ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ022342 · 1976-03-25 00:00:00 — 1975/76: 2342 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:145 om ändrade regler för bostadstillägg hävdar i sitt remissyttrande, att relationen mellan inkomst och hyra, dvs. hyresprocenten efter bidrag, bör vara lägre ju fler barn som finns i hushållet, lägre för hushåll med två vuxna än för hushåll med en vuxen samt lägre ju lägre inkomsten är. Man konstaterar också, att utredningens förslag inte uppfyller dessa villkor. För vår del kan vi bara konstatera, att inte heller propositionens förslag gör detta. Familj och rätt har i sitt remissyttrande varit inne på liknande tankegångar och även föreslagit vissa ändringar för att uppnå en bättre tingens ordning. Vi har inget att erinra mot att nedre hyresgränsen fastställs till . för såväl makar som ensamstående. Vi accepterar likaledes att övre hyresgränsen fastställes till . för makar utan barn och till . för ensamstående utan barn. Vi finner det däremot ologiskt och stötande att övre hyresgränsen för barnfamiljerna föreslås bli densamma för såväl fullständiga familjer som där det endast finns en förälder. Vi menar, att man även i dessa fall bör ha en . lägre övre hyresgräns för ensamstående. Därigenom skulle alltid makar med eller utan barn ha möjlighet till ett . högre maximalt bostadstillägg än den ensamstående. Beloppen på sidan 85 i propositionen för ensamstående med 1 2, 3 4 och 5 eller flera barn skulle enligt vårt förslag ändras till , . Departementschefen framhåller att syftet med en inkomstprövning av bostadsbidragen är att anpassa bidraget till hushållens ekonomiska bärkraft. Vi finner i likhet med föreningen och rätt, att propositionens förslag inte tillgodoser detta syfte. Tvärtom torde man kunna hävda, att förslaget direkt gynnar familjer med bättre bärkraft, eftersom man inte gör någon åtskillnad mellan familjer med en eller två vuxna. Vi är väl medvetna om att en millimeter-rättvisa knappast kan åstadkommas utan enorma administrativa kostnader. Men det bör dock utan ökade handläggningssvårigheter gå att ta några steg mot ett rättvisare system än det hitintills tillämpade och föreslagna. Även om den taxerade inkomsten är ett ytterst otillförlitligt instrument för att belysa familjens ekonomiska bärkraft, anser vi oss dock böra godkänna den taxerade inkomsten såsom en utgångspunkt för bedömningen av i vad mån bostadstillägg skall utgå eller inte. Men gränsen bör då vara olika beroende på om hushållen består av en eller två 1975/76: 2342 Vi föreslår, att skillnaden fastställes till , dvs lika med det s. k. grundavdraget. Med de gränser vi här föreslår räknar vi med att de totala kostnaderna för bostadsbidragen skall hålla sig inom den i propositionen föreslagna ramen 2,1 miljarder. Genom vårt förslag skulle också den tendens till fingerat "särboende, som florerar i storstadsområdena kunna motverkas, eftersom det inte skulle bli lika ekonomiskt lönande som . Vi föreslår nedan angivna gränser för fullt bidrag: Makar med barn . Under hänvisning till vad vi ovan anfört hemställes att antar motionens här ifrågavarande förslag till ändrade regler för bostadstillägg. () ()
mot · FZ022344 · 1976-03-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:145 om ändrade regler för bostadstillägg De statskommunala bostadstilläggen eller bostadsbidragen, som de numera skall heta, reduceras med avseende på bidragstagarens inkomst. Med inkomst jämställes av den del av förmögenheten som överstiger . I propositionen 1975/76:145 föreslås att förmögenhetsgränsen höjs till . Motsvarande förändring föreslås inom studiehjälpssystemet. Tanken bakom en reducering av sociala bidrag beroende på förmögenhet är att den enskilde har möjlighet att i annan ordning, dvs. genom sin förmögenhet, klara de utgifter bidragen avser. Ofta är emellertid inte situationen så. Många av dessa små förmögenheter utgör villkor för personens i fråga yrkesverksamhet. Det är medel som placerats i det mindre företaget och som är låsta där. I den händelse denna förmögenhet ger avkastning beaktas självfallet denna avkastning vid inkomstprövade bidrag. För att inte ställa dem med mindre, helt bundna förmögenheter utanför det sociala trygghetssystemet anser vi det vara rimligt att med inkomst jämställa av den del av inkomsten som överstiger . Med stöd av det anförda hemställes att beslutar att vid prövning av inkomstprövat bostadsbidrag och studiehjälp av den del av förmögenheten som överstiger . jämställes med inkomst. (c) PER () () i Nennesholm
