ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ02388 · 1976-01-16 00:00:00 — Motion 1975/76: 388 av m. fl. om höjda bostadsförbättringslån åt handikappade, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975/76:383 hemställer 1. att beslutar a) att höja den övre gränsen för förbättringslån till . b) att höja inkomstgränserna för förbättringslån till . för ensamstående och till . för makar från , c) att hos regeringen begära förslag till den justering av medelsramen för räntefria förbättringslån som föranleds av besluten under a) och b), d) att höja grundbeloppet för bostadsanpassningsbidrag till högst . eller det högre belopp som föranleds av särskilda skäl 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen 1975/76:383 anförts om bostädernas tillgänglighet för handikappade. /ENKEL (fp) () ()
mot · FZ02392 · 1976-01-20 00:00:00 — Motion 1975/76: 392 av och om beskattningen av tvåfamiljsfastighet gäller att ägare av en- och tvåfamiljshus i sin deklaration skall ta upp en beräknad intäkt från fastigheten som uppgår till av taxeringsvärdet , 4 "» av den del som ligger mellan 200 000 och 250 000., 8 "o av den del som ligger mellan . och av den del som överstiger . Om ägaren är mantalsskriven på fastigheten får extra avdrag med . göras utöver sedvanliga ränteavdrag. Om två familjer gemensamt äger ett tvåfamiljshus med taxeringsvärdet . måste de således ta upp . som intäkt, dvs. efter extra avdrag . Om huset i stället betraktas som två "radhus, vartdera taxerat till , skulle intäkten efter extra avdrag endast ha uppgått till . för vardera delen. Beroende således på hur två familjer delar upp ett hus mellan sig kan beskattningen ändras avsevärt. Det kan inte heller gärna hävdas att det skulle vara lyxigare" att två familjer bor i var sin lägenhet i en stor villa än att de bor i två mindre villor som ligger bredvid varandra. I ovan nämnda exempel kan extrabeskattningen i relativt vanliga inkomstlägen uppgå till . De nuvarande beskattningsreglerna kan således ej gärna betecknas som rättvisa och likformiga. Dessutom motverkar de önskvärd sanering och rationellt utnyttjande av det bestånd av äldre stora villor som finns i våra många villastäder. En ändring av bestämmelserna skulle förmodligen innebära att man fick en större boendetäthet i dessa områden och kunde bevara dessa ofta kulturhistoriskt värdefulla områden och byggnader. Hur detta skall lösas tekniskt, genom att man gör det möjligt att få lagfart på delar av hus som särskilda fastigheter eller genom särskilda regler vid beskattningen, måste utredas närmare. Problem finns också på landsbygden där det finns flera bostadslägenheter, t. ex. flygelbyggnader och liknande, på samma fastighet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till rättvisare bestämmelser beträffande beskattning av tvåfamiljsfastigheter i enlighet med vad i motionen anförts. () ()
mot · FZ02394 · 1976-01-20 00:00:00 — 1975/76 394-400 av och om inkomstbeskattningen av oskiftat dödsbo Enligt gällande beskattningsregler behandlas oskiftat dödsbo efter person, som vid sitt frånfälle varit bosatt här i riket, fr. o. m. det femte taxeringsåret då dödsfallet inträffade enligt de bestämmelser som gäller för handelsbolag, om dödsboet då haren till statlig inkomstskatt taxerad inkomst överstigande . eller en skattepliktig förmögenhet överstigande . Bestämmelserna tillkom för att undanröja möjligheterna till skatteflykt för delägare i större dödsbon och tillämpades forsta gången vid taxering. Sedan beslut () har gränsen för