ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ02817 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 817 av m. fl. om viss ändring av jordhävdslagen Genom införande av jordhävdslagen (1969:698) och upphävande av lag om uppsikt å jordbruk anpassades bestämmelserna om vanhävd av jordbruk till jordbrukspolitiken. Det anses att jordbruk bör få läggas ned, om det inte strider mot allmänna jordbruksintressen. Ingripande på grund av bristande hävd får ske endast för att skydda jordbruk som har förutsättningar för rationell drift eller för att tillvarata möjligheten till strukturrationalisering. Har jordbruk på odlad jord lagts ned, kan lantbruksnämnden förelägga innehavaren att återställa hävden under vissa i lagen angivna förutsättningar (3 § första stycket). I vissa fall kan staten vara skyldig att lösa in jorden, om föreläggande om återställande av hävd har meddelats (5 § första stycket) och ägaren begär det. Jordbruk anses nedlagt: 1. om odlad jord i följd inte har bearbetats eller utnyttjats för slåtter eller betesgång, 2. om skog har planterats på jorden. I dessa fall kan alltså föreläggande meddelas att återställa hävden. 1 lagens 2 § anges de fall när lagen inte är tillämplig. Så är bl. a. fallet om jordbruket varit nedlagt (punkt 4). Detta innebär således att föreläggande enligt jordhävdslagen endast kan meddelas beträffande mark som varit nedlagd men inte om den varit nedlagd . Detta betyder att nedlagda skiften, som kan vara väl lämpade att ingå i bestående åkerområden kan förbli vanhävdade eller förstöras genom matjordstäkt utan att detta kan förhindras. Begränsningen i lagens tillämpning (2 § punkt 4) är ett hinder i försöken att få fram bärkraftiga jordbruk. Dessutom ger den möjlighet till rovdrift av , som används som matjordstäkt. Tidsbegränsningens slopande skulle göra det möjligt att tillföra mark till det bestående jordbruket. 1975/76: 817 att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i jordhävdslagen som syftar till att tidsbegränsningen slopas. () () () ()
mot · FZ02818 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 818 av m. fl. om förbud mot freongas Det är väl känt att den moderna tekniken kan medföra faror för vår livsmiljö. har konstaterats att vissa risker även kan föreligga för en global påverkan av den högre atmosfären, vilket skulle kunna få mycket allvarliga konsekvenser. En orsak till dessa risker ärdrivgasen freon, som används bl. a. i sprayflaskor. En annan beteckning för freon är fluorokarboner. En amerikansk forskare har beräknat att av de ca av dessa kol-fluor-klorföroreningar som sänts ut i atmosfären har vid det här laget mindre än hälften nått upp i det luftskikt på , där ozonet befinner sig och där det kan sönderdelas genom freonets inverkan. Vissa beräkningar ger vid handen att en användning av dessa gaser, i en mängd som är ungefär den dubbla jämfört med vad som används, skulle kunna reducera ozonmängden i stratosfären med . Kontrollmätningar är nu på gång, och resultatet väntas bli framlagt i vår i . Professor framhöll att redan dessa nu kända fakta ger oss en känsla av att vi lever på gränsen till det tillåtna. Eftersom transporten av freongaserna uppåt går ganska långsamt, har man att räkna med att effekten av deras spridning kan komma då det är alldeles för sent att vidta några motåtgärder. Den ultravioletta strålningen kan vid kraftig ökning åstadkomma hudcancer, skada växtligheten och insektslivet samt kanske även påverka väderleken. I en utredning som gjorts i heter det: Utsläppen av fluorokarboner till miljön ger välgrundad anledning till oro. Om inte nya vetenskapliga bevis kommer fram som undanröjer denna oro, tycks det nödvändigt att begränsa användningen. En delstat i , , har redan vidtagit åtgärder och infört förbud mot sprayflaskor som drivs med freon. i framhåller att det vore önskvärt med ett förbud som träder 1978. i håller enligt uppgift utvecklingen under bevakning, men några åtgärder har ännu inte aviserats. Freon är icke oundgängligen nödvändig som drivgas; flera andra tekniska alternativ finns - i många fall enbart luft. Skulle det komma bevis för freonernas farlighet, bör de svenska myndigheterna vara beredda att snabbt åstadkomma ett effektivt skydd för såväl människor som växtlighet och djurliv. Ett direkt förbud bör givetvis i möjligaste mån vara internationellt samt införas med förvarning. Vi föreslår därför att börjar med förberedande åtgärder för ett förbud, som kan träda i kraft förslagsvis 1978. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen uttalar sig för att förbereder åtgärder för ett förbud mot freongas i enlighet med vad i motionen anförts. () /EUS (c) () MAJ ()