mot · FZ022348 · 1976-03-25 00:00:00 — Motion 1975/76: 2348 med anledning av propositionen 1975/76: 153 med förslag till lag om ändring i m. m. I proposition 1975/76:153 med förslag till lag om ändring i m. m. föreslås att nämndemän skall delta vid prövning av vissa mål i hovrätt och kammarrätt. Propositionen bygger på ett förslag ingående i den större frågan om breddad domarutbildning. Propositionen innebär ett i förhållande till utredningen väsentligt utvidgat förslag genom att nämndemän föreslås medverka i ett betydligt större antal mål än utredningen tänkt sig. Skäl kan givetvis anföras för lekmannainflytande också i dömande överinstanser. Lekmannainsyn i dömandet har ju av hävd ansetts vara av värde. Enligt min mening är det emellertid till fyllest med den insyn och medverkan av lekmän som sker i första instans, där tyngdpunkten i rättskipningen ligger. Starka praktiska skäl talar emellertid mot utvidgning av lekmannainflytandet i domstolsväsendet till att avse även hovrätterna och kammarrätterna. Betydande risker föreligger nämligen då för en förlängning av de redan nu alltför långa handläggningstiderna. Kostnaderna kommer säkert också att väsentligt överstiga de i propositionen beräknade. Det synes dessutom vara oklart hur möjligheterna för adjunktion skall kunna upprätthållas i tillfredsställande omfattning. Många instanser har i sina remissyttranden över utredningens förslag givit uttryck åt tveksamhet. Det finns anledning förmoda att denna tveksamhet skulle blivit än mera uttalad, om samma remissinstanser haft anledning yttra sig om propositionens förslag, vilket går betydligt längre än utredningens. Jag anser därför inte att tillräckligt starka skäl föreligger för att införa nämndemannainstitutioner i berörda överrätter. Med hänsyn till ovan anförda praktiska och ekonomiska skäl hemställes att avslår propositionen 1975/76:153.
mot · FZ022350 · 1976-03-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 2350 av i m. fl. med anledning av propositionen 1975/76: 154 om reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Regeringen har i propositionen 1975/76: 154 om reglering av priserna på jordbruksprodukter m. m. lagt fram vissa förslag beträffande statens jordbruksnämnds organisation. I jordbruksnämndens styrelse ingår som ledamöter förutom generaldirektören, som är ordförande, och två personalföreträdare, två representanter för jordbruket och en representant för vardera konsumenterna, det enskilda näringslivet och konsumentkooperationen. Härtill kommer vid handläggning av fiskeärenden en representant för fisket. Nämnden har därigenom, såsom utredningen och remissinstanserna framhållit, fått en allsidig sammansättning med personer i central position och med sakkunskaper i frågor som rör jordbruksnämndens huvuduppgifter. Nämndens sammansättning innebär att såväl det allmänna samhällsintresset som olika intressegrupper är företrädda, och därigenom har förutsättningar skapats för en bred förankring av besluten. I propositionen föreslår emellertid departementschefen att jordbruksnämndens styrelse bör utökas med flera representanter för det allmänna. har två huvuduppgifter. Den ena uppgiften är att på statsmakternas uppdrag vara förhandlingsorgan vid utformningen av jordbruksavtalet och vid dess olika regelutlösningar. andra uppgift är att som verkställande myndighet inom ramen för och regeringens direktiv och riktlinjer tillse att en ändamålsenlig avtalstillämpning sker. Vid förhandlingar om prissättning på jordbrukets produkter är redan nu samhällsintresset väl tillgodosett. Förhandlingarna sker på uppdrag av regeringen, och resultatet prövas och fastläggs av regering och riksdag. En av parterna vid förhandlingarna är konsumentdelegationen, vars ledamöter utses av regeringen att tillgodose konsumenternas och det allmännas intresse. Som ordförande vid förhandlingarna sitter vidare generaldirektören i jordbruksnämnden. Vid den löpande tillämpningen av jordbruksavtalet har jordbruksnämnden att arbeta inom de ramar som fastlagts. Vidare är balansen mellan olika partsintressen sådan att generaldirektören har utslagsröst. Vi anser att denna balans bör bibehållas, då den ger det allmänna ett avgörande inflytande. kan också underställa viktigare frågor som berör avtalet. 