ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ02856 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 856 av m. fl. om införlivande av delar av med det allmänna stödområdet Folkmängdsutvecklingen i norra fortsätter att visa en negativ trend. Särskilt dyster är situationen för , som minskat sin befolkning med mellan fem- och sexhundra människor. har minskat med omkring 250 personer, kommun har en uppgång till följd av kraftverksbygget i Forsmark. När detta blir färdigbyggt står man dock inför stora svårigheter: dels problem med att skaffa nya arbetstillfällen för de friställda anläggningsarbetama, dels krav från de kraftverksanställda att erhålla arbeten för sina familjemedlemmar. Vi har i tidigare motioner pekat på det ensidiga näringsliv som kännetecknar hela norra . Det är de gamla brukssamhällena med endast en tung industri som svarar för hela arbetskraftsutbudet. Kommunerna har byggt ut den kommunala servicen, och även annan service är tillfredsställande. För att den skall kunna bibehållas tål den inte ett vikande befolkningsunderlag. Just nu har många företag dessutom känning av lågkonjunkturen och kan inte producera för fullt. En del företag kör på lager och sysslar med reparations- och underhållsarbeten. Många anställda hotas av friställning, och andra har varslats om kortare arbetsvecka. I hela länet fanns ca 2 600 arbetslösa. Industriutvecklingen i , som är regionalt centrum i norra , har stagnerat, och företagen har inte utvecklats i den takt man hoppats på. står inför risken av en produktionsinskränkning, Karlholm och har även svåra problem med sina tillverkningar, och den stora satsningen på Skutskärsverken leder till ett färre antal anställda. Österbyverkens speciella problem är ännu inte lösta trots de investeringar som görs. etablering där blev ett fiasko; bruket har upphört. Det allvarligaste bakslaget drabbar när Hettemarks konfektionsfabrik med 130 anställda läggs ned. De flesta anställda är kvinnor från och omkringliggande orter, vilka nu får svårt att finna andra arbeten. Flera andra företag har ont om kapital för investeringar och står ofta med stora lokalproblem. skall framhållas att statliga insatser gjorts för att hjälpa några företag med investeringar. Den s. k. grå zonen intill stödområdet, dit norra hör, är ett gränsområde till vilket särskild hänsyn skall 1975/76: 856 tas vid prövning av regionalpolitisk stöd. Detta faktum har väl spelat sin roll vid den statliga bedömningen. De statliga insatserna har alltså varit värdefulla men räcker inte för att få det differentierade näringsliv som hela norra är i så starkt behov av. Problemen i de uppländska bruksorterna är fullt ut lika stora som för orter inom stödområdet. Vi anser att varje företag för sig och varje plats för sig borde bedömas från fall till fall oberoende av var de är belägna. Då tydligen inte tiden ännu är mogen för ett borttagande av gränserna för det yttre stödområdet, vilket vi tycker vore det riktigaste, hemställs att beslutar att , Tierps och kommuner i norra innefattas i allmänna stödområdet. () () () HANS ALSEN (s)
mot · FZ02859 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:859 av i Gäddvik m. fl. om regionalpolitisk stöd till Få bygder i vårt land har varit föremål för så många och så omfattande utredningar som , vår gränsbygd mot öster. Alla utredningar har avslutats med trösterika och hoppfulla uttalanden om blomstrande framtidsmöjligheter. Tyvärr talar den årliga befolkningsstatistiken om att gränsbygden avfolkas mer och mer . Erfarenhetsmässigt vet vi att det är främst personer i produktiv ålder som flyttar från dessa arbetslöshetsdrabbade bygder. Denna fortgående avflyttning av yngre ger dystra framtidsperspektiv: många åldringar och små barnkullar i en bygd gör att framtidstron sviktar. Detta är djupt oroande inte bara för de berörda människorna utan också från landets synpunkt. Effektiva och snabba åtgärder måste sättas in, så att tron på en positiv utveckling i dessa bygder återvänder. Vid riksdagsbehandlingen angående ett nytt stålverk i krävde moderata samlingspartiet särskilda insatser i inland och för att stödja sysselsättningen där. a. föreslogs ökat stöd till jord- och skogsbruket. Dessa förslag är fortfarande aktuella och återkommer i andra motioner från . Erfarenheten visar att utan ett livskraftigt jord- och skogsbruk växer åkrarna igen och fortsätter befolkningsminskningen. En förhoppning som länge underhållits i övre är tron på malmbrytning i Kaunisvaara. Undersökningar och utredningar har pågått . Senast är nu statens eget gruvbolag inkopplat på utredning. Alla, inte minst de berörda i , väntar på besked, och alla hoppas att svaret skall bli positivt och omgående ge sysselsättning i bygden. Med tanke på regeringens önskan att ge positiva besked under ett valår är det oroande att svaret dröjer. Ett mycket allvarligt alternativ för malmtransporter från Kaunisvaara är järnväg. Förutsättningarna för ökad verksamhet längs hela skulle öka, om de nu trafiksvaga banorna där nyttjades mera. Signalerna från SJ om nedrustning av järnvägstrafiken i är dubbelt oroande när man tar med i bilden den pågående utredningen om Kaunisvaara. Pågående utbyggnader av järn- och stålverk i och bör kunna ge möjligheter till följdindustrier och underleverantörer även i . En av förutsättningarna för detta är ett särskilt transportstöd, varom vi motionerade . En annan förutsätning är att det 1975/76: 859 finns lämpliga lokaler för industriell verksamhet. Vi vill därför föreslå att ett industricentrum byggs i . Ett välplanerat industricentrum där skulle ge bygdens befolkning och även bygdens företagare en ökad möjlighet att genom produktiv verksamhet arbeta för framtid. Staten är den store ägaren i , och statsmakterna har också uttalat sitt starka intresse för regionalpolitiska satsningar till hårt drabbade bygder. I denna motion angivna åtgärder skulle på ett snabbt och verksamt sätt bidraga till arbetstillfällen och stärkt framtidstro i vår viktiga nordliga gränsbygd, . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att uttalar att ett industricentrum bör byggas i , 2. att begär att regeringen verkar för särskilda regionalpolitiska satsningar i . PER () i Gäddvik
mot · FZ02860 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 860 av om förbättrad information till företagen om lagstiftningen på arbetsrättens område har flera viktiga lagar på arbetsrättens område antagits. Dessa lagar innehåller en rad bestämmelser om att vissa former skall iakttas. Som exempel kan nämnas att lagen om anställningsskydd (SFS 1974: 12) bl. a. kräver att uppsägning av arbetstagare skall ske på visst sätt, att det i uppsägningshandlingen skall anges vad arbetstagaren har att iaktta om han vill göra gällande att uppsägningen är ogiltig, att det skall anges om han har företrädesrätt till ny anställning och att det i så fall skall meddelas vad han har att iaktta om han vill utnyttja företrädesrätten. Arbetsgivaren skall också varsla arbetstagarorganisationen om tilltänkt åtgärd. Olika varseltider gäller i olika situationer. Även en rad andra krav ställs på vad som skall iakttas. Det är synnerligen viktigt att dessa formkrav följs. För arbetstagaren och den fackliga organisationen är detta viktigt, bl. a. med hänsyn till behovet av att bli underrättade om en tilltänkt åtgärd i så god tid att det ges möjligheter att förbereda sig för den uppkomna situationen och för att full klarhet skall finnas om vad åtgärderna innebär. Ett större företag torde inte ha några svårigheter att följa lagens krav. Det har de personella resurser som krävs för att kunna följa med lagstiftningen. Företag anslutna till en arbetsgivarorganisation får vidare service från denna beträffande utformningen av blanketter m. m. Många mindre företag har emellertid även om de är anslutna till en arbetsgivarorganisation svårigheter att iaktta vad som krävs av dem. Försummelse kan ske av okunnighet, utan uppsåt att förbigå lagen. Detta kan givetvis inte leda till att de befrias från att följa lagen. Däremot är det angeläget att de får information om vad de har att iaktta. Därmed borde kunna åstadkommas dels att lagstiftningen får bättre genomslagskraft, dels att antalet onödiga och kostnadskrävande processer begränsas. Staten har fäst allt större vikt vid informationsfrågorna, och åtgärder har vidtagits. Sålunda har bl. a. givit ut en skrift som behandlar lagarna om trygghet i anställningen, facklig förtroendemans ställning samt rättegången i arbetstvister. Sådana informationsinsatser bör fortsätta och kompletteras med en mera fortlöpande verksamhet. Den service till företagen det här är fråga om berör flera organ. I första hand synes arbetsmarknadsverket och företagarföreningarna kunna ifrågakomma. 1975/76: 860 skall ske och vem som skall handha den behöver dock närmare övervägas. Detta synes mig kunna vara en uppgift för . Med stöd av vad här anförts föreslår jag att hemställer hos regeringen om att åtgärder vidtas för förbättrad information till företagen om lagstiftningen på arbetsrättens område.
