ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ021665 · 1976-01-27 00:00:00 — om översyn av reglerna för bidrag vid förlust på grund av naturkatastrof Medel ur det under jordbrukshuvudtiteln anvisade reservationsanslaget till bidrag vid förlust på grund av naturkatastrof m. m. utgår enligt bestämmelser och praxis som utvecklats successivt. Vissa grundläggande principer beslutades av riksdag (prop. Dessa principer gäller fortfarande och innebär sammanfattningsvis följande: Ersättning ur anslaget kan utgå efter behovsprövning. Ersättning kan utgå till såväl fysiska som juridiska personer. Om skadorna drabbat fysisk person kan ersättning utgå endast om vederbörandes taxerade inkomst och förmögenhet enligt senast tillgängliga uppgifter inte överskrider vissa belopp. För juridiska personer skall ersättningsanspråken bedömas med stor restriktivitet. Ersättning skall i regel utgå av skadebeloppet. I särskilt ömmande fall skall ersättning dock kunna utgå av skadebeloppet. har tagit fram följande riktlinjer då det gäller inkomst- och förmögenhetsgränser vid beräkning av bidrag ur anslaget: De här anförda gränserna för inkomst och förmögenhet torde vara för låga för att bidrag i nämnvärd utsträckning skall kunna utgå i samband med naturkatastrof. Som exempel kan nämnas att 1974 drabbades av svåra stormar, vilka medförde erosionsskador i form av igenblåsta diken, förspillda grödor osv. Skadorna beräknades av lantbruksnämnden till . Ansökan om detta belopp ställdes till , varvid beviljades . En översyn av principerna och reglerna för bidrag vid förlust på grund av naturkatastrofer torde vara behövlig. 1 1975/76. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om översyn och förslag angående principerna och reglerna för bidrag vid förlust på grund av naturkatastrofer. TORSTENGUSTAFSSON (c) i Stenkyrka
mot · FZ021666 · 1976-01-26 00:00:00 — av i om kontrollen av livsmedel Tid efter annan går genom pressen uppseendeväckande meddelanden om tillsatser till livsmedel som påstås vara cancerframkallande eller ha andra icke önskvärda egenskaper. Senast har sådan uppmärksamhet ägnats färgämnet amarant. Det måste från konsumenternas synpunkt anses otillfredsställande att inte alla tillsatser till livsmedel utsätts för en noggrann kontroll. Värdet av en sådan kontroll av okontrollerade tillsatser till livsmedel har ökat undan för undan. Enligt 24 § livsmedelslagen, är livsmedelsverket (SLV) den centrala myndigheten i vad gäller livsmedelskontrollen. På den regionala nivån finns länsstyrelserna med länsveterinärerna och på det lokala planet utövas den omedelbara tillsynen av hälsovårdsnämnden med hälsovårdsinspektörer. För kontrollen inom krigsmakten svarar försvarets sjukvårdsstyrelse. En särställning intar lantbruksstyrelsen som med biträde av Svensk matpotatiskontroll (SMAK) skall utöva tillsynen över kvalitetsmärkningen av svensk matpotatis. Någon kontinuerlig kontroll av livsmedel eller tillsatser sker ej. föranstaltar i stället om stickprovsundersökningar av livsmedel och tillsatser som verkar misstänkta. En speciell kungörelse finns beträffande kontroll vid införsel av livsmedel. SLV har till denna kungörelse utfärdat tillämpningsföreskrifter. 1 dessa finns särskilda bestämmelser om vissa varuslag. Däribland kan nämnas att de flesta vegetabilier får införas utan att livsmedelsverket meddelat godkännande. I vad gäller kontrollen av den inhemska produktionen gäller en av SLV utfärdad kungörelse om provtagning m. m. vid offentlig livsmedelskontroll. Vad man här genom hälsovårdsnämndens försorg kontrollerar är själva tillverkningsplatsen och tillverkningsprocessen. En viss kontroll av livsmedel vid utförsel kan också ske enligt bestämmelser i kungörelsen om kontroll vid utförsel av livsmedel. Som nämnts ovan sker ingen speciell kontroll av livsmedelstillsatser. SLV har 1975 utfärdat en kungörelse om livsmedelstillsatser. Denna innehåller dels bestämmelser om olika typer av tillsatser, dels en förteckning över alla av SLV godkända tillsatser. Enligt min uppfattning måste konsumenterna kräva att en kontinuerlig kontroll av livsmedel införes. Det är inte rimligt att okontrollerade tillsatser till livsmedel får saluföras utan att dessa tillsatser har prövats. Med hänvisning till det ovan anförda hemställes att hos regeringen anhåller om att den genom livsmedelsverket eller på annat sätt låter utreda frågan om kontroll och tillståndsgivning av alla slag av tillsatser till livsmedel.
