ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ021263 · 1976-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om inrättande av patientombudsmannatjänster har olika förslag om patientombudsmän förts fram i debatten. Patienter och handikappade har behov av någon opartisk och sakkunnig instans, dit de kan vända sig med klagomål över felaktig behandling eller bristfällig service. Vad som behövs är alltså en sorts specialdomstol med uppgift att avgöra tvistemål i olika frågor, i den mån de inte går till allmän domstol. Ombudsmannen skulle också vara en sorts klagomur, som dock inte bara skall ta emot klagomål utan också vidta åtgärder i de fall klagomål kan ha fog för sig och då ta upp frågorna till förhandling eller ta upp dem inför den beslutande instansen. På den centrala nivån finns ansvarsnämnd, vars sammansättning nu är föremål för utredning. Men bredvid denna centrala nämnd bör finnas en instans på regional nivå, på landstingsplanet. En patientombudsman på landstingsplanet har en betydligt bättre möjlighet att sätta sig in i de lokala förhållandena och har därför stor möjlighet att hjälpa den enskilde patienten. Just när man är sjuk är man mer i behov av utomståendes hjälp. Man har ju då ofta inte ork att själv ta itu med de felaktigheter som kan begås. Den enskilde har också ofta stora svårigheter att få - eller ta - kontakt med de rätta instanserna. Många hyser en stor respekt för dem de skall vända sig till och misstror sin egen förmåga att uttrycka sig, framför allt i skrift. För många skulle det vara en stor hjälp att ha någon människa att vända sig till, en människa som har till uppgift just att bistå i sådana fall. En sådan instans skulle också ha en stor uppgift att fylla när det gäller utvecklingsstörda. De har ännu högre grad än andra svårigheter när det gäller att föra sin egen talan. Även om de i viss mån kan uttrycka klagomål, har de svårt att föra fram dem på ett sådant sätt att de verkligen blir beaktade. att måtte hos regeringen begära en utredning med uppgift att pröva möjligheten och lämpligheten att - eventuellt i anslutning till socialkonsulentorganisationen i länsstyrelserna - inrätta patientombudsmannatjänster. () ()
mot · FZ021264 · 1976-01-26 00:00:00 — om den kommunala färdtjänsten för handikappade Från har väckts flera motioner med krav på åtgärder för att förbättra de handikappades förflyttningsmöjligheter. Den s. k. , som avlämnat ett betänkande med förslag till anpassning av det allmänna färdväsendet efter handikappades behov, tillkallades först efter påstötningar från bl. I en annan motion till årets läggs fram förslag till ökade möjligheter för de handikappade att erhålla egen bil. Förslag om statsbidrag till den kommunala färdtjänsten har framförts . Sådana statsbidrag infördes . Statsbidraget utgår med 35 96 av kommunernas bruttokostnader. Kommunerna beslutar emellertid själva om färdtjänstens inriktning och omfattning. Från handikapphåll kritiserades statsbidragsbestämmelsernas utformning redan innan beslutet fattades. DF1R framhöll t. ex. att bestämmelserna avviker markant från det förslag som handikapputredningen lade fram . Man hävdade vidare att den färdtjänst som kommunerna kan uppvisa utgör en snårskog av godtyckliga system med begränsningar av antalet resor och avstånd förutom den begränsning som brist på specialfordon och förbeställningar innebär. 1 många kommuner saknas helt lämpliga fordon, som kan transportera rullstolsbundna personer. Dessutom förekommer olika avgiftssystem. Erfarenheterna från med statsbidrag visar också att flertalet kommuner inte använt statsbidraget för att höja kvaliteten på den kommunala färdtjänsten. varierar denna mycket. Krav på förbeställning finns t. ex. i nästan alla kommuner. Ett fysiskt handikapp medför bl. a. stora problem att förflytta sig. Som komplement till anpassning av det allmänna färdväsendet krävs en . Det är nödvändigt att denna uppfyller vissa minimikrav. Eftersom staten numera svarar för en stor del av kostnaderna är det rimligt att bidragsgivningen förenas med vissa villkor. Dessa villkor bör naturligtvis svara mot de handikappades önskemål och utformas i samråd med representanter för handikapporganisationerna. Med hänvisning till vad som anförts ovan hemställer jag att hos regeringen begär förslag till miniminormer för den kommunala färdtjänsten.