mot · FZ02865 · 1976-01-22 00:00:00 — 1975/76: 865 ont införlivande av vissa delar av med det inre stödområdet har på ett markant sätt fått vidkännas följderna av att gränsdragningen mellan det inre och det allmänna stödområdet följt kommungränserna. Större delen av den landarealen tränger djupt in i inlandet. Om kommunen inte varit rationellt utformad utan delad i exempelvis två kommuner skulle den ena kommunen med säkerhet ha ingått i det inre stödområdet. Den s. k. inlandskommunen skulle sålunda ha varit berättigad till de högre regionalpolitiska stödåtgärder som tillkommer inre stödområdet. Dessutom skulle bidragen till den lokala busstrafiken varit högre. Kommunens befolkning och näringsliv är starkt koncentrerade till de gamla kommunerna utmed den förhållandevis korta kustregionen. Den minskade sysselsättningen inom skogsbruk och jordbruk har kraftigt försämrat sysselsättningsmöjligheterna inom de västra delarna av kommunen. Kommunen har i samverkan med arbetsmarknadsmyndigheterna gjort betydande insatser för att motverka avflyttningen från området, bl. a. genom iordningställande av hantverkshus i . I inrikesutskottets betänkande 1973: 7 över propositionen 1973: 50 angående styrmedlen i den fortsatta regionalpolitiska stödverksamheten uttalade utskottet att det för undvikande av alltför besvärande tröskeleffekter vore berättigat att vid regionalpolitisk angelägna etableringar strax utanför gränsen vara generös vid utgivande av lokaliseringsstöd och att med en sådan tillämpning åtminstone en del av de intressen som redovisats i vissa motioner skulle kunna tillgodoses. Vi anser att gränsdragningen genom en kommun mycket väl kan följa kyrkoförsamlingarnas gränser, som sammanfaller med de gamla kommunernas gränser. För kommuns vidkommande borde sålunda , Anundsjö, Trehörningsjö och församlingar ingå i det inre stödområdet. I yttrandet från kommun med anledning av Länsplanering 74 anförs följande om denna problematik: På grund av en rationell kommunindelning har kommit att innehålla både ett expansivt kustområde och ett stort inlandsområde. Inlandsområdet är beträffande arbetsmarknad och service helt likvärdigt med de kommuner som tillhör inre stödområdet och kräver speciella åtgärder när det gäller företagslokalisering m. m. Gränsen till inre stödområdet har fått en för kommunen mycket olycklig utformning. När stödområdesgränsen från söder når örnskölds 1 1975/76. 1975/76: 865 viks kommun viker den av rakt västerut in i landet för att, sedan den passerat kommunen, återgå mot öster och till sitt naturliga läge. Genom denna gränsdragning kan man påstå att en rationell kommunindelning bestraffas med försämrade villkor för befolkningen i de inre delarna. Hade inlandskommunerna lämnats kvar som egna kommuner hade de säkert kommit att tillhöra inre stödområdet. Om inte kommun i sin helhet kan hänföras till inre stödområdet bör i varje fall kommunens inlandsdelar hänföras dit. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att beslutar ändra gränsen för det inre stödområdet, så att det omfattar kommuns inre delar.
mot · FZ02866 · 1976-01-22 00:00:00 — 1975/76: 866 med anledning av propositionen 1975/76: 84 med förslag till lag om skyldighet för arbetsgivare att anmäla ledig plats till den offentliga arbetsförmedlingen, m. m. I propositionen om skyldighet för arbetsgivare att anmäla ledig plats till den offentliga arbetsförmedlingen (1975/76: 84) gör föredraganden vissa undantag från sådan skyldighet. Vad jag här syftar på är anställning med anknytning till politisk verksamhet (s. 103). AMS har i detta sammanhang för sin del föreslagit att sådant undantag skall ske för c) Tjänst för vilken det finns skälig anledning att förutsätta viss politisk eller ideell inställning hos innehavaren (s. 33) således en utvidgning. För min del finner jag det nödvändigt att undantag i varje fall görs för religiös verksamhet inom andra samfund än . I det senare fallet måste den såvitt jag förstår regleras efter de normer som gäller för statlig eller , så länge är en kommunalrättslig institution. Annorlunda förhåller det sig inom de andra samfunden. De är fria folkrörelser, som arbetar utifrån en viss ideologisk grundsyn. Det förefaller därför helt meningslöst med en anmälningsskyldighet. Det skulle för övrigt hota att bryta sönder det anställningsförfarande som råder inom samfunden. Dessutom måste man ju förutsätta att de som anställs delar samfundets ideologiska grundsyn. Uppskattningsvis torde det röra sig om 3 0004 000 anställda. Enligt min mening är motiveringen för ett undantag för religiös inställning likvärdig med den som föredraganden föreslår för politisk inställning. Med hänvisning till det anförda anhåller jag att i 3 § lagen om skyldighet för arbetsgivare att anmäla ledig plats till den offentliga arbetsförmedlingen gör sådan ändring i punkt 6 att den även innefattar anställning som förutsätter religiös inställning.
