mot · FZ021322 · 1976-01-22 00:00:00 — av m. fl. Vid sidan av de symfoniorkestrar i , , , , och , som då redan hade statligt stöd till sin verksamhet, fanns 1928 ett antal orkesterföreningar utan statligt stöd men med i stort sett samma mål för sitt arbete som de ovannämnda. Dessa orkesterföreningar, i huvudsak besatta med militärmusiker och fritidsmusiker, slöt sig det året samman i ett riksförbund, (), för gemensamma insatser, bl. a. för erkännande och för att få statsbidrag till sin verksamhet. och fram till innevarande budgetår har riksförbundet haft att fördela ett visst statsbidrag till sina medlemsorkestrar, efter vissa angivna normer. Statsbidrag har utgått dels ur kulturmedelsanslaget (1974/75: . ), dels av lotterimedel (1974/75: ). Innevarande år utgår till riksförbundet endast bidrag ur kulturmedelsanslaget med , vartill kommer ett anslag till viss kursverksamhet om . ur bidraget till särskilda kulturella ändamål. har genom föreskrift från SOR:s möjlighet att fördela medel till medlemsorkestramas konsertverksamhet upphört fr. o. m. innevarande budgetår. Statsbidraget via SOR var veterligt den första formen av arrangemangsbidrag, eftersom bidraget knöts till offentlig konsertverksamhet, ett viktigt krav för medlemskap i riksförbundet. I Ny kulturpolitik berörs rätten för SOR att fortsättningsvis fördela statsmedel. Frågan blev en del i ett större beslutskomplex, och fråntog i sitt beslut riksförbundet denna rätt. Därmed förlorade riksförbundet sin gamla uppgift, som också inneburit möjlighet för riksorganisationen att föra en medveten kvalitetshöjande programpolitik med tanke på allmänheten konsertbesökama. Möjligheterna att bedöma medlemsorkestramas konsertverksamhet måste vara större för riksförbundets styrelse än för varje annan bidragsförmedlare, vartill kommer känslan av samhörighet och enligt i en gemensam målsättning orkesterföreningama emellan. Beslutet att bryta ordningen måste därför anses olyckligt, särskilt som arrangemangsbidragen kvarstod som ett begrepp men förmedlade endast genom studieförbund. I anslagshänseende betraktas SOR f. n. som en central amatörorganisation. Därmed har man helt bortsett från dels att över en tredjedel av musikerna i SOR-orkestrama är yrkesmusiker, dels att den offentliga Mot 1975/76:1322 konsertverksamheten är ett stadgeenligt krav för medlemskap. Målsättningen för SOR-orkestrama motsvarar alltså yrkesorkestramas. Med hänsyn till att SOR-orkestrama varit och är enda möjligheten att erbjuda allmänheten levande orkestermusik i större delen av landet, bör SOR-orkestrama i bidragshänseende också jämställas med yrkesorkestrarna. bör besluta att en snabb utredning görs om hur SOR-orkestrarna bäst skall kunna utnyttjas i det offentliga musikutbudet. Därvid skall yrkesmannainslaget beaktas och ett statsbidragssystem motsvarande yrkesorkestramas eftersträvas, varjämte riksförbundet bör beredas fortsatta möjligheter att stödja och utveckla verksamheten. Medan denna utredning pågår, bör SOR-orkestrama beredas temporär möjlighet att som fortsätta sin verksamhet. Beslutet att statsmedel inte längre skall tilldelas orkestrarna har berett flera orkestrar stora svårigheter och måste undanröjas, varjämte riksförbundet bör tilldelas medel att, medan utredningsarbetet pågår, fortsätta förmedling av statsbidrag, knutet till offentlig konsertverksamhet. De utvecklande centrala insatserna, fortbildning av dirigenter och musiker, skapande resp. anskaffning av ny svensk musik, hjälp med instrument, utveckling av kontakter med solister resp. institutioner och föreningar inom och utanför , kvarstår. I anslutning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller 1. att snabb utredning görs om hur SOR-orkestrama och den erfarenhet som finns inom förbundet bäst kan utnyttjas i det offentliga musikutbudet, 2. att, medan utredningen pågår, SOR-orkestrama bereds möjlighet att fortsätta sin verksamhet med stöd av statsmedel via riksorganisationen, 3. att med anledning härav anslaget till SOR räknas upp med . för kommande budgetår. H. () HANS () i