ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ02677 · 1976-01-21 00:00:00 — Motion 1975/76:677 av herrar och i Agnäs om rätt till allmän försäkring för vissa svenskar i utländsk tjänst Läkare och sjuksköterskor i u-landstjänst får inte i sina meriter inräkna tjänsteår utomlands. Många av dem som i uppoffrande tjänst tjänat mänskligheten och representerat vårt land på ett hedrande och betydelsefullt sätt i fattiga länder erhåller dessutom en mycket låg ATP. Detta är ett förhållande som inte kan anses vara tillfredsställande. Ett par exempel kan lämna belysning av saken. En sjuksköterska har arbetat i och tidigare haft tjänst på svenskt sjukhus. Vid hemkomsten till visar det sig att hela hennes tjänst i inte räknas. Hennes pension blir därför mycket blygsam. En läkare har tjänstgjort som kirurg i ett annat u-land . Tillsammans med sin maka och andra sjuksköterskor har han vårdat många tusen människor, som eljest saknat tillgång till sjukvård och läkare. Hans tjänsteår räknas icke om han söker tjänst i vid hemkomsten. Han pension blir minimal. Exemplen kan mångfaldigas. Dessa svenska medborgare, som gör tjänst i humanitetens namn och till mänsklighetens nytta, är en klart diskriminerad grupp i försäkringshänseende. Rättvisan kräver att deras ställning granskas och deras pensionsförhållanden utreds. En person som arbetar i statens eller i en organisations tjänst utomlands bör jämställas med den som har liknande anställning i hemlandet. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs1 att hos regeringen begär en översyn av försäkringsskyddet för svenskar med anställning utom riket. () () '(Se även motion 1975/76:678)
mot · FZ02678 · 1976-01-21 00:00:00 — Motion 1975/76: 678 av herrar och i Agnäs om meritvärdet av viss anställning utomlands Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975/76:677 hemställs att hos regeringen begär en översyn av tjänsteårsberäkningen för svenskar med anställning utom riket. () ()
mot · FZ02680 · 1976-01-21 00:00:00 — av herrar i och i om ersättning från den allmänna försäkringen för psykoterapeutisk behandling Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975/76:679 hemställs att hos regeringen begär utredning och förslag som syftar till att ersättning skall kunna utgå enligt lagen om allmän försäkring för psykoterapeutisk behandling meddelad av psykolog.
mot · FZ02681 · 1976-01-22 00:00:00 — 6. att förslag föreläggs i syfte att öka användningen av kol som bränsle 7. att åtgärder vidtas i syfte att skapa bättre förutsättningar för utbyggnad av industriellt mottryck 8. att reglerna för statsbidrag till energibesparande åtgärder i näringslivets byggnader ändras så att stöd utgår till företag med upp till 500 anställda B. att beslutar att någon kärnkraftutbyggnad utöver det program på elva aggregat som 1973 ställde sig bakom ej skall medges 1. till Kraftstationer m. m. för /77 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med minskat investeringsanslag av 1 , 2. till Energiforskning (E 13) för /77 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med förhöjt reservationsanslag av , varvid dessa extra medel fördelas på forskning rörande energihushållning på lokalkomfortområdet (. ), vindkraft (.) och torv (. D. att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande riktlinjer för energipolitiken. /ENKEL (fp) () ()
mot · FZ02682 · 1976-01-22 00:00:00 — 1975/76 682-685 av m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1975/76:681 av () m. fl. att avslår regeringens förslag under Kapitalbudgeten (F. Stålens vattenfallsverk) att bemyndiga regeringen att godkänna avtalet rörande utbyggnad av Forsmarks kärnkraftsstation med ytterligare två aggregat liksom att bemyndiga regeringen att medge igångsättning av byggnadsarbetena för ett tredje aggregat i Forsmarks kärnkraftsstation. () () () /ENKEL (fp) () () () () () () 1 1975/76.
