mot · FZ021979 · 1976-01-26 00:00:00 — Samhällets stöd till studieförbunden med allmänna medel måste ges opartiskt och oberoende av huvudman. Vi förutsätter att den tillsatta folkbildningsutred ningen kommer att framlägga förslag som undanröjer de nuvarande oklarheterna. Folkhögskolan har erbjudit en betydelsefull möjlighet till vidareutbildning för vuxna, som inte kunnat utnyttja det reguljära skolväsendet. Den har även bedrivit bildningsverksamhet i vidare kulturell bemärkelse. Utbyggnaden av grundskola, gymnasieskola och vuxenutbildning har emellertid förändrat förutsättningarna för folkhögskolans verksamhet. Vi anser dock att folkhögskolorna fortfarande har en viktig funktion att fylla. De måste tillförsäkras ett betydande utrymme i utbildningsorganisationen. Vi förutsätter att folkhögskoleutredningen kommer att framlägga förslag, som ger folkhögskolorna viktiga uppgifter även . Objektiv information om utbudet inom vuxenutbildningen bör spridas till alla men den får inte ges på ett påträngande sätt och inte skapa falska föreställningar om vad som krävs för framgångsrika studier och vart sådana kan leda. Den enskilde individen skall ges information och vägledning, men beslutet att påbörja en utbildning skall han träffa själv. På läromedelsmarknaden finns 15 00020 000 titlar till försäljning. Detta innebär dock inte att vi har ett överflöd av läromedel. I en del ämnen finns flera likvärdiga böcker att välja mellan, medan andra ämnen helt eller delvis saknar läromedel. Situationen kan inte anses tillfredsställande. För att säkerställa den allsidighet i undervisningen som läroplanen föreskriver måste det finnas flera läroböcker att välja mellan i varje ämne. Samhällets uppgift måste vara att främja ett mångsidigt utbud, vilket är en förutsättning för valfrihet och inflytande. Mot bakgrund av de kraftigt stegrade läromedelskostnaderna försöker kommunerna i allt större utsträckning att samordna läromedelsinköpen genom . Kommunsamköp bygger f. n. upp ett dataregister över samtliga läroböcker och skapar egna grupper som skall granska läroböckerna. Företaget vill att förlagens information skall riktas direkt till Kommunsamköp och inte som till lärarna. Denna samordning som förutsätts ge en bättre ekonomisk planering av inköpen är emellertid ägnad att få synnerligen allvarliga konsekvenser för skoldemokratin. Den innebär att enskilda lärare och elever inte kan påverka den lokala skolstyrelsen, eftersom de inte längre ges information om utbudet av läromedel. Kommunernas i sig förståeliga och berättigade önskemål att pressa kostnaderna för läromedelsinköp måste lösas på ett sätt, som inte hotar mångsidigheten och valfriheten i undervisningen. Den socialdemokratiska partikongressen har uttalat sig för en so cialisering av läromedelsproduktionen. Innebörden av beslutet är dunkel. Enligt svensk grundlag kan ingen hindras från att trycka en lärobok. Om innebörden av beslutet är att staten skall bestämma vilka läroböcker som skall användas i skolan skulle det vara fråga om ett grovt åsiktsförtryck, som står i klar motsatsställning till kravet på allsidighet i undervisningen. Det studiesociala stödet är ett viktigt medel för att uppnå de utbildningspolitiska målen. Ingen skall behöva avstå från studier på grund av svårigheter att klara uppehället . Studiestödet måste vara så konstruerat att det inom gemensam ram kan tillgodose de varierande behoven hos olika kategorier av studerande: de som fortsätter sina studier direkt efter gymnasieskolan, de som i vuxen ålder studerar på grundskole- eller gymnasieskolenivå och de som efter övergången till förvärvslivet ägnar sig åt fort- och vidareutbildning. Även behovet av studiestöd till 1820-åringar i gymnasial utbildning måste beaktas. Det nuvarande studiemedelssystemet har så stora svagheter, att av de studerande inte ansett sig vilja finansiera sin utbildning med studiemedel. Många av dessa har dessutom utestängts från denna möjlighet på grund av bl. a. makeprövningen. Moderata