mot · FZ021847 · 1976-01-27 00:00:00 — 1975/76:1847 av m. fl. om en regional sysselsättningspolitik för att tillgodose kvinnornas behov av arbetstillfällen, m. m. Kvinnoåret är slut, men i fråga om arbetet för jämställdhet mellan män och kvinnor återstår ännu mycket att göra. På något sätt måste vi få kvinnoåret att stanna kvar. Strävandena mot jämställdhet måste gå vidare, burna framåt av både män och kvinnor. Samhällets uppgift är att vidta sådana åtgärder som skapar förutsättningar för män och kvinnor att lämna det gamla könsuppdelade mönstret och i stället leva efter en ny människoroll, som för båda innefattar samma rättigheter i samhälle, yrkesliv och familj och samma skyldigheter och samma ansvar för samhälle, yrkesverksamhet och familj. För detta behövs kunskaper om de nya villkoren. Föräldrar behöver kunskaper för att kunna fostra sina barn till den nya människorollen av delat ansvar på lika villkor. Föräldrautbildning, som är tillgänglig när föräldraskap verkligen är aktuellt, är en förutsättning för att barnen från början skall kunna inriktas på denna nya människoroll. Behovet är stort, och samhället måste gå fram på olika vägar och använda de möjligheter och medel som står till buds: barnavårdscentralerna bör utvecklas till rådgivnings- och kontaktställen för familjen, studieförbunden bör med sin vitt utgrenade verksamhet och med ekonomiskt stöd från det allmänna kunna genomföra studiekampanjer kring föräldraskapets problem, massmedia, främst radio/TV, kan påverka genom olika upplysande program, genom problembelysning i reportagets eller intervjuns form men också genom regelrätta studiecirklar knutna till radio/TV. Det är här inte fråga om någon engångskunskap utan i hög grad om ett behov av en återkommande utbildning. Föräldrar behöver nya och olika kunskaper under barnens olika utvecklingsskeden. Rätt kunskap vid rätt tid skapar också en riktig motivering hos den som kunskapen riktar sig till. Här framförda synpunkter bör beaktas när linjerna dras upp för föräldrautbildningen. Med tanke på att en sådan utbildning skall nå och engagera människor under mycket skilda levnadsförhållanden bör den göras smidig och mångfasetterad och icke låsas fast i allt för snävt avgränsade former. Studieförbunden bör t. ex. ha frihet att lägga upp sin föräldrautbildning så att kunskapen når ut till så många som möjligt. Givetvis bör de också ges resurser för en direkt uppsökande verksamhet, riktad till dem som av sig själva inte har initiativ nog att söka kunskap. Här finns ytterligare ett område, där cirkelns kontaktskapande möjligheter bör utnyttjas. Genom en utbyggd föräldraförsäkring har samhället sökt göra det möjligt för båda föräldrarna att från början få en nära kontakt med barnet. Möjligheten är ny och förhållandevis oprövad. Endast ett fåtal män har utnyttjat den. Röster har redan höjts för att döma ut hela reformen: Det blir ändå bara kvinnorna som använder den. Så lätt får man inte ge upp. Tanken bakom föräldraförsäkringen är riktig, och det är vår uppgift att få den att fungera i praktiken. Här möter vi föråldrade attityder beträffande män kontra småbarn. Vi möter också hela den enögda uppfattning som säger att mannen-familjeförsörjaren måste stanna på jobbet. Där är hans plats. Hustrun-modern skall återgå till hemmet. Denna uppfattning måste brytas och bådas delade föräldraansvar framhållas. En upplysningskampanj om den utbyggda föräldraförsäkringen bör köras i gång, riktad till föräldrarna och med tyngdpunkt på att mannen-fadern här har en ny möjlighet att aktivt ta del i ansvaret för barnen, som han gör en för honom själv berikande och utvecklande upplevelse av faderskapets ansvar. Det är väl förenligt med den nya människoroll som väntar män och kvinnor i morgondagens jämställda samhälle. En följdverkan här bör också rimligtvis