mot · FZ02820 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:820 av m. fl. om höjt anslag till Statens maskinprovningar Statens maskinprovningar har till huvuduppgift att objektivt prova i handeln förekommande maskiner och redskap för jordbruk, skogsbruk, trädgårdsbruk och livsmedelsindustri. Statens maskinprovningar har också att utföra obligatoriska provningar inom samma områden som föranleds av gällande bestämmelser, utfärdade av statlig myndighet. I samarbete med överstyrelsen för ekonomiskt försvar bedrivs också gengasforskning. Fr. o. m. har statens maskinprovningar förordnats att vara riksprovplats för grävmaskiner och traktorgrävmaskiner. Olika typer av besiktnings- och provningsuppdrag skall genomföras med ledning av arbetarskyddsstyrelsens anvisningar nr 90, 1973. Det stora antalet provningsuppdrag medför en arbetsbelastning för vilken statens maskinprovningars personalresurser är otillräckliga. Inom de näringsgrenar som statens maskinprovningar betjänar är maskininvesteringama en mycket stor utgiftspost. De årliga kostnaderna för maskindriften inom jord- och skogsbruk belöper sig till . Det är givetvis av intresse för både den enskilde och samhället att effekten av dessa satsningar blir så hög som möjligt. Kunskaper om de aktuella maskinernas egenskaper är en av förutsättningarna för att göra bästa möjliga val såväl tekniskt som ekonomiskt. Här har statens maskinprovningars objektiva provningsresultat en ovärderlig uppgift att fylla. Kommunernas ökade behov av objektiva maskinprovningar ställer också växande krav på statens maskinprovningars verksamhet. Den snabba tekniska utvecklingen inom trädgårds- och parksektom innebär att satsning på provning av trädgårds- och parkmaskiner måste ökas. För att tillgodose de ökade och berättigade krav som ställs från enskilda företagare, kommuner, kyrkliga förvaltningar m. m. i fråga om tillgång till objektiva provningar av i verksamheten nödvändiga maskiner måste yrkandena om personalförstärkning från statens maskinprovningar tillgodoses. Detta innebär en förstärkning med fyra tjänster. Dels krävs en försöksledare för provning av arbetsmaskiner för parkskötsel, dels en tjänst som biträdande försöksledare vid var och en av institutionens tre allmänna avdelningar. Detta kräver en anslagsökning utöver regeringens förslag med . 1 1975/76. 1975/76: 820 Med hänvisning till det anförda hemställs att till Statens maskinprovningar för /77 anvisar ett förslagsanslag av . () i Ulfsbyn . () i
mot · FZ02826 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:826 av i Gäddvik m. fl. om stödet till jordbruket i norra har visat en ökande förståelse för Norrlandsjordbrukets problem. Faktum kvarstår dock: jordbruket i norra arbetar ännu under mycket otillfredsställande villkor. Det behövs ytterligare åtgärder för att säkra ett nödvändigt, livskraftigt jordbruk i nora delen av landet. Utan ett levande jordbruk får andra regionalpolitiska satsningar en lägre effekt. Beredskaps- och försvarspolitiska synpunkter fordrar en regional livsmedelsförsörjning, särskilt av färskvaror. Där jordbruket viker förändras landskapsbilden snabbt. Igenbuskade åkrar, förfallna hus och en allmän känsla av armod och övergivenhet präglar redan alltför stora delar av den nordsvenska bygden. Jordbruket i norra är i ett mycket känsligt utvecklingsläge. Lönsamheten är svag, och framtidstron bland brukarna sviktar. Jordbrukarna är klart medvetna om att det är statens jordbrukspolitik men även annan politik, t. ex. högre avståndskostnader och inskränkningar i rätten till markanvändning, som formar betingelserna för deras framtid. Det är angeläget att stimulera till ökad aktivitet vid företag i alla storlekar. Vidare bör insatserna ha sådan utformning att de bidrar till att yngre människor kan finna att jordbruk och skogsbruk är näringsgrenar värda att satsa på. Utvecklingen inom stora delar av norra glesbygder går mycket snabbt mot en våldsam befolkningsuttunning, beroende på att unga människor inte tror att jordbruk i dessa bygder är lönsamt. Stöd bör också kunna utgå till dem som kombinerar sitt hemmansbruk med annan sysselsättning, t. ex. skogsarbete, fiske och andra förtjänstmöjligheter på orten. Från både landskapsvårds- och regionalpolitiska synpunkter är det värdefullt att möjligheterna till s. k. deltidsjordbruk stärks. och i har i ett program för jord- och skogsbruksutveckling sammanfattat många välmotiverade förslag, syftande till en gynnsam utveckling av jord- och skogsbruk. Många av förslagen i programmet är angelägna för landsbygdsutvecklingen i norra . Vill statsmakterna verkligen ha ett livskraftigt jordbruk i norra , måste statens insatser bidra till att återställa brukarnas framtidstro. Användbara förslag finns redan utformade, bl. a. i här omnämnt jord- och skogsbruksprogram. 1975/76: 826 Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande stöd till jordbruket i norra . PER () i Gäddvik HANS () HÄKAN () () i Agnäs