mot · FZ02683 · 1976-01-22 00:00:00 — av m. fl. Med hänvisning till vad som anförs i motion 1975/76:681 av m. fl. A. att hos regeringen begär ytterligare insatser i syfte att främja hushållningen med energi innefattande bl. 1. uppbyggnad av en organisation för kontinuerlig tillsyn av värmeanläggningar m. m., 2. genomförande av ett program för kontroll av det äldre fastighetsbeståndet från energisynpunkt, 3. genomförande av ett tioårsprogram för tilläggsisolering och liknande åtgärder för bättre energiekonomi i det äldre fastighetsbeståndet praktiskt och ekonomiskt stöd bör utgå, B. att begär att frågan om utbyggnad av uranbrytningen i skall prövas genom en allsidig teknikvärdering utförd av fristående organ samt att frågan därefter skall underställas för avgörande. () () () /ENKEL (fp) () ()
mot · FZ02685 · 1976-01-21 00:00:00 — om fastställande av bil som medicinskt tekniskt hjälpmedel för Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975/76:684 hemställs att 1. fastställer att bilen skall erkännas som ett medicinskt betingat tekniskt hjälpmedel för rörelsehindrade, bl. a. innebärande rätt för hemarbetande handikappad till bidrag för inköp av bil, 2. beslutar att försöksverksamhet skall bedrivas med leasing av bilar i regi, varvid den handikappade/brukaren har att svara för bensin- och oljekostnader. Full kostnadstäckning av statsmedel bör härvid utgå till den eller de kommuner som utses som försöksområde. () /ENKEL (fp) '.i : . : ' : ' v '
mot · FZ02686 · 1976-01-23 00:00:00 — 1975/76 686696 Motion 1975/76: 686 av i m. il. om beteckningen Kunglig framför myndighets namn Av ålder har åtskilliga civila och militära myndigheter haft beteckningen Kunglig före myndighetens namn. Detta har symboliserat att är en monarki och att myndigheten varit en del av den svenska civila förvaltningen eller försvarsmakten. Beteckningar av detta slag är vanliga i andra länder med monarkistiskt statsskick. I internationella sammanhang används regelmässigt benämningen vid slutandet av tratakter etc. där är berört. är alltfort en monarki. Den nya grundlagen innebär därvidlag ingen förändring jämfört med tidigare. Monarkin som statsform är starkt förankrad bland svenska folket. Regeringen har i konstitutionellt tveksamma former gjort gällande att beteckningen Kunglig skall borttagas såväl i civila som militära namn på myndigheter, exempelvis i kalendrar, på brevpapper och skyltar. Något formellt regeringsbeslut har inte fattats, utan förändringen har meddelats berörda muntligen. Något sakligt skäl som innebär att det hittillsvarande namnbruket inneburit något hinder för myndighetens verksamhet torde vara svårt att uppleta. Förändringen får ses som ett uttryck för klåfingrighet och bristande känsla för historiskt givna traditioner. I vissa fall torde förändringen vara till direkt olägenhet, dvs. innebära merarbete för myndigheten i fråga. Detta gäller t. ex. de svenska utlandsmyndigheterna som härigenom kommer att avvika från internationell praxis i namngivningen. Problem att förklara vad borttagandet av beteckningen Kunglig syftar till kan uppstå. I de fall myndighet önskar behålla och i olika sammanhang använda beteckningen Kunglig bör detta tillåtas. Det bör ankomma på myndigheten själv att fatta beslut om detta. bör i ett uttalande fastslå att myndighet äger denna rätt och att några generella regler inte skall gälla om borttagandet av beteckningen Kunglig. Med hänvisning till det anförda hemställes att uttalar och i skrivelse till regeringen ger till känna att civil och militär myndighet äger rätt att själv besluta om 1 1975/76. 1975/76: 686 användandet av beteckningen Kunglig framför myndighe tens namn. () () () () HANS () HANS () i H. () L. () i