förmögenhetsbeskattningen höjts från dåvarande . Inflationen och ökade taxeringsvärden för fastigheter har gjort att även dödsboförmögenheterna stigit i motsvarande grad. Lagbestämmelserna har till syfte att åstadkomma skiftning av dödsbon inom viss begränsad tid, vilket från många synpunkter är önskvärt från samhällets sida. Man kan dock icke bortse från att det kan finnas anledningar av olika slag för att bibehålla dödsbon oskiftade och att det därvid av taxeringstekniska skäl är motiverat att återställa begränsningsreglerna till de reella belopp som gällde då bestämmelserna infördes. Med stöd av det anförda hemställs att antar följande Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom förordnas att 53 § 3 mom. kommunalskattelagen (1928:370) skall ha nedan angivna lydelse. Avlider skattskyldig, den avlidne. Vad i för fastighet. För senare juridisk person. Från och med det taxeringsår som följer närmast efter det fjärde kalenderåret efter det kalenderår, då dödsfallet inträffade, tillämpas dock bestämmelserna om handelsbolag på dödsbo efter den som vid sitt frånfälle var bosatt här i riket, om för dödsboet skulle ha beräknats högre till statlig inkomstskatt taxerad inkomst än . eller större skattepliktig förmögenhet än . Dödsbo på vilket bestämmelserna om handelsbolag 1 1975/76. varit tillämpliga något beskattningsår anses därefter som sådant bolag i beskattningshänseende, oavsett storleken av boets inkomst eller förmögenhet. Bestämmelserna i detta stycke tillämpas icke på fideikommissbo. Om särskilda icke föras. Denna lag träder i kraft efter den dag, då lagen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i , och tillämpas första gången vid taxering.
mot · FZ02395 · 1976-01-20 00:00:00 — av i och om vidgad rätt till föriustutjämning Rätt till föriustutjämning gäller för skattskyldig vars verksamhet lämnat underskott som inte kan skattemässigt avräknas mot överskott av annan förvärvskälla . Underskottet får då utnyttjas såsom förlustavdrag när som helst vid taxering . Beträffande familjebolag gäller att föriustutjämning endast får ske om ägarförhållandena i det väsentliga är desamma då förlusten skall utnyttjas som vid förlusttillfället. Denna bestämmelse har tillkommit för att förhindra handel med förlustbolag utan andra tillgångar än rätt till förlustavdrag. Reglerna kan dock leda till uppenbart obilliga resultat. Det stadgas visserligen att rätten till föriustutjämning skall bestå, om ändring i ägarförhållandet betingas av att aktier övergått till någon på grund av arv, testamente eller bodelning. Om emellertid t. ex. änka eller barn efter en hälftendelägare saknar ekonomiska möjligheter att behålla aktierna och därför överlåter dem till andra hälftendelägaren, förlorar denne helt rätten till avdrag för förlust som uppkommit innan han övertog ifrågavarande aktier. Vi förordar därför en sådan komplettering av bestämmelserna att rätt till föriustutjämning skall kvarstå, om den som övertagit aktier på grund av arv, testamente eller bodelning överlåter dessa till tidigare ägare av aktier i företaget. Risk för missbruk kan härigenom icke befaras uppkomma. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext. Åberopande det anförda hemställs att beslutar om sådan ändring i förordningen (1960:63) om rätt till föriustutjämning vid taxering för inkomst att rätten till föriustutjämning kvarstår, om den som övertagit aktier i fåmansbolag på grund av arv, testamente eller bodelning överlåter dessa till tidigare ägare av aktier i företaget. () () 1* 1975/76.
