ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ022488 · 1976-04-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:190 om inrättande av ett flygvapenmuseum och vissa skolor för försvarsmakten Propositionen 1975/76:190 innehåller bl. a. förslag om inrättande av en arméns tekniska skola. Som grund förförslaget ligger bl. a. teknikerutredningen , som knappast kan anses aktuell på grund av de snabba tekniska förändringar som skett bl. a. på materielområdet. Behovet av teknisk personal, dess sammansättning och utbildning kan komma att påverkas av det kommande försvarsbeslutet . Även den pågående utredningen angående en ny befälsordning, som rimligen också bör beröra den tekniska personalens utbildnings- och anställningsförhållanden, kan påverka den framtida tekniska utbildningen m. m. Före ett beslut om en gemensam teknisk skola för armén bör närmare utredas vilka möjligheter som finns att samordna utbildningen i civila ämnen för militära och civilmilitära tekniska befattningshavare med utbildningen vid gymnasieskola, yrkesskola resp. teknisk högskola. Någon form av "inomverksutbildning i civila ämnen synes med det nu uppbyggda skolsystemet icke vara nödvändigt. Försvarets gymnasieskola bör kunna samordnas med lokala och regionala civila skolor samt där jämväl innefatta linjer för teknisk utbildning, vilket nu inte är fallet. Vidareutbildning i civila ämnen till arméverkmästare och arméingenjör bör kunna ske vid yrkeshögskolor resp. teknisk högskola. Den rent militära utbildning som erfordras för den tekniska personalen bör kunna ske vid plutonsofficersskolor och arméns kompaniofficersskola osv. Man får heller inte vara främmande för tanken på en samordning av den tekniska utbildningen över försvarsgrensgränserna. En sådan samordning inom resp. verksamhetsområdes motor-, vapen-, telekommunikationsoch radarteknik torde vara fördelaktigare än det som föreslås för arméns tekniska skolas del. Mot bakgrund av ovanstående synpunkter hemställer vi att inrättandet av arméns tekniska skola uppskjuts i avvaktan på kompletterande utredningar och på fredsorganisationsutredningens slutbetänkande inför nytt försvarsbeslut . () ()
mot · FZ022489 · 1976-04-22 00:00:00 — av i med anledning av propositionen 1975/76:190 om inrättande av ett flygvapenmuseum och vissa skolor för försvarsmakten I propositionen 1975/76:190 föreslår regeringen vissa organisationsförändringar, föranledda dels av inrättandet av ett flygvapenmuseum, dels av vissa utbildningsfrågor. Förslaget om ett flygvapenmuseum är att hälsa med största tillfredsställelse. Även om jag för min del i likhet med en del remissinstanser anser att personalstaten för detta museum förefaller väl frikostigt tilltagen, har jag icke tillräcklig sakkunskap för att i detta avseende yrka på någon ändring. Att de militärhistoriska museerna alltfort bör vara kvar inom försvarsmakten anser jag i likhet med föredragande departementschefen vara lämpligast med hänsyn till deras fortsatta verksamhet, icke minst beträffande föremålsförvärv. En sammankomst mellan företrädare för 65 och dessa museer bekräftade också vikten av ett intimt samband mellan försvarsmakten och dess museer. Däremot kan stor tveksamhet anföras inför museernas inpassning i den militära utgiftsramen. Försvarsministern föreslår detta bl. a. med hänvisning till museernas betydelse för informationsspridning kring försvaret. Denna betydelse kan ej förnekas, men tveksamhet råder huruvida den är så stor att kostnaderna därför bör bestridas inom utgiftsramen. Det kan tvärtom befaras att, särskilt i dagens anslagsläge, det samarbete med försvaret i egentlig bemärkelse som är nödvändigt för en levande museiverksamhet därigenom kan komma att störas. Övervägande skäl talar därför för att museiverksamheten finansieras utanför den militära utgiftsramen. Av samma slag är de invändningar som