mot · FZ02660 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76:660 av m. fl. om kostnaderna för omlokalisering av statliga myndigheter Omlokaliseringen av statliga verk har visat sig bli en både kostsam och besvärlig verksamhet. Förutom de kostnader denna åsamkat statsverket har den inneburit stora personliga problem, för att inte säga tragedier, för många statligt anställda och deras familjer. Det ter sig naturligt att fråga, vilka de stora vinster är som uppväger de kostnader som omflyttningarna åsamkat. Dessutom bör ledamöter och allmänheten upplysas om de reella kostnader som omflyttningarna dragit med sig. De kostnader som redovisades vid, och låg till grund för, beslut byggde i själva verket på grova underskattningar av de verkliga kostnaderna. Kostnader för omlokalisering av statlig verksamhet De kostnadsberäkningar som redovisas i denna motion bygger på uppgifter från respektive verk som tagit fram , samt när det gäller investeringskostnaderna, redovisning av liksom särskilda kostnadssammanställningar från och högskolor jämsides med myndigheternas egna uppgifter om dessas kostnader. Det föreligger mindre felkällor både i grundmaterialet och i beräkningsmetoderna som gör att de kostnader som nämns i motionen inte är helt exakta. De torde dock vara tillräckligt kvalificerade uppskattningar för att motivera de krav på åtgärder som ställs. Kostnaderna har nedan uppdelats i engångskostnader för flyttningen, investeringskostnader, och bestående driftkostnadshöjningaroch effektivitetsförluster. Till engångskostnader för utflyttningen härrör sig förberedelser för flyttning samt kostnader för själva genomförandet. En sådan uppdelning av kostnaderna har gjorts av de flesta tillfrågade myndigheterna i deras svar på upplysningstjänstens förfrågan. Vissa myndigheter har dock gjort annorlunda uppdelningar eller endast angivit en totalsumma för deras kostnader. Den senare kategorin myndigheter har beräknat sina omkostnader till sammanlagt . 1) Förberedelsekostnaderna består bl. a. av kostnaden för nyanställningar av personal och anlitande av konsulter för att utreda och administrera flyttning, i arvoden till organisations- och ortkommittéer, resor till utflyttningsorten för planering etc. och särskilda informationskostnader. De totala förberedelsekostnaderna är enligt de uppgifter som ubplysningstjänsten fått fram . Kostnaden som ordinarie personal har när de används för att handha flyttningen är inte inräknad bland förberedelsekostnaderna (ett undantag utgör därvid statens provningsanstalt). För myndigheter med detaljerad tidsredovisning kan man ganska väl uppskatta den del av personalens tid som använts för flyttningen. Provningsanstalten anger kostnaderna när det gäller den ordinarie personalens planeringsarbete under hela utflyttningsfasen till ca /anställd. Detta torde vara en exceptionellt hög kostnad. Man får utgå från att de laborativa verksamheterna är betydligt mer kostsamma att flytta än andra även vad det gäller den egna personalens insatser. En mer representativ verksamhet torde vara lantbruksstyrelsen som uppger att man hade ca . per anställd och år i interna kostnader för de som närmast föregick flyttningen. Om den schablonen används för hela utflyttningen skulle det interna arbetet uppgå till ca . 2) Kostnaden för genomförandet av flyttningen inkluderar bl. a. individuella besöksresor, omstationeringstraktamenten, dubbelhyror för personal, myndighetens flyttning och installation av utrustning m. m. Denna kostnad beräknades av myndigheterna till totalt . De direkta kostnaderna för förberedelser och genomförande av omlokaliseringen är alltså enligt dessa uppgifter (42-»-74-t-101) 217 milj. kr. Därutöver saknas uppgifter om stora delar av kostnaderna för omlokalisering av luftfartsverket, och statens vägverk vilka bör läggas till ovanstående kostnader. Dessa verks direkta omkostnader för utlokaliseringen kan beräknas till ca 20 miljoner. Om man summerar denna kostnad med de 217 miljoner som de övriga verken uppgivit finnér man att de totala kostnaderna för omlokaliseringen av myndigheterna uppgår till 237 milj. kr. Om man inkluderar kostnaderna för det interna arbetet (som uppskattas till 50 miljoner) skulle engångsutgiften