen (1960: 690) om byggnadsminnen kan byggnad som bevarar egenarten hos gången tids byggnadsskick och som med hänsyn därtill är att anse som synnerligen märklig av riksantikvarien förklaras för byggnadsminne (1 §). Kyrkor som är att betrakta som församlingskyrkor kan inte förklaras för byggnadsminne. Även i övrigt är det ganska ovanligt att byggnadsminnesförklaring utfärdas för kyrkor. Undantag finns dock, t. ex. fiskekapellen utmed , vilka tidigare ägdes av olika fiskelag, i , m. fl. orter eller av gamla brukskapell. I den mån byggnadsminneslagen anses tillämplig kan restaureringsbidrag beviljas, men i allmänhet är de bidrag som kan lämnas relativt blygsamma, eftersom de medel som står till förfogande är begränsade. Övergivna kyrkor (s. k. ödekyrkor) är enligt § 2 lagen (1942: 350) om fornminnen att räkna till fasta fornlämningar, som det hör till riksantikvariens uppgifter att, i mån av resurser, låta iståndsätta och vårda. Inte så sällan bekostar AMS delvis restaureringar av kyrkor i områden av landet som har sysselsättningsproblem. Något generellt ekonomiskt stöd till skattetyngda församlingar för kyrkounderhåll finnes alltså inte, och de speciella stödformer som gäller är otillräckliga, vilket tydligt framgår av den inledningsvis redovisade stora skillnaden i kostnader och utdebitering mellan församlingar med olika storlek. Vid årets kyrkomöte väcktes två motioner med krav om bidrag för restaurering och underhåll av kyrkor. Kyrkomötet fann motionskraven ytterst angelägna och anhöll hos regeringen (andra tillfälliga utskottets betänkande 1975: 10) om en utredning av möjligheten till bidrag av allmänna medel för restaurering och underhåll av kyrkor i små och skattetyngda församlingar. Enligt vår uppfattning måste skyndsamma åtgärder vidtas för att stödja de ekonomiskt svagare församlingarna, så att den avfolkning många av dem drabbats av ej skall medföra även svårigheter att upprätthålla församlingsverksamheten och problem med att underhålla församlingens egendom inom ett rimligt skatteuttag. Tillräckliga medel bör ställas till förfogande, och eventuellt bör gränserna för dess bidragsmöjligheter vidgas. Dessutom bör som nytt stöd införas någon form av mera generellt statligt bidrag för underhåll av kyrkobyggnader till de församlingar som har höga kostnader för detta i förhållande till sina ekonomiska resurser. Det är nödvändigt att samhället i stort åtar sig ett större ansvar för våra kyrkobyggnader, särskilt i avfolkningsdrabbade församlingar, där det kan bli för ekonomiskt påfrestande för de kvarvarande församlingsboma att ensamma stå för kostnaderna. Från rättvise- och jämlikhetssynpunkt är de stora skillnaderna i utdebiteringen mellan olika församlingar f. n. oförsvarliga. Det är ej rimligt att exempelvis en person med normalinkomst får betala . mer i församlingsskatt i den ena församlingen än i den andra. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen begär att frågan om statligt stöd för restaurering och underhåll av kyrkobyggnader till de församlingar för vilka dessa kostnader är höga i förhållande till skatteunderlaget utreds.