mot · FZ021266 · 1976-01-26 00:00:00 — av herrar i och i om deltagande i en av regeringen planerad konferens angående pensionärernas förhållanden m. m. Vi står inför en åldringsexplosion i . beräknas var sjätte svensk vara pensionär. Denna befolkningsutveckling ställer ökade krav på samhällets omsorger om de äldre. Långtidsvården och hemsjukvården liksom kommunala omsorger för de äldre är angelägna uppgifter. I budgetpropositionen meddelas, att regeringen avseratt ta upp dessa frågor, som är av avgörande betydelse för de äldre i samhället, vid en särskild konferens med och . Enligt vår mening kan det vara befogat med en konferens av antytt slag. Det är emellertid anmärkningsvärt att regeringen tydligen inte avser att bjuda in även folk pensionärers riksförbund till konferensen. Konferenser som anordnas med statsmedel bör rimligtvis inte diskriminera en av pensionärsorganisationerna. Ett sådant förfarande kan sprida uppfattningen att socialdemokraternas folkrörelsekampanj endast tar sikte på folkrörelser med klar anknytning till den socialistiska arbetarrörelsen. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att uttalar att även bör inbjudas till regeringens konferens med och .
mot · FZ021267 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76:1267 av om distributionen av läkemedel i glesbygd I en debatt i angående tillgången till läkemedel i glesbygderna framhöll socialministern följande: När det gäller distributionsnätet pågår f. n. inom Apoteksbolaget en översyn bl. a. för att lå en god samordning med sjukvården. Denna pågående översyn av distributionsnätet omfattar även de för glesbygderna viktiga apoteksombuden, där stor hänsyn tas till befolknings- och kommunikationsförhållandena. Den av socialministern påtalade översynen har emellertid inte avgett några resultat. Det är utomordentligt anmärkningsvärt att man på dessa år inte lyckats få fram några som helst preciserade bestämmelser i vad gäller inrättande av apoteksombud. Inom detaljdistributionen fanns 683 apotek och ca 2 000 s. k. apoteksombud på orter utan apotek. Av ombuden hade ca 700 ett visst lager av läkemedel, medan ca 1 300 förmedlade medicinpaket från apotek. Av de ca 700 ombuden med visst lager är det endast ett 30-tal som håller ett mindre sortiment av receptbelagda läkemedel. Dessa ombud är samtliga apotekstekniker. Flertalet ombud är lanthandlare eller andra betrodda personer och tillhandahåller endast ett fåtal enklare läkemedel av typ huvudvärkstabletter, vitaminer, tabletter mot enklare magåkommor och liknande. Människor i glesbygd har rätt att kräva en god service när det gäller tillgång till läkemedel. Förbättringar har också vidtagits. Från utgår inga fraktkostnader för receptbelagda läkemedel för konsumenten. Emellertid finns brister i detaljdistributionen. Läkemedelsförråden har ofta ett alltför begränsat sortiment. I t. ex. i finns endast ett 50-tal preparat. Vill man ha åksjuketabletter utan recept måste de beställas från apotek, och expeditionsavgift utgår med . Enligt vad Apoteksbolaget uppger beror dimensioneringen av förråden på åtgången. Men tillgången till läkemedel bör ej bestämmas utifrån ekonomiska ställningstaganden utan från rättvisesynpunkter. En decentralisering bör även övervägas när det gäller utsändande av läkemedelsförråden. Ofta är det ej de närmast liggande apoteken som har hand om förråden utan i kommuncentrumet. Så t. ex. hämtar sitt förråd från apotek i stället för det mer närbeläga Los eller apotek. Detta synes vara en centralisering som är föga praktisk. skulle vara ekonomiskt fördelaktigt för de mindre apoteken att fl hand om denna service. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär skyndsamma åtgärder för att åstadkomma en distribution av läkemedel i glesbygden som är ändamålsenlig och svarar mot människors behov.