för statsmakten bli närmare 300 miljoner för bänne etapper na. Utöver de kostnader som direkt drabbar utlokaliserade myndigheter, kommer en rad kostnader att drabba både statsmakterna, företag och organisationer på grund av omlokaliseringen. Storleken på dessa kostnader är svårt att ange. De statliga kostnaderna för omplacering, nyrekrytering, förtidspensionering eller NOM-garantier finns inte med i de kostnader som redovisas ovan. Enligt SOU 1972:55 uppskattas dessa - utom NOM-garantierna - till ca /anställd, vilket skulle ge kostnader på storleksordningen 70 miljoner för båda etapperna. De verkliga kostnaderna är sannolikt större eftersom personalomsättningen varit högre än beräknat liksom antalet medflyttande av ursprungliga anställda varit lägre än beräknat. Andelen anställda som sökt omplacering t. o. m. är för de myndigheter som flyttat (SPN , Omplaceringsstatistik). Denna procentsats () skall jämföras med de som delegationen för lokalisering av statlig verksamhet räknade med skulle behöva omplaceras eller förtidspensioneras. I SOU 1972:55 görs en uppskattning av storleken på engångskostnaderna vid omlokaliseringen av etapp II. Den redovisningen uppskattar de direkta kostnaderna, dvs. motsvarande utgiftsposter som tagits upp i det föregående, till ca . per anställd, vilket motsvarar ca 170 miljoner för hela omlokaliseringen. I verkligheten blir alltså kostnaderna betydligt högre. (Observera att samma års penningvärde använts vid jämförelserna.) Den verkliga investeringskostnaden för etapp 1 blev enligt 596 miljoner. Till denna skall sedan läggas ca 140 miljoner för myndigheter som inte har kostnadsberäknats eller bygger i egen regi. För etapp II räknar KBS med kostnader på 210 miljoner. Dessa beräkningar gäller dock endast vissa av myndigheterna. Enligt av delegationen beräknade kostnader för övriga myndigheter skulle ytterligare 221 miljoner behövas. Denna siffra gäller kostnadsläge. Till denna kalkyl kan nämnas att redan beräknade ökade kostnader för SBL, fortifikationsförvaltningen och FOA ger kostnadsökningar på över 100 miljoner. Ovan nämnda kostnader gäller investeringar i byggnader. Till detta kommer kostnader för inredning och utrustning som uppgår till ca 200 miljoner för bägge etapperna. En totalsummering av investeringskostnaderna i byggnader, utrustning och inredning för omlokaliseringen av statlig verksamhet skulle därför bli ca . En del av de investeringar som gjorts i samband med omlokaliseringen hade varit nödvändiga även utan denna. Till inte obetydlig del motsvarar dock kostnaderna en ren kapitalförstöring. En stor del innebär vidare ett tidigareläggande av investeringar vilket också medför kostnader. Finansministern och även är mycket noga med att framhålla det nödvändiga i investeringarna oavsett utflyttning eller inte. Som vinster i samband med utflyttningen vill man framhålla att de lokaler som utflyttande myndigheter lämnar efter sig reducerar kostnaderna för ej utlokaliserade myndigheter. Denna allmänna reflexion är i och för sig riktig men något ofullständig. Om man i samband med omlokaliseringen av statlig verksamhet betraktar hur det kostnadsmässigt påverkar även icke utflyttande myndigheter bör även minusposterna för dessa medräknas. Ökade kontaktkostnader som följd av omlokaliseringen gäller inte enbart de utflyttade utan också de kvarvarande. En ökning av den centrala planeringen hos övergripande myndigheter t. ex. departementen som är lokaliserade till kan också befaras. För att upprätthålla samma omfattning på verksamheten kommer kostnaderna i dessa avseenden att stiga. En genomsnittlig minskning av effektiviteten inom den statliga verksamheten med endast I % motsvarar mer än 200 miljoner . Om de totala kostnaderna skall beräknas bör också andra kunder för den statliga verksamheten än staten själv ingå i beräkningen. Även dessa belastas med ökade kostnader på grund av omlokaliseringen. Myndigheter som tillsammans sysselsätter ca 5 000 personer har själva uppskattat sina årliga driftkostnadsökningar till i genomsnitt . Om man antar att ökade kostnaderna blir desamma för övriga myndigheter skulle den totala kostnadshöjningen bli ca 140 milj. kr./år eller 1 400 miljoner . Delegationen för