kan resas emot regeringens förslag i samma proposition i vad avser inrättande av arméns tekniska skola i . har, som försvarsministern omnämner, beslutat (rskr 1972:231 och 1971:196) att investeringar och vissa andra kostnader skall beräknas utanför ramen. Regeringen har i propositionen icke anfört några övertygande skäl för frångående av nyssnämnda riksdagsbeslut. Dessa bör därför vidhållas, varigenom man f. ö. också slipper den inkonsekvens som annars skulle uppstå genom att föredragande departementschefen längre fram i propositionen föreslår att den del av investeringarna för försvarets förvaltningsskola, som avser omlokalisering, i sin helhet bör finansieras utanför ramen. Förläggningen av arméns tekniska skola till innebär i realiteten en omlokalisering, även om den formellt benämns nybildning. Under hänvisning till vad som anförts hemställs att , med godkännande i övrigt av vad regeringen i pro positionen 1975/76:190 föreslagit, beslutar 1. att kostnaderna för de militärhistoriska muséerna skall bestridas från ett särskilt anslag utanför den militära utgiftsramen, 2. att kostnaderna för erforderliga investeringar, flyttningar och särskilda förmåner för personalen i samband med organiserandet av arméns tekniska skola i helt skall finansieras utanför ramen. HANS () i
mot · FZ022490 · 1976-04-22 00:00:00 — av herrar i och Fågelsbo med anledning av propositionen 1975/76:197 med förslag till lag om I propositionen 1975/76:197 framläggs förslag till . Det grundskydd vid arbetsskada som förslaget erbjuder omfattar arbetstagare och även den som genomgår utbildning, under förutsättning att utbildningen är förenad med särskild risk för arbetsskada. Förslaget utgör en viktig länk i det grundskydd och den grundtrygghet som vårt land erbjuder medborgarna. Mot denna bakgrund är det särskilt viktigt att ingen lämnas utanför utan att det klart framgår att hela grundtrygghetssystemet, alltså även arbetsskadeförsäkringen, omfattar alla medborgare. I detta sammanhang vill vi inskränka oss till att föreslå att lagen får en sådan utformning att det redan av lagtexten klart framgår att med arbetstagare även skall avses egenföretagare i dennes yrkesutövning. Det ter sig helt orimligt att egenföretagaren skulle stå utanför en arbetsskadeförsäkring; om vederbörande driver en verkstadsrörelse eller ett jordbruk är han utsatt för exakt samma risker för arbetsskada som en anställd. Det torde få ankomma på utskottet att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att 1 kap. 1 § utformas så att därav klart framgår att lagen även omfattar egenföretagare i dennes yrkesutövning. () ()
mot · FZ022492 · 1976-04-23 00:00:00 — av i och fröken med anledning av propositionen 1975/76:197 med förslag till lag om Det är viktigt att alla som riskerar att skadas vid arbete eller utbildning garanteras ett fullvärdigt försäkringsskydd. Propositionen 1975/76:197 föreslåratt försäkringen skall omfatta den som genomgår utbildning endast i den mån utbildningen är förenad med särskild risk för arbetsskada". Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter härom. (1 kap. 1 §). Paragrafen innebär stora definitions- och bevisproblem. Vad är att anse som arbetsskada? Inom vilka utbildningar kan denna skada anses inträffa? I 3 kap. 2 § fastslås att de som är studerande inte erhåller sjukpenning . 