mot · FZ022099 · 1976-01-27 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för ökad trafiksäkerhet Efterkrigstidens snabba utveckling inom trafikområdet ställer stora krav på åtgärder för att trygga trafiksäkerheten. Den ökande trafiktätheten kräver ökande insatser för att minska antalet trafikolyckor och förspillda människoliv. Under de år som gått har också en del förändringar till det bättre vidtagits, så även . Vi noterar sålunda med tillfredsställelse, att det fr. o. m. gäller lagstadgad skyldighet att använda bilbälte i framsätet. För motorcyklister infördes likaså skyldighet att använda skyddshjälm, och nya kompetenskrav för rätt att föra motorcykel träder i kraft fr. o. m. . Troligen har dessa åtgärder redan räddat en del människoliv. Antalet dödsoffer i trafiken har dock endast obetydligt minskat jämfört med närmaste föregående år. Enligt den preliminära statistiken var antalet dödade 967 och 957 . Den slutliga dödssiffran blev 1197. Motsvarande uppgift finns ännu inte . Då är dock att märka att restriktionerna till följd av oljekrisen haft effekter. Att antalet dödade torde bli färre än anses till stor del vara en följd av bilbälteslagen. Antalet skadade är lägre än . De trafikskadades antal var drygt 19 000. Av statistiken framgår vidare, att antalet dödade i åldern minskat, medan antalet dödade och skadade barn ökat. Att barnen varit svårast att nå med trafikskyddande åtgärder måste betecknas som särskilt allvarligt. har också dragit den riktiga slutsatsen av detta förhållande och beslutat att ägna kommande budgetår bl. a. åt en kampanj för Barn i trafiken, en åtgärd som mot bakgrund av olycksstatistiken måste betraktas som synnerligen angelägen. Ett sätt att minska antalet olyckor inte minst bland barnen torde vara en ökad användning av reflexbrickor vid gång i mörker. Ofta höjs röster för att genom lagstiftning göra användningen av sådana brickor obligatorisk. Vi delar dock trafiksäkerhetsverkets uppfattning, att man först bör pröva vägen att genom en intensifierad propaganda göra användningen mera allmän. TSV har begärt anslag för att under kommande budgetår förbereda en kampanj i detta avseende. Budgetpropositionens anslagsförslag ger dock inte utrymme för en sådan verksamhet. Vi vill för vår del föreslå, att TSV för detta ändamål beviljas det begärda anslaget på . Den uppmärksammade olyckan på , då ett antal skolbarn omkom, spred förstämning i vida kretsar. Den utredning som gjorts om händelseförloppet har inte kunnat bringa klarhet i frågan om signal 1 1975/76.3 sami Nr 2099-2104 systemet fungerade på ett tillfredsställande sätt i samband med de reparationer som pågick på stationsområdet. Även om ljussignaler fungerar perfekt i sådana sammanhang innebär den mänskliga faktorn alltid ett osäkerhetsmoment. Vid en tillfällig omläggning av trafiken på ett stationsområde blir givetvis risken för störningar i kontrollrutinerna större, varför det finns anledning att yrka på ett dubbelt kontrollsystem. Olyckor av den typ exemplifierar borde kunna undvikas. Järnvägskorsningar utgör annat problem i trafiken. Givetvis är den från trafiksäkerhetssynpunkt bästa lösningen att ha helt planskilda korsningar mellan järnväg och landsväg. 1 de fall man tvingas att acceptera plankorsningar bör dessa vara försedda med bommar hellre än enbart ljussignaler. Skillnaden i fråga om kostnad är så obetydlig att den mer än väl uppvägs av den ökade trafiksäkerheten. har för /77 begärt en uppräkning av anslaget för åtgärder vid järnvägskorsningar med . Under hänvisning till för särskilda åtgärder beviljade medel till SJ nöjer sig departementschefen med att föreslå en ökning av anslaget till TSV med endast . Enligt trafiksäkerhetsverkets egna beräkningar uppgår emellertid enbart kostnadsökningarna för kommande budgetår till 2,2 milj. kr. Vi anser därför, att anslaget till trafiksäkerhetsverket för /77 utöver regeringens förslag på denna punkt bör räknas upp med ett belopp av . Den nuvarande statistiken beträffande trafikolyckor är synnerligen bristfällig. Ett betydligt bredare register av data borde kunna insamlas i samband med olyckor och sammanställas till vägledning för trafiksäkerhetsarbetet. Fler tekniska data är av intresse, data som gäller fordonets kondition, vägbanans tillstånd osv. Det är också viktigt att få fram uppgifter om förarens fysiska och psykiska tillstånd, om det sätt på vilket de skadade blir omhändertagna m. m. Polisen har knappast resurser att göra så omfattande rapporter. Snarare behövs ett antal forskarlag - haverikommissioner" strategiskt utspridda över landet, som skulle rycka ut så snart en olycka