mot · FZ02687 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 687 av i m. il. öppnande har varit förlagt till rikssalen på . Det ceremoniel som då tillämpades hade gamla anor som genom televisionens utsändningar kom att uppskattas av stora delar av svenska folket. Med fog kan sägas att de tidigare formerna för öppnande gav en ökad publicitet och intresse åt och dess arbete. tillämpas ett annat ceremoniel och öppnandet är förlagt till plenisalen i det provisoriska vid . Strävan hos de ansvariga för det nya öppnandet har säkert varit att skapa en värdig och tilltalande ceremoni. Det vore fel att påstå att man därmed lyckats särskilt väl. Den nya plenisalen är föga lämpad för högtidligheter av detta slag. Detsamma gäller foajéer, rulltrappor och andra angränsande utrymmen. Vid en jämförelse med de tidigare använda lokalerna och ceremonielet framstår de nya formerna mera lämpade för öppnandet av t. ex. en privat organisations kongress. Den tidigare ordningen för öppnandet markerade ett samband med svensk författningstradition. Det förefaller rimligt att detta samband också klart markeras. Öppningsceremonien bör därför ges former som anknyter till den ordning som gällde . Enligt gällande bestämmelser, riksdagsordningens § 6, ankommer det på talmannen att fastställa formerna för öppnande. Varje talman är sålunda suverän att utforma ceremonin efter eget gottfinnande. Detta är en väsentlig skillnad jämfört med tidigare grundlag då formerna mera preciserades och där platsen uttryckligen angavs till rikssalen. En återgång till de tidigare formerna kan antingen ske genom en ändring av § 6 i riksdagsordningen eller genom att uttalar sig till ledning för talmannen. Den sistnämnda formen torde i första hand komma i fråga. öppnande bör sålunda fortsättningsvis ske i rikssalen på och ceremonierna bör anknyta till vad som varit brukligt, med hänsyn taget till att det enligt nya riksdagsordningen ankommer på statsministern att avge regeringsförklaring i stället för det trontal som hölls av Konungen, öppnande av detta slag skall ske vid varje ny mandatperiods början, dvs. bör öppnande ske i under former som fastställs av talmannen i samråd med vice talmännen. 1975/76: 687 Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att uttalar att öppnande av vid ny mandatperiods början skall ske på rikssalen på och i former som anknyter till tidigare öppningsceremoniel, 2. att uttalar att öppnandet vid andra riksmöten bör ske i i former som fastställes av talmannen i samråd med vice talmännen. N. () L. () H. ()
mot · FZ02688 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 688 av m. fl. om Iekmannainslaget i länsstyrelserna Den regionala demokratin är väsentligt mindre utvecklad än den primärkommunala demokratin. Viktiga samhällsuppgifter handhas av länsstyrelserna, medan landstingens verksamhet huvudsakligen begränsas till den regionala sjukvården. Beslutanderätten i frågor som måste lösas på regional nivå ligger således alltjämt huvudsakligen på statliga tjänstemän och inte på folkvalda lekmän, vilket från närdemokratisk synpunkt vore önskvärt. Det förtroendemannainslag som infördes 1971 förändrar inte nämnvärt denna bild. Enligt beslut vid riksdag borde länsberedningens fortsatta arbete inriktas på en utbyggnad av landstingen till regionala självstyrelseorgan. Trots riksdagsbeslutet utfärdade inte regeringen några direktiv med denna innebörd till länsberedningen. I betänkandet Stat och kommun i samverkan (SOU 1974: 84) föreslår beredningens majoritet att nuvarande arbetsfördelning mellan statlig och landstingskommunal länsförvaltning bibehålles i stort sett oförändrad. I en reservation som fogats till betänkandet förordar representanterna för , moderata samlingspartiet och att arbetet med länsdemokratin bör fullföljas med den klara målsättningen att landstingen skall överta ansvaret för samordnings- och planeringsuppgifterna på regional nivå. Sedan länsberedningen därmed avslutat sitt arbete utan att framlägga förslag om utbyggd länsdemokrati, har ett för viktigt politiskt mål ånyo skjutits . Vi ämnar inte i denna motion behandla länsdemokratifrågan i hela dess vidd. Eftersom en genomgripande demokratisering förutsätter nya utredningar kommer nuvarande ordning att bestå . Därmed har enligt vår mening frågan om hur förtroendemännen i länsstyrelserna skall väljas fått större betydelse . I den debatt som föregick länsstyrelsereform ansågs det närmast som självklart att mandaten i de nya länsstyrelserna