mot · FZ021268 · 1976-01-27 00:00:00 — om fosterskador hos barn till kvinnliga alkoholister har vetenskapliga undersökningar gjorts som har visat fosterskador och mental och fysisk utvecklingshämning hos barn till kvinnliga alkoholister. 1972 kom den forsta rapporten från en amerikansk forskargrupp i . Man kom fram till ett samband mellan moderns alkoholism och barnets låga födelsevikt. 1973 redovisade samma forskargrupp i två artiklar sammanlagt 11 barn som uppvisade likartade kombinationer av skador och vilkas mödrar var alkoholiserade (enligt vissa amerikanska kriterier). Skadorna bestod av tillväxtrubbningar under och efter graviditeten, låg födelsevikt, mental utvecklingsstörning och missbildningar av olika organ. presenterades vid medicinska riksstämman i data om en undersökning som gjorts av en läkargrupp i angående fosterskador och utvecklingsstörningar hos barn till alkoholiserade mödrar. Undersökningen bekräftar att det finns skadesyndrom hos barn till kvinnor med grav alkoholism. Det består av tillväxthämning av både och barn efter graviditeten, missbildningar och mental utvecklingshämning. Mycket stor alkohol förtäring under graviditeten skadar fostret men även en kombinerad dålig nutrition av modern tycks ha betydelse. Frekvensen inom befolkningen av denna grad av alkoholism bland kvinnor i fertil ålder är f. n. okänd. 1 en litteraturöversikt framhåller assistent vid alkoholforskning att svenska böcker, aktuella för familjer som väntar barn resp. för medicine studerande, innehåller föga konkreta upplysningar om riskerna för biologiska skador. Han säger: När man väntar barn i läser man kanske boken av , och . Där kan man läsa angående alkohol och graviditet: 'Alkohol kan under graviditeten tillåtas i måttliga mängder, ett glas vin eller två vid en högtidligare middag eller måhända en liten snaps gör ingen skada.' När man som blivande läkare i studerar kvinnosjukdomar och förlossningslära, läser man kanske boken av Brody. Där kan man läsa angående alkohol och graviditet: 'Alkoholkonsumtion bör hållas inom måttliga gränser. Riskerna för fostret vid överdriven alkoholförtäring är inte exakt kända. Faran ligger sannolikt mer i de sociala vådorna av alkoholmissbruk med stundom tragiska konsekvenser för barnet.' Det är angeläget att utröna frekvensen av kvinnliga alkoholister i fertil ålder. Det är också angeläget att tidigt under en graviditet spåra upp eventuellt alkoholmissbruk, framhåller läkarteamet i . Därmed kan man ge dessa kvinnor en sådan stödjande behandling, att alkoholkonsumtionen kan elimineras och att kvinnan fysiskt och psykiskt kan tillgodose graviditetens krav. Det är också viktigt att nya forskningsresultat får genomslag i undervisnings- och informationsmaterial, så att man därmed undviker onödiga skador. Med hänvisning till det anförda hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fosterskador hos barn till kvinnliga alkoholister.
mot · FZ021270 · 1976-01-27 00:00:00 — av m. fl. om försöksverksamhet med flexibla öppettider inom barnomsorgen Behovet av barnomsorg och tider än dag- och fritidshemmens nuvarande, vanligen från 6,30-19,00 på måndag-fredag,är mycket stort. Av en LO-undersökning framgår bl. a. att 81 500 barn behöver omsorg på andra tider än de vanliga dag- och fritidshemstiderna. De flesta av LO-förändrarna anser att längre öppethållandetider på dagoch fritidshem löser deras barnomsorg bäst. LO-undersökningen visar också att 700 barn är utan tillsyn under någon del av dygnet. Totalt är 37 300 barn (t. o. m. ) till förvärvsarbetande föräldrar utan tillsyn . En god barnomsorg måste gälla alla. De föräldrar och barn som har den besvärligaste tillvaron med oregelbundna arbetstider har samma rätt till en lika bra barnomsorg som de vilka har dagarbetstid. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär initiativ, som syftar till försöksverksamhet med flexibla öppettider inom barnomsorgen. () ()
mot · FZ021273 · 1976-01-27 00:00:00 — om översyn av verksamhetsformer och organisation I propositionen 1975/76:100 bil. 7 anför departementschefen bl. a. följande: I det pågående utvecklingsarbetet på hälso- och sjukvårdens och socialvårdens område har viktiga uppgifter. Med hänsyn härtill pågår inom en översyn av styrelsens verksamhetsformer och organisation för att bl. a. analysera och precisera de mera långsiktiga målen för styrelsens verksamhet. I socialutredningens principbetänkande, SOU 1974:39 kap. 19, anges synpunkter på ansvars- och uppgiftsfördelningen mellan olika nivåer inom den sociala samhällssektorn. I betänkandet anges en handlingslinje, innebärande att primärkommunernas ökade möjligheter att fullgöra uppgifter på det sociala området motiverar en lagstiftning av mindre detaljreglerande karaktär men att behovet av regional organisation kvarstår och att dess uppgifter i tillämpliga delar bör motsvara dem som på riksnivå tilldelas . Enligt denna tankegång bör man alltså eftersträva