mot · FZ022141 · 1976-01-27 00:00:00 — Det andra är en omorganisation och teknisk effektivisering av transportsystemet. Det tredje är en kraftig utbyggnad av den sociala sektorn, en rehabilitering av dåliga och eftersläpande fysiska och sociala miljöer. Dessa tre basområden har samband med och stöder varandra. Vpk föreslår inte nya statsindustrier, som producerar rätt ut i luften. transportområdet, konstruktionsarbeten för vårdsektorn, nya hjälpmedel av skilda slag på det sociala området och på miljöområdet, behovet av konsumtionsmönster av ny typ - allt detta bildar underlaget för den nya produktionen. Vpk menar att tillväxten i sysselsättningstillfällen måste ske inom de sektorer som är minst energikrävande. När nu planerade stora investeringar i den metallurgiska industrin genomförts, måste fortsättningsvis den lätta förädlingsindustrin och tjänstesektorn vara huvudföremålen. En strukturell förskjutning i denna riktning främjar en socialt nyttig konsumtion och sparar energi. Sysselsättningseffekten blir också väsentligt större. Inom vart och ett av de tre basområdena utvecklar vi något utförligare vårt program. De nya statliga industrierna måste startas i branscher med starka möjligheter till avancerad vidareutveckling. Dit hör dataindustrin, som kan kopplas till nya informations- och styrningssystem inom administration och produktion. Dit hör den elektrotekniska industrin och transportmedelsindustrin, som har samband med effektiviseringen av transportsystemet. Dit hör delar av anläggnings- och byggnadsämnesindustrin, som kan sörja för ny och billigare byggnadsteknik. Specialindustri för teknisk utrustning inom skilda sociala sektorer kommer likaledes att ha ett betydande utrymme. Därtill kommer industrier, vilka kan driva förädlingen längre inom alltför råvarubetonade och energikrävande delar av tillverkningsindustri - här bör pekas på träkemisk och annan träförädlingsindustri. Transportsystemet är i behov av betydande teknisk satsning. Främst bör järnvägarna upprustas till sin fulla tekniska och ekonomiska kapacitet. I ett flertal tätortsregioner måste en nyplanering av trafiklösningar och trafikmiljö ske. Ökningar av större mått inom själva transportväsendets sysselsättning kan svårligen påräknas. Men upprustningen understöder såväl olika specialindustrier som anläggningsverksamheten, varför sysselsättningseffekten ändå blir betydande. Även indirekt uppstår positiva effekter då produktionskostnaderna påverkas och exportnäringarnas konkurrenskraft ökar. En rad sociala områden är underförsörjda och eftersläpande. Det gäller den kollektiva barntillsynen som redan nu har behov av 5-6 gånger så många platser som de nu befintliga. Dit hör viktiga delar av hälsovården, inte minst den psykiska vården. Dit hör också det stora, försummade fält som har att göra med social rehabilitering i vid mening innefattande både nya grepp på ett växande antal individers socialmedicinska och ekonomiska situation och initiativ för förändring av den fysiska miljöns förutsättningar - t. ex. i de stora, illa planerade och bristfälliga förstadsområdena. Här bildas ett sysselsättningsområde för ett brett urval av människor: byggnadsarbetare, socialarbetare, beteendevetare och vårdpersonal. Det nonchalerade arbetsmiljöområdet kräver också ett omfattande aktionsprogram - här skapas underlag för tekniska speciallösningar och ersättningsprodukter av skilda slag. Ett expansionsprogram av denna mångsidiga, sammanhängande typ kan inte påbörjas utan att också ingripanden i den kapitalistiska marknadsekonomin sätts in. Även om inte den stora ägande- och maktfrågan kan aktualiseras på kort sikt, måste kapitalets handlingsutrymme inskränkas på viktiga punkter. Det är inte möjligt att göra stora satsningar för att öka den statliga och kommunala sektorn, med mindre man också inför inflationskontrollerande åtgärder i form av pris- och hyreskontroll. Ökad beskattning på storföretagen är nödvändig för att bidra till investeringarna. Kapitalexporten bör ställas under statlig kontroll - det är orimligt att tillåta en sådan flyktmöjlighet som fria kapitalrörelser. En samordning av kapitalförsörjningen för så omfattande program kommer också snabbt att aktualisera en nationalisering av affärsbankerna. Det är av särskild vikt att de nya statliga verksamheterna från början organiseras på ett sätt som bryter den auktoritära lednings- och organisationsprincip som råder under kapitalismen. De bör ge inte endast arbetstillfällen utan också utrymme för en ny, demokratisk typ av organisationsoch arbetsgemenskap. De bör bli spjutspetsar för arbetsdemokrati och socialism. Kampen för full sysselsättning blir med nödvändighet i sin förlängning en kamp för ett annat samhälle. Den gamla ramen är inte förenlig med det mål arbetarklassen i alla länder satt som ett bland de viktigaste - arbetslöshetens avskaffande och allas rätt till arbete. Mot bakgrund av vad här anförts föreslås1 att deklarerar som en politisk målsättning att full sysselsättning och allas rätt till arbete skall realiseras inom ramen för ett omfattande 15-årsprogram. (vpk) i (vpk) i (vpk) i (vpk) i 1 (Se även motionerna 1975/76:2142-2145)