1 detta sammanhang bör också framhållas att jordbruksnämndens styrelse i sitt yttrande över förslaget ansett att det mäste beaktas att om man med företrädare för det allmänna samhällsintresset avser att ernå en parlamentarisk förankring, förutsätter en sådan utökning av antalet ledamöter i nämnden att en allsidig och avvägd politisk representation ernås att nämndens praktiska arbetsmöjligheter i hög grad skulle försvåras. En sådan anordning skulle bli desto mer olycklig i samband med nämndens utlokalisering. Enligt nämndens mening bör samhällets intresse inom jordbruksnämndens arbetsområde i vanlig ordning komma till uttryck i och regeringens beslut och direktiv. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening uttalar att någon förändring av jordbruksnämndens nuvarande sammansättning inte bör ske. () () () ()
mot · FZ022353 · 1976-03-25 00:00:00 — Motion 1975/76: 2353 av herrar Rosqvist och med anledning av propositionen 1975/76: 121 om vissa varvsfrågor I propositionen 1975/76:121 angående vissa varvsfrågor föreslås bl. a. att fartyg kommer att byggas med statliga krediter, s. k. lagerstöd åt varvsindustrin. Det förutsättes att fartygen skall försäljas av ägaren-staten när företagsekonomiskt acceptabla priser kan erhållas. , från varvsleverans och fram till ev. försäljning, skall enligt avtal Salén-invest befrakta fartygen på marknadsmässiga villkor för staten. Vi har tidigare i motion framfört yrkanden om statligt engagemang inom sjöfarten. Vi kan nu konstatera att omständigheterna för varvsindustrin och det statliga engagemanget för denna indirekt åstadkommit att våra tidigare yrkanden delvis bifallits. Vi anser att det engagemang som från statens sida sker i sjöfartsnäringen, där staten i realiteten blir redare för de med lagerstöd byggda fartygen redan nu bör inriktas på att bli permanent. Det innebär att frågan om etablering av statlig rederirörelse bör prövas av industridepartementet varvid bl. a. frågor som berör egen befraktning eller olika former av uthyrning till såväl statliga som privata företag undersöks. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att hos regeringen begär en utredning angående etablering av rederirörelse. () ()
mot · FZ022354 · 1976-03-25 00:00:00 — Motion 1975/76: 2354 av herrar och i med anledning av propositionen 1975/76: 121 om vissa varvsfrågor kommer de svenska varven att minska sin produktionskapacitet med ca 30 96, om fastställer de riktlinjer för varvspolitiken som föreslås i propositionen. Räknat i antal sysselsatta innebär det en nedskärning med närmare 8 000. Drygt 1/4 av dessa är s. k. entreprenadanställda. Det är tillfredsställande att denna nedgång till allra största delen kan genom naturlig avgång och genom överflyttning av personal till annan verksamhet. Vi finnér det självklart att staten måste medverka till att omställningsproblemen blir så små som möjligt. För de orter som berörs av nedskärningen är det viktigt att det skapas nya arbetstillfällen, eftersom varven på dessa orter svarar för en betydande del av industrisysselsättningen. Vi vill särskilt understryka de krav som tidigare förts fram i från folkpartihåll om insatser för . Sysselsättningseffekten av en nedskärning av varvens produktionskapacitet sträcker sig längre än till själva varven. Ett stort antal underleverantörer i olika led berörs också. Aktuella uppgifter om storleken av underleveranserna till varven finns dock inte. Av en undersökning som industridepartementet genomförde 1973 framgår, att de svenska storvarvens inköp uppgick till 1 756,8 milj. kr. Drygt tre fjärdedelar av dessa inköp gjordes i . En helt dominerande del av inköpen gällde naturligtvis järn- och stålvaror. Men också rena verkstadsprodukter o. d. spelade en viktig roll. Det framgår bl. a. av att drygt en tredjedel av inköpen i gjordes från mindre och medelstora företag. Enligt undersökningen var antalet sysselsatta i samtliga leverantörsled mellan 13 000 och 15 000. Någon uppgift om hur många av dessa som återfinns i mindre och medelstora företag finns dock inte. I propositionen berörs inte alls frågan hur underleverantörerna, och då framför allt de mindre och medelstora företagen bland dessa, kommer att beröras av nedskärningen. Vi anser att det är viktigt att får i uppdrag att genomföra en snabb kartläggning av konsekvenserna för underleverantörerna av varvsnedskärningen samt lägga fram förslag till åtgärder med anledning härav. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att begär att ges i uppdrag att skyndsamt kartlägga verkningarna av varvsnedskärningen för deras underleverantörer, i synnerhet de mindre och medelstora företagen, och framlägga förslag till åtgärder med anledning härav. . () i
