mot · FZ022383 · 1976-04-07 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975/76:110 om radio och telev ision i utbildningsväsendet Regeringen föreslår i proposition 1975/76:110 att företaget för radio och television i utbildningsväsendet skall lokaliseras till landets största tätort. Det är ett överraskande förslag, om man ser på den utredning som föregått ställningstagandet och om man betraktar den politiska målsättning som alla partier varit ense om, nämligen att balans skall skapas mellan landets olika regioner genom att statliga organ och företag sprids. Förslaget strider också mot målsättningen för övrig verksamhet på etermediernas område. Hela programverksamheten syftar numera till fördelning mellan regionerna av produktion och sändning. Den utveckling mot spridning och utlokalisering som begynt har utfallit väl och uppfattas allmänt som framsteg och rättvisa. Enligt vad som framkommit torde radioutredningen i sitt väntade betänkande denna vår föreslå ytterligare åtgärder i syfte att decentralisera beslutsfattandet och öka den regionala aktiviteten på radions och televisionens område. I detta läge förefaller ställningstagandena i propositionen orimliga. Det naturliga vore nu att avslå propositionen, i avvaktan på utredningens betänkande, med krav på nytt förslag . Ursprungligen förelåg ett förslag att den verksamhet det här gäller skulle förläggas till . i anför i sitt yttrande över betänkandet Program förljud och bild i utbildningen (): I föreliggande betänkande föreslår , att utbildningsprogramorganet skall lokaliseras till . Då detta måste anses klart strida mot riksdagsbeslut angående utlokalisering av statlig verksamhet kan det vara skäl att i korthet återge TRU-frågans tidigare behandling. föreslog delegationen för lokalisering av statlig verksamhet (SOU 1970:29) att den s. k. (TRU I) samt skulle lokaliseras till . I proposition 1971:29 föreslogs emellertid att enheterna skulle lokaliseras till med hänsyn till behovet av täta kontakter med verksamheten i . beslöt dock att frågan om lokalisering till skulle bli föremål för ytterligare utredning. Då frågan hade väckts om ny organisation förde berörda verksamheterna uttalades att även andra lokaliseringsalternativ än skulle beaktas i denna utredning, som borde ske skyndsamt. Maj:t till delegationen för lo kalisering av statlig verksamhet att mot bakgrund av uttalande på nytt överväga och framlägga förslag till lokalisering av TRU-enheten m. m. tillkallat en ny utredning (TRU II) förordade delegationen, att TRU II skulle ges uppdrag att i samband med förslag i organisationsfrågor även pröva frågan om verksamheternas framtida lokalisering. beslöt helt enligt delegationens förslag, varigenom TRU II fick tilläggsdirektiv att också lägga fram förslag i lokaliseringsfrågan. Då det gäller kostnaderna för omlokaliseringen måste man se dem i förhållande till större samhällsekonomiska sammanhang än beaktat. Nödvändigheten av att statlig verksamhet förläggs till landets norra del inses av alla, och om det planerade företaget på denna utbildningssektor inte till någon del kommer till , kan inte eventuella fördyringar av utbildningsprojektet i fråga anges som motiv utan att de kostnader medtages i beräkningen som annan lokalisering eller andra stödåtgärder drar med sig. i pekar också på detta, närden i sitt yttrande skriver: Enligt mening är det förvånande att man i olika sammanhang framför de kostnadsfördyringar som kan påräknas, medan men inte gjort något försök att väga in de positiva effekterna för de landsändar som berörs. Borde man inte försöka värdera de ekonomiska uppoffringar samhället måste göra för lokaliseringsbidrag, beredskapsarbeten och mycket annat och jämföra dem med utlokaliseringarnas samhällsekonomiska konsekvenser? Att spridningen av statlig verksamhet inte bara fåren omedelbar sysselsättningseffekt utan också är en av grundförutsättningarna för att andra sysselsättningsstimulerande åtgärder skall lyckas, därom är flertalet som verkar inom stödområdet helt övertygade. medger att avvägningarna kan vara svåra att göra men finner det trots detta oacceptabelt att hela frågeställningen lyfts ut ur debatten. Följden har också blivit, inte bara att nya förslag om utlokalisering betraktas som politiskt omöjliga utan också, att