samlingspartiet anser att indexlånemodellen inom studiemedelssystemet måste ersättas med statsgaranterade annuitetslån, bidragsdelen fastställas till av totalbeloppet och prövningen mot makes inkomst och förmögenhet slopas. Studiestödet bör även bestå av en kombination av bidrag och lån. Neutralitet i valet mellan sammanhängande och återkommande utbildning förutsätter ett enhetligt studiefinansieringssystem för alla vuxna studerande, dvs. alla som efter uppnådd myndighetsålder bedriver studier. Moderata samlingspartiet vill att valfrihet skall gälla i utbildningsväsendet och att enskilda skolor därför skall ges arbetsmöjligheter likvärdiga dem i det allmänna skolväsendet, att utbildningen skall syfta till att främja jämställdhet mellan könen, att den allmänna förskolan till den del som avser deltidsgrupp läggs under de kommunala skolstyrelserna och på central nivå , att alla sexåringar skall ges rätt att delta i deltidsgrupp inom den allmänna förskolan, att skolornas och undervisningsgruppernas storlek skall anpassas efter undervisningens krav och elevernas behov av trygghet och trivsel, att en parlamentarisk utredning tillsätts för en översyn av nu gällan de läroplan för och att utredningens första uppgift skall vara att, inom ramen för nuvarande timplan, utarbeta en ny kursplan för svenska och matematik, att en parlamentarisk utredning tillsätts för en översyn av gymnasieskolans målsättning och struktur, att antagningen till högskoleutbildning inte skall bygga på komplicerade kvoteringssystem utan utgå från betyg och intagningsprov, att antagningsbestämmelserna ges en sådan utformning att kvinnor inte missgynnas, att den centrala organisationskommittén för högskolereformen beaktar de i motionen redovisade synpunkterna på utbildningsstandarden, forskningsanknytningen och fördelningen av forskningsresurserna, att skriftliga betyg ges på alla stadier och i gymnasieskolan, att samhällets stöd till studieförbunden skall ges opartiskt och oberoende av huvudman, att produktionen och distributionen av läromedel skall ske under fri konkurrens så att mångsidighet och valfrihet garanteras, att indexlånemodellen skall ersättas med statsgaranterade annuitetslån, bidragsdelen fastställas till av totalbeloppet och prövningen mot makes inkomst och förmögenhet slopas, att ett enhetligt studiefinansieringssystem för alla vuxna studerande skall införas. KYRKLIGA FRÅGOR Allmänna synpunkter De etiska normer för mänsklig samlevnad som härrör från kristendomen bör enligt moderata samlingspartiets uppfattning ligga till grund för vårt svenska samhälle och dess fortsatta utveckling. Såväl som övriga trossamfunds uppgifter är viktigare nu . Människors villrådighet och ensamhet är en realitet i dagens samhälle. De många rotlösa behöver en fast förankring. De många otrygga behöver ny inre trygghet. Såväl som övriga trossamfund, vilka för medborgarna levandegör de kristna normerna och det kristna livsmönstret, bör ges möjligheter att bedriva sin verksamhet och framföra sitt religiösa och etiska budskap också i glesbygder och nya tätorter. Att stat och kommun skall inta en positiv hållning till sådan verksamhet måste betraktas som självklart. Moderata samlingspartiet beklagar, att en lösning av frågan om de framtida relationerna mellan våra trossamfund och staten, vilken kan tillfredsställa alla parter, ännu icke kunnat komma till stånd. Om någon fråga bör lösas i samförstånd utan hårda politiska meningsbrytningar, är det kyrkans och samfundens ställning i förhållande till staten. Mot denna bakgrund är det värdefullt att samtal och överläggningar pågår mellan regeringen och kyrkan i en särskild samrådsgrupp. Samrådsgruppen bör emellertid utvidgas och förstärkas. Frågan om de framtida relationerna mellan stat och kyrka är en angelägenhet som djupt engagerar stora medborgargrupper. Till överläggningarna bör därför knytas företrädare för de politiska partierna. och de fria trossamfunden har ställt krav på bättre arbetsförhållanden. Ett reformarbete