bli en annan syn på och värdering av hemarbetet. Att utforma denna kampanj borde vara en av uppgifterna för den parlamentariskt sammansatta jämställdhetskommitté som 1975 beslutat om. I förskola och skola måste uppfostran till jämställdhet föras vidare. påbörjade könsrollsprojekt har visat att undervisningen kan påverka elevernas attityder, men att den inte ändrar deras beteende. Detta kommer fram på olika sätt bl. a. i valet av yrkespraktik och vid linjevakt i gymnasieskolan. Skolan kan här bidra till att bredda elevernas erfarenhet dels genom själva undervisningen, dels genom att via en mera fördomsfri, praktisk yrkesorientering ge dem en annorlunda kontakt med yrkeslivet. Detta i sin tur kan bidra till ett friare och mindre köns- och traditionsbundet yrkesval. Skolan måste alltså få tillräckliga resurser för att gå vidare på den nu inslagna vägen. Kanske kan man på detta sätt också få bukt med den anpassning till traditionella, manliga värderingar, som kvinnor mer eller mindre tvingas till i yrkeslivet. Kvinnor behöver helt enkelt nya identifikationsobjekt i form av kvinnor och män som accepterat sin nya jämställda människoroll och även förverkligar den i sitt eget sätt att leva i yrkeslivet och i familjen. Då först bryts det tidigare mönstret. Barnen får nya förebilder, givetvis helst genom de egna föräldrarna, förebilder som klart åskådliggör vad den nya jämställdheten innebär i praktiken. Arbete åt alla är ett motto som alla partier ställer upp under, men här föreligger stora skillnader, inte minst när det gäller den geografiska spridningen av arbetstillfällen. Genom någon tröghetens lag blir därtill könsskillnaderna mera markanta i glesbygderna. Kvinnornas förvärvsintensitet är högst i de s. k. storstadsområdena dvs. Stockholms-, och minst i skogslänen som direkt representerar glesbygdsregionerna. Jämställdhetsdelegationens undersökningar om deltidsarbetets utbredning och villkor har gett klart belägg för detta. I utredningen heter det t. ex.: En betydligt större andel av alla deltidsarbetande i skogslänen än i övriga regioner uppger arbetsmarknadsskäl som orsak till att de arbetar deltid. Det är också en betydligt större andel av de deltidsarbetande i glesbygd som arbetar än i övriga regioner. 1 däremot har en större andel av de deltidsarbetande arbetsveckor på mellan 25 och än i övriga delar av landet. Utredningen understryker det sannolika i att skillnaderna mellan storstadsregionerna och övriga regioner ökat. Sysselsättningsökningen har sålunda varit kraftigare i storstadsområdena än i övriga , och den har därtill i större utsträckning bestått av heltidsarbete. Denna regionala ojämlikhet måste angripas och avlägsnas. Sysselsättningsskapande åtgärder, som sättes in i glesbygderna, måste ha klart sikte på att skapa arbetstillfällen även för kvinnorna och verkligen avhjälpa de hinder och handikapp som ofta föreligger i form av bristande utbildning, dålig eller ingen arbetslivskontakt, bristande möjligheter till barntillsyn, dåliga kommunikationer för den som inte i eget fordon kan ta sig till och från arbetsplatsen. Att här utforma riktlinjer för en regional sysselsättningspolitik, mer än inriktad på att tillgodose kvinnornas behov, är en uppgift och bör därför också passa in i mönstret för en parlamentariskt sammansatt jämställdhetskommitté. Givetvis bör samarbete ske såväl med representanter för kommunförbunden som med expertis från AMS. Med hänsyn till vad ovan anförts hemställs att beslutar hos regeringen anhålla att den av beslutade parlamentariskt sammansatta jämställdhetskommittén ges i uppdrag att förverkliga de i motionen uppdragna planerna på informationskampanj kring föräldraförsäkringen och en utredning kring en regional sysselsättningspolitik inriktad på att tillgodose kvinnornas behov av arbetstillfällen. () ()