mot · FZ02396 · 1976-01-20 00:00:00 — av i Trobro m. fl. om det extra avdraget för nedsatt skatteförmåga En allvarlig brist i gällande skattesystem är att erforderlig hänsyn ej tas till den nedsatta skatteförmåga som många människor har, antingen på grund av eget handikapp eller på grund av vård- eller försörjningsansvar gentemot barn, make eller anhöriga med nedsatt skatteförmåga. De bestämmelser som återfinns i 50 § 2 mom. tredje stycket kommunalskattelagen anger som motivering för extra skatteavdrag att skatteförmågan skall vara väsentligen nedsatt. Det är ostridigt att många människor med handikapp har sin skatteförmåga nedsatt. Genom att avdrag inte medges härför kommer dessa i realiteten att drabbas av en extra hög progressiv beskattning. Det kan, enligt vårt sätt att se, inte vara rimligt att progressiviteten i beskattningen ökar på grund av utgifter för en dyrare livsföring som hänger sammam med sjukdom eller handikapp och som inte ersätts genom bidrag eller ersättningar av olika slag. Principen om möjlighet till extra skatteavdrag är ju redan knäsatt i 50 § kommunalskattelagen,och vi föreslåratt ifrågavarande paragraf endast ändras så, att ordet väsentligen utgår. Åberopande det anförda hemställs att antar följande Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom förordnas att 50 i; 2 mom. kommunalskattelagen (1928:370) skall ha nedan angivna lydelse: 2 mom. För fysisk kronor, bortfaller. Finnes skattskyldigs skatteförmåga under beskattningsåret hava varit nedsatt till följd av långvarig sjukdom, olyckshändelse, ålderdom, underhåll av andra närstående än barn, för vilka den skattskyldige ägt tillgodonjuta allmänt barnbidrag, eller annan därmed jämförlig omständighet, må efter taxeringsnämndens eller, om besvär anförts eller ock särskild framställning därom gjorts året näst efter taxeringsåret, skatterättens beprövande den skattskyldiges taxerade inkomst minskas, förutom med kommunalt grundavdrag, med ytterligare ett efter omständigheterna avpassat belopp, dock högst . Har skattskyldig på grund av jämkning av beräkning av sjömansskatt åtnjutit avdrag för nedsatt skatteförmåga, skall avdrag, som avses i detta stycke, minskas med det belopp, varmed jämkning medgivits. Om skattskyldigs motsvarande tillämpning. Skattskyldig, vars detta stycke. Vad härefter , beskattningsbar inkomst. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser äger dock alltjämt tillämpning vid taxering samt eftertaxering för eller . N. () i Trobro () () () ()
mot · FZ02397 · 1976-01-20 00:00:00 — Motion 1975/76: 397 av herrar och om ändrade regler för skattereduktion Gift skattskyldig, som har en make som icke har förvärvsarbete, är för närvarande berättigad till en skattereduktion med . förvärvsarbeta, reduceras nyssnämnda skattereduktion med 40 96 av taxerad Skattereduktionen försvinner alltså viden taxerad inkomst på 4 500 / I praktiken innebär dessa bestämmelser att marginalskatten för maken är 40 96 (genom bortfallande skattereduktion) redan från de första taxerade i taxerad inkomst. När bestämmelserna infördes var detta kanske någorlunda acceptabelt med hänsyn till då gällande skatteskalor samt utgående folkpensions- och försäkringsavgifter. Man fick nämligen då även i marginalskatt att betala själv, när den taxerade inkomsten översteg . Bestämmelserna för skattereduktion är emellertid med nuvarande skatteskalor helt oacceptabla. För (tidigare hemmamakes) taxerad inkomst . blir marginalskatten 40 96, mellan 4 600 och ca . 0 96 och för en inkomst över 5 300 upptill . ca 29 96. Närén hemmamake tar ett arbete, för att söka förbättra familjens ekonomi, drabbas vederbörandes första inkomster av en marginalskatt, som annars inte drabbar inkomsttagare med . Detta kan inte längre accepteras och någon ny skattereform är ju f. n. ej aktuell. För att uppnå en jämnare och i vårt tycke rimligare beskattning av en tidigare hemmamakes inkomster synes den andre makens 1 800 kr.-avdrag bara böra reduceras med 30 96 av den förstnämndes taxerade inkomst. Skattereduktionen skulle då helt bortfalla vid en taxerad inkomst på . Visserligen uppkommer genom en sådan ändring en viss skattepuckel i skiktet . taxerad inkomst, men då den totala skattebördan för makarna i detta inkomstskikt blir lägre än med nuvarande bestämmelser, torde denna skönhetsfläck kunna accepteras. Under hänvisning till vad som anförts hemställs att antar nedan angivna lydelse av 2 § 4 mom. uppbo rdsförordningen: 4 mom. Skattereduktion åtnjutes av gift skattskyldig, vars make har taxerad inkomst enligt nämnda förordning som understiger , med 30 96 av det belopp som motsvarar skillnaden mellan och den taxerade inkomsten. Skattereduktion enligt enligt förordningen om statlig inkomstskatt. med , och om maken har taxerad inkomst enligt nämnda förordning som understiger , av det belopp som motsvarar skillnaden mellan och den taxerade inkomsten. Skattereduktion sker preliminär A-skatt.