rörande olika delfrågor bör äga rum och ej hindras av att diskussioner nu pågår om det grundläggande sambandet mellan kyrka och stat. Detta innebär för del, att dess interna organisation, oavsett hur relationerna till staten kommer att bli , måste reformeras och moderniseras. Huvudprinciperna i ett sådant reformarbete bör vara att inom ramen för ett bevarat samband mellan kyrka och stat ge ökad självbestämmanderätt för kyrkan i inomkyrkliga frågor och bygga upp en demokratisk organisation också på stifts- och riksplanet. Detta förutsätter bl. a. inrättande av en central kyrkostyrelse. Som ett led i kyrkans demokratisering på stiftsplanet bör församlingarnas inflytande i stärkas. Det kan ske genom att rätten att tillsätta ytterligare en lekmannaledamot flyttas från regeringen till den av pastoraten utsedda valkorporationen. Vidgade användningsmöjligheter för kyrkofonden Kyrkofondens viktigaste uppgift är att vara en utjämningsfond för lönekostnaderna för församlingspräster. Fondens användningsområde har vidgats, och gränserna har blivit alltmer obestämda. Endast i begränsad omfattning har dock fonden fått anlitas för löner till icke prästerliga befattningshavare, företrädesvis kyrkomusiker. Lekmannatjänstema inom den kyrkliga organisationen har med tiden fått allt större betydelse för det kyrkliga arbetet. Mot bakgrund av dessa förhållanden uppdrog kyrkomöte åt utredningsnämnden att kartlägga vilka lekmannatjänster som finns i den kyrkliga organisationen på församlings-, stifts- och riksplanet samt att till nästa kyrkomöte framlägga förslag om eventuell utjämning via kyrkofonden av kostnader för sådana tjänster jämte en redogörelse för de ekonomiska konsekvenserna därav. kyrkomöte beslöt att begära en offentlig utredning, som skall lämna förslag om bidrag ur kyrkofonden till lekmannatjänster på församlingsplanet. Moderata samlingspartiet ansluter sig härtill och förutsätter att utredningen beaktar vad som anförts i utredningsnämndens betänkande. Kyrkans verksamhet i utlandet verksamhet bland svenskar utomlands bedrivs av flera olika kyrkliga myndigheter och organisationer. Det splittrade huvudmannaskapet har sin förklaring i den historiska utvecklingen men försvårar den flexibilitet som krävs för att kyrkan skall kunna ta ansvar för alla sina medlemmar oavsett bostadsort. För att möjliggöra ett bättre utnyttjande av tillgängliga resurser bör en samordning av kyrkans verksamhet komma till stånd. Den nya organisationen bör ges en regional uppbyggnad. Grunden bör utgöras av svenska och de sju utlandsförsamlingarna. Kyrkans insatser för svenska turister och de förändringar som över tiden sker i svenskarnas bosättningsförhållanden utomlands ställer stora krav på verksamheten. Organisationen måste därför vara flexibel för att möjliggöra en anpassning efter aktuella behov. Den utredning om i utlandet som företagits av Sjömansvårdsstyrelsen på uppdrag av allmänna kyrkomöte bör enligt moderata samlingspartiet ligga till grund för en omorganisation av verksamheten. Utredningen föreslår att ett helt nytt organ i utlandet upprättas och övertar de tidigare huvudmännens arbetsuppgifter på detta område. sjömansvårdsstyrelse bör uppgå i det nya organet. Dess uppgifter skulle bli att verkställa kyrkliga förrättningar utomlands, att ansvara för verksamheten bland svenska sjömän, att främja kyrkans verksamhet bland svenska turister och andra landsmän utomlands samt att bistå och understödja svenska församlingssammanslutningar i utlandet. Moderata samlingspartiet godtager i stort sett utredningens förslag och föreslår i enlighet med kyrkomötes beslut att det föreslagna centrala organet för verksamhet i utlandet, benämnt i utlandet, inrättas. Förskolan skall stödja och hjälpa föräldrarna i deras fostrande roll. Barnens bästa måste vara utgångspunkt för verksamheten. Kravet på kvalitet är särskilt viktigt med hänsyn till att barnens personlighet i hög grad formas redan i förskoleåldern. Moderata samlingspartiet anser, att enskilda