ett så långt möjligt decentraliserat beslutsfattande även på det sociala området. I direktiven till den tillsatta decentraliseringsutredningen framhåller kommunministern att det inom samhällsverksamheten sker en fortlöpande decentralisering. Han påpekar att det har genomförts reformer som i avsevärd mån har förbättrat möjligheterna till ökad decentralisering i beslutsfattandet. Enligt direktiven skall decentraliseringsutredningen göra en detaljerad genomgång av alla de författningar och bestämmelser som reglerar uppgiftsfördelningen mellan centrala, regionala och lokala organ inom det statliga verksamhetsområdet. Utredningen skall överväga vilka ändringar i myndigheternas organisation som kan föranledas av utredningens förslag. Såsom chefen för påpekat har omfattande och viktiga uppgifter. Översynen av styrelsens verksamhetsformer är säkerligen befogad. Denna översyn bör dock ske även med utgångspunkt i de direktiv enligt vilka decentraliseringsutredningen arbetar. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära att översynen av verksamhetsformer och organisation samordnas med decentraliseringsutredningens arbete. () i Öskevik
mot · FZ021278 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 1278 om höjt anslag till Bidrag till handikapporganisationer I budgetpropositionen, bil. 7, s. 182-183, föreslås att bidraget till handikapporganisationernas allmänna verksamhet skall höjas från . innevarande budgetår till . Denna höjning är otillräcklig. På grund av avtalsrörelsen, höjda arbetsgivaravgifter, andra sociala kostnadsökningar och kostnadshöjningar för porto, tidskrifter etc., som tillsammans varit ovanligt betydande , ger inte den föreslagna höjningen utrymme för någon som helst reell förbättring. Några organisationer, t. ex. De blindas förening, får delvis med hjälp av detta anslag driva en omfattande direkt verksamhet, vilken i andra fall motsvaras av sådan service som samhället ställer till förfogande. De får därför en förhållandevis stor del av anslaget och kan givetvis inte avstå från någon del därav till förmån för organisationer som är nyare och därför icke fått något tillräckligt stöd ens för de mera allmänna informativa och samhällsbevakande uppgifter som de ägnar sig åt. Det föreslagna anslaget ger sålunda inte utrymme för någon förbättring för de organisationer som tillhör den senare gruppen och räknar sig som eftersatta. Åtskilliga handikappgrupper tvingas till stor del finansiera sin verksamhet med hjälp av frivilliga bidrag från enskilda. Men i många fall har det blivit allt svårare att finansiera verksamheten på detta sätt. Några organisationer har fått ett kraftigt underskott i sin verksamhet. I åtminstone ett fall har det gått så långt, att det uppstått tvång att entlediga värdefulla medarbetare och begränsa verksamheten. Med hänvisning till det anförda hemställes att under punkten K 5, bilaga 7, i propositionen 1975/76:100 till Bidrag till handikapporganisationer för /77 anvisar ett reservationsanslag av . () i Lane-Herrestad
mot · FZ021279 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1279 av i Lane-Herrestad och fröken om föräldraskola för föräldrar till handikappade barn Det har numera börjat erkännas att alla föräldrar borde ha tillgång till utbildning för uppgiften att vara förälder. Detta behov är särskilt stort för föräldrar till barn med handikapp av olika slag, t. ex. utvecklingsstörning, annat förståndshandikapp, psykisk eller social beteendestörning, synskada, hörselskada, rörelsehinder eller annan defekt eller sjukdom. För dessa behövs en regelrätt föräldraskola. Redan för den dagliga skötseln av handikappade barn behöver deras föräldrar kunskaper som de sällan kan få genom kontakter med släktingar och vänner. Dessutom behöver dessa barn särskild träning. Även om detta behov till en del tillgodoses genom insatser från samhället, behöver föräldrarna också få kunskaper, så att de kan medverka till sina barns utveckling. Vidare behöver föräldrarna en god grundläggande information om sina barns handikapp och om de resurser och rättigheter som finns för handikappade barn och deras föräldrar. Trots förbättringar är den information som föräldrar får om sina barns handikapp förfärande bristfällig i många fall. Det beror på att de som skall ge information inte alltid har den utbildning som krävs för ändamålet. Redan här krävs alltså förbättringar. Information om olika handikapp måste ingå i utbildningen av läkare, sjuksköterskor, kuratorer osv. I föräldraskolan bör båda föräldrarna få information, och då tillsammans. Denna allmänna information skall utmynna i en sammanhållen kurs - en föräldraskola som lämpligen kan förläggas till någon folkhögskola. Föräldrarna bör också få ekonomiska möjligheter att delta i sådan utbildning. Barnomsorgsgruppen har i sitt betänkande lagt fram ett diskussionskapitel om föräldrautbildning. Där sägs att föräldrar till bl. a. handikappade barn kan behöva en viss komplettering till den allmänna föräldrautbildning som diskuteras, men att detta kan ske genom att berörda organ och intresseorganisationer m. m. medverkar. Man tänker sig att föräldrautbildningen sker i studiecirkelns form. Förhållandet är emellertid att för föräldrar till handikappade barn krävs särskilda och fördjupade kunskaper och det av sådant slag att de näppeligen kan erhållas i studiecirkelns form. Den föräldraskola vi föreslår för föräldrar till handikappade barn bör utformas på annat sätt än den allmänna föräldrautbildningen. Med hänvisning till vad här anförts hemställes att beslutar att hemställa hos regeringen att den framlägger förslag om föräldraskola för föräldrar till handikappade barn. () ()