mot · FZ02405 · 1976-01-20 00:00:00 — Motion 1975/76: 405 av m. fl. om smidigare övergång från hustrutillägg till änkepension Enligt 1 § lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension kan hustru till folkpensionär för tid före den månad då hon uppnår pensionsåldern erhålla hustrutillägg. Tillägget är inkomstprövat och utgår i princip under förutsättning att hustrun fyllt och att makarna varit gifta . Vid mannens frånfälle skall hustrutillägget dras in och ersättas av änkepension. Utbetalningen av hustrutillägget upphör fr. o. m. månaden efter den då mannen avlidit, och frågan om änkepension kan prövas av först sedan ansökan om sådan pension inkommit till kassan. Detta medför att det stundom kan gå någon eller några månader från det hustrutillägget dras in till dess änkepension utbetalas. Även om nuvarande ordning normalt inte leder till några rättsförsluster för de efterlevande torde det knappast kunna bestridas, att det avbrott i utbetalningarna som övergången från hustrutillägg till änkepension f. n. kan innebära, för många änkor medför betydande ekonomiska nackdelar. När hustrun uppnår den allmänna pensionsåldern, ersätts hustrutillägget av ålderspension utan att särskild ansökan om sådan pension behöver ges in till . Vi anser att det bör vara möjligt åstadkomma en ordning som medger en smidigare övergång också från hustrutillägg till änkepension. Enligt vår mening bör denna fråga bli föremål för skyndsam prövning. behandlade en motion med yrkande om en förlängning av den tid (f. n. ) under vilken barnpension kan uppbäras retroaktivt. Utskottet (SfU 1975/76:3) underströk därvid angelägenheten av att frågan om sådan retroaktivtid fick en snar lösning och hemställde att skulle ge regeringen till känna vad utskottet sålunda anfört. biföll utskottets hemställan (rskr. 1975/76:4). har numera fått regeringens uppdrag att utreda frågan. Enligt vår mening bör kommittén därvid också pröva den fråga om övergång från hustrutillägg till änkepension som vi aktualiserat i det föregående. att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en smidigare övergång från hustrutillägg till änkepension. () ()
mot · FZ02406 · 1976-01-20 00:00:00 — Motion 1975/76: 406 om vidgad rätt till sjukpenning vid vård av sjukt barn För sådana deltidsarbetande föräldrar som har sitt förvärvsarbete koncentrerat kan det innebära stora ekonomiska avbräck om de egna barnen blir sjuka och den deltidsarbetande tvingas stanna hemma från arbetet för att vårda barnen. Bestämmelserna om sjukpenning vid vård av sjukt barn och under är nämligen så utformade att de ger dessa deltidsarbetande helt otillräcklig kompensation för inkomstbortfallet. Sjukpenningen kan i dessa fall uppgå till endast 28 å 45 "> av inkomstbortfallet. Detta kan vid för barnen bli så stort att det är omöjligt att leva på enbart sjukpenningen. Detta gäller särskilt ensamstående föräldrar och dagbarnvårdare (familjedagmammor) som naturligtvis inte kan ta emot dagbarnen då de egna barnen är sjuka. Ovan nämnda förhållande beror på att sjukpenningen utgår med ett belopp per dag som motsvarar 90 "<> av den sjukpenninggrundande årsinkomsten delad med 365. Detta leder till att deltids- och korttidsanställda vid sjukdom under period då de normalt skulle arbeta får en sjukpenning som dåligt kompenserar dagsinkomsten, medan motsatsen blir fallet om sjukdomen inträffar under eljest arbetsfri period. För att sjukpenning skall utgå vid vård av sjukt barn krävs emellertid att den försäkrade tvingats avstå från förvärvsarbete. Föräldrar som vårdar sjukt barn kan därför aldrig få sjukpenning för ledig dag, vilket leder till att de deltidsarbetande som har sitt förvärvsarbete koncentrerat alltid blir starkt underkompenserade. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om rättvisare sjukpenning vid vård av sjukt barn för sådana deltidsarbetande som har sitt förvärvsarbete koncentrerat .