förskolor bidrar till den pedagogiska utvecklingen och okar valfriheten för den enskilde. Vi har därför upprepade gånger framfört krav på att religiösa och andra ideella organisationer skall kunna driva förskoleverksamhet på samma villkor som de kommunala förskolorna. En förutsättning härför måste dock vara att dessa förskolor uppfyller de krav som ställs på den kommunala förskolan. Eftersom oklarhet synes råda om de icke-kommunala förskolornas plats i det allmänna förskolesystemet, bör det fastställas, att de skall inräknas i kommunernas förskoleplan. De fria kristna samfunden För de fria trossamfundens del bör i avvaktan på en mera slutgiltig lösning av förhållandet mellan staten och samfunden i första hand eftersträvas, att de successivt får en i jämförelse med likvärdig arbetssituation. /72 utgår för vissa trossamfund bidrag till religiös verksamhet. De har efter hand räknats upp och utgör 16 milj. kr. I budgetpropositionen föreslås för /77 ett statsbidrag på 19 milj. kr. Utöver statsbidraget till den löpande verksamheten utgår /75 ett bidrag för den religiösa verksamheten till anskaffande av lokaler på 5 milj. kr. Detta föreslås i budgetpropositionen höjt till 6 milj. kr., vilket innebär att det totala anslaget uppgår till 25 milj. kr. De föreslagna höjningarna bör hälsas med tillfredsställelse. Det kan dock ifrågasättas, om de är tillräckliga. De avsevärt stigande kostnaderna, inte minst vad det gäller det särskilt betydelsefulla och framgångsrika arbetet bland barn och ungdom och på det sociala området, har medfört svårigheter att fortsätta med verksamheten i full utsträckning. De frivilligt insamlade medlen, de fria samfundens främsta finansieringskälla, räcker icke. Som en riktpunkt för verksamhetsbidraget anger frikyrkoråd, att de fria samfunden i likhet med bör få av sin totala utgiftsvolym täckt av statsbidrag. Med denna beräkningsgrund skulle bidraget penningvärde bli ca 50 milj. kr. En höjning från nuvarande bidragsnivå på 16 milj. kr. till 50 milj. kr. kan givetvis inte genomföras omgående, utan får enligt frikyrkorådet ses som ett långsiktigt mål för bidragsgivningen. föreslår därför att verksamhetsbidraget successivt räknas upp och att det för /77 höjs från 16 milj. kr. till 20 milj. kr. Vad beträffar statsbidraget till anskaffande av lokaler har till frikyrkorådet inkommit ansökningar om lokalbidrag från 141 församlingar med en sammanlagd beräknad skälig byggnadskostnad på 115 milj. kr. Enligt frikyrkorådet måste därför lokalbidraget efter hand bli av en helt annan storleksordning än innevarande budgetår för att mot svara behoven och bli någorlunda jämförbart med stödet till allmänna samlingslokaler. För nästa budgetår anhåller frikyrkorådet om en höjning med 5 milj. kr. till 10 milj. kr. anslagsframställningar för /77 synes oss mot bakgrund av beräkningsnormerna och de redovisade behoven väl underbyggda och måttfullt tilltagna. Moderata samlingspartiet föreslår därför att anslaget i enlighet med frikyrkorådets begäran höjs till sammanlagt 30 milj. kr. Det torde råda enighet om att det arbete som utförs av exempelvis religiösa, kulturella och humanitära organisationer utgör ett värdefullt komplement till vad som åstadkommes av samhällets egna institutioner. I kampen mot bl. a. brottslighet, alkoholmissbruk och narkotikamissbruk är frivilliga insatser ett nödvändigt stöd till de statliga. Från statlig synpunkt måste det framstå som en väsentlig förmån att enskilda organisationer på det sociala och religiösa fältet åtar sig angelägna samhällsfunktioner. Starka skäl talar för att samhället bör underlätta dessa organisationers frivilliga arbete. Vi föreslår därför att en utredning tillsätts om införande av rätt till avdrag vid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa, humanitära och andra uppenbart samhällsnyttiga ändamål. är i motsats till de lokala församlingarna och de fria trossamfunden befriad från skyldighet att erlägga arvsskatt. Vissa stiftelser med ideell inriktning är också