mot · FZ02444 · 1976-01-20 00:00:00 — 1975/76: 444 av m. fl. om smärtlindring vid förlossning 1971 fattade ett principbeslut som innebar att varje kvinna som önskar smärtlindring vid förlossning också skall få det. Det finns olika typer och metoder för smärtlindring vid förlossning som ger smärtlindring i varierande hög grad. De metoder som ger s. k. effektiv smärtlindring är paracervikal-, pudendus- och epiduralblockaderna. Av dessa sistnämnda ger epiduralblockaden smärtfrihet under hela förlossningen. Det finns ingen metod som generellt passar alla kvinnor och ingen metod kan ges rutinmässigt. sker drygt 100 000 förlossningar i . Bara 6 kvinnor på 1 000 fick smärtlindring i form av paracervikalblockad, 9 på 1 000 epiduralblockad och 440 på 1 000 pudendusblockad, som ges i allra sista stadiet av förlossningen. I vissa andra västeuropeiska länder är det betydligt vanligare med effektiv smärtlindring vid förlossning. I i t. ex. erbjuds alla kvinnor epiduralanestesi både vid normala och vid komplicerade förlossningar, och mer än hälften av förlossningarna sker under epiduralblockad. I kan konstateras en trend mot ökad användning av epiduralblockad. I olika undersökningar har kvinnors smärtupplevelser under förlossningar klarlagts. I en undersökning från (, Kebbon, Zador ) upplevde inte en outhärdlig smärta under förlossningen. 1 en annan undersökning redovisas att 83 "> av kvinnorna i och 40 "<> av kvinnorna i upplevt smärtorna som outhärdliga. Ytterligare en annan undersökning (1970) säger att en tredjedel av alla kvinnor upplever så stark förlossningssmärta att de har behov av effektiv smärtlindring. Det finns också undersökningar som visar att av kvinnorna upplevt den smärtlindring som erbjudits dem som helt otillfredsställande. Andra undersökningar visar att var femte kvinna får psykiska eller fysiska besvär av graviditeten eller av förlossningen. Det är således väl dokumenterat att kvinnor verkligen behöver effektivare smärtlindring vid förlossning än vad som erbjuds dem. Det är också dokumenterat att en starkt smärtpåverkad moder negativt kan påverka förlossningsförloppet med medföljande risker för både henne själv och barnet. Mot bakgrund av ovan relaterade undersökningar av hur kvinnor upplever förlossningar och med hänsyn till beslut är det förvånansvärt att det är så svårt för kvinnor som så önskar att erhålla effektiv smärtlindring vid förlossning. Det finns ungefär 90 kvinnokliniker i landet. I dessa ingår 9 regionsjukhus med möjlighet att ge effektiv smärtlindring. Det finns ca 30 centrallasarett eller länssjukhus, där kravet för att få benämnas länssjukhus är att sjukhuset skall ha full service för förlossning. Bara drygt hälften kan uppfylla det kravet. Kvinnor kan få epiduralblockad vid ett 25-tal kliniker, men bara . För att beslut skall kunna förverkligas måste samordnande åtgärder vidtas. borde t. ex. ge om hur beslut skall följas upp för att intentionerna i beslutet skall kunna förverkligas. Bristen på läkare och annan förlossningspersonal måste hävas. I ett yttrande över en tidigare vpk-motion säger bl. a.: "Det bör observeras att s. k. epiduralanestesi kräver omfattande resurser, varför tillgänglig läkarresurs f. n. ej medger allmän tillämpning av denna teknik. För att kunna erbjuda fullgod förlossningsanestesi fordras tillgång till specialtränad personal - i första hand läkare - . Det torde f. n. inte finnas på någon förlossningsavdelning i landet. utbildade barnmorskor saknar kunskap om effektiva smärtlindringsmetoder. Dessa barnmorskor måste erhålla en fortbildning på detta område. Enligt uppgift ingår nu undervisningsmoment i utbildningen av barnmorskorna så att barnmorskorna åtminstone i teorin behärskar de metoder som leder till effektiv smärtlindring. Det föreligger inga formella hinder för att barnmorskorna skall få utföra dessa arbetsmoment enl. MF 1969/69. Däremot tycks olika läkares benägenhet att låta barnmorskorna i praktiken utföra och medverka i dessa metoder i högsta grad variera. Det borde vara varje läkares skyldighet på förlossningsavdelningarna att benytta sig av det faktum att många barnmorskor behärskar effektiva smärtlindringsmetoder och stimulera och vidareutbilda barnmorskorna i denna teknik. En omfattande upplysningsverksamhet måste bedrivas på mödravårdscentralerna för att informera kvinnorna om de möjligheter och de rättigheter till smärtlindring som varje kvinna, åtminstone i teorin, har. Stora resurser måste anslås till forskning för att utveckla metoder kring förlossningsteknik. Så borde t. ex. den s. k. Cardiff-metoden noggrant utvärderas för att utröna huruvida den metoden är tillämpbar i samband med effektiv smärtlindring vid förlossning. Cardiff-metoden erbjuder kvinnor s. k. planerad dagtidsförlossning med hjälp av en speciell apparatur som indukterar förlossningen. Planerad dagtidsförlossning upplevs av många kvinnor som en avsevärd fördel. Utöver att de slipper oron för överburenhet och för passning av äldre barn behöver de inte heller oroa sig för att inte hinna till förlossningen. Även barnafadern kan bättre planera för att vara med vid förlossningen. Dessutom slipper många kvinnor komma in till BB på kvällstid eller , då de mest behöver vila och sömn. Utvilade kvinnor orkar bättre med förlossningsarbetet, och deras smärttröskel är hög Genom planerade dagtidsförlossningar finns möjligheter till bättre personaldisposition på förlossningsavdelningarna, och det innebär att en minskning av resurserna kan ske. Den s. k. psykoprofylaxmetoden, som bygger på avslappning och speciella andningsövningar, borde kunna erbjudas alla gravida kvinnor inom ramen för mödraundervisningen. Men eftersom psykoprofylaxmetoden bygger på många osäkra variabler får metoden inte ses som ett alternativ som utesluter kemiska smärtlindringsmetoder utan som ett komplement till dessa. Med stöd av ovanstående hemställs att måtte uttala' 1. att läkare med adekvat utbildning skall finnas tillgängliga runt, 2. att planläggning skall ske för paracervikal- och pudendusblockadernas samt epiduralanestesins införande vid kvinnoklinikerna, 3. att åtgärder vidtas så att de barnmorskor som behärskar de metoder som leder till effektiv smärtlindring ges reell möjlighet att utöva dessa, 4. att läkare på förlossningsavdelningarna får skyldighet att fortlöpande praktiskt handleda barnmorskorna i dessa metoder, 5. att förutsättningar skapas för att psykoprofylaxmetoden skall ingå i mödravårdscentralernas mödraundervisning, 6. att utvärdering sker av de metoder som ger möjlighet till planerade dagtidsförlossningar, 7. att en samlad översyn företas över erforderliga initiativ för att principbeslut skall kunna förverkligas. (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk) (vpk) i (vpk) (vpk) ' Se även motionen 1975/76:445.