mot · FZ021668 · 1976-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om muddring av farleder Det finns ett stort behov av muddring av våra sjöar och andra vattendrag för att vi hjälpligt skall kunna hålla farlederna öppna för sjöfart. Även om sjötransporter får mindre och mindre betydelse, växer båtsporten och pockar på att rännor och leder hålls öppna. 1 kommun har en utredning skett beträffande , varvid såväl muddring som stationering av muddermassan aktualiserats. naturvårdsenhet har också under hand varit med i utredningen. Därvid har även framkommit att statsbidrag till muddring utgår, vilka formellt ges av av kostnaderna. Dock är de disponibla medlen fördelade, och väntetiden för dylika statsbidrag är mellan . Eftersom problemet inte är begränsat endast till , synes det angeläget att ta upp frågan i hela dess vidd. Därvid skulle belysas båtsportens behov, behovet av miljövård i våra vattendrag, muddermassans borttransportering samt statsbidrag till de här insatserna. Med stöd av ovanstående vill vi föreslå att som sin mening ger regeringen till känna behovet av utredning beträffande muddring av farleder i enlighet med vad som anförts i motionen. () i Kumla
mot · FZ021673 · 1976-01-27 00:00:00 — av herrar i och i om förköpsrätt för arrendator En bärande princip i nuvarande arrendelag är att ge arrendatorn besittningsskydd och rätt till förnyad brukning av egendomen. Den principen har både ett socialt och ekonomiskt skydd i de fall då arrendatorn är bosatt på arrendestället, s. k. gårdsarrende. Gårdsarrendet kan därför sägas vara ett bostadsskydd och ett skydd för fortsatt sysselsättning och inkomst. I det fall gården säljs och övergår till ny ägare och denne själv övertar brukandet upphävs rätten för arrendatorn att få sitta kvar vid nytt arrende. Enligt jordförvärvslagen skall lantbruksnämnderna pröva huruvida förvärvaren kan erhålla rätt till förvärv. Nämnden kan vid behov av strukturrationalisering åberopa 5 §. Vid spekulationsförvärv, om sådant anses föreligga, kan 4 § i tillämpliga delar läggas till grund för ett avslag av förvärvsansökan. De nuvarande mycket höga jordbrukspriserna, betingade av inflation osv., kan försvåra för en arrendator att förvärva egendomen om den erbjuds honom. I andra sammanhang kan det finnas andra skäl till att jordägare och arrendator inte kan avsluta ett köp. I dessa fall kan det vara otillfredsställande att arrendatorn inte kan förvärva den egendom han brukar. Jordförvärvslagen borde kunna ges en sådan utformning att lantbruksnämnderna ägde rätt att utöva statens förköpsrätt till förmån för en gårdsarrendator. Detta skulle kunna ske enligt de grunder som nämns i 5 §. Arrendatorn skulle alltså vara skyldig att betala det pris egendomen betingat. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär att jordförvärvsutredningen får i uppdrag att stärka arrendators möjlighet att köpa den arrenderade gården om denna skulle bli till salu.