rapporterats för att direkt på olycksplatsen genom undersökningar och intervjuer få fram alla tänkbara data, som kan vara till gagn för trafiksäkerhetsarbetet. Att alkohol och trafik inte hör ihop, är en självklarhet för många. Tyvärr visar olycksstatistiken att denna inställning inte delas av alla. Ungefär 1/3 av alla trafikdödade till lands beräknas ha förolyckats i sammanhang då alkoholförtäring varit med i bilden. Av samtliga drunkningsolyckor anses nära 2/3 ha samband med alkoholkonsumtion. Den försöksverksamhet med alkoholutandningsprov som bedrivits har av allt att döma varit till nytta, inte minst från förebyggande synpunkt, trots att verksamheten av vetenskapliga skäl ansetts böra spridas på ett från effektivitetssynpunkt mindre lämpligt sätt. En skärpning av kontrollen på de platser som polisen av erfarenhet vet är riskabla från trafiknykterhetssynpunkt skulle säkerligen ytterligare förstärka verksamhetens förebyggande effekt. Vi föreslår därför att den tidsbegränsade lagen om försöksverksamhet med rutinmässiga alkoholutandningsprov permanentas. För sjötrafiken finns f. n. inte motsvarande restriktioner beträffande alkoholförtäring i samband med trafik som för trafiken till lands. Vi föreslår, att samma regel beträffande högsta tillåtna blodalkoholhalt införes för trafik till sjöss, dvs. att det skulle bli förbjudet att framföra motor- och segelbåt, om alkoholhalten i blodet överstiger . Vad man sagt om svårigheten att kontrollera efterlevnaden av en sådan bestämmelse skulle i någon mån kunna sägas vara överspelat, om utandningsprov enligt vårt förslag kommer till ökad användning. I dagens trafik finns f. ö. en rad mer eller mindre dolda faror. Övergångsställen, som används av oskyddade trafikanter, måste få en högre prioritering från säkerhetssynpunkt. Fordonsförare kan ha stora svårigheter att upptäcka den gående, särskilt . Trafiksignaler och gatubelysning är två åtgärder, som i likhet med reflexer bidrar till att minska olycksriskerna. Vänstersväng på väg är också riskabel att genomföra. Ett totalförbud för vänstersväng på riksväg kan vara en tänkbar lösning på problemet, men viktigare är en ökad utbyggnad av systemet med extra körfiler i vägkorsningar. I villaområden är det ofta dålig sikt runt häckhörnen. Risken för att små barn snabbt kan dyka upp och vålla trafiksvårigheter är också stor. En lämplig åtgärd vore därför att införa viss hastighetsbegränsning i bostadsområden. Erfarenheterna av bilbälteslagen är så positiva beträffande förare och passagerare i framsätet, att vi anser, att lagen bör utvidgas till att gälla också passagerare i baksätet. Passagerare i framsätet av taxibilar bör också ha skyldighet att använda bilbälte. Olyckstalen för mopedister har stegrats kraftigt. Skyddshjälm för mopedförare borde bidra till en minskning av olycksfrekvensen. Men det borde också ges en ordentlig utbildning för blivande mopedförare, och förarbevis för mopedförare bör införas. Vi räknar med att trafiksäkerhetsutredningen kommer med förslag om en avsevärt förstärkt trafikundervisning i skolan, som bör ha till målsättning att ge alla elever möjlighet att avlägga prov för såväl moped- som bilkörkort. vill vi betona vikten av att trafiksäkerhetsarbetet inriktas på att nå en bestämd effekt. En kvantifierad målinriktning ger stadga och kraft åt arbetet och stimulerar till nya ansträngningar. Vi vill därför upprepa ett gammalt krav från , att målsättningen för trafiksäkerhetsarbetet bör vara som ett första steg att minska antalet trafikolyckor åtminstone med hälften. Med hänvisning till vad som anförts hemställes1 A. att ger regeringen till känna att förslag till åtgärder för ökad trafiksäkerhet föreläggs riskdagen innefat 1. fastställande avkvantifierade målsättningar förtrafiksäkerhetsarbetet innebärande som ett forsta steg att antalet trafikolyckor minst bör halveras, 2. införande av särskilda haverikommissioner för bred utredning av svårare trafikolyckor, 3. utvidgning av bilbälteslagen, 4. särskilda åtgärder för begränsning av mopedolycksfallen, bl. a. införande av krav på förarbevis och skyddshjälm, B. att till : Förvaltningskostnader för /77 anvisar ett förslagsanslag av , innebärande en höjning i förhållande till regeringens förslag med , att användas för en kampanj för ökad användning av reflexbrickor, att avräknas mot automobilskattemedlen, C. att till Bidrag till trafiksäkerhetsfrämjande åtgärder vid järnvägskorsningar för /77 anvisar ett reservationsanslag av , innebärande en höjning i förhållande till regeringens förslag med , att avräknas mot automobilskattemedlen. 1 (Se även motionerna 1975/76:2100 och 2101)