mot · FZ02827 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76:827 av herrar i och i Öskevik om ersättning av allmänna medel för skadegörelse genom fridlysta Ersättning för skador av större rovdjur på tamdjur och av kronhjort på gröda m. m. utbetalas från ett av anvisat anslag enligt givna regler. För skada av älg på gröda m. m. beviljas ersättning ur älgskadefonden enligt kungörelsen om älgavgift. När det gäller skadegörelse av andra fridlysta djur har regeringen uttalat att ersättning kan utgå efter prövning från fall till fall. Ingen vill medverka till att djurarter utrotas. Fridlysning och reglerad jakt måste för vissa arter tillgripas om utrotning ej skall ske. I många fall sker dock ganska omfattande skador av vissa fridlysta djurarter, vilka åsamkar enskilda markägare avsevärda förluster och extra arbete. Förhållandet synes också vara det att staten endast ersätter en mindre del av uppkomna skador. Utan att diskutera skäligheten i kostnadsfördelningen för ersättning som utgått vill vi påpeka svårigheterna för de skadedrabbade att kunna göra gällande sina krav, då fasta regler för ersättning av skada inte finns. Principen bör vara att den som drabbats av skada, förorsakad av fridlyst djurart, bör erhålla ersättning för hela den skada han åsamkats. Relativt enkla regler bör kunna fastställas för skadereglering. Bidrag bör också kunna utgå till förebyggande åtgärder, där sådana bedöms nödvändiga för undvikande av skador. För att ernå enklaste möjliga bidragsrutiner bör en fond inrättas varur ersättning utgår i bidragsberättigade fall. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar 1. att hos regeringen begära förslag om regler för utbetalning av ersättning för skada förorsakad av fridlyst djurart enligt vad som anförts i motionen, 2. att hos regeringen begära förslag om en skaderegleringsfond enligt motionens syfte. () ()
mot · FZ02828 · 1976-01-23 00:00:00 — 1975/76 828-835 Motion 1975/76: 828 av herrar i och i Öskevik om tillståndsgivningen vid överlåtelse av jordbruksföretag i aktiebolagsform Jordförvärvslagen ger lantbruksnämnderna möjligheter att i rationaliseringsfrämjande syfte vägra förvärv av fast egendom, som är taxerad såsom jordbruksfastighet. Därvid jämställs tillskott till bolag, t. ex. vid en aktiebolagsbildning, med vanliga överlåtelser i form av köp, byte och gåva. Detsamma gäller utskiftning från bolag. Lantbruksnämnderna har däremot inte möjligheter att ingripa vid ett ägarskifte i ett aktiebolag. En aktieförsäljning kan emellertid i många fall jämställas med en fastighetsöverlåtelse. Ett begränsat men växande antal jordbruksföretag drivs i aktiebolagsform. Säljs ett sådant bolag till ny ägare, kan transaktionen som regel helt och hållet jämföras med en fastighetsöverlåtelse, bortsett från att det formellt rör sig om en försäljning av aktier. Samma situation kan föreligga vid ägarbyten i bolag, som äger jordbruksfastigheter, såsom ett led i annan verksamhet. Avsaknaden av en jordpolitisk prövning av överlåtelser av större andelar i bolag, som äger jordbruksfastigheter, utgör därför en brist i gällande jordförvärvslagstiftning. Risk finns för att ett växande antal försäljningar av jordbruk kommer att genomföras vid sidan av jordförvärvslagen. kommer en sådan utveckling att försvåra rationaliseringsverksamheten. är som statlig myndighet inte i något fall skyldigt att inhämta förvärvstillstånd enligt jordförvärvslagen. Större förvärv kan dock prövas jordpolitiskt i annan ordning. Lantbruksnämnderna och övriga berörda organ har på så sätt vissa möjligheter att öva inflytande på domänverkets fastighetsköp och bevaka att de genomförs i enlighet med de av statsmakterna antagna riktlinjerna för jordbrukets yttre rationalisering. köp tycks dock inte bringas till lantbruksnämndernas kännedom, om det formellt rör sig om köp av aktier, i varje fall inte förrän det blivit aktuellt att överföra fastigheterna till domänverkets egen förvaltning. Ett sådant förfarande är otillfredsställande. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om sådan ändring av jordförvärvslagen att överlåtelser av jordbruksföretag i bolagsform blir föremål för lantbruksnämnds prövning. 1 1975/76.
