mot · FZ021814 · 1976-01-23 00:00:00 — av m. fl. om ökat kreditstöd till tekoindustrin Antalet sysselsatta har inom tekoindustrin under en lång följd av år sjunkit. Minskningen av antalet arbetstillfällen har skett inom alla storleksklasser på företag, men de medelstora tekoföretagen synes ha drabbats särskilt hårt. De mindre företagsenheterna har genom sin flexibilitet kunnat snabbare anpassa sig till nya marknadslägen än de något större företagen. Läget håller emellertid snabbt på att förändras. De största tekoföretagen synes nästan utan undantag numera ha skaffat sig statliga garantier för sin fortsatta existens. Detta har i flera fall inneburit direkta subventioneringar av företagens verksamhet i form av lån och andra stödåtgärder. Några motsvarande förmåner har icke kommit den mindre industrin till del. Följden har blivit att konkurrensförhållandet mellan de två grupperna förändrats till den mindre industrins nackdel. I synnerhet synes härvid de s. k. lönsömnadsföretagen ha drabbats. Bristen på investeringskapital och den allmänna osäkerheten om tekobranschens framtid har medfört att dessa företag icke heller i takt med utvecklingen kunnat rationalisera sin maskinpark. Den mindre tekoindustrin och i synnerhet lönsömnadsföretagen är ett mycket viktigt komplement till de större företagens verksamhet därför att svängningarna i dagens modebetingade tillverkning är så stora att företag mycket sällan på förhand kan förutse en kollektions framgång. Härav följer att det större företaget normalt vid en framgångsrik kollektion måste lämna ut delar av produktionen på lönsömnad. Lönsömnadsföretagen utgör härvid den buffert, den utjämnande faktor som gör att det stora företaget icke behöver dimensionera sin personalstyrka efter en eventuell maximal framgång för sin kollektion. För att lönsömnadsföretagen skall kunna motsvara de marknadsförande företagens förväntningar på kvalitet och utförande fordras emellertid en god maskinpark. En ökad satsning på i synnerhet lönsömnadsföretagens maskinpark skulle följaktligen vara till stort gagn för den svenska tekoindustrins konkurrenskraft. De nu aktuella företagen saknar emellertid som regel möjlighet att med bankmässiga säkerheter som grund erhålla lån från kreditinstitut av olika slag. emellertid söker lån för investeringar i arbetsmiljöförbättrande åtgärder har statsmakterna i denna situation ansett sig böra kunna ställa statlig garanti som säkerhet för dessa lån. Den statliga garantin utgår utan att företagarna kräves på borgen från sig själva och anförvanter. På motsvarande sätt borde de synnerligen angelägna investe ringarna i den mindre tekoindustrin kunna betraktas. Skall dessa angelägna investeringar emellertid kunna komma till stånd kan dock normalt kreditstöd t. ex. från företagarföreningarna icke utnyttjas, eftersom föreningarna är skyldiga att kräva bankmässiga säkerheter inklusive personlig borgen av företagaren och hans familj. En statlig kreditstödsform motsvarande miljöförbättringsstödet måste sålunda till om den mindre tekoindustrin skall kunna få det stöd som angivits som särskilt angeläget. En ökad effektivitet bland lönsömnadsföretagen torde trygga sysselsättningen för åtskilliga löntagare framför allt inom . Med stöd av vad som sålunda anförts hemställes att hos regeringen anhåller om sådana bestämmelser att statlig garanti kan lämnas för lån till mindre tekoindustrier för maskininvesteringar på samma villkor som gäller i fråga om satsningar på förbättrad arbetsmiljö. () MAJ ()