skulle fördelas i proportion till partiernas styrka i respektive län. Den omständigheten att regeringen utser hälften av 10 ledamöter bör sålunda inte rubba denna princip. Men redan då regeringen första gången () utsåg ledamöter i länsstyrelserna, visade det sig att regeringen använde sin utnämningsrätt att till socialdemokratins fördel korrigera den proportionalitet som gällde för landstingens val av ledamöter. Socialdemokraterna hade av landets landstingsmandat, 1975/76: 688 men regeringen såg till att de fick majoritet i 19 av landets 24 länsstyrelser. En av demokratins viktigaste principer gäller medborgarnas rätt att genom allmänna och fria val avsätta eller behålla makthavarna. Något undantag från denna regel bör inte finnas för dem som har ansvaret för den viktiga samordnings- och planeringsverksamheten på regional nivå. Därför bör ett landstingsval få ett direkt genomslag beträffande sammansättning. Detta blir möjligt endast under förutsättning att landstingen utser samtliga ledamöter i . Med hänvisning till det ovan anförda föreslår vi att beslutar ändra bestämmelserna för val av ledamöter i länsstyrelserna så att landstingen utser samtliga ledamöter. () . ()
mot · FZ02689 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 689 av herrar Kindbom och om tolkservice vid kommunalval beslutade , med anledning av betänkande 1975/76: 25, om rösträtt för invandrare som varit kyrkobokförda i riket de tre åren närmast före valåret. Som skäl för treårsgränsen anfördes bl. a. att de i valet deltagande bör ha vissa kunskaper i svenska språket, känna till och ha förståelse för svenska förhållanden. Genom de politiska partierna och vissa studieförbund kommer en omfattande information att bedrivas. Denna information kommer att inriktas dels på partiernas politiska målsättningar, dels på det valtekniska förfarandet. Därutöver kommer genom statens försorg en bred information om samhällets organisation och det valtekniska förfarandet att ges. Trots denna omfattande informationsverksamhet föreligger, enligt vår uppfattning, risk för att problem ändå kan komma att uppstå vid själva valtillfället. Bland invandrare finns också de som trots vistelse i längre än saknar eller har begränsade kunskaper i det svenska språket. Vi finner det angeläget att de problem som p. g. a. språksvårigheter kan uppstå vid valtillfället snabbt kan lösas. Därför bör valförrättarna genom valnämnden ha tillgång till tolkservice. Resurserna torde inte räcka till för att ha tolkar vid samtliga vallokaler. I stället bör detta problem lösas genom att valförrättarna kan nå en tolk per telefon. De språk som bör komma i fråga bör vara de som kommunens invandrarbyrå eller sociala myndigheter bedömer som rimliga och har resurser för. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller att åtgärder vidtas för att underlätta invandrarnas deltagande i kommunalval genom att möjlighet till tolkservice skapas. () ()
mot · FZ02690 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 690 av i m. fl. om översyn av bestämmelserna om statlig upphandling anger de allmänna riktlinjer som skall gälla vid samhällets upphandling av varor och tjänster. De riktlinjerna är tillämpliga för såväl den statliga som den kommunala upphandlingen. För att nå enhetlighet har kommunerna således att anpassa sina riktlinjer till de ramar för upphandlingen som dragits upp av . Dessa ramar innebär att man skall pröva anbud med beaktande av samtliga affärsmässigt betingade omständigheter. Jävsförhållanden kan utgöra hinder för anbudets antagande. När det gäller den närmare innebörden av begreppet affärsmässighet torde väl de flesta ha tillämpat en sammanvägning av olika faktorer vid sin bedömning. Man har i väsentlig del vägt priset mot kvaliteten och prestanda i övrigt. Andra omständigheter som kan påverka bedömningen kan vara erfarenheter av entreprenören , anbudsgivarens ekonomiska och tekniska resurser, hans insikt och erfarenhet, ävensom hans vederhäftighet och pålitlighet när det gäller att fullgöra åtaganden. Upphandlingsreglema förutsätter alltså att anbudsbedömning skall