1 stället skall ersättning utgå från yrkesskadeförsäkringen enligt samma principer som gäller för sjukpenning. Här blir återigen de studerande missgynnade. Om de inte är berättigade till sjukpenning eller inte har studiemedel som kan avskrivas enligt bestämmelserna om särskild sjukpenning för studerande, får de ingen ekonomisk ersättning. Studiemedel beräknas på en studietid /år. Skulle en skada inträffa kommer de studerande under nära att vara utan ekonomiskt stöd. De beräkningsgrunder vid livränteunderlag som återfinns i propositionen bör gälla även de studerande . föreslog i sitt betänkande (SOU 1975:84) att med arbetstagare jämställs deri som efter fullgjord skolplikt studerar, om han är berättigad till studiestöd enligt studiemedelslagen (1973:349) eller endast på grund av bestämmelse om behovsprövning är utesluten från sådan förmån (1 kap. 2 §). Detta förslag var inte heller tillfredsställande, eftersom det utestänger t. ex. studerande som tillfälligt på grund av bristande studieresultat inte är berättigade till studiestöd enligt studiestödslagen från arbetsskyddet. Även de studerande som inte har möjlighet att erhålla studiemedel utsätts för yrkesskaderisk. Om 1 kap. 1 § utformas i överensstämmelse med utredningens förslag efter ändring av första momentet täcker man emellertid alla områden där det kan finnas studerande som utsätts för skaderisk. Första momentet bör enligt vår mening få följande lydelse: "den som efter fullgjord skolplikt studerar vid studiestödsberättigad utbildningsanstalt. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att vid behandlingen av propositionen 1975/76:197 be slutar anta följande förslag till lydelse av 1 kap. 1 § lagen om arbetsskadeförsäkring: 1 § Arbetstagare är försäkrad för arbetsskada enligt denna lag. Med arbetstagare jämställes vid tillämpningen av denna lag 1. den som efter fullgjord skolplikt studerar vid studiestödsberättigad utbildningsanstalt, 2. den som deltager i arbetsmarknadsutbildning som avses i arbetsmark nadskungörelsen (1966:368), arbetsprövning eller arbetsträning som anordnas av staten, kommun eller landstingskommun, praktisk yrkesorientering inom eller särskolan, 3. den som från och med kvartalet efter det han fyllt undervisas i särskolans yrkesskola. Regeringen kan föreskriva att även annan studerande skall jämställas med arbetstagare.
mot · FZ022496 · 1976-04-23 00:00:00 — Mot.1975/76 2496-2498 Motion 1975/76: 2496 med anledning av propositionen 1975/76:105 med förslag till ar betsrättsreform m. m. I regeringens förslag till medbestämmande i arbetslivet, prop. 1975/76:105 2 och 32 §§, görs åtskillnad mellan inflytande i arbetslednings- och företagsledningsfrågor. 1 enskilda företag skall gälla att arbetstagarorganisation kan kräva att kollektivavtal skall träffas vad gäller verksamhetens mål och inriktning. Detta betyder att om arbetstagarna ogillar verksamhetens inriktning kan de kräva att denna ändras. Härvid gäller att den kvardröjande stridsrätten enligt 44 {j kan utnyttjas trots att avtal träffats på andra områden. För människor som driver mindre företag eller står i begrepp att starta företag gäller att de idéer och de tankar företagaren hyser är avgörande moment för hans vilja att starta eller driva ett företag. Jag finner det inte rimligt att den eller de som med ekonomisk uppoffring sätter i gång en verksamhet för att nå ett syfte, så fort de behöver anställa någon eller några kan bli skyldiga att släppa ifrån sig beslutanderätten över denna verksamhets syfte och inriktning. Den negativa effekt detta skulle kunna ha på viljan att starta nya företag är uppenbar. Jag anser därför att i företag med under 50 anställda verksamhetens mål och inriktning icke skall vara förhandlingsbara. Med stöd av det anförda hemställs att måtte besluta att 32 §, regeringens prop. 1975/76:105, lag om medbestämmande i arbetslivet ges följande lydelse: Mellan parter som träffar kollektivavtal om löner och allmänna anställningsvillkor bör, om arbetstagarparten begär det, även träffas kollektivavtal om medbestämmanderätt för arbetstagarna i frågor som avser ingående och upphörande av anställningsavtal, ledning och fördelning av arbetet. Kollektivavtal bör även träffas rörande verksamhetens bedrivande i övrigt under förutsättning att arbetsgivaren sysselsatt 50 arbetstagare under senast förflutna räkenskapsår. 1 1975/76 3 sami.
