mot · FZ022329 · 1976-03-25 00:00:00 — 1975/76: 2329 med anledning av propositionen 1975/76:130 om stödåtgärder på fiskets område, m. m. I propositionen 1975/76:130 föreslås bl. a. att och den lokala fiskeadministrationen omorganiseras. 1 vad gäller grundas förslaget på fiskeadministrativa utredningens betänkande (Ds Jo 1973:3) Ny statlig fiskeadministration. Beträffande den lokala fiskeadministrationen framhåller jordbruksministern att förslaget skall ses som ett provisorium i avvaktan på resultaten av den tillsatta fiskerikommitténs och fiskevattensutrednings arbete. Provisoriet synes ha utarbetats inom . I fråga om den lokala fiskeadministrationen innebär propositionsförslaget att det inrättas 24 nya administrativa länsorgan för fiskefrågor vid sidan av länsstyrelserna. De f. n. till lantbruksnämnderna knutna, rådgivande och beredande fiskerinämnderna lösgörs sålunda från lantbruksnämnderna och övertar dessas befattning med fiskefrågor under benämningen fiskenämnder. Av besparingsskäl har det föreslagits att fiskenämnderna skall samförläggas med lantbruksnämnderna som föreslås förse fiskenämnderna med lokaler och administrativ service. Samförläggningen innebär även att de nya nämnderna klarar sig med nuvarande fiskerikonsulentpersonal hos nämnderna. Fiskerikonsulentema förs emellertid enligt förslaget över till fiskenämnderna, vilka alltså får en eller i vissa fall ett par konsulenter som enda personal. De nya fiskenämnderna föreslås inrättas . Förslaget att inrätta de nya fiskenämnderna härrör inte från fiskeadministrativa utredningen eller från någon av remissinstanserna. Utredningen föreslog för sin del att fiskenämnden skulle inrättas direkt under men att de av rationaliseringsskäl och av fiskeribiologiska skäl borde ha flera län som verksamhetsområde och därför begränsas till nio. Denna centraliseringstanke avvisades dock på goda grunder av majoriteten av remissinstanserna, som fann att fiskefrågorna borde antingen vara kvar hos lantbruksnämnderna eller föras över till länsstyrelserna. För den senare lösningen uttalade sig bl. a. statskontoret, och inte mindre än 19 länsstyrelser. I propositionen redovisas bl. a. statskontorets inställning i fråga om den lokala fiskeadministrationen. Den är att det är olämpligt att bryta ut flskerisektorn från den samhällsplanering som omhänderhas av kommunerna och samordnas av länsstyrelserna. Samordnande åtgärder på det regionalpolitiska planet skulle enligt statskontoret sannolikt även vara till fördel för näringen. Ett ytterligare skäl för inordning i länsstyrelserna, vilket stats kontoret framhåller, är fritidsfiskets nära samband med länsstyrelsernas planering för naturvård och friluftsliv. Några sakliga motiv för att inrätta de föreslagna 24 fiskenämnderna synes inte finnas. Det framgår inte klart av propositionen om fiskenämnderna skall få några egna befogenheter eller ärenden att besluta självständigt om. Man får ett ganska bestämt intryck att fiskenämnderna kommer att få ungefär samma ställning i förhållande till som de nuvarande fiskerinämndema har, dvs. enbart som beredande organ. 1 förhållande till länsstyrelserna avses de också bli beredande. Med lantbruksnämnderna kommer de inte att få något annat att skaffa än att de samförläggs med dem. Det föranleder f. ö. reflexionen att en samförläggning med länsstyrelserna ter sig naturligare i inlandslän, där det inte förekommer något yrkesfiske och därför inte heller föreligger behov av att anlita den särskilda näringsekonomiska expertis som lantbruksnämnderna förfogar över. Den föreslagna organisationen innebär i praktiken en total centralisering. Fiskenämnderna kan, såvitt framgår av propositionen, närmast betraktas som lokalkontor åt . Fisket får därmed en klart sämre ställning och behandling i länen än det har f. n. genom inordningen i lantbruksnämnderna. Skulle dessutom regeringen minska antalet företrädare för näringen såväl i fiskenämnderna som i , t. ex. så att de hamnar i minoritet i förhållande till representanterna för fritidsfisket och allmänintresset m. m., vore katastrofen sett ur fiskerinäringens synpunkt ett faktum. Förslaget att ärenden rörande tillstånd att sätta ut fast fiskeredskap i allmänt vatten samt tillstånd för utlänning att fiska inom Sveriges sjöterritorium och den svenska fiskezonen skulle föras över från länsstyrelserna till fiskenämnderna är synnerligen oroväckande. Sådana ärenden bör som handläggas av lantbruksnämnderna och länsstyrelserna. Provisorier har erfarenhetsmässigt en benägenhet att permanentas. Risken för att så skall ske även i fråga om de föreslagna 24 nya fiskenämnderna är påtaglig. Förslaget synes vara allmänt orealistiskt och klart olämpligt framför allt från fiskerinäringens synpunkt. Ställning bör inte nu tas till utformningen av den lokala fiskeadministrationen - inte ens provisoriskt i avvaktan på bl. Denna uppfattning har också framförts av statskontoret och m. fl. bör därför lämna propositionen utan bifall i den del den gäller godkännande av riktlinjer för den lokala fiskeadministrationens organisation. Såväl fiskerikommitténs som fiskevattensutrednings förslag torde vara att vänta . bör nuvarande ordning - som enligt vad fiskeadministrativa utredningen och statskontoret m. fl. betygat fungerar fullt tillfredsställande - alltjämt gälla. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att avslå propositionen 1975/76:130 såvitt gäller godkännande av riktlinjer för den lokala fiskeadministrationens organisation och bemyndigande för regeringen att vidta de övergångsåtgärder m. m. som behövs för att genomföra förslaget till organisation för den lokala fiskeadministrationen, 2. att uttalar sig för bibehållandet av nuvarande representation för fiskevattenägarna samt för det yrkesmässiga fisket - trålfiske, kustfiske, näringsfiske, ålfiske m. m. - i såväl styrelse som i de lokala fiskeriorganen. N. () i Trobro