mot · FZ02351 · 1976-01-16 00:00:00 — om regeringsinitiativ i FN för dödsstraffets avskaffande som konst, vetenskap och annan andlig odling kännetecknar den civiliserade världen har vi i en rad länder fått uppleva en brutalisering av förhållandet mellan makthavare och medborgare. Skaran av diktaturer har ökat, och våld från makthavarnas sida är diktaturens enda värn. Politiska fångar buras in i tusental. Tortyr och dödsstraff hör till ordningen för dagen. De tilltagande terroristdåden har i flera länder på nytt aktualiserat dödsstraffets införande i stater som tidigare betraktat sådana åtgärder som tillhörande det förgångna. Den besinningsfulle inser lätt att man inte kan komma åt våldsmentalitet med dess eget vapen. Våld föder våld. Människan kan inte i något läge ta sig rätten att döma över annans liv och lem. allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna, artikel 3, lyder: har rätt till liv och frihet och personlig säkerhet. Trots detta är dödsstraffet allmänt förekommande och har snarare ökat än minskat i antal. Endast elva länder har förbud mot dödsstraff. Femton länder har det inskrivet i författningen, men nyttjar det sällan. 1 113 stater kommer det ofta till användning. I är det , och som dominerar den mörka bilden. I ådömdes 21 dödsdomar. Från rapporteras 91 avrättningar och från 239 . Och har där en rad nya dödsdomar avkunnats. I har de flesta avrättningarna skett utan någon rättslig prövning. Det finns rapporter om att närmare 80 000 fallit offer sedan tog makten . Från åtskilliga afrikanska, asiatiska och latinamerikanska stater går det ej att erhålla uppgifter om antal dödsdomar. Smithregimen i lät utfärda ett dekret om att man inte längre skulle offentliggöra avrättningarna. I rapporterar man avrättningar som olycksfall under flyktförsök. Tekniken har ändrats. De arresterade försvinner. En liknande metod använder flera regimer i . Dödsskvadroner i samverkan med säkerhetspolisen uppspårar och mördar oppositionsmän. har på skilda internationella fora försökt skapa opinion mot dödsstraffets tillämpning. I , , antog FN:s femte kongress rörande förebyggande av brott en resolution om avskaffande av dödsstraffet. De i konferensen deltagande organisationerna hade emellertid endast rådgivande status i ECOSOC. gjordes försök från svensk sida att få upp frågan i , men avskrevs ärendet då det ansågs vara alltför kontroversiellt. 1975/76: 351 I samband med en debatt om våldet i fördes dödsstraffet ånyo på tal av statsrådet i FN:s tredje kommitté. Från svensk sida har vi tidigare i arbetet i FN bl. a. i detta utskott sökt verka för en begränsning av användningen av dödsstraffet. Frågan är inte längre på generalförsamlingens dagordning som en särskild agendapunkt, men den behandlas inom ECOSOC. Uppenbarligen återstår mycket för den att uträtta på skilda internationella fora, i vad gäller dödsstraffets avskaffande. Med tanke på den våg av brutalisering som går över världen är det angeläget att ingen möda sparas att på nytt fä upp frågan om dödsstraffets avskaffande som en särskild punkt på generalförsamlingens agenda i FN. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär att åtgärder vidtas syftande till att frågan om dödsstraffets avskaffande ånyo tas upp på generalförsamlingens i FN dagordning.