mot · FZ02829 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 829 av herrar och om utbyggnad av vilt- och naturvården De förändringar som genomförts i skilda avseenden inom samhället har även kommit att påverka naturen i hög grad. De nya awerkningsmetodema, liksom användandet av bekämpningsmedel, har lett till en förändrad situation för många av djuren i vår natur. Likaså har den skärpta hälsovårdslagstiftningen lett till att hemslakten nästan helt försvunnit och därmed avfallet, som utgjort mat för många av rovdjuren i vår fauna. Dessa förändringar innebär att många vilda djur svälter under den långa tid av året då marken är frusen och stora områden täckta av snö. En levande natur blir alltmer betydelsefull för människorna i ett starkt urbaniserat samhälle, och det är samhällets uppgift att värna om den stora tillgång naturen utgör. En omfattande viltvård måste byggas ut, så att utfodring av djur som lever i vilt tillstånd och lider brist på föda kommer till stånd. För detta borde en kår av vilt- och naturvårdare finnas, och dessa skulle även kunna bidra till att slå vakt om andra miljövärden i naturen. Inom landsbygdsområdena råder stor brist på alternativa sysselsättningar för människor som inte längre på grund av fysiska handikapp kan fortsätta sitt yrkesutövande i jord- och skogsbruk, och rekryteringen av en kår viltvårdare skulle till betydande del kunna ske bland dessa människor som både har stort intresse och goda kunskaper om nauren. Det är sålunda människor som samhället av sociala skäl måste göra en insats för, och detta skulle både vara en stimulerande uppgift att utföra och ge nya produktiva arbetstillfällen. I har denna verksamhet med stor framgång bedrivits i jaktvårdsföreningens regi med ett mycket aktivt bistånd från länsarbetsnämnden. sysselsätts 45 personer som vilt- och naturvårdare. Det är svårplacerad arbetskraft, s. k. arkivarbetare, som rekryterats till verksamheten. De utför siktröjningar utefter vägar och placerar ut viltspeglar för att minska trafikolyckor, förorsakade av i första hand älg, lägger strövstigar, utfordrar, anlägger viltåkrar och viltvatten, sätter ut andflottar, foderhäckar och saltstenar, tillverkar fågelholkar samt inhägnar för djur och människor farliga bergsskrevor, gruvhål och vattenhål. De stimulerar och hjälper dessutom jägare och andra naturintresserade till insatser för djur och natur. Den verksamhet som bedrivs i har gett goda resultat inom ett synnerligen viktigt område, och vi anser att regeringen bör ini 1975/76: 829 tiera berörda organ inom länen att bygga ut en verksamhet efter den modell som prövats i . Med hänvisning till det anförda föreslår vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående vilt- och naturvårdare. PER () ()
mot · FZ02830 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 830 om höjt anslag till Miljövårdsinformation, m. m. Budgetpropositionen 1975/76 innehåller förslag om en höjning med . av anslaget Miljövårdsinformation. förslag för /77 innebär en anslagsökning med sammanlagt . Ur detta anslag utgår även bidrag till frivilligt arbetande organisationer, främst och Samfundet för hembygdsvård. Statligt stöd till dessa ideella föreningar för deras miljövårdande arbete har utgått och glädjande nog också ökat . Även om föreningsarbetet i hög grad bärs upp av medlemmarnas frivilliga och oavlönade insatser, okar kostnaderna ständigt för anställd personal, för porto, trycksaker o. s. v. i takt med prisutvecklingen i samhället. framhåller den stora betydelse organisationernas arbete har för att underhålla intresset för naturen och naturvårdsarbetet och finner det angeläget att de får fortsatt statligt stöd. har inte ansett sig kunna tillstyrka de relativt stora ökningar i anslagstilldelning som i särskilda framställningar begärts av föreningarna men har föreslagit att bidraget till höjs med . till , bidraget till Samfundet för hembygdsvård med . och bidraget till och fritidsbyar med . Stödet till de nämnda organisationerna bör enligt verkets mening utgå från ett särskilt anslag. Departementschefen föreslår en prutning av förslag till medelsanvisning från . Jag anser det önskvärt att anslaget till Samfundet för hembygdsvård (numera ) ökas i enlighet med vad anfört i sina petita, dvs. för nästa budgetår. Naturvårdsupplysningen måste för att ge gott resultat ofta lita till organisationers, skolors och lokala myndigheters arbetsinsatser liksom till enskilda människors uppfostrargäming och ständiga vaksamhet. Därför är det angeläget att det från statens sida visas rimlig generositet med ekonomiska bidrag. Jag föreslår därför att den av begärda anslagshöjningen beviljas. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar att de ideella naturvårdsorganisationema, 1975/76: 830 däribland Samfundet för hembygdsvård, bör erhålla största möjliga anslag för sin miljövårdande verksamhet, 2. att till Miljövårdsinformation i enlighet med förslag för /77 anvisar ett reservationsanslag av .