mot · FZ022363 · 1976-03-25 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975/76:145 om ändrade regler för bostadstillägg I propositionen 1975/76:145 framläggs förslag om ändrade regler för bostadstillägg, vilka i praktiken i stort sett innebär en inflationsjustering och vissa marginella ändringar. Bostadstilläggssystemets bristfälligheter kvarstår men är av så komplicerad natur och har ett så intimt samband med andra sociala förmåner att en ändring till det bättre käver en genomgripande översyn. Redan nu är åtskilliga utredningar inblandade i sammanhanget, vilket torde medföra att åtskillig tid förflyter innan kan föreläggas ett välanpassat förslag om bostadstillägg. Ett exempel på hur illa och orättvist systemet fungerar är dock på sin plats att redovisa. För en familj med en förvärvsarbetande man (statstjänsteman i lönegrad F 12 räknat lönetariff) med barn och hemarbetande hustru medför nuvarande regler att familjen gör en med antalet barn stigande förtjänst per person om familjeförsörjaren avlider: bruttolön/mån. "Familjenetto" kr. + 740 +1 175 Naturligtvis är det förmånerna från familjepensioneringen som medför detta. En ändring av förhållandet skulle kräva att barnpensioner - som f. ö. är skattepliktig inkomst - och andra barnen tillkommande inkomster skulle inräknas i familjeinkomsten vid bidragsprövningen. F. n. är jag inte beredd att föreslå någon ändring i den riktningen, då nya, andra orättvisor därigenom skulle kunna skapas. Men jag vill anföra omständigheten som ett exempel på behovet av en genomgripande reformering av bostadsbidragssystemet under samordning med de åtgärder som motiveras av andra förmånsformer. På en punkt menar jag dock att en förändring bör kunna ske till det bättre i avvaktan på ett samordnat system: hänsyn bör vid inkomstprövningen tas till ev. föreliggande bidragsförskott, underhållsbidrag och studiebidrag. Dessa är icke skattepliktiga förmåner, och vårdnadshavaren bör rimligen anses vara mottagare. Jag vill erinra om att redan nu icke skattepliktig inkomst i ett fall medräknas i den inkomst som påverkar tilläggets storlek, nämligen den del av det skattebefriade förlustavdraget som överstiger . I en annan motion (1975/76:1979 av m. föreslås avdragsrätt för styrkta barntillsynskostnader. Ett sådant system skulle skydda ensamföräldrar mot obilliga konsekvenser av mitt förslag. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till höstsessionen med nästa syftande till att underhållsbidrag, bidragsförskott och studiebidrag inräknas i familjeinkomsten vid prövning av rätten till bostadstillägg, med ikraftträdande .
mot · FZ022368 · 1976-03-25 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:154 om reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Priserna på livsmedel i har visat starka stegringstendenser, vilket mötts av en stark opposition bland löntagare och andra konsumenter. Regeringen har därför funnit det politiskt lämpligt att gå in med subventioner via statsbudgeten för att hindra prisstegringarna att slå igenom i konsumentledet. Subventionerna har gällt ett begränsat antal s. k. baslivsmedel. Den fördelningspolitiska effekten av livsmedelssubventionerna är gynnsam för låginkomsttagare och särskilt då för sådana med flera barn. För höginkomsttagare kan stigande livsmedelssubventioner via statsbudgeten betyda att skatteutgiften blir större än fördelen av billigare livsmedel. kommunisterna är positivt till att viktiga baslivsmedel subventioneras, men vi anser att de vidtagna åtgärderna är alltför begränsade och kräver i särskild motion att prisstoppet utvidgas till att gälla alla dagligvaror. Regeringen föreslår i propositionen att anslaget för livsmedelssubventioner höjs med . Detta förslag innebär inte att prisstoppet kan behållas på de ifrågavarande livsmedlen utan endast att en del av prisstegringarna kompensernas. Vi är principiellt av den meningen att hela prisstegringen skall kompenseras på de ifrågavarande baslivsmedlen och därmed ett reellt prisstopp behållas. I konsekvens med denna vår inställning yrkar vi på härför erforderlig ökning av anslaget till livsmedelssubventioner. Vilket belopp som behöver anslås kan inte med säkerhet fastställas. En expertgrupp inom 1972 års jordbruksutredning har gjort beräkningar över medelsbehovet. Om alla prisstegringar skall elimineras, beräknar expertgruppen att 3 120-4 070 milj. kr. behöver anvisas för /77 i olika alternativ. Med hänvisning till det ovan anförda och till motiveringen i motionen 1975/76:187 hemställs att till Prisreglernade åtgärder på jordbrukets område för /77 under nionde huvudtiteln anvisar ett förslagsanslag av 3 . och att av detta belopp 3 . får disponeras för ersättning till följd av prisstopp m. m. (vpk) PER (vpk) (vpk) i