mot · FZ021280 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76:1280 av herrar i Lane-Herrestad och i om inrättande av ombudsmannatjänster för utvecklingsstörda Patienter och handikappade av olika slag har behov av någon opartisk och sakkunnig instans dit de kan vända sig då de anser sig ha fått felaktig behandling eller bristfällig service. När det gäller utvecklingsstörda har dessa mer än de flesta svårt att på egen hand anföra klagomål eller önskemål och att framföra dem på ett sådant sätt att de beaktas. Den positiva utveckling som omsorgsverksamheten undergått sedan omsorgslagen trädde i kraft avser väsentligen den allmänna omfattningen och standarden i omsorgsarbetet. Därutöver krävs en instans på nära håll som den enskilde utvecklingsstörde eller anhöriga kan vända sig till. Enligt vår mening krävs på länsplanet en ombudsman för utvecklingsstörda. Denna befattning synes oss böra anknytas till organisationen för socialvårdskonsulenter inom och sålunda bli en statlig tjänst. I vissa län kan behövas en heltidstjänst, i andra fall en deltidstjänst. Ombudsmannens uppgift skulle då vara att ta emot klagomål och vidta åtgärder, då han finner att klagomålen har fog för sig, i första hand genom förhandling och i andra fall genom att föra ärendena vidare till beslutsnämnden. Det kan gälla ärenden som rör inskrivning i särskola eller på vårdinstitution, placering på elevhem, utskrivning osv. Ombudsmannen bör också ha möjlighet att ta initiativ i ärenden som behöver aktualiseras med hänsyn till de utvecklingsstörda. Med anledning av vad här anförts hemställes att hos regeringen begär utredning' om att det i anslutning till socialvårdskonsulentorganisationen i länsstyrelserna inrättas ombudsmannatjänster för utvecklingsstörda. () . ()
mot · FZ021284 · 1976-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om information till patienter inom sjukvården, m. m. I dagens samhälle ställs starka krav på information till allmänheten i alla frågor som berör individens integritet och rätt att vara med i beslut som berör den enskilde som samhällsmedborgare eller löntagare. Inom sjukvården är det emellrtid oftast experten - läkaren - som beslutar om behandlingsformerna. Patienten får sällan möjlighet att välja mellan aktuella, alternativa åtgärder. Exempel härpå lämnas i en artikel i nr 3/1975 där en läkare ger exemepl på att läkemedelsterapi med fördel kan ersättas med annan terapeutisk behandling, om man uppnår ett samarbete mellan läkare och patient. I en skrift utgiven av Inflytande information - DHR:s krav på sjukvård, rehabilitering, forskning står det: Så snart vi människor kommer i kontakt med t. ex. ett sjukhus, vare sig det gäller öppen eller sluten vård är det nödvändigt att vi blir motiverade för den behandling vi skall erhålla. En gynnsam behandling föregås av att individen själv upplever eget ansvar och egen betydelse inför resultatet, att individen helt enkelt känner meningsfullhet. är många sjukdomar och behandlingsformer kringgärdade av ett hemligt och obegripligt språk för den som inte är medicinskt utbildad. Detta gör, att den som genomgår behandlingen ofta blir onödigt oroad inför det i sjukdomen eller behandlingen som för honom eller henne verkar obegripligt. En fortlöpande dialog mellan den som vistas på institution och institutionspersonalen är nödvändig för att individen skall bli motiverad för behandlingen. I dessa samtal skall ingå information om bl. a. sjukdomen, behandlingsformer, apparatur och läkemedel. Vi anser det viktigt att de rättigheter till egen-aktivitet och integritet vi har i samhället inte fråntas individen inom institutionsmiljön vare sig vården lämnas i sluten eller öppen verksamhet. En närmare utredning och formerna för ökad information till patienter inom sjukvårdens och socialvårdens institutioner anser vi bör komma till stånd för att man härigenom skall uppnå ökad trygghet men också bättre behandlingsformer. 1 1975/76 3 sami. Med hänvisning till vad här anförts hemställer vi att hos regeringen anhåller om en utredning av former för förbättrad information till patienter inom sjukvårdens och socialvårdens institutioner i enlighet med vad som sägs i motionen. () () P. O. () i