mot · FZ02252 · 1976-01-12 00:00:00 — 1975/76 252-254 av m. fl. om minimiarbetstid för deltidsanställda, m. m. har drygt 300 000 kvinnor sökt sig ut i arbetslivet. av dessa är deltidsarbetande. Av ca 800 000 deltidsarbetande är mer än 700 000 kvinnor. En mycket stor del av dessa är undersysselsatta i den meningen att de skulle vilja ha arbete fler timmar eller större del av året. Med deltidsarbete foijer bl. a. dålig anställningstrygghet, minskade eller uteblivna sociala förmåner, snävare yrkesval och sämre löneoch anställningsvillkor. kommunisterna hemställer i denna motion att uttalar sig för en minimiarbetstid om , om inte annan överenskommelse nås med den lokala fackliga organisationen, vidare att hos regeringen anhåller om en översyn av lagen om anställningstrygghet i syfte att garantera alla arbetande trygghet i anställningen. är det kvinnorna som har svarat för sysselsättningsökningen. Drygt 300 000 kvinnor har gått ut i arbetslivet, medan de förvärvsarbetande männen har minskat något i antal. Den ekonomiska tillväxten och reformverksamheten skulle inte ha varit möjlig utan dessa 300 000 kvinnor. Den utvecklingen måste fortsätta. Det är kvinnorna som kommer att kunna svara för ökningen av arbetskraften i vårt land, medan antalet män på arbetsmarknaden i stort sett förblir oförändrat. Men det är inte under några gynnsamma villkor som flertalet av de arbetssökande kvinnorna kommer i kontakt med arbetslivet. Inga märkbara förändringar till kvinnornas förmån har skett på arbetsmarknaden. står oftast till kvinnornas förfogande ett arbete på deltid inom ett lågavlönat s. k. kvinnoyrke. är kvinnorna hänvisade till den snäva arbetsmarknad som i stort omfattar ett tiotal yrkesområden. Det är också där deltidsarbetena finns. Av de närmare bestämt 311 000 nya kvinnorna på arbetsmarknaden arbetar 80 "ti på deltid. Andelen heltidsarbetande kvinnor med barn har bara blivit några tiondelars procent större . Den var då 42,2 °<> mot 1974. Andelen kvinnor utan barn som heltidsarbetar har däremot sjunkit från till drygt 64 "b. När det gäller deltidsarbetande visar olika redovisningar varierande siffror. Detta kan bero på olika metoder för mätning av mer eller mindre varaktiga tim 1 1975/76. Utbudet av deltidsarbete växlar också med årstiderna. Medan delegationen för jämställdhet mellan män och kvinnor redovisat sammanlagt 650 000 deltidsarbetande , finns andra siffror från arbetskraftsundersökningar gjorda 1974. Enligt dessa redovisningar fanns 648 200 som arbetade , en siffra som ökade till 800 600. Det är kvinnorna som deltidsarbetar. De av alla sysselsatta män som arbetar på deltid är bara undantagen som bekräftar regeln. Dessutom är hälften av de deltidsarbetande männen eller . Däremot är nio av tio deltidsarbetande kvinnor i åldern . Bortsett från det varierande siffermaterialet är alla överens om att deltidsarbetena har ökat anmärkningsvärt . Av LO har detta betecknats som en skrämmande ökning, skrämmande därför att med arbete på deltid följer så många negativa effekter. Med deltidsarbete följer bl. a. dålig anställningstrygghet, minskade eller uteblivna sociala förmåner, snävare yrkesval, sämre löne- och arbetsvillkor. Deltidsarbete betyder också låg facklig organisering och låg facklig aktivitet. Enligt LO:s rapport om arbetstiden finns ett klart samband mellan många deltidsarbetande i förbunden och låg facklig organisationsgrad. Detta framgår även av jämställdhetsdelegationens rapport, som också visar ett lägre löneläge för de oorganiserade. De oorganiserade har i genomsnitt . mindre än de organiserade. Deltidsarbete betyder att samhället inte tar på sig sin del av ansvaret för barntillsynen. Man undviker att bygga tillräckligt många daghem. Kvinnorna får pussla ihop till familjens försörjning med något deltidsarbete , morgnar, nätter och . Ojämlikheten mellan män och kvinnor befästs då inkomsten från ett deltidsarbete inte ger kvinnorna ekonomiskt oberoende. Arbetslivet fortsätter att vara männens, medan hemmet förblir kvinnornas. Samhället inrättas inte efter att hela vår produktion vilar på kvinnornas arbetsbenägenhet. Drygt 270 000 kvinnor skulle redan nu vara beredda att gå ut på arbetsmarknaden, om det fanns jobb eller om andra hinder undanröjdes. \/et vi att stor brist på arbetskraft föreligger på flera områden inom den allmänna sektorn, exempelvis inom vårdområdet. Det gäller arbeten som inte efterfrågas därför att arbetsförhållandena är helt orimliga. Där finns åtskilliga exempel på hur tjänster skräddarsys med delarbetstid i alla varianter. Det passar arbetsköparna perfekt. De kan täcka toppbelastningar med deltidsarbetande kvinnor och behöver inte betala löner till dessa under lugnare perioder. På så sätt kan man hålla lönekostnaderna nere och utnyttja arbetskraften maximalt. En arbetstid motsvarande exempelvis tjänst passar kanske en person, men när denne slutar blir det svårigheter med rekrytering och en schemaomläggning kan bli nödvändig. Det drabbar kanske en hel avdelning som får ändrade arbetstider. Anställningstryggheten fungerar inte. Arbetstidsunderlaget för deltidsarbetande kan skäras ner helt godtyckligt. Minskningen av arbetstiden sker ofta i samband med avtalsuppgörelserna och därmed uteblir inkomsthöjningen för deltidsarbetande. Hela branscher, t. ex. varuhusen, är uppbyggda kring kvinnors deltidsarbete. I arbetar av de på varuhusen anställda på deltid. Också inom vårdområdet fungerar samma system. För städerskor är anställningstryggheten en utopi. Arbetsköparna tjänar på deltid. De kan få kvinnlig arbetskraft när de behöver den. Den kortare arbetstiden innebär ofta en högre, intensivare arbetstakt med oförändrad inkomst. Och arbetsköparna slipper betala sociala avgifter. Enligt LO:s rapport om arbetstiden vill en fjärdedel av alla deltidsarbetande egentligen arbeta heltid. har de anställda inte lyckats förändra förhållandena. överenskommelse mellan skrevs en rekommendation in att företagen redan i sin personalplanering skall se till att den deltidsanställdes arbetstid och arbetsförtjänst blir så jämn som möjligt. Arbetstidsscheman skall i princip finnas. Den deltidsanställde skulle också ha rätt till information om bestämmelserna om de sociala förmånerna enligt lag och avtal. Han eller hon skall också kunna kräva en arbetstid som berättigar till dessa förmåner i de fall det är praktiskt möjligt. Att denna rekommendation helt nonchalerats av arbetsköparna visar dagens situation för deltidsarbetande. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att uttalar sig för fastställande av en minimiarbetstid , utom i de fall då annan överenskommelse nås med den lokala fackliga organisationen, 2. att hos regeringen anhåller om en översyn av lagen om anställningstrygghet i syfte att garantera alla arbetande trygghet i sin anställning. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i