innefatta prövning, inte bara av anbudet utan även av anbudsgivaren. I skilda sammanhang har påpekats, bland annat från fackligt håll, att vissa entreprenörer kan skaffa sig fördelar i förhållande till sina konkurrenter genom att inte tillämpa avtalsenliga anställningsvillkor eller på annat sätt avvika från god sed inom branschen. För samhället, såväl staten som kommunerna, är det väsentligt att försöka förhindra osund konkurrens av ovan antytt slag i samband med upphandlingsverksamheten. Samhället har ett direkt ekonomiskt intresse av en väl fungerande entreprenadmarknad. Det kan dessutom hävdas att samhället som stor beställare har ett ansvar för hur branschförhållandena utvecklas på de marknader där samhället uppträder som köpare. Samhällets upphandlande organ bör därför vid anbudsbedömningen försäkra sig om att den anbudsgivare som antas tillämpar avtalsenliga anställningsvillkor gentemot sin personal och i övrigt utför sin prestation enligt god branschsed. I förekommande fall kan den kontakten ske med berörda fackliga organisationer eller branschorganisation. En särskild kontroll i förekommande fall av att anbudsgivaren inte skaffat sig otillbörliga konkurrensfördelar synes ligga väl i linje med den tolkning av begreppet affärsmässighet som ges i upphandlingsbestämmelserna och förarbetena (bl. a. SOU 1971: 88). För att fästa de upp 1975/76: 690 handlande organens uppmärksamhet på denna fråga föreslås att följande formulering införs i anvisningarna till upphandlingsreglementena: Att i samband med anbudsbedömningen bör kontrolleras att den anbudsgivare, som antagits, inte skaffat sig otillbörliga konkurrensfördelar genom att inte tillämpa avtalsenliga anställningsvillkor gentemot sin personal eller i övrigt inte utfört sin prestation enligt god branschsed. Med hänvisning till det ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av upphandlingsbestämmelserna i enlighet med vad som ovan anförts.
mot · FZ02691 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 691 av herrar Gadd och om statsbudgetens fördelningspolitiska effekter Budgeten används bl. a. för stabiliseringspolitiska syften. Målen är att hålla en jämn och stabil sysselsättning med så få arbetslösa som möjligt. Priserna skall hållas någorlunda konstanta. Balansen i utrikesbetalningen måste upprätthålles för att vi skall undgå att komma i betalningssvårigheter. Budgeten har också till syfte att utjämna levnadsbetingelserna mellan olika grupper av medborgare och mellan individerna. Ur politisk synvinkel är de fördelningspolitiska målen väl så intressanta som de stabiliseringspolitiska. Det bakgrundsmaterial som levereras till varje års statsbudget är dock till mycket stor del koncentrerat till stabiliseringsfrågoma. Nationalbudgeten utgör det viktigaste bidraget för att ge en ekonomisk överblick för den närmast framförliggande perioden. Detta är helt nödvändigt, men frågan är om inte fördelningspolitiken förtjänar att få en motsvarande behandling i finansplanen eller i annat lämpligt sammanhang. har intressanta forskningsresultat kunnat noteras beträffande statsbudgetens fördelningspolitiska effekter. Mycket tyder på att regeringen lyckats tämligen väl med att omfördela resurserna till förmån för de svagare i samhället. Motsvarande utveckling har inte kunnat påvisas i länder där likartade undersökningar utförts. Det är önskvärt att ett utvecklingsarbete kommer till stånd i syfte att efter hand ge en bättre överblick över statsbudgetens fördelningspolitiska verkningar. Detta kräver måhända ett brett utvecklingsarbete, i vilket uppnådda forskningsresultat skulle brukas, dels för att ge en faktisk beskrivning av de fördelningspolitiska effekterna av närmast tidigare års budgetar, dels för bedömningar av vilka effekter av regeringen föreslagna åtgärder kan tänkas få. Under hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger till känna att den och då lämpligen i anslutning till att budgetpropositionen framläggs bör få sig förelagt ett material som ger möjlighet till en bred redovisning och analys av budgetens fördelningspolitiska effekter.
