mot · FZ02919 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 919 av m. fl. om ökad service för ledamöter En viktig strävan vid författningsrevisionen 1973/74 var att på olika sätt stärka ställning. Jämfört med den tidigare grundlagen har också flera betydelsefulla förändringar genomförts. Den viktigaste innebär att nu suveränt stiftar landets lagar. förutsattes att regering och riksdag gemensamt skulle sköta lagstiftningen. Den nya riksdagsordningen innebär därutöver att riksdagsutskotten givits vidgade möjligheter till initiativ inom sina resp. ämnesområden, något som har stor principiell betydelse. Riksdagsledamöternas arbetsförhållanden har successivt förändrats. Antalet plenitimmar har ökat, likaså utskottsarbetet. Mängden av informationsmaterial i olika frågor har ökat kraftigt; inläsningstiden har blivit allt längre och frågorna alltmer komplicerade. 1 samband med att flyttade till fick varje ledamot ett eget arbetsrum. Det var något av en revolution. Att ha egen telefon och skrivmaskin innebar en enorm förbättring jämfört med förhållandena på . Men det räcker inte. Vad som saknas är kvalificerad sekreterarhjälp - både för att hjälpa till med utskrifter, sortera handlingar, svara på brev, boka biljetter etc. och för att hjälpa till med beredningen av komplicerade ärenden. Den sistnämnda uppgiften är den viktigaste. De olika partierna har vissa utredningsresurser som står till partigruppernas förfogande. De tre icke-socialistiska partiernas riksdagskanslier är utrustade med mellan fyra och tio politiska sekreterare vardera. Dessa handläggare har till uppgift att följa utvecklingen inom olika områden, göra utredningar för gruppen, tjänstgöra som sekreterare i olika kommittéer, bereda partimotioner och reservationer m. m. Det är uppenbart att partikanslierna inte har möjlighet att ge service till de enskilda ledamöterna annat än i undantagsfall. Svårast upplevs troligen den bristande tillgången på service och utredningshjälp av oppositionspartiernas ledamöter. Oppositionen har andra uppgifter i parlamentet än regeringspartiet och dess representanter. Oppositionsledamöterna skall inte bara följa utvecklingen på olika områden utan även utarbeta alternativ till regeringens förslag. I förhållande till regeringens resurser är oppositionens möjligheter att arbeta fram alternativ - dvs. att bedriva effektiv oppositionspolitik - löjligt små. Oppositionspartiernas kansliresurser på sammanlagt ca 25 personer skall jämföras med kanslihusets många tjänstemän med politiska uppgifter. Det är orimligt att ledamöterna i rikets högsta beslutande organ inte har tillgång till kvalificerad service i större omfattning vid fullgörande av sina uppdrag. Vid jämförelse med förhållandena inom förvaltningen framstår riksdagsledamöternas arbetsförhållanden som hopplöst antikverade. Jämförelser med utlandet ger dessutom vid handen att svenska parlamentariker är sämre ställda beträffande sekreterarhjälp än många jämförbara länders parlament. Parlamentsledamöterna i erhåller ca . för sekreterarhjälp och allmänna kontorsomkostnader. I bekostar Nationalförsamlingen en sekreterare för varje deputerad. I förutsätts det rejält tilltagna arvodet och traktamentet räcka till sekreterarhjälp, medan man i har den ordningen att varje ledamot erhåller ca . för ersättande av biträdeskostnader (detta avser ej skrivhjälp, som kostnadsfritt står till ledamöternas förfogande). Riksdagsledamöterna skulle fungera mer effektivt om vi hade tillgång till egen kvalificerad sekreterarhjälp. Arbetssituationen skulle bli mindre splittrad, kontakterna med allmänheten skulle kunna byggas ut samt inte minst viktigt: inlägg och förslag skulle kunna förberedas väsentligt bättre. Vi skulle kunna göra ett bättre arbete. Då varje ledamot sannolikt har sina speciella krav och önskemål vore ett fixerat högsta anslag per ledamot en rimlig form för stödet. Varje ledamot skulle vid årets utgång redovisa anslagets användning till förvaltningskontoret. Stödets omfattning kunde förslagsvis i ett inledningsskede vara högst . räcker inte för att anställa en kvalificerad utredningssekreterare på vare sig halv- eller heltid. Det skulle däremot ge ledamöterna möjlighet att anställa någon på deltid under de perioder då arbetsbelastningen är störst; anlita någon expert för tidsbegränsade utredningsuppdrag eller, alternativt, tillsammans med en eller flera partikamrater anställa en gemensam utredningssekreterare på heltid. vore det önskvärt att varje riksdagsman hade tillgång till en kvalificerad handläggare på heltid. Genom att bifalla motionen kan slå fast principen, att ställning som högsta beslutande organ kräver, att ledamöterna ges rimliga möjligheter att presentera väl genomarbetade alternativ till de förslag som kommer från regering och myndigheter, respektive har förutsättningar att följa den ofta kvalificerade debatten i frågor som har att ta ställning till. Med hänvisning till det ovan anförda hemställes att för /77 anvisar . för ökad administrativ service till riksdagsledamöterna enligt de principer som anförts i motionen. () ()