mot · FZ022497 · 1976-04-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 2497 med anledning av propositionen 1975/76:105 med förslag till arbetsrättsreform m. m. I regeringens proposition 1975/76:105 med förslag till arbetsrättsreform öppnas möjligheten för medbestämmandeavtal i 32 § i förslaget till lag om medbestämmande i arbetslivet. Förslaget ger även möjlighet till avtal om medbestämmande då det gäller företagets mål och inriktning. Enligt specialmotiveringen avses härmed företagsledningsfrågor såsom försäljnings-, reklam- och andra liknande frågor rörande produktavyttring, leverans, order och lagerhållning, verksamhetens omfattning och valet mellan olika former för dess bedrivande. Företagsekonomiska frågor rörande finansiering, budget, investeringar etc. Regeringens förslag innebär på denna punkt en utvidgning i förhållande till arbetsrättskommitténs förslag. Kommittén föreslog nämligen i sitt betänkande att man skulle avgränsa medbestämmandefrågorna till arbetets ledning och fördelning. Enligt vår uppfattning måste det enda riktiga vara att den, som startar eller driver ett företag och därmed också tillhandahåller kapitalet och med sina egna tillgångar svarar för ingångna förbindelser, innehar den faktiska beslutanderätten i tidigare uppräknade fall. En åtskillnad mellan inflytande och medbestämmanderätt å ena sidan och ekonomiskt ansvar å andra sidan är enligt vår mening oacceptabel. Den skulle ytterligare medverka till den redan nu konstaterade nedgången i nyetableringsfrekvens och skapa tveksamhet hos företagen beträffande nyanställningar och investeringar. Med hänsyn till ovanstående hemställer vi att i 32 § lagförslaget "och verksamhetens bedrivande i övrigt utgår. HANS () ()
mot · FZ022504 · 1976-04-23 00:00:00 — av i m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:129 om forskningsrådsorganisationen inom verksamhetsområde I propositionen 1975/76:129 framläggs förslag om ändringar i organisationen av forskningsråden inom verksamhetsområde. Förslaget innebär att de nuvarande fem forskningsråden ersätts med tre, ett humanistiskt-samhällsvetenskapligt, ett medicinskt och ett naturvetenskapligt. Forskningsråden skall ge stöd till och initiera forskning inom sina respektive områden samt informera om sådan forskning. Vid sidan av de tre nya forskningsråden skall enligt förslaget inrättas en forskningsrådsnämnd (FRN) med uppgift bl. a. att finansiera forskning med stort samhälleligt intresse, att svara för allmän övergripande information om forskning samt att vara ett samarbetsorgan för forskningsråden inom område, statens råd för skogs- och jordbruksforskning samt styrelsen för teknisk utveckling. Vi har i princip inte några invändningar mot den föreslagna organisationsändringen, men vi vill framföra några synpunkter beträffande rådsorganens sammansättning. En majoritet av rådsledamöterna föreslås komma att utgöras av företrädare för vetenskapen. Det slås emellertid fast i propositionen att en betydande minoritet bör utgöras av representanter för sektoriella eller motsvarande intressen. Dessa ledamöter bör enligt propositionen utses efter samråd med berörda intressen. Föredraganden understryker dock att förfarandet i denna del inte bör formaliseras. Vi kan ansluta oss till denna uppfattning, men vi vill framhålla betydelsen av att samrådet tillmäts stor betydelse vid utseendet av rådens ledamöter. FRN skall enligt förslaget bestå av dels representanter för de tre forskningsråden inom verksamhetsområde, styrelsen för teknisk utveckling och statens råd för skogs- och jordbruksforskning, dels sju allmänrepresentanter. Rådsrepresentanterna utses av råden och allmänrepresentanterna av regeringen. Regeringen utser därutöver ordföranden. Enligt vår uppfattning bör näringslivet vara bättre företrätt i nämnden än vad som synes bli fallet med den i propositionen