mot · FZ02977 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 977 om den allmänna energiskatten för den glasindustrin I regeringens budgetproposition 1975/76:100 har mot bakgrund av den allmänna konjunktursituationen framlagts olika förslag för att stärka det svenska näringslivets konkurrenskraft. Genomgående kännetecknas förslagen emellertid av att de endast i begränsad omfattning är så utformade att de kan bidraga till att förbättra den ekonomiska situationen och sysselsättningsmöjligheterna för de mindre och medelstora företagen. För de företag som arbetar i särskilt arbetskraftsintensiva branscher får flera av de utav regeringen framlagda förslagen i förening med andra av tidigare fattade beslut i stället en rakt motsatt effekt. Konkurrenskraften i förhållande till omvärlden försämras i stället. Särskilt för de branschområden som inte bara är arbetskraftsintensiva utan jämväl har en hög energikostnad i det slutliga produktpriset blir situationen nu utomordentligt allvarlig för sysselsättningen. Den glasindustrin är en sådan bransch. I denna, den mest löneintensiva av alla tillverkningsindustrier i landet, utgör kostnaden för arbetskraften av produktpriset. Energikostnaderna inkl. nu utgående energiskatter ingår med i produktpriset. De två tyngsta kostnadsposterna, vilka företagen kan påverka endast i begränsad omfattning, utgör sålunda 2/3 av det slutliga produktpriset. Den skärpning på energiskatteområdet som fattade beslut om, har hårt drabbat den glasindustrin. Möjlighet till viss nedsättning av energiskatterna föreligger visserligen jämväl enligt den nya lagstiftningen, men genom bestämmelsernas utformning har skattenedsättningen haft endast marginell effekt för branschen. Den glasindustrin har ca 2 600 anställda jämfört med ca 4 000 . Produktionsvärdet uppgår till ca 200 milj. kr. Inemot av produktionen exporteras. har branschen pressats utomordentligt hårt och lönsamheten ligger numera vid noll-strecket. Med hänsyn till den betydelse den glasindustrin har för sysselsättningen i vissa starkt avgränsade områden i landet, huvudsakligen sydöstra , har statsmakterna genom olika stimulansprogram sökt medverka till att en ytterligare krympning av branschen skall undvikas. Dessa stimulansprogram, som främst omfattat utbildning, exportstöd och strukturfrämjande åtgärder, har utan tvivel varit av betydande värde och en viss stabilisering av branschen har också uppnåtts. svarar tre företagsenheter med sammanlagt 13 glasbruk för av den glasproduktionen i landet. De enorma höjningar som energikostnaderna varit föremål för kan ej neutraliseras genom ytterligare rationaliseringar i branschen. Kostnaderna måste slå igenom i produktpriset. De redan förut höga produktpriserna för svenskt glas har blivit så höga att marknaderna ej accepterar dem. Importen i vårt land ökar, exporten försvagas. Resultatet blir att sysselsättningen vid glasbruken ånyo hotas. För att kunna upprätthålla försäljningen och därigenom sysselsättningen måste varje kostnadshöjning, oavsett art, angripas. Den glasindustrin beräknas komma att erlägga totalt ca 2 milj. kr. i energiskatter mot ca 300 tkr . I den marknadssituation som denna branschsektor numera är betyder en sådan kostnadsökning, för en bransch som ej ens har en positiv räntabilitet, ett allvarligt slag mot sysselsättningen. Det borde vara ett samhällsintresse, även utanför det specifika glasbruksdistriktet i , att genom beskattningsåtgärder ej slå ut företag som genom sin verksamhet bereder ett stort antal människor sysselsättning och vars produktion till går på export. Lagtekniskt möter inga hinder att för den glasindustrin lindra den ekonomiskt betungande, och därigenom sysselsättningshämmande energiskatten. I gällande lag om nedsättning av allmän energiskatt är angivet att energiskatten för växthusuppvärmning vid yrkesmässig växthusodling utgår efter en skattesats som svarar mot av den skattesats som gäller för ifrågavarande bränsle. En liknande konstruktion för den glasindustrin borde vara rimlig och skulle i praktiken innebära att energiskattebelastningen för branschen återfördes till den kostnadsnivå som gällde för . Ett återförande av energiskatten för glasindustrin till sistnämnda nivå skulle stärka sysselsättningsmöjligheterna vid företagen. Kostnaden för denna sysselsättningsfrämjande insats får betraktas som blygsam jämfört med de kostnader som skulle åsamkas samhället för den händelse glasbruken tvingas till en fortsatt nedtrappning av sysselsättningen. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till sådana ändringar i lagen om nedsättning av allmän energiskatt, att för den glasindustrin allmän energiskatt utgår efter en skattesats som svarar mot av den skattesats som gäller för det ifrågavarande energislaget.