mot · FZ021111 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: lill av om barns rättsliga ställning har många utredningar tillsatts för att utreda barns och ungdomars villkor och förhållanden. Bland dessa märks barnmiljöutredningen som avlämnat sitt med intresse motsedda betänkande Barn (SOU 1975:30). Vid skilda tillfällen har andra frågor som gäller barn, t. ex. barnmisshandel, varit föremål för utredning av bl. Även lagöverträdelser av barn och ungdomar har belysts i intressanta offentliga utredningar Unga lagöverträdare I - V. principbetänkande (SOU 1974:39) har naturligtvis också behandlat barn- och ungdomsfrågor. Utredning läggs alltså till utredning, olika teorier förs fram, ibland följda av försöksverksamhet på skilda områden. Det samlade greppet uteblir emellertid. Något verkligt resultat ser man inte utan allt skjuts . För barnet blir allt vid det gamla. Utredningar, litteratur och massmedia fortsätter att berätta om olyckliga barn som vansköts och misshandlas. Det handlar om barn som får svårigheter i skolan, begår brott och spårar ur. Det handlar om människor som aldrig blir fria från barndomens intryck och upplevelser. Att allt trots alla utredningar och alla välvilliga försök ändå blir vid det gamla kan möjligen förklaras av att vår grundsyn på barnet och dess rätt är så färgad av den vuxna världens sätt att se. Ett exempel på detta synsätt framträder tydligt i PM (Ds Ju 1975:17) Faderskap och vårdnad. Som skäl för gemensam vårdnad efter äktenskapsskillnad framhålls där att många föräldrar rent känslomässigt upplever det som viktigt för de inbördes relationerna att de har samma rättsliga ställning i förhållande till barnen. "Den av föräldrarna som inte har den rättsliga vårdnaden kan uppfatta detta som orättvist, vilket kan skapa onödiga störningar." Föräldrarnas behov och känslor har skjutits i förgrunden, men det viktigaste i sammanhanget, hur barnet upplever situationen, har kommit i andra hand. Ett annat exempel på tendensen att förbise barnet som enskild individ är gällande bestämmelser om rätt för föräldrar till viss ledighet för vård av sjukt barn. Regleringen tar inte hänsyn till hur många barn det finns i familjen, ett förhållande som påtalats i moderata samlingspartiets partimotion om familjen. De svagheter i barnets ställning som jag åsyftar framträder särskilt påtagligt i konfliktsituationer. Jag tänker på t. ex. vårdnads- och umgängesfrågor, ärenden om tvångsöverlämnande av barn och fall av barnmisshandel. Föräldrarnas inbördes strider och motsättningar blir på något sätt huvudsaken medan barnet, som är den verkliga parten, inte på ett tillfredsställande sätt kommer till tals. Att barnet som individ har en egen rätt behöver inte kollidera med föräldrars rätt. Här som på så många andra områden i livet gäller det att avväga skilda intressen och dra upp gränser och riktlinjer för olika individers befogenhet. Barnet skall inte vara föremål för äganderätt utan är en individ som bör ha egna rättigheter. En möjlighet att stärka barnets rätt är att ta upp frågan ur juridisk synvinkel. Jag har inte någon övertro på att alla problem kan lösas med hjälp av lagregler, men jag anser att barnets rätt är av den angelägenhetsgraden att den måste slås fast i vårt rättssystem. Även barnet har rätt att kräva sitt rättsskydd. Med hänvisning till vad sålunda anförts hemställer jag att hos regeringen begär att en allsidigt sammansatt arbetsgrupp tillsätts med uppgift att se över hela området för barns rättsliga ställning och framlägga de förslag till förstärkt rättsskydd som kan påkallas av översynen.