föreslagna ordningen. En allsidig representation för arbetsmarknadsparten bör bl. a. eftersträvas. Vi vill vidare understryka vikten av att de politiska partierna blir väl företrädda, i första hand av riksdagsledamöter. Minst fyra av nämndens ledamöter bör sålunda tillhöra . För att både de i propositionen och de av oss här framförda synpunkterna angående nämndens sammansättning 1975/76 2504-2510 1 1975/76.3 sami. skall kunna tillgodoses bör enligt vår mening antalet allmänrepresentanter fastställas till nio i ställer för sju. Med hänvisning till det anförda hemställs att vid sin behandling av propositionen 1975/76:129 beaktar vad i motionen anförts angående forskningsrådens och forskningsrådsnämndens sammansättning och att antalet allmänrepresentanter i forskningsrådsnämnden bör vara nio. () i Skärstad
mot · FZ022505 · 1976-04-23 00:00:00 — av i m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:129 om forskningsrådsorganisationen inom verksamhetsområde Den föreslagna omorganiseringen av forskningsråden innebär ingen genomgripande förändring av den forskningspolitik som VPK tidigare kritiserat (motion 1975:78). Förslaget bör dock kunna innebära förbättringar mot nuläget i vissa avseenden. De största forskningsresurserna går f. n. till industriell och militär forskning utanför kontroll och insyn. Det är av vikt att forskningsråden och den föreslagna forskningsnämnden står fria från påtryckningar från de starka industriella och militära intressegrupperna. Det är vidare av stor vikt att och allmänheten får tillgång till den rådsfinansierade forskningens resultat. har en stor del av forskningen vid råden initierats av särskilda kanslihusanknutna organ av typ samarbetskommittén för långsiktsmotiverad forskning, , expertgruppen för regional utredningsverksamhet etc. Forskarna handplockas till stor del direkt av kanslihuset, och forskningen finansieras till stor del via forskningsråden. Denna forskning är närmast att betrakta som framtagning av beslutsunderlag för regeringspolitiken. Genom att forskningsresultaten ofta publiceras som bilagor till offentliga utredningar (t. ex. SOU 1972:59 Att välja framtid och SOU 1974:1 Orter i regional samverkan) kan regeringspolitiken ibland på ett falskt sätt framställas som resultat av en fristående rådsfinansierad universitetsforskning. Vi anser att forskningsrådsnämnden bör dra en klar gräns mellan regeringens kortsiktiga behov av beslutsunderlag, som kanslihuset får finansiera genom egna medel, och den fristående universitetsforskningen. bör ges en allsidig bild av all den forskning som råden finansierar. Det är också av vikt att resultaten presenteras för riksdag och allmänhet på ett lättillgängligt sätt. Flera av de nämnda bilagorna till offentliga utredningar utgör skräckexempel på svårbegriplighet. Av stor vikt är också att alla aktiva forskare ges möjlighet att delta i valet av forskarrepresentanter i forskningsråden. Detta gäller även de forskarstuderande. Skrivningen i propositionen är på denna punkt oklar. Under hänvisning till det anförda föreslås att med godkännande av propositionen 1975/76:129 i övrigt uttalar 1. att den nya forskningsrådsorganisationen utformning som på ett bättre sätt tillgodoser behov av en allsidig information om forskningsresultaten, 2. att de forskarstuderande bör ges möjlighet att delta i valen av forskarrådsledamöter. (vpk) i INGA (vpk)