mot · FZ02407 · 1976-01-16 00:00:00 — Motion 1975/76: 407 om möjlighet för diabetiker att ansluta sig till den frivilliga sjukförsäkringen Ungdom, som på grund av studier enbart är försäkrad för sjukhusförmån, har möjlighet att om han/hon fyller måttet enligt 4 §, första stycket, i kungörelsen om frivillig sjukförsäkring ansöka och erhålla frivillig sjukförsäkring. Utestängda från denna möjlighet är personer med insulinbehandlad diabetes. Denna bestämmelse är alltså och tar ingen hänsyn till de medicinska rön som skett . betraktar inte skattemyndigheterna diabetes som handikapp och beviljar således inte avdrag för alla de kostnader som är förenade med den dyrare kost som behövs för att vederbörande skall hålla sig frisk. Dessutom kan en person med diabetes, liksom alla andra, råka ut för olycksfall och andra sjukdomar som inte föranleds av diabetes och är då i ett avsevärt sämre ekonomiskt läge. Detta är ett motsatsförhållande som inte stämmer överens med den jämlikhetssyn som råder. Åtminstone borde möjligheter finnas till frivillig sjukförsäkring i taget och att den omfattar de sjukdomstillstånd som inte förorsakas av diabetes. För ungdomarna skulle det betyda att samhället erkänner dem som fullgoda individer. Det är ett rättvise- och jämlikhetskrav så gott som något annat. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen begär översyn av kungörelsen av angående frivillig sjukförsäkring i syfte att bereda diabetiker möjlighet att ansluta sig till den frivilliga sjukförsäkringen. () ()
mot · FZ02410 · 1976-01-20 00:00:00 — 1975/76 410-414 av herrar i och i Skärstad om ökat utbud av textade TV-program Vid olika tillfällen, senast , har i bestämda önskemål framförts om att i större utsträckning än vad som sker förse 1 V-programmen med textremsa för att därmed tillmötesgå de dövas och hörselskadades berättigade intresse. Enligt vår mening har vissa förbättringar skett, vilket vi noterar med allra största tillfredsställelse, men det är trots det föga tillfredsställande att ett stort antal TV-program sänds utan textremsa. Det måste framstå som diskriminerande för de döva och hörselskadade, vilket också framhållits inte minst från , att exempelvis TV-aktuellt och , politiska och andra debatter, svenska underhållningsprogram etc. inte kan förmedlas till dem via TV på ett tillfredsställande sätt. Särskilt diskriminerande synes detta vara, inte minst från demokratisk synpunkt, när det gäller politiska debatter, emedan de döva och hörselskadade självfallet i lika hög grad som andra vill följa aktuella politiska debatter och diskussioner för att bilda sig en uppfattning om det politiska skeendet. Vid den senaste behandlingen av en liknande motion i underströk kulturutskottet angelägenheten av åtgärder för att göra T V-programmen tillgängliga för döva och hörselskadade. Utskottet hade haft tillfälle att ta del av den rapport om de hörselskadade och televisionen som utarbetats av en arbetsgrupp inom . Rapporten innehåller en analys av problemet och förslag till åtgärder av olika slag. Med hänvisning till att frågan om utökning av textade TV-program kommer att ingående behandlas av såväl handikapputredningen som av radioutredningen, ansåg sig utskottet inte ha skäl att bifalla en begäran om en utökning av antalet textade TV-program, men framhöll ändå vikten av att fortsatta ansträngningar görs för att i större utsträckning göra TV-programmen tillgängliga för de hörselskadade. Det är angeläget att fortsatta ansträngningar görs för att utan dröjsmål utöka programutbudet av textade TV-program, trots att utredningsmaterial ännu inte föreligger. Vi anser nämligen att några principiella eller andra hinder ej torde föreligga för ett tillmötesgående av detta önskemål. Att invänta arbetsgruppens i /TV utredningsmaterial och handikapputredningens betänkande kan innebära ett fördröjande av åtgärder som bör vidtagas med det snaraste. Vi vet att en mycket betydande allmän opinion stöder vår begäran i detta avseende. 