mot · FZ022371 · 1976-03-29 00:00:00 — 1975/76 2371-2372 med anledning av propositionen 1975/76:80 om vissa anslag ur kyi> kofonden I regeringens proposition 1975/76:80 om vissa anslag ur kyrkofonden föreslås en uppräkning av medel till studiebidrag åt präster vid tjänstledighet och för anordnande av vissa teologiska fortbildningskurser för präster. Huvudsakligen har anslaget kommit att användas till teologiska seminarier och kurser för präster ute i stiften. Denna kursverksamhet är en angelägen uppgift inom . De enda medel som står till förfogande för bestridande av kostnaderna är medel ur kyrkofonden, anslagna av . I t. ex. med omkring 200 präster överstiger de reella kostnaderna anslaget med . Då stiften icke förfogar över medel, avsedda att tagas i bruk för denna fortbildningsverksamhet, måste uttaxeringar göras i församlingarna eller den enskilde prästen själv stå för kostnaderna. Det synes rimligt att hela kostnaden för prästernas fortbildning bestrides med medel ur kyrkofonden. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att uttalar att kostnaderna för fortbildning av präster får bestridas med medel ur kyrkofonden. 1 1975/76.
mot · FZ022372 · 1976-03-31 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975/76:110 om radio och television i utbildningsväsendet Med anledning av de i propositionen 1975/76:110 väckta frågorna om den framtida produktionen av utbildningsprogram i ljud och bild i skilda medieformer, främst för etersändningar, och med hänvisning till de motiveringar och synpunkter som återfinns i motion 1975/76:412 hemställer vi att hos regeringen begära» en parlamentarisk utredning skyndsamt ges i uppdrag att på ett samlat sätt kartlägga utvecklingen på videogramområdet och framlägga därav föranledda förslag till erforderliga samhällsinsatser. () P. O. () GOTAB 51669 Slockholm 1976
mot · FZ022375 · 1976-04-02 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975/76:185 om ytterligare industricenteranläggningar samt vissa andra regionalpolitiska frågor I propositionen föreslås bl. a. byggande av industricenteranläggningar i och . Utöver de angivna orterna har ett utomordentligt behov av sysselsätt ningsskapande åtgärder. Detta har starkt dokumenterats i en utredning av industriförutsättningar i kommun, bakom vilken står i samt kommunen i fråga. Befolkningsutvecklingen har varit mycket negativ för kommunen. Under har befolkningen minskat med 5 000 innevånare. Avtappningen har främst gällt de produktiva åldrarna. Liksom inom övriga inlandet har minskningen av sysselsättningstillfällena inom jord- och skogsbruk bidragit till den negativa utvecklingen. Kommunens begränsade näringslivsstruktur har inte medgett att arbetskraft, som friställts inom de areella näringarna, i någon nämnvärd utsträckning kunnat beredas sysselsättning inom den industriella sektorn eller inom offentlig tjänst. , som är den dominerande arbetsgivaren på orten, har genom omfattande rationaliseringar tvärtom minskat anställningsbehovet mycket starkt. Detsamma gäller kommunens största industriföretag, . För att hejda en fortsatt befolkningsavtappning i kommun måste nya etableringar av tillverkningsindustrier komma till stånd. Enligt den åberopade utredningen beräknas att mer än 1 200 arbetstillfällen ytterligare behöver tillföras kommunen för att den för hela riket gällande genomsnittliga yrkesverksamhetsgraden skall uppnås. En närmare utredning om det praktiskt möjliga utbudet av arbetskraft inom området ger vid handen att åtminstone ca 100 arbetsföra personer kan tillföras nya industriverksamheter under resten av 1970-talet. Utbudet ökas ytterligare om arbetstillfällen för kvinnor kan erbjudas. Inom området är den kommersiella och offentliga servicen mycket god. Tillgången på arbetskraft och den goda servicenivån kräver omedelbara insatser för att öka sysselsättningsgraden. Tillskapandet av ett industricentrum i vore en lämplig sådan åtgärd. bör hos regeringen hemställa om etablering av ett sådant centrum. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag om etablering av ett industricentrum i kommun.