mot · FZ02867 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:867 av om sammanförande under en huvudtitel av samtliga anslag till vägbyggen I propositionen 1975/76: 100 bilaga 13 (B 3) föreslås till Sysselsättningsskapande åtgärder ett reservationsanslag av 1 . varav förslagsvis propositionens formulering . att avräknas mot automobilskattemedel. Samma förfaringssätt har tillämpats under flera budgetår, varigenom mycket stora belopp tillförts vägbyggandet i vårt land. är den allmänna meningen den, att de ordinarie anslagen i bilaga 8 () punkten B, Vägväsendet, icke är tillräckliga för att skall kunna fullgöra sin uppgift att dels underhålla det befintliga vägnätet, dels bygga nya vägar i erforderlig omfattning. Tillvägagångssättet att dela upp väganslagen, som sker, medför icke att vare sig flera vägar byggs eller att flera människor kan sysselsättas, varför det synes vara mest ändamålsenligt att dessa anslag sammanförs under samma huvudtitel i bilaga 8. Ett ytterligare skäl är att vägbyggen numera knappast anses som direkt sysselsättningsskapande, därför att mekaniseringen är så påtaglig. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller att samtliga anslag, som avser drift eller byggande av statliga vägar, skall upptas under huvudtitel.
mot · FZ02869 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 869 av om praktikanttjänstgöring vid länsstyrelserna Vid länsstyrelserna och då framför allt vid naturvårds- och lantmäterienheterna därstädes pågår en intensiv planerings- och miljövårdsverksamhet. Även om en betydande del av det stora riksplanearbetet genomförts och detta delvis med stöd av särskilt tilldelade medel, finns mycket betydande uppgifter, som ännu ej medhunnits. I bilaga 16 till årets budgetproposition (s. 16) anges i ett remissyttrande från att verket i sitt arbete kunnat konstatera att länsstyrelserna på grund av bristande resurser ofta har haft svårigheter att klara den ökade arbetsbelastningen på miljövårdsområdet och framför allt saknat möjligheter att i den utsträckning som har varit önskvärd driva utrednings-, planerings- och tillsynsverksamhet på området. som en mångfald uppgifter vid länsstyrelserna pockar på åtgärder finns tillgång på väl kvalificerad personal som, jämsides med att för deras egen utveckling värdefulla praktiska erfarenheter skulle göras, skulle kunna på ett bra sätt lösa en hel del uppgifter. Jag avser närmast utbildade biologer samt lantmäterielever, som är under utbildning och som önskar praktiktjänst. Enligt uppgift har åtskilliga ungdomar efterfrågat sådan praktik men hitintills måst avvisas, då det saknades medel för att avlöna dem. I cirkulär om praktiktjänstgöring hos statsmyndighet (SFS 1975: 326) har frågan behandlats. Cirkuläret är positivt till praktiktjänstgöring vid statliga verk. I budgetpropositionen har såvitt jag kunnat konstatera frågan icke omnämnts vid förslag till budget för de olika länen, eventuellt beroende på att ovannämnt cirkulär utkom från trycket strax . Det är emellertid med hänsyn till ungdomens utvecklingsmöjlighet, önskan att minska ungdomsarbetslösheten och arbetsläget på länsstyrelserna angeläget att möjligheter till praktiktjänstgöring snabbt bereds berörda ungdomar. Behovet och möjligheterna att ställa handledarpersonal till förfogande växlar mellan olika länsstyrelser. Därför bör tilldelning av medel ske efter framställning från varje länsstyrelse. Som en lämplig ram inom vilken tilldelning bör kunna ske torde . kunna anses skälig. Sammanlagt bör 1,2 milj. kr. disponeras för ändamålet. 1975/76: 869 Med hänvisning till det anförda hemställs att anvisar 1,2 milj. kr. för praktiktjänstgöring vid länsstyrelserna med beaktande av i motionen anförda synpunkter.