redan fattade beslut rivits upp eller avsevärt urvattnats. Under diskussionen om lokaliseringen av denna utbildning har framförts olika alternativ om fördelningen mellan olika orter. a. har förslag förelegat att undervisningen i samhällsvetenskap skulle ske ifrån . Ett alternativ som diskuterats är också med filial i , ett annat och med filial i . När propositionen föreslår enbart förefaller detta i det närmaste groteskt, en anakronism som erinrar om den tid när kulturell verksamhet bara kunde tänkas i huvudstaden. Motiveringen att regionalpolitiska skäl talar för accentuerar detta intryck. Som en beaktansvärd synpunkt från en fackman kan anföras vad i skriver i en tidskriftsartikel under rubriken : 1971 var samtliga partier i eniga om att produktionen av utbildningsprogram skulle utlokaliseras. Däremot uppstod det oenighet om orten, och det höll på att bli omröstning i kammaren mellan och . beslöt därför om en skyndsam utredning om möjligheten att förlägga verksamheterna till . är den utredningen nu genomförd och resultatet blev Slockholm - av regionalpolitiska skäl. Och utbildningsministern följer utredningen och konstaterar: Den nuvarande svaga utvecklingen i bör inte ytterligare försämras. Påståendet grundas på den i utredningen redovisade prognosen för , enligt vilken folkmängden där endast kommer att öka med 69 100 personer 1974-1980, vilket i propositionen betecknas som en svag befolkningstillväxt. Vi är alltså nu i framme då man använder regionalpolitiska argument för lokalisering av aktiviteter till . Slutsatsen av ett sådant resonemang kan bara bli att vi nu inte längre har en regionalpolitik i vårt land, möjligen en lokaliseringspolitik där vi i varje enskilt fall bestämmer var en aktivitet skall förläggas - till eller eller eller . Den av regering och riksdag framställda målsättningen för regionalpolitiken - att uppnå regional balans - är nu tydligen uppnådd. Den av landets statsminister i framförda åsikten, att det för utvecklingen i var nödvändigt med en systematisk bevakning av de regionala aspekterna vid val mellan olika lokaliseringsalternativ, är nu tydligen inte längre aktuell. När tar ställning till lokaliseringen av tar den ställning till om vi i det här landet skall ha en regionalpolitik eller inte. De krafter som vill ställa upp på att det finns skäl för att bedriva regionalpolitik i landet måste då ta ställning emot det av regeringen framförda resonemanget. Det borde vara naturligt att man här skulle kunna uppnå norrländsk enighet. Placeras i på de nu framförda argumenten innebär det slutet på den svenska regionalpolitiken, slutet på strävandena att åstadkomma en bättre balans mellan storstadsområdena och skogslänen, mellan områden med stark befolkningskoncentration och glesbefolkade områden, mellan de expansiva regionerna i syd- och och . Sammanfattningsvis kan skälen mot förverkligandet av propositionens förslag anges sålunda: synpunkter på lokaliseringsorten för det framtida utbildningsprogramorganet synes genomgående ha karaktären av en partsinlaga. En ny kartläggning av iokaliseringsmöjligheterna för berörda verksamheter måste därför göras innan kan fatta beslut i frågan. Denna kartläggning måste göras av opartisk instans. synpunkter att regionalpolitiska skäl talar för lokalisering till måste med skärpa tillbakavisas. Den påtalade stagnationen i måste anses mindre besvärande och beror dessutom i huvudsak på att industriell produktion inte expanderar i samma takt som . En centralisering av utbildningsprogramproduktionen till som alla andra programtyper producerade av decentraliseras till kan inte accepteras. Möjligheterna att producera utbildningsprogram i hela måste utnyttjas på samma sätt som när det gäller annan programverksamhet. Den regionala balansen vad beträffar massmediaproduktionen i landet, som redan är ytterst markerad med i den norra halvan av landet, får inte ytterligare skärpas genom att utbildningsprogramorganet i sin helhet förläggs till . Norra berättigade krav på en skälig andel av resurserna för massmediaproduktion måste tillgodoses genom förläggning av hela eller delar av det kommande utbildningsprogramorganet till . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att en del av utbildningsprogramverksamheten förläggs till . () i Agnäs