mot · FZ021512 · 1976-01-23 00:00:00 — Motion 1975/76:1512 av och fröken om skolans samlevnadsundervisning Skolans sexual- och samlevnadsundervisning har varit under diskussion och utredning. Utredningen rörande sexual-och samlevnadsundervisning (USSU) arbetade . Remissbehandlingen är avslutad och enligt budgetpropositionen har regeringen beslutat överlämna en promemoria till för beaktande i det fortsatta läroplansarbetet. Undervisningen i de nämnda frågorna - här nedan benämnd samlevnadsundervisningen - är en av skolans allra viktigaste uppgifter. är uppfattningarna om innehållet och utformningen av denna undervisning minst sagt skiftande. Detta är i viss mån en generationsfråga, där äldre och yngre kan ha vitt skilda uppfattningar. Men skillnaderna är också påtagliga mellan glesbygd och tätort och än mer olika invandrargrupper emellan och invandrarna i relation till den inhemska befolkningen. Ideologiska och livsåskådningsmässiga skillnader inom befolkningen i dess helhet får ofta ett kraftigt genomslag i synen på vad som är skolans uppgift i fråga om samlevnadsundervisning. Mot denna bakgrund är det ett allvarligt påpekande som göres från flera remissinstansers sida, bl. (SÖ), att "USSU behandlat den viktiga frågan om samverkan hem-skola alltför summariskt (SÖ:s yttrande s. 23). Vi vill starkt understryka vad SÖ säger i sitt yttrande, nämligen att den viktigaste grunden för det fortsatta arbetet (med sexual- och samlevnadsundervisningen) är de positiva relationerna mellan hem och skola i den lokala situationen. Vi instämmer i Samkristna skolnämndens krav på att föräldrarna får en reell möjlighet att påverka den konkreta sexualundervisningen i skolan. Det behövs inte endast - som USSU betonar mer information från skolans sida till föräldrarna, utan också möjligheter för föräldrarna att i ökad utsträckning påverka sexual- och samlevnadsundervisningen. Denna undervisning kan därigen inte bli likformig över hela landet utan måste i vissa avseenden ges lokal utformning. (SÖ s. 23). USSU har på ett förtjänstfullt och i vissa avseenden banbrytande sätt förverkligat en av läroplanernas viktigaste intentioner, nämligen att översätta samhällets och skolans grundläggande värderingar (respekt för sanning och rätt, för människans egenvärde, för människolivets okränkbarhet och därmed för rätten till personlig integritet (Lgr 69 och Lgy 70 s. 15), så att de blir vägledande för den påverkan som skolan inte får tveka att utöva. En central fråga blir då utformningen av samlevnadsundervisningens mål och riktlinjer. Här har remissinstanserna och inte minst , kommit med tungt vägande synpunkter. I samband med interpellationsdebatter i ämnet har starka önskemål framförts om att , innan utfärdar en ny handledning för samlevnadsundervisningen, skulle få ta ställning till Atål och riktlinjer för denna undervisning. Utredningen har ju inte haft parlamentarisk förankring, dess förslag till Mål och riktlinjer har inte gått utan anmärkning genom remissbehandlingen och hela frågan är, som inledningsvis nämndes, av mycket komplicerad och delvis kontroversiell natur. Det finns därför enligt vår mening mycket starka skäl för en riksdagsbehandling av det för undervisningen grundläggande avsnittet Mål och riktlinjer. Därvid bör en överarbetning av detta centrala avsnitt ske, varvid dels SÖ:s ändringsförslag (s. 12-14), dels följande bör beaktas: O Undervisningen bör medvetet ta sikte på föräldraskap, familjebildning och äktenskap. O Vad USSU framhåller på s. 21 i utredningen bör in i riktlinjerna: Undervisningen bör aktivt söka motverka alltför tidiga sexualdebuter. 