1 1975/76. Med stöd av vad som ovan anförts hemställer vi att hos regeringen anhåller om en framställning till Sve riges Radio/TV om utökning av textade program i TV. () i Skärstad
mot · FZ02413 · 1976-01-20 00:00:00 — av m. fl. om ökat stöd åt trossamfunden Samhället skall garantera förutsättningar för religiös verksamhet över hela landet. Detta innebär att trossamfunden bör lä en i jämförelse med likvärdig ekonomisk behandling. /72 utgår statsbidrag till olika religiösa samfund. Statsbidraget har successivt räknats upp från 2 milj. kr. till 16 milj. kr. I budgetpropositionen föreslås /77 att 19 milj. kr. Utöver statsbidraget för verksamheten utgår ett särskilt bidrag till samfunden för anskaffande av lokaler. Detta föreslås nu höjas från 5 milj. kr. till 6 milj. kr. Samfunden uträttar, utöver den religiösa verksamheten, ett värdefullt socialt arbete bland såväl unga som äldre människor. Dessutom utgör deras sociala hjälpinsatser för människor som lever under svåra förhållanden en stor tillgång för samhället. Insatser inom narkomanvård och nykterhetsvård kompletterar på ett värdefullt sätt samhällets olika insatser. Samfunden uträttar således ett uppoffrande ideellt samhällsarbete. Det är bl. a. därför angeläget att samhället underlättar deras möjligheter att verka. Samfunden finansierar sin verksamhet huvudsakligen genom frivilligt insamlade medel. De ökade insatserna i barn- och ungdomsverksamhet och social verksamhet innebär att samfunden trots stora frivilliga insatser har svårigheter att upprätthålla verksamheten, eftersom kostnaderna har stigit avsevärt . frikyrkoråd, som fördelar statsbidragen, anser att som riktpunkt för verksamhetsbidraget bör gälla att trossamfunden i likhet med bör få av sin totala utgiftsvolym täckt av statsbidrag. För /77 anhåller om en höjning av verksamhetsbidraget med 4 milj. kr. till totalt 20 milj. kr. Mot bakgrund av det stora behovet av lokaler föreslår att anslaget räknas upp med 5 milj. kr. till 10 milj. kr. Gruppen av bidragsberättigade samfund har successivt ökat. Efter framställning från frikyrkoråds samarbetsnämnd har numera även katolska kyrkan, estniska evangeliska lutherska kyrkan, ungerska protestantiska kyrkorådet i , ortodoxa kyrkan och de mosaiska församlingarna i anknutits till nämnden och i samband därmed fått del av bidraget till trossamfunden. Höjningen av bidraget och den i årets budgetproposition föreslagna höjningen måste ses i perspektivet av att bidragsgruppen ökat. Dessutom gäller det att ge de fria samfunden reella möjligheter att upprätthålla sin verksamhet. En höjning av bidraget i enlighet med Frikyrkorådets samarbetsnämnds begäran till 20 milj. kr. är därför väl motiverad. Det är uppenbart att lokalanskaffningsbidraget är otillräckligt. En höjning av bidraget för anskaffande av lokaler för trossamfunden till 10 milj. kr. är därför motiverad. Då kan det uppdämda behov av bidrag som föreligger bättre tillgodoses. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att till Bidrag lill trossamfund för /77 anvisar ett reservationsanslag av , 2. att till Bidrag till anskaffande av lokaler för trossamfund för /77 anvisar ett reservationsanslag av . () i Glömminge () i Lane-Herrestad