befriade från arvsskatt för testamentsgåvor. Detta måste anses riktigt. Rätten till befrielse från att erlägga arvsskatt bör dock utvidgas till att gälla även de lokala församlingarna och de fria kristna samfunden och deras lokalorganisationer. Restaurering och underhåll av kyrkobyggnader Restaurering och underhåll av kyrkobyggnader utgör en stor belastning för många församlingars ekonomi. Bidrag kan i vissa fall erhållas från . Ämbetet disponerar endast ca 2 milj. kr. för vård och underhåll av fornlämningar och andra kulturhistoriskt värdefulla byggnader. Restaurering av kyrkobyggnader har fått en liten del av dessa anslag. Även bidrar genom beredskapsarbeten, som dock är beroende av rådande konjunktur- och sysselsättningsläge. AMS:s bidrag har minskat, vilket vållat församlingarna betydande problem. Enligt moderata samlingspartiet bör bidrag kunna utgå även om kyrkobyggnad inte klassas som kulturhistoriskt värdefull. 17 1975/76. begreppet kulturhistoriskt värdefull är föremål för skiftande bedömningar över tiden, och det kan ifrågasättas, om inte alla kyrkobyggnader är en del av vårt kulturarv. Underhållet bör därför inte vara beroende av församlingarnas ekonomiska situation. Den arbetsgrupp inom , som fått i uppdrag att överväga formerna för medelstilldelning till vård och bevarande av byggnader och byggnadsmiljöer, bör framlägga förslag, som kan utgöra ett underlag för ställningstagande i finansieringsfrågan rörande framtida restaurering och underhåll av kyrkobyggnader. Förslagen bör särskilt ta sikte på de små och skattesvaga församlingarnas behov av bidrag. Missionen och övrigt humanitärt hjälparbete har med knappa resurser nått utomordentliga resultat i . Vi har under en följd av år föreslagit att det statliga stödet till denna verksamhet borde byggas ut. Vi noterar därför med tillfredsställelse att statsmakterna nu tycks vara beredda till en sådan utbyggnad. Med hänsyn till de relativt låga bidrag som utgått till enskilda organisationers biståndsverksamhet anser vi det vara berättigat att en betydande höjning vidtages. De språngvis ökade kostnaderna för t. ex. olja och livsmedel har hårt drabbat även missionens och vissa enskilda organisationers verksamhet i u-ländema. Vi vill därför upprepa kravet att inom anslaget till fältverksamhet upptas en anslagspost på 50 milj. kr. till missionens och andra enskilda sammanslutningars arbete i utvecklingsländerna. SIDA bör också få i uppdrag att bättre än ta till vara de värdefulla erfarenheter som samlas under de enskilda organisationernas arbete i . Moderata samlingspartiet vill att sambandet mellan kyrka och stat bevaras, att företrädare för de politiska partierna knyts till de överläggningar som pågår mellan regeringen och kyrkan, att en central kyrkostyrelse inrättas, att församlingarnas inflytande i stärks, att en utredning tillsätts för att undersöka möjligheterna till bidrag ur kyrkofonden till lekmannatjänster, att ett centralt organ för verksamhet i utlandet inrättas, att det bör fastställas att även icke-kommunala förskolor skall inräknas i kommunernas förskoleplan, att verksamhetsbidraget till de fria trossamfunden höjes till 20 milj. kr. att statsbidraget till anskaffande av lokaler för de fria trossamfunden höjes till 10 milj. kr. att rätt till avdrag vid inkomstbeskattningen bör införas för gåvor till religiösa, humanitära och andra uppenbart samhällsnyttiga ändamål, att de lokala församlingarna inom och de fria trossamfunden och deras lokalorganisationer befrias från skyldigheten att erlägga arvsskatt, att förslag framläggs rörande restaurering och vård av kyrkobyggnader i vissa fall, att missionens och andra liknande enskilda sammanslutningars arbete i utvecklingsländerna underlättas. Liksom all annan samhällelig verksamhet måste kulturpolitiken utgå från den enskilda människan. Det är enskilda människors skapande och enskilda människors upplevelser, som bygger upp kulturlivet. Kulturen är i sina olika former ägnad att berika människors liv och bör