mot · FZ02870 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 870 av m. fl. om bidrag till förbättring av boendemiljön utgår särskilda bidrag till förbättring av befintliga bebyggelsemiljöer. Frågan om bostadsmiljöerna och förbättringen av flerfamiljshusområdenas miljöer har ägnats stort utrymme i bostadsdebatten. De flesta deltagarna i denna debatt säger sig vara överens om behovet och nödvändigheten av att satsa på miljöförbättringar i vissa flerfamiljshusområden. Samhället har ansvaret för att det ser ut som det gör i den s. k. nyslummen med dess dåliga planering, låga standard och brister av olika slag. Det är därför samhällets plikt att nu se till att det blir bättre. De 30 milj. kr. som föreslås i årets budgetproposition förutsättes räcka till en mängd olika behov. Det reella behovet överstiger säkert denna summa om och i vart fall synes den behöva fördubblas till 60 milj. kr. om några mera betydande insatser skall kunna göras. Under den korta tid som bidragsmöjligheterna funnits har den utnyttjats i ganska liten omfattning av kommunerna. En av orsakerna till detta är säkert att det har framstått som krångligt och svårt att söka och erhålla bidrag och att man dåligt känt till de möjligheter som förelegat. Den avgörande orsaken torde emellertid vara att bidrag utgår med högst av kostnaderna och att kommunerna själva får lov att klara minst halva kostnaderna. Det blir då ofta fråga om kommuner som har outhyrda lägenheter i just de områden som har de största bristerna och ofta är boendemiljön och servicen i dessa områden undermålig. Som regel har dessa kommuner en dålig ekonomi och anser sig inte ha möjlighet att göra de egna satsningar som är förutsättningen för statligt bidrag. Den bostadssociala delegationen, som i samverkan med kommunerna skall se över möjligheterna att förbättra bostadsförhållandena och bostadsmiljöerna i områden med uthyrningssvårigheter, har säkerligen redan stött på problemet med kommunernas bristande resurser. Enligt vår mening bör bidragsreglerna för förbättring av boendemiljön ändras så att bidrag skall kunna utgå med hela kostnaden och i vart fall med av kostnaderna. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att under B 7, Bidrag till förbättring av boendemiljön, i bilaga 14 av budgetpropositionen anvisar ett med 30 milj. kronor förhöjt belopp till 60 milj. kronor för /77, 1975/76: 870 2. att bidragsvillkoren ändras så att hela kostnaden eller därav kan utgå, med i övrigt oförändrade villkor. (vpk) i (vpk) (vpk) INGA (vpk) (vpk) i (vpk) (vpk)
mot · FZ02871 · 1976-01-21 00:00:00 — Motion 1975/76: 871 om hyra vid förlängning av hyresavtal Den så kallade bruksvärderingen och tillämpningen av den ändrade bruksvärdesparagrafen (§ 48) i hyreslagen har varit föremål för mycket diskussion . Många hyresgäster och företrädare för deras intressen har påtalat brister även i den nya ändrade lagstiftningen då det gäller den jämförelseprövning som skall ske. Man har också ifrågasatt om principen med de allmännyttiga husen som prisledande innebär någon spärr mot oskäliga hyror. Den hyra som begärs skall bara anses som oskälig om den är påtagligt högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. För att göra det svårare att höja hyror och hyresnivåer bör lagtexten ändras så att hyran inte får vara högre än hyran för jämförbara lägenheter. Lagtexten i § 48 ger också utrymme för hyresvärden att begära oskäliga hyreshöjningar då det sägs: Den hyra som hyresvärden fordrar skall godtagas, om den ej är oskälig. Om hyresvärden begär en oskälig hyra blir det emellertid ingen prövning annat än i de fall respektive hyresgäst tar initiativ till sådan prövning. Många hyresgäster begär aldrig sådan prövning då de inte känner till sina rättigheter, då det verkar för krångligt och svårt, då de inte vågar stöta sig med hyresvärden osv. Hyresvärden, som har helt andra förutsättningar och möjligheter att hålla reda på jämförliga hyror etc. borde inte ha rätt att begära högre hyra än bruksvärdesnivån. En sådan förändring i lagtexten bör också införas. Förändringar i linje med vad vi här föreslagit skulle innebära större möjligheter att begränsa och försvåra nya hyreshöjningar. Den rörlighet på hyresmarknaden som av regeringen ansetts vara nödvändig och önskvärd för att motverka en stel hyresbildning, äventyras inte av bättre spärrar uppåt och att rörligheten får finnas nedåt mot lägre hyror. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar anta följande ändringar i jordabalken beträffande hyreslagen. Nuvarande lydelse Motionärernas förslag Vid förlängning av hyresavtal Vid förlängning av hyresavtal utgår hyran med skäligt belopp, utgår hyran med skäligt belopp. Den hyra som hyresvärden ford- Den hyra som hyresvärden ford 1975/76: 871 rar skall godtagas, otti den ej är oskälig. Fordrad hyra är att anse som oskälig, om den är påtagligt högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. (vpk) i rar får ej överstiga hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. Fordrad hyra är att anse som oskälig om den är högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. (vpk) i