mot · FZ021178 · 1976-01-27 00:00:00 — av m. fl. om ett reviderat inkomstbegrepp inom ATP beslöt att folkpensionsavgiften skulle slopas och ersättas med en särskild arbetsgivaravgift, den s. k. socialförsäkringsavgiften till folkpensioneringen. Fr. o. m. 1975 slopades löntagarnas egenavgift till sjukförsäkringen och ersattes även den med höjd arbetsgivaravgift. Ett huvudsyfte med dessa avgiftsöverföringar, liksom med samtliga provisoriska skatteomläggningar, var att dämpa lönekraven i avtalsrörelserna genom att åstadkomma en ökad nettolönebehållning utan motsvarande höjning av bruttolönerna. Det är givetvis omöjligt att säkert avgöra i vilken mån dessa åtgärder fick avsedd effekt på lönebildningen. Någon effekt måste de emellertid ha fått, och man vågar väl åtminstone utgå från att resultatet i form av utebliven bruttolönehöjning i varje fall inte blev mindre än vad som motsvarar arbetsgivarnas faktiska kostnadsökning genom avgiftshöjningarna. I själva verket har det hävdats att avgifts- och skatteändringarna för löntagarna motsvarat bruttolönehöjningar på tiotals procent. Vidare har det nu förutskickats att en ny överenskommelse liknande dem som låg till grund för omläggningarna 1974 och 1975 måste träffas även inför nästa års avtalsrörelse, i avvaktan på en mer permanent skattereform. Det får vidare antagas att den effekt på lönenivån som de refererade åtgärderna haft blir bestående i den meningen att framtida löneökningar kommer att ske från den lägre nivå som etablerades genom sammankopplingen av skatte- och avgiftsomläggningarna med löneutvecklingen. Det innebär att löntagarnas livsinkomst, räknad som bruttolön, blir icke oväsentligt lägre än den skulle ha blivit om bruttolönerna fått utvecklas utan påverkan från skatte- och avgiftspolitiken. Detta kommer i sin tur att negativt påverka löntagarnas pensionsnivå. Full ATP utgör av genomsnittsinkomsten under de 15 bästa inkomståren. Härvid är det bruttoinkomsten före skatt och - tidigare - försäkringsavgifter som räknas. Den nettoinkomstökning som erhållits utan motsvarande höjning av bruttolönen ger inga pensionspoäng. Den avsedda relationen mellan ekonomisk standard och i pensionsåldern uppnås inte. Den urholkning av pensionsunderlaget som härigenom sker är ingalunda obetydlig. Om man beräknar att forén löntagare med . i årsinkomst av annars möjlig bruttolön växlats till skatte- och avgiftsförmåner, och om man vidare förutsätter att denna inkomsttagare just nu befinner sig i början av sina 15 bästa inkomstår kan pensionen komma att bli 3 000 lägre än den skulle ha blivit om bruttolönen fått utvecklas ostörd av avgifts- och skattepolitiska åtgärder. I varje fall till den del kompensationen för utebliven lönehöjning utgått genom slopandet av egenavgifterna till folkpension och sjukförsäkring kvarstår ingenting av denna kompensation då pensionsåldern inträder, eftersom pensionärer aldrig erlagt dessa avgifter och alltså inte heller kan befrias från dem. I den mån de här nämnda skatte-, avgifts- och lönepolitiska åtgärderna haft gynnsamma effekter på den allmänna kostnads- och prisutvecklingen är det givetvis endast att hälsa med tillfredsställelse. Men dessa positiva resultat får inte uppnås på bekostnad av löntagarnas pensionstrygghet. Det är därför nödvändigt att överväga hur den försämrade relationen mellan inkomst och pension skall kunna återställas. En utväg kan vara att knyta pensionsrätten till netto- i stället för till bruttolönen. En annan möjlighet är att i den pensionsgrundande bruttolönen inräkna de övriga kostnader för arbetskraften som är en direkt följd av de senaste årens skatte- och avgiftsomläggningar. Ytterligare en tänkbar väg att gå är en uppjustering av det gällande relationstalet 60 "o till en nivå som neutraliserar urholkningen av pensionsunderlaget. Med tanke på det överuttag av ATP-avgifter som skett ända sedan pensionssystemet introducerades bör den här avsedda justeringen kunna ske utan höjning av ATP-avgiften. Eftersom pensionskommittén har som ett av sina kvarstående uppdrag att pröva frågan om standardsäkring inom ATP bör vad vi här anfört beaktas av denna kommitté. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att förevarande motion med förslag till reviderat inkomstbegrepp inom ATP, syftande till förbättrad standardtrygghet, överlämnas till pensionskommittén för beaktande. . NISSER (m) HANS NYHAGE (m)