mot · FZ02831 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76:831 av herrar och Glimnér om statsbidrag till kommun lör omhändertagande av avfall I 23 § naturvårdslagen heter det: skall tillse att han ej skräpar ned i naturen med plåt, glas, plast, papper eller annat, så att därav kan uppkomma otrevnad eller skada för annan. I praktiken vet vi hur svårt det är att få människor att låta bli onödig nedskräpning. Tanklöshet eller bristande uppfostran har ofta angetts vara den vanligaste anledningen. Det frivilliga deltagandet av skolungdom och ungdomsorganisationer i kampanjer av olika slag har därför säkerligen sitt stora värde. Vi är medvetna om att det trots allt sker en betydande nedskräpning, inte minst utefter våra kuster och i våra skärgårdar. Det stora antalet fritidsbåtar gör att problemet ökar. Samhällets intresse av att skydda naturen framgår av naturvårdslagens första och andra paragrafer, där det sägs att naturen är en nationell tillgång, som skall skyddas och vårdas, och att naturvården är en såväl statlig som angelägenhet. Kuster och skärgårdar torde i så hög grad vara nationella tillgångar att statens skyldighet väger över. För den nödvändiga renhållningen kan båtburna städpatruller bli nödvändiga. Om sådan verksamhet skall bedrivas i regi, bör frikostiga statsbidrag utgå. Vid organiserandet och genomförandet av kampanjer i skärgården borde i samband med bidragsgivningen föreskrifter kunna utfärdas av . Den tilltagande båtturismen medför konkreta avfallsproblem . Anskaffandet av sopmajor o. d. vid frekventerade landstigningshamnar har i vissa fall underlättats genom statsbidrag. Driften i form av tömning och rengöring av dessa torde kunna jämföras med motsvarande omsorg utefter våra allmänna vägar. Därför borde antingen helt överta denna verksamhet eller också bör generösa statsbidrag utgå till kommunerna. Hur dessa frågor skall lösas bör bli föremål för omedelbar utredning och snara förslag till åtgärder. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen anhåller om utredning och förslag till särskilt statligt stöd till kommun för kostnaderna vid det praktiska omhändertagandet av avfall vid kuster och i skärgårdar. () ()
mot · FZ02833 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 833 av i m. fl. om en kartläggning av viss illojal verksamhet Vid en riksdagsmannaträff anordnad av SHIO diskuterades frågan om illojala företag, månskensföretag, fritidsjobbare etc. De närvarande representanterna var överens om problemen. Genom att inte på ett riktigt sätt redovisa mervärdeskatt, undandra inkomstskatt, sociala kostnader och allmän arbetsgivaravgift kan dessa konkurrera med företag utan att dessa seriösa företag har möjlighet att komma ned till lika låga priser. Skatteflykt och skattefusk har behandlats i utredningar, vilket resulterat i vissa regler i regeringens proposition om fåmansbolag, regler i regeringens remiss till lagrådet angående Lag om medbestämmande i arbetslivet. De sistnämnda reglerna innebär att de fackliga organisationerna fått rätt till veto mot entreprenadavtal och andra uppdragsavtal bl. a. då det föreligger risk för skattefusk från uppdragstagarens sida. Inom utarbetar man förslag om ökad insyn i entreprenadförhållanden för skattemyndigheterna. Ur en annan aspekt tar betänkandet Allmän skatteflyktsklausul (SOU 1975: 77) upp frågan. Dessa åtgärder torde medföra svårigheter för en del av de illojala företagen. En stor del av dessa och flertalet fritidsarbetare torde dock inte påverkas av åtgärderna. finns ingen kartläggning av den illojala verksamhetens omfattning. En sådan behövs för att man skall få en uppfattning av ovanstående åtgärders effekt. En kartläggning kommer även att ge anvisningar om hur och inom vilka områden fortsatta motåtgärder bör insättas. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen begär en kartläggning av omfattningen av den i motionen beskrivna illojala konkurrensen. . () i