0 I likhet med skolhälsovårdsutredningen och anser vi att Mål och riktlinjer dessutom bör ange att undervisningen skall medverka till att nedbringa antalet aborter och att minska frekvensen av könssjukdomar. Beträffande lärarutbildningen ger remissbehandlingen det sammanfattande intrycket att man i likhet med USSU anser att en förbättrad lärarutbildning 1 samlevnadskunskap är en avgörande förutsättning för att utredningens syften skall kunna förverkligas. anser också SÖ:s remissinstanser att USSU:s behandling av frågan om lärarnas fortbildning är otillfredsställande och att ett åtgärdsprogram för en förstärkning av fortbildningen bör utarbetas. SÖ synes ha samma uppfattning men nöjer sig med att hänvisa till redan förefintligt studiedagsmaterial för lärarna. Det är enligt vår mening inte tillräckligt. SÖ bör få i uppdrag att planera och genomföra en förstärkning av fortbildningen både för lärare och för annan skolans personal. I fråga om läromedel för samlevnadsundervisningen anser vi i likhet med och SÖ att den känsliga frågan om illustrationsmateriel, bilder och filmer, bör ställas i relation till den grundläggande värderingen om respekt för den personliga integriteten, hos såväl eleven som läraren och de medverkande i filmerna. SÖ försöker beträffande film göra skillnad mellan konstnärlig spelfilm som innehåller t. ex. samlagsscener och s. k. sexologisk film med konkreta och påträngande skildringar av sexuella förlopp. SÖ anser att spelfilm med samlagsscener kan ahvändas i gymnasiet men ej i och att sexologisk film icke bör komma till användning i vare sig gymnasiet eller . SÖ hänvisar här till sitt tidigare ställningstagande (Akt från SÖ 1971/72 nr 38) och refererar att utbildningsutskottet då anslöt sig till SÖ:s synpunkter. Vi anser för vår del att det med hänsyn till föräldraopinionen finns anledning att generellt avstå från film vid undervisning om samlag och att en allmän restriktivitet vid användandet av framför allt fotografiska illustrationer iakttages. Vi stöder oss därvid inte minst på SÖ:s starka betoning i ovannämnda skrivelse om hur viktigt det är att undervisning av sexual- och samlevnadsfrågor måste präglas av varsamhet, takt och omdöme liksom den av SÖ vid samma tillfälle betonade respekten för den enskilde elevens integritet som kräver att skolan inte ålägger eleven att mot hans övertygelse ta del av sexologiska filmer med konkreta och påträngande skildringar av sexuella förlopp. Den grundinställning, som vi här ovan redovisat, får också den konsekvensen att vi till skillnad från USSU och SÖ inte kan biträda förslaget om att undervisning om sexuell stimulering och gensvar bör ges i skolans undervisning. I likhet med menar vi att frågan är utomordentligt viktig men att informationen bör ges på annat sätt än vid obligatorisk undervisning i grupp. Frågorna bör behandlas översiktligt, t. ex. i samband med att sexuallivets psykologi tas upp i gymnasiets högsta årskurser, varjämte skolans bibliotek skall innehålla litteratur, som ger sakligt riktig och öppen information i ämnet. Läromedelsgranskningen är ett kapitel för sig när det gäller samlevnadsundervisningen. har som förstahandsuppgift att granska centrala läromedel inom den samhällsorienterande sektorn. Den kan också på eget initiativ eller efter anmälan granska även centrala läromedel utanför denna sektor. Vi vill i likhet med SÖ kraftigt understryka hur viktigt det är att uppmärksamhet ägnas de avsnitt som behandlar sexual- och samlevnadskunskap i samtliga berörda centrala läromedel inom både den samhällsorienterande och naturorienterande sektorn. Vi anser att det finns anledning att just i detta ämne vidga området för läromedelsnämndens objektivitetsgranskning, inte minst med hänsyn till frågornas kontroversiella natur. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att 1. begär att förslaget till Mål och riktlinjer för samlevnads- och sexualundervisningen i skolan föreläggs , 2. ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om lärarhandledning för samlevnads- och sexualundervisningen i skolan, 3. beslutar att läromedel för samlevnads- och sexualundervisning skall granskas av läromedelsnämnden.