mot · FZ021274 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76:1274 av om registrering av cancerfall för forskningsändamål Att maligna tumörer eller cancer, som den sammanfattande benämningen lyder, är en folksjukdom framgår klart av den statistik över dödsorsaker som publiceras i serien officiella statistik (SOS). Därav framgår att cancersjukdomarna svarar för av samtliga dödsorsaker och överträffas i detta avseende endast av hjärtsjukdomarna. I skrivelse till Kungl. Maj:t hemställde dåvarande medicinalstyrelsen om medel för att upprätta en utvidgad sjukdomsstatistik. En angelägen åtgärd var enligt styrelsen att få till stånd ett cancerregister. I sin motivering anförde styrelsen bl. a. följande: De maligna tumörerna, eller cancer i vidaste bemärkelse, framträder efter tuberkulosens tillbakagång som den andra i ordningen av dödsorsakerna. Enär dess betydelse ökar med den stigande medellivslängden är det angeläget, att dessa sjukdomars utbredning och frekvens blir föremål för en ingående och fullständig statistik. Vissa cancertyper, t. ex. lungcancer, ökar hastigt oavsett åldersförändringarna. Vidare kommer, i samma mån som cancer genom kirurgisk eller radiologisk behandling botas, de enda tillgängliga uppgifterna - mortalitetssiffrorna - ej längre att ge ett riktigt uttryck för sjukdomens frekvens. Slutligen har forskningen visat, att en rad omgivningshygieniska faktorer påverkar cancerns uppträdande. Härutinnan erinras om förekomsten av cancerframkallande ämnen inom vissa, särskilt kemiska industrier samt att samband mellan tobaksrökning och cancer borde finnas. Medicinalstyrelsen pekade också på andra möjliga orsaker till cancer och framhöll att kunskap om dessa endast kunde erhållas genom insamlande av statistiska data. funktion skulle enligt styrelsen kunna sammanfattas i följande punkter: Rutinmässigt insamlade uppgifter om cancerfall. Sammanställa, räkna och redovisa insamlade data med uppdelning efter vissa standardargument såsom cancerdiagnos, kön, ålder, hemort, yrke m. m. Samla identifieringsdata för att möjliggöra för forskare att följa patienten i sjukhusens arkiv. Tillhandagå forskare med sortering, listning och räkning av materialet mot ersättning till självkostnadspris samt ge råd om uppläggningen av forskningsarbetet.Medicinalstyrelsens hemställan togs upp statsverksproposition (bilaga 13, punkten B 1). Departementschefen anslöt sig på alla väsentliga punkter till styrelsens förslag och hemställde hos om medel för verksamheten. , vars utlåtande godkändes av , anförde i sitt betänkande 1957:11 att ett cancerregister enligt utskottets uppfattning kunde få stor betydelse som ett hjälpmedel i kampen mot cancersjukdomarna. Registret startade sin verksamhet . I kungörelsen (SFS 1957:632) föreskrivs skyldighet för vissa läkare att anmäla konstaterade cancerfall till registret. Närmare föreskrifter om anmälningsskyldigheten ges i cirkulär (MF 1968:1) angående anmälan till cancerregistret. Registret har tillbaka varit föremål för ökat allmänt intresse som en följd av att doktor med data ur registret som grund lyckades belägga sambandet mellan cancer och exposition för asbest. 1 den debatt som följde uttalade t. ex. professor , medicinsk föredragande vid cancerregistret, i en tidningsintervju ( ) att det gällde att göra registret lättillgängligare, att tillföra det ytterligare uppgifter beträffande de sjukas yrke, boendemiljö etc. samt att vid registret få heltidsanställda forskare som ägnade sig åt olika cancerformers uppkomst och utbredning. 1 samma artikel förklarade generaldirektör att registret säkert rymde flera dolda samband mellan yrke och cancer. framhöll att registret måste tillföras större resurser för metodiska forskningsprojekt. I tidningen (nr 27/1975) påtalar docenten vid fel i uppbyggnaden av register av dessa slag och menar att reglerna kring dem måste omprövas och avsevärt förbättras om registren skall bli till verklig nytta för forskningen. Professor anför i (40/75) på tal om försöken att i debatten spåra de ansvariga för asbestfallen att man endast kan gissa att uraktlåtenhet att rutinmässigt bearbeta sitt cancerregister så att det tidigare skulle ha kunnat lämna information om sådana här sammanhang säkerligen kan försvaras med bl. a. bristande medelstillgång. Även i tidigare artiklar i har utformningen av cancerregister varit under debatt. Så har t. ex. (i nr 45/73, 22&74 och 27/74) uppläggning av regionala tumörregister i anslutning till s. k. onkologiska centra diskuterats. Av en interpellationsdebatt i framgick bl. a. vikten av att följa den internationella forskningen på dessa områden. Resultatet av yrkesskadestatistikutredningens arbete kan uppenbarligen inte förväntas ge svar på frågan om cancerregistrets definitiva utformning och utnyttjande som underlag för forskning. Denna kortfattade sammanställning visar enligt min mening att cancerregistret inte blivit effektivt utnyttjat när det gällt att spåra samband mellan cancer och cancerframkallande faktorer. Inte heller förefaller registret vara rationellt och fullständigt uppbyggt. Vidare tycks erforderliga forskningsresurser saknas. Den förstärkning med en tjänst som föredragande läkare med utbildning i epidemiologi som i detta sammanhang föreslås i bilaga 7 till årets budgetproposition förefaller helt otillräcklig. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning och förslag i syfte att åstadkomma en effektivare registrering av cancer och därmed besläktade sjukdomar samt möjlighet att i forskningen bättre utnyttja sådana register.