mot · FZ02389 · 1976-01-19 00:00:00 — av m. fl. om mångsyssleriet i politiken Mångsyssleri skall bekämpas. Mindre mångsyssleri gör de politiker vi har bättre. De får möjlighet att sätta sig in i ärendena och styra byråkratin. De får tid till eftertanke . De får lättare att hålla kontakt med den verklighet de skall besluta om. Mindre mångsysslande ger fler människor chanser i politiken, framför allt fler kvinnor och ungdomar. Politikens villkor måste ändras så att fler människor med andra livserfarenheter än desom vanligen företräds av dagens aktiva politiker kan engagera sig. En kartläggning bör göras av mångsyssleriets omfattning och verkningar i svensk politik. Färre politiker arbetar med viktigare politiska beslut i fler sammanhang . Det gäller särskilt i kommunerna: - års kommunreform fanns i landet mellan 150 000 och 200 000 kommunala uppdrag. finns ca 42 000 ordinarie uppdrag. Det är framför allt antalet kvinnor och ungdomar som har minskat. De som tvingats lämna sina kommunala uppdrag har inte kompenserat det med annan politisk verksamhet. 1 partier och föreningsliv i övrigt är de kommunala förtroendemännen mest aktiva. - Verksamheten i kommuner och landsting har mångdubblats . Den offentliga konsumtionen har ökat särskilt starkt på områden där kommunerna har det direkta ansvaret: vården och utbildningen. Kommunala beslut påverkar nästan varje del av människors vardag: planeringen av bostadsområdet, barnomsorgen, trafiken, skolan, vården, fritidsmiljön etc. - har kraven på närdemokrati växt sig allt starkare. Politiker förväntas ställa upp i flera sammanhang. De skall delta i partimöten. De skall stå till svars inför opinionsgrupper och föreningar. De måste samråda med de anställda i kommunen. Av ett mindre antal politiker krävs större insatser än förr för att sätta sig in i ofta komplicerade frågor och kunna styra en svällande byråkrati. Dessutom vill väljarna i större utsträckning se sina företrädare också mellan valen. En väg att klara de ökade kraven har varit att engagera allt fler kommunala 1 1975/76. förtroendemän på heltid. Detta är nödvändigt för att partierna verkligen skall kunna styra stora kommuner med växande uppgifter. 1974 fanns 338 kommunalråd. Men kommunalråden kan självfallet inte ersätta insatserna från alla de andra förtroendevalda. Också dessa måste kunna sätta sig in i de ärenden som avgörs i fullmäktige och nämnder. De måste vara aktiva i partiarbetet. De skall träffa människor också utanför partiverksamheten och lyssna till opinionsgrupper. De vill uppleva vardagen som andra människor: i familjeliv, i omsorg om barn, i fritidsverksamhet. Tiden räcker inte till för allt detta. Det gör de kommunala förtroendemännen själva helt klart i en undersökning av utredningen om demokrati. 85 säger sig uppleva slitningar mellan samhällsuppdrag/partiarbete och familj/fritid som en primär konflikt i sin vardag. av ledamöterna i kommunfullmäktige anser att de har för lite tid för att kunna sätt sig in i beslutsunderlag och information. Många förtroendemän upplever således att de inte hinner möta alla de i sig berättigade krav som ställs. De nuvarande arbetsförhållandena gör det också svårt för stora grupper att engagera sig politiskt. Småbarnsföräldrar kan inte sitta uppe på nattliga sammanträdesövningar. De kan inte offra helg efter helg. De kan inte låta sig ägas på heltid av en partiorganisation. Ändå skulle deras direkta egna erfarenheter så väl behövas i politiken för att öka kraften och vardagsförankringen i kraven på ett barnvänligare samhälle. Det är allvarligt att just de grupper som har stora problem i sin vardag har särskilt svårt att kunna själva engagera sig för förbättringar på politisk väg. får tillfälle att diskutera vad som kan göras för att skapa rimligare villkor för kommunalpolitiskt arbete. Vi skall därför nu stanna vid en huvudfråga som är central också i rikspolitiken: mångsyssleriet. Mindre mångsyssleri gör de politiker vi har bättre. De får möjlighet att sätta sig in i ärendena och styra byråkratin. De får tid till eftertanke . De får lättare att hålla kontakt med den verklighet de skall besluta om, se daghemsbrist och skolproblem inte bara som siffror utan som de bekymmer föräldrarna upplever . Mindre mångsyssleri ger fler chansen i politiken, framför