mot · FZ02692 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 692 om höjda skatteutjämningsbidrag till kommun m. fl. Kommunernas ekonomiska ställning har, särskilt , varit föremål för en intensiv debatt. Allt större krav på kommunala åtaganden på olika områden har orsakat en kraftig höjning av den kommunala utdebiteringen. På grund av stora skillnader mellan kommunerna när det gäller skatteunderlaget har ett system med skatteutjämning införts, där staten garanterar kommunerna ett visst skatteunderlag i förhållande till medelskattekraften i riket. Riket har för detta ändamål uppdelats i sex relativt väl sammanhängande områden för garanterad skattekraft, där varje område utgör en skattekraftsklass. När det gäller och norra har Åmåls, och kommuner en skattekraftsgaranti på trots att intilliggande kommuner inom stödområdet erhåller . De ovannämnda kommunernas målsättning är att med alla medel söka hålla skattesatsen oförändrad. Men att klara den målsättningen förutsätter nära nog totalt stopp för alla nyinvesteringar och därav följande driftkostnader. Den kommunala skatteutjämningen har självfallet stor betydelse för den regionala utvecklingen. Företagens val av etableringsort påverkas både av kommunernas möjligheter att erbjuda en allsidig service och av den kommunala utdebiteringen. En fortsatt utjämning beträffande skattesatserna och den kommunala servicenivån ökar förutsättningarna att fullfölja de regionalpolitiska strävandena. En förstärkning av den kommunala skatteut jämningen måste därför ingå som en viktig beståndsdel i den fortsatta utbyggnaden av det regionalpolitiska stödet. Förutsättningen för att människorna i de olika kommunerna skall få likvärdiga möjligheter till sysselsättning, service, god miljö och god levnadsstandard är därför att skatteutjämningen, åtminstone på , skall ge samma standard till samma pris. Mot bakgrund härav samt av att kommunerna tillhör allmänna stödområdet borde även dessa kommuner erhålla samma skattekraftsgaranti som inom stödområdet intilliggande kommuner. En skattekraftsgaranti på skulle i avsevärd grad öka kommunernas förutsättningar att fullfölja sina åligganden inom regionalpolitiken bl. a. beträffande bostadsförsörjningen, skolväsendet och den sociala servicen. 1975/76: 692 Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att beslutar att skattekraftsgarantin för kommunerna skall vara .
mot · FZ02693 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975: 76: 693 av om ett nytt skatteutjämningssystem Det nuvarande skatteutjämningssystemet för kommunerna är bristfälligt utformat, vilket kan leda till orimliga konsekvenser. Det kan således medföra att resurser förs över från kommuner med låg standard till kommuner med hög standard. Den främsta orsaken till sådana effekter är att det statliga skattestödet nu fördelas främst efter geografiska principer. Givetvis är det så att det geografiska läget i sig påverkar kommunala kostnader till nackdel för de kommuner som är belägna i norra . Det finns emellertid flera andra faktorer som påverkar en kommuns ekonomiska förutsättningar. Till dessa kan bl. a. räknas åldersfördelning, näringslivets struktur och bebyggelse. Från ekonomisk synpunkt har åldersstrukturen den utan jämförelse största effekten. Omfattande undersökningar har visat att av kommunernas kostnader påverkas av åldersfördelningen. Skatteutjämningssystemet borde därför i en ny utformning baseras på såväl geografisk belägenhet som åldersstrukturen i respektive kommun. Förslag till ett sådant system har utarbetats av länsavdelningar i åtta av de södra länen. Med anledning av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ett nytt skatteutjämningssystem, med hänsynstagande till i motionen angivna synpunkter.