mot · FZ022506 · 1976-04-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:129 om forskningsrådsorganisationen inom verksamhetsområde I regeringens proposition 1975/76:129 om forskningsrådsorganisationen inom verksamhetsområde föreslås att en s. k. forskningsrådsnämnd (FRN) inrättas. FRN skall ges ställning som självständig myndighet direkt under regeringen och fungera som forskningsrådens samarbetsorgan. FRN skall vara sidoordnad råden och föreslås få egna kansliresurser och medel för forskningsstöd. Däremot räknar man inte med egen beredningsorganisation hos FRN av det slag som föreslås för de egentliga forskningsråden. FRN skall i första hand finansiera forskningen tillsammans med andra forskningsstödjande organ men skall dessutom i mindre utsträckning kunna ta upp helt egna projekt. FRN bör särskilt stödja tvär- och mångvetenskapliga forskningsprojekt samt beakta projektens relevans för samhällets utveckling. Ur denna synvinkel får FRN en mer tillämpad inriktning än de ämnesinriktade forskningsråden. Det är därför särskilt viktigt att FRN får en bred kontaktyta med hela samhället, vilket man i produktionen försöker åstadkomma genom att som medlem i FRN välja riksdagsledamöter, representanter från sektorsorgan, kommuner, landsting och löntagarorganisationer. FRN bör på detta sätt få en bred samlad bild av vilken forskning som är viktig för det offentliga samhällets utveckling samt av hur forskningsresultaten bör utformas för att kunna användas i samhällsplaneringen. Det är emellertid synnerligen förvånande att man helt utelämnat den största enhetliga avnämargruppen av samhällets grundforskning, nämligen industrin. Industriforskningen svarar för ca 2 300 milj. kr. av de totalt 4 700 milj. kr. som satsas på FoU i . Huvuddelen av industrins insats går visserligen till industriellt utvecklingsarbete men basen för detta är i stor utsträckning grundforskningens resultat. Även när det gäller att anställa högutbildade tekniker och andra naturvetenskapliga forskare är industrin den kanske ledande avnämaren. Industrin har därför ett naturligt intresse för att följa vad som händer inom grundforskningen liksom att ge synpunkter på de grundforskningsområden man anser vara angelägna. Sådan information är dessutom av största värde även för forskarna. Med den i propositionen föreslagna sammansättningen av FRN kommer denna att sakna erfarenhet av grundforskningens tillämpning inom industrin. Inte heller kommer nämnden att ha förutsättningar att bedöma sambandet mellan företagsforskning av olika slag och den offentligt stödda FRN kommer enligt förslaget att ha majoritet för representanter för allmänintressen, vilket tillstyrkts av flertalet remissinstanser. Enligt vår uppfattning är det angeläget att också industrin blir representerad i FRN, varigenom de ovan relaterade kontakterna mellan samhällsinitierad och industriell forskning skulle förbättras. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att i den föreslagna forskningsrådsnämnden också skall ingå företrädare för industrin. () () . () i
mot · FZ022510 · 1976-04-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:169 med förslag till lag om styrelserepresentation för de anställda i bankinstitut och försäkringsbolag I propositionen 1975/76:169 föreslås att lagen om styrelserepresentation för de anställda i bankinstitut och försäkringsbolag ändras bl. a. så att rätt till styrelserepresentation inträder när företaget i fråga har minst 25 anställda mot f. n. I vår motion i anledning av propositionen 1975/76:166 angående de anställdas styrelserepresentation i aktiebolag och ekonomiska föreningar yrkar vi på att den nu gällande gränsen för styrelserepresentation - 100 anställda - skall bibehållas. Med hänsyn till de annorlunda förutsättningarna för banker och försäkringsbolag, där styrelsearbetet som regel torde vara mer utvecklat än i andra företag av motsvarande storlek, har vi tidigare accepterat att gränsen för dessa sätts lägre. I konsekvens härmed anser vi att även den gällande gränsen för banker och försäkringsbolag bör bibehållas. I företag med mindre än 50 anställda kan informationsfrågorna lösas smidigare på annat sätt. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att siffran 25 i lagens paragraf 4 utbyts mot "50. () () () () () : () () G. () () PER () GOTAB 51833 Slockholm 1976