allt fler kvinnor och ungdomar. Men då måste också politikens villkor i övrigt ändras så att människor med andra livserfarenheter än de som ofta företräds av dagens politiker kan engagera sig. Fler kommunala sammanträden som inte är offentliga bör förläggas . Det kräver lagstadgad rätt till ledighet för att fullgöra politiska uppdrag och en betydligt bättre ekonomisk ersättning. Barnomsorgen måste kunna ordnas i samband med sammanträden. Kommunalpolitikerna bör få hjälp med att ta fram kompletterande material och mindre utredningar. Vi återkommer till dessa centrala frågor i samband med riksdagsbehandlingen av regeringens förslag utifrån utredningen om demokrati. Det är fel att tro att den politiska styrningen blir effektivare för att redan uppdragstyngda politiker placeras i ständigt nya styrelser. När mångsysslaren får nya uppdrag minskar tvärtom hans möjligheter att använda de instrument han redan har. Han tappar lätt överblicken. Han blir ansvarig för allt fler beslut vilkas verkningar han inte haft verkliga förutsättningar att bedöma. Men ansvaret har han. Därmed skapas ett falskt sken av politisk styrning som tillsammans med nya bindningar lätt försvagar den kontroll som utövas av fristående organ och regering och riksdag. Detta är ett av flera skäl till att bestämt motsätter sig förslag om statliga och kommunala representanter i företagens styrelser. All erfarenhet visar att det blir redan mångsysslande politiker som anses meriterade för sådana uppdrag. De bör ges möjligheter att effektivare sköta sina huvuduppgifter genom att minska sitt mångsysslande, inte splittras på ännu fler uppgifter där de snart inte vet från den ena församlingen till den andra vilka intressen och synpunkter de skall företräda. Det är väsentligen partierna själva som måste komma till rätta med mångsyssleriet. Därför beslutade landsmöte bl. a. att inrätta ett system inom partiet för öppen redovisning av riksdagsmäns och kommunala förtroendemäns uppdrag. En kartläggning bör göras av mångsyssleriets omfattning och verkningar i svensk politik. Utredningen om demokrati har tagit fram material från kommunalpolitiken som redan gett värdefull information. Men ytterligare undersökningar behöver göras och omfatta även rikspolitiken. Några centrala frågor att undersöka är följande: Hur fördelar politiska förtroendemän sin tid mellan olika uppdrag i kommun, landsting, riksdag, parti, organisationer i övrigt och andra engagemang? Hur mycket hinner politiker följa med i den aktuella facklitteraturen och i debatten om de frågor de själva skall vara med och besluta om? Vad gör partierna för att fördela uppdragen på fler personer? Vilket slag av uppdragskoncentration har ett positivt värde från samordningssynpunkt och för ömsesidiga impulser? Hur mycket tid har förtroendemännen för att hålla kontakt med de väljare som de företräder? Går utvecklingen mot mer eller mindre av mångsyssleri? Hur upplever förtroendemännen sina möjligheter att förena det nuvarande sättet att arbeta politiskt med normala mänskliga relationer, bl. a. familjeliv? Vilket utrymme får politikerna för att förbereda sammanträden och aktivt påverka besluten utifrån ett tillräckligt kunskapsunderlag? Hur skulle man kunna utforma ett system för offentlig redovisning av politikers uppdrag? Offentlig redovisning skulle göra det lättare för väljare och partimedlemmar att bedöma om deras förtroendevalda är mångsysslare. Det skulle också vara värdefullt för att snabbt få en bild av politikers olika lojaliteter. För en miljögrupp är det t. ex. intressant att se i hur hög grad ledande makthavare med ansvar för energihushållning företräder energiproducenter och stora energiförbrukare. Politiker placeras nu i allt fler sammanhang. De nya högskolestyrelserna är ett exempel. Förslaget om kommunal- och rikspolitiker i företagens styrelser ett annat. Förutom att öka mångsyssleriet leder det här till att regeringens utnämningsmakt kraftigt förstärks. Den kartläggning vi föreslår av mångsyssleriets omfattning och verkningar i svensk politik bör också omfatta en redovisning av hur regeringens utnämningsmakt utvecklats och hur omfattande den nu är. att hos regeringen begär en kartläggning av mångsyssleriets omfattning och verkningar i svensk politik. PER () () () /ENKEL (fp) () ()