mot · FZ021677 · 1976-01-26 00:00:00 — av i Holmgården och i om tjänstetelefon åt distriktsveterinärer 1 finns ett väl organiserat veterinärväsende. Samhällets kostnader för veterinärväsendet uppgår till närmare 30 milj. kr. Distriktsveterinärerna skall i första hand svara för animalieproduktionens behov av veterinärservice. Denna service måste bedrivas under effektivast möjliga förhållanden. En hög servicegrad förutsätter att såväl animalieproducenterna som övriga intressenter snabbt och säkert kan få kontakt med distriktsveterinären. är organiserad så att ständig jourtjänst finns. För att inte förorsaka onödigt lidande för djuren och åsamka animalieproduktionen onödiga kostnader måste veterinär kunna nås med mycket kort varsel. Veterinär tillkallas praktiskt taget undantagslöst via telefon. Trots att veterinären är statsanställd måste han själv hålla sig med telefon. Kostnaderna för telefon är givetvis avdragsgilla vid beskattning. Eftersom telefonen är veterinärens privata egendom kommer den att utnyttajs för såväl tjänstesom privata samtal. Eftersom telefonnumret blir knutet till den enskilde veterinären, försvåras möjligheterna för såväl djurägare som statliga myndigheter att få kontakt med veterinärerna, då ändrade stationeringsorter, jourtjänstgöring m. m. ständigt innebär att telefonnumret till veterinären inom ett visst område ändras. För att råda bot mot detta onödigtvis komplicerade system har lantbruksstyrelsen i sin petita inför /77 föreslagit att staten skall överta kostnaderna för distriktsveterinärernas telefoner och begär för detta ändamål ett anslag om . i årets budgetproposition. Enligt vår mening skulle en sådan åtgärd väsentligt förbättra veterinärservicen. Med hänvisning till det anförda hemställes att till lantbruksstyrelsen anvisar . för att bekosta distriktsveterinärernas telefoner. () i Holmgården . () i
mot · FZ021681 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76:1681 av i Vrångebäck m. fl. om inrättande vid havsfiskelaboratoriet av en avdelning för be ståndsberäkningar beträffande havsfisk är det organ som skall utföra beståndsberäkningar av havsfisk. Sådana utförs i internationellt samarbete inom Internationella rådet för havsforskning, och resultatet av detta arbete används bl. a. av de internationella kommissioner som har att besluta om olika regleringar av havsfisket, t. ex. Nordostatlantiska och Internationella baltiska . Havsfiskelaboratoriets möjligheter att utföra detta arbete har emellertid varit mycket begränsade. a. har expertis saknats för avancerat matematiskt arbete (populationsdynamik). har arbetet även försvårats genom avsaknaden av lämpligt undersökningsfartyg och bristfällig insamling av fiskeristatistik, men dessa brister har numera avhjälpts. När det gäller de vetenskapliga undersökningarna har visst arbete kunnat utföras genom tillfälligt anställd personal. Genom har medel erhållits för inköp av fisk och för anställande av personal för analys av fiskproven. De tillfälliga medel som har tagits i anspråk beräknas emellertid snart ta slut, och hela verksamheten måste då nedläggas. Det står alltmera klart att det för framtiden är nödvändigt med fortsatt internationell reglering av havsfisket, bl. a. på grund av de moderna fiskredskapens stora effektivitet. Det matematiska beräkningsarbetet utgör därvid grunden för fiskets planering. Maximerade fångstmängder garanterar att fångstuttaget inte är större än den årliga nyrekryteringen, som i sin tur är avhängig av årsklassernas styrka och tillväxt. Den årliga beräkningen av produktionen av havsfisk bör ske vid en permanent avdelning för beståndsberäkningar inom havsfiskelaboratoriet. Arbetet måste ledas av en kvalificerad biolog och matematiker, som bör ha en assistent till sin hjälp. Dessutom behövs medel för tillfällig arbetskraft, inköp av fiskprover etc. Det sammanlagda behovet framgår av nedanstående: Laborator, matematiker och biolog i F . Forskningsassistent, matematiker i F9 . Biträden inkl. fiskmätning i fiskhamnar . Inköp av fiskprover . 1975/76: 1681 Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att ytterligare . ställs till förfogande för verksamheten vid dess havsfiskelaboratorium. () i Vrångebäck . () i