betraktas som en omistlig och integrerad del av samhällslivet. De kulturpolitiska insatserna måste därför inriktas på att öka människomas möjligheter att på olika sätt delta i kulturella aktiviteter. Ett aktivt deltagande i kulturlivet förutsätter medvetenhet om och förtrogenhet med kulturell verksamhet. Med aktivt deltagande avses inte endast utövande av konstnärlig verksamhet i olika former. Även läsning av en bok eller ett konsert- eller konstutställningsbesök kan självfallet innebära värdefull aktivitet för den enskilde. Kulturpolitikens mål bör vara att slå vakt om kulturens frihet och kvalitet och att garantera människor valfrihet i kulturlivet. En kulturpolitik, som inte strävar efter att upprätthålla en kvalitetsprincip, leder ofelbart till utarmning. Åtgärder för att bredda kulturlivet genom decentralisering och stöd till amatörverksamhet är nödvändiga, men de får inte ställas i motsatsförhållande till samhälleliga insatser för att stödja det yrkesmässiga kulturskapandet. Amatörverksamhet ger människor möjlighet att på sin fritid utöva en hobby och därmed bl. a. öka sina förutsättningar att uppleva kultur. Enligt moderata samlingspartiets uppfattning bör dock kulturskaparna klart erkännas som yrkesmän, som för kulturen framåt. Det är självfallet svårt att avgöra vad som är kvalitet beträffande olika kulturyttringar. Att som vissa kulturdebattörer döma ut en kulturyttring med den huvudsakliga motiveringen att den är kommersiell är dock alltför lättvindigt. Att marknadsmekanismen inte fritt kan få styra kulturutbudet är självklart. Medborgarna måste dock lämnas valfrihet och möjligheter att ge sin uppfattning till känna. I det generella angreppet på kommersiell kultur kan även befaras ligga ett förordande av samhällelig styrning av kulturen. Moderata samlingspartiet anser att kulturens frihet är ett omistligt värde och motsätter sig alla försök till styrning. har kulturutbudet ökat högst avsevärt. Ändå tar endast en minoritet av medborgarna del av detta utbud. Det förefaller troligt att en ökad decentralisering, som medför att kulturen kommer närmare människorna, men som även bör innebära att medborgarna ges större möjligheter till påverkan, kan öka kulturintresset. Den teater- och bokbussverksamhet, som förekommer på skilda håll i glesbygden, har givit mycket goda resultat och nått grupper som tidigare av olika skäl inte tagit del av kulturutbudet. Enligt moderata samlingspartiets uppfattning bör en målmedveten politik för att öka och bredda kulturefterfrågan innebära att insatser för barn och ungdom särskilt betonas. Hemmens betydelse som kulturförmedlare Det är i hemmen och familjerna som barnen får sin första kontakt med kulturen. I samvaron med föräldrarna skall de formas och utvecklas till kulturvarelser. Det är här de skall bibringas den grundläggande hänsyn till och respekt för medmänniskor som är en nödvändig förutsättning för all samhällsgemenskap. I hemmen får de sin första kontakt med litteratur-, konst- och musikupplevelser. Det är här som förståelsen för skilda kulturyttringar grundläggs. Det är inte minst med hänsyn till dessa föräldrarnas och hemmens betydelsefulla förmedlingsfunktioner som de måste stå öppna för det kulturutbud som samhället i olika hänseenden svarar för. Kulturpolitiken måste alltså bl. a. syfta till att göra hemmen medvetna om sitt ansvar i detta hänseende och om sin väsentliga uppgift för den nya generationens förståelse för och medverkan i kulturlivet. Hemmens medvetande om sin viktiga roll kan förstärkas på olika sätt. Miljön i de skilda samhällsinstitutioner samt de tjänster och den information som där ges föräldrarna bör utformas med hänsyn härtill. Inte minst betydelsefullt är det att biblioteksverksamheten är inriktad på att stimulera barnens intresse för goda böcker. Det är väsentligt att insatser för barn och ungdomar inordnas i kulturpolitiken. Den satsning som enligt moderata samlingspartiet bör göras för att stimulera hemmen att ta del av kulturutbudet, men även