mot · FZ021682 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76:1682 av i m. fl. om åtgärder för att skydda den svenska herptilfaunan Intresset för naturvård är väldokumenterat i vårt land. Detta visas bl. a. av att nästan ingen ifrågasätter det riktiga i att bevara fauna och flora så intakt som möjligt. Åtgärder sätts också in för att försöka leva upp till intentionerna. Men vi kan inte vara nöjda med vad vi uppnått. Åtskilliga djurarter är i vårt land på gränsen till utrotning. Alltså måste vi med än större kraft arbeta vidare mot det mål som innebär att generationen efter oss skall få uppleva vad vi anser är värdefullt att ha omkring oss ute i markerna. Man kan klart konstatera att intresset för bevarande och skyddande av växter och djur är olika starkt beroende på var i skalan man tycker sig kunna placera vederbörande art. För att ta ett exempel: skydd för rovfåglar och orkidéer går ganska lätt att bilda opinion för. Men intresset är inte lika stort om det handlar om de kallblodiga fyrfota djuren. En ödla eller groda är inte lika populär. De tre djurgrupper som innefattas i begreppet herptiler - kräldjur, groddjur och salamanderdjur - hör säkert inte till de mest omtyckta varelserna. Den svenska herptilfaunan omfattar sex arter reptiler (tre ormar och tre ödlor), nio arter groddjur samt två arter salamanderdjur (vattenödla). Fråga är om inte någon av dessa totalt sjutton arter är i sådan fara att omedelbara åtgärder måste vidtas för att skydda dem. Användningen av biocider, exploateringen av landskapet och naturligtvis den direkta förföljelsen från människorna har sammantaget medverkat till att flera av dessa arter faktiskt är på gränsen till utplåning. Flera vetenskapliga avhandlingar har under sista tiden utkommit som bekräftar detta. Många vanliga arter tycks vara stadda i minskning i sitt svenska utbredningsområde, och vidare finns några arter kvar endast inom så begränsad yta att störningar just där kan bli ödesdigra. Vi skall också ha klart för oss att t. ex. vissa arter av grodor, som förut fanns i , numera är utdöda. Som exempel kan nämnas att klockgrodan dog ut på 1950- eller . Liknande larmrapporter kommer också från många andra länder. Vi skall inte heller tro att vi är först, om vi nu här i skulle vidta speciella åtgärder för att skydda herptilerna. I och har samtliga herptilarter fredats. Nämnas skall att är även i slätsnok och sandödla fridlysta. Hur man skall kunna skydda herptilerna från utrotning har diskuterats. Det är främst naturvårdsorganisationer, fältbiologer och herpetologiska riksförening som tagit upp debatten. Meningarna om de lämpligaste åtgärderna verkar gå isär. En del anser att fridlysning är nödvändig, medan andra som vill ha ett bättre skydd för herptilerna förordar reservat. Det kan vara svårt att ha en bestämd uppfattning om hur man bäst kan rädda denna fauna för framtiden. Alla borde dock finna det högst angeläget att skyndsamt pröva framkomliga vägar till ett bättre skydd för herptilerna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att får i uppdrag att skyndsamt pröva frågan om hur den svenska herptilfaunan skall skyddas.
mot · FZ021684 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/7$ 1684 av herrar och om prisstödet till jordbruket i norra jordbrukspolitiska beslut var från många synpunkter olyckligt. Den krympning av den öppna åkerarealen som förutsattes och som mer eller mindre blivit verklighet är negativ för t. ex. ett sådant län som . Från sida kunde vi inte acceptera en sådan utveckling. Denna vår inställning har intagits av allt fler, och en omsvängning synes vara på god väg. Att så sker är enbart glädjande. Jordbrukspolitikens inriktning är under prövning jordbruksutredning, men det torde ta tid innan förslag framläggs. För vidkommande är det av mycket stor betydelse att naturtillgångarna i jord och skog tillvaratas. Detta gäller produktionen men är dessutom av stor betydelse från sysselsättningssynpunkt. Kombinationen jord-skog är en lämplig företagsform i många bygder, bl. a. därför att den kan bereda kvinnor i glesbygd sysselsättning och utkomst. Det särskilda prisstödet som utgår till jordbruket i norra - inkl. - är ett värdefullt inslag. Stödets nivå bedömdes . har en betydande urholkning skett genom inflationen. Om man räknar efter produktionsmedelsindex, som används vid jordbruksregleringen, torde kostnadsökningen till varit ca 12 96. Samma trend synes fortsätta. Det är därför rimligt att utgående prisstöd till jordbruket i norra uppräknas för /77 med minst 15 96 för att stödet skall bibehålla sitt reala värde. Detta är viktigt för sysselsättningsutvecklingen i berörda områden och för att de i näringen sysselsatta skall få del av standardutvecklingen. bör stödet göras värdebeständigt för att nå avsedd stimulans och utveckling på produktionen. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar 1. att till Stöd till jordbruket i norra för /77 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med 14,4 milj. kr. förhöjt förslagsanslag av 110,4 milj. kr. innebärande en uppräkning med 15 96, 2. att prisstödet till jordbruket i norra görs värdebeständigt genom anknytning till produktionsmedelsindex, samt 3. att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande vidgade bestämmelser angående B-stödet.
mot · FZ021687 · 1976-01-27 00:00:00 — 1975/76 1687-1696 Motion 1975/76:1687 av m. fl. om åtgärder mot s. k. industrifiske kom en östtysk fiskeflotta till utanför . Fiskeflottan omfattade uppskattningsvis tre stora moderfartyg och 40-talet trålare. Den bedrev s. k. industrifiske i . Det skedde på internationellt vatten, dvs. De statsägda trålarna har av allt att döma bedrivit fiske i bortåt en månad. Från framhåller man att konkurrensen är ett hårt slag för deras tidigare hårt prövade fiskeflotta. är ett litet innanhav och tål inte industrifiske. Fiskarna ser mycket allvarligt på situationen. Det östtyska industrifisket har haft påtagliga negativa konsekvenser för fiskarna. Man har vid Gävlefisk ett bortfall på vid invägningen av fisk jämfört med januari . Det rör sig om inkomstförluster för fiskarna på nära . Man har också fått in mycket småströmming. De östtyska trålarna har nämligen gått nära fiskegränsen och därmed tvingat in de svenska fiskarna längre mot land, där fisken inte är så stor. Det östtyska industrifisket kan även få konsekvenser på . Vid dammsugefisket fastnar även den minsta fisken. Det kan innebära en utfiskning av och en ödeläggelse av den framtida tillväxten. Fiskerikonsulenten vid lantbruksnämnden i framhåller också att risken är stor för att strömmingen kan ta slut utanför kusten, om industrifisket får fortsätta. Det är utomordentligt angeläget att regeringen i internationella sammanhang tar upp frågan om industrifiske i allmänhet och industrifiske i i synnerhet. Det är också angeläget att pröva frågan om någon form av kompensation till de berörda fiskarna för deras förluster. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder mot industrifiske i enlighet med vad i motionen anförs. () . () 1 1975/76.
mot · FZ021688 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76:1688 av m. fl. om miljövårdsbidrag till investeringar inom jordbruks- och trädgårdsföretag I enlighet med propositionen 1972:79 beslöt införa ett 25-procentigt bidrag vid investeringar i jordbruks- och trädgårdsföretag för förbättring av vatten- och luftvård. Syftet med bidraget var liksom det tidigare beslutet beträffande industrin att stimulera till en snabbare förbättring av miljövården på här berörda områden. Bidraget förutsattes skola utgå . Det innebär att bidraget upphör med utgången av /77. Lantbruksstyrelsen har i sin bidragskungörelse fastställt vissa krav på det material som skall användas och på viss auktorisation av tillverkare och ansvariga för arbetets utförande. Detta medverkade till att bidraget utnyttjades i relativt liten utsträckning. Detta är fullt förståeligt med hänsyn till det fåtal auktoriserade tillverkare av behövliga byggelement som då fanns. Under 1974-1975 har de bidragssökandes antal ökat väsentligt. finns det betydligt fler ansökningar än vad resurstilldelningen kan tillfredsställa. Detta har påtalats i en annan motion. Vi förutsätter att ytterligare resurser ställs till förfogande för detta ändamål redan under innevarande budgetår. Även om så sker talar mycket för att man förlänger den period under vilken bidrag kan utgå. De tidigare nämnda svårigheterna medverkade till ett starkt begränsat utnyttjande . Anhopningarna av ärenden i lantbruksnämnderna kan också försvåra möjligheterna att redan under /77 avsluta denna bidragsform. Då behovet av investeringar på detta område dessutom är mycket stort anser vi att det är nödvändigt att med utsträcka den tid för vilken bidrag kan utgå. Bidrag skulle då kunna utgå till och med /79. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening uttalar att miljövårdsbidrag till investeringar inom jordbruks-och trädgårdsföretag vid förbättring av vatten- och luftvården skall utgå t. o. m. 1978/79. () i Stenkyrka 1* 1975/76.
mot · FZ021689 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76:1689 av herrar i och om den kommunala avfallshanteringen Genom ändrade bestämmelser har kommunerna fr. o. m. tätt möjlighet att själva bestämma den närmare omfattningen av sophämtningen i glesbygd. Sophämtningen skall anpassas till det normala behovet vid olika slags bebyggelse. 1 interpellationsdebatt i har detta fastslagits av jordbruksministern, som vidare erinrat om att kommunens hälsovårdsnämnd, om särskilda skäl föreligger, kan medge fastighetsägare att själv behandla sitt avfall på fastigheten. I normalhälsovårdsordningen (1971:761), som skall tjäna till ledning för utarbetande av lokala hälsovårdsordningar, föreskrivs i 14 § att orenlighet och avfall som det åligger kommunen att forsla bort ej får slutligt behandlas av fastighetsägaren. För särskilda fall äger dock enligt 27 § hälsovårdsnämnden medge undantag från bl. a. denna föreskrift, om det är påkallat av lokala förhållanden eller andra omständigheter och det kan ske utan väsentlig olägenhet från sanitär synpunkt. Till skillnad från dispensmöjligheten för slutlig behandling av trädgårdsavfall enligt 14 § har denna föreskrift tolkats som om undantag endast kan medges i enskilda fall efter särskild ansökan och ej heller kan meddelas generellt för visst område. Självfallet kan det vara av värde för en hälsovårdsnämnd att genom en ansökan få kännedom om ett enskilt fall och därigenom initieras att närmare undersöka de sanitära förhållandena på en speciell fastighet eller inom ett visst område. För den enskilde är emellertid i många fall nödvändigheten av en sådan ansökan svårförståelig. Det kan gälla fastigheter så belägna och med en sådan inriktning, t. ex. i fråga om användning, att ett enskilt omhändertagande av hushållsavfall för slutlig behandling förefaller som det enda riktiga eller möjliga. Många människor - inte minst äldre - har svårigheter att sätta sig in i gällande bestämmelser och behöver påstötning och hjälp för att göra föreskriven ansökan. Ett medgivande om dispens för en granne kan tolkas som ett generellt medgivande. I många fall har hälsovårdsnämnden redan genom sin allmänna verksamhet tillfredsställande kunskap om de sanitära förhållandena på en rad fastigheter. Onödig pappersexercis bör så långt möjligt undvikas. Enligt vår uppfattning bör det vara möjligt för hälsovårdsnämnderna att i vissa fall för enskilda fastigheter eller begränsade mindre områden utan särskild ansökan medge undantag från förbudet mot slutlig hantering av hushållsavfall på fastigheten. Redan den nuvarande formuleringen i 27 § normalhälsovårdsordningen om det är påkallat av lokala förhållanden eller andra omständigheter och det kan ske utan väsentlig olägenhet från sanitär synpunkt borde vara en tillräcklig garanti för att hälsovårdsnämnderna ägnar nödvändig omsorg åt dispensfrågorna. Hälsovårdsnämnderna bör på eget initiativ kunna ta upp dylika ärenden. Med hänsyn till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att den i 27 § normalhälsovårdsordningert (1971:761) intagna undantagsmöjligheten i vissa fall bör kunna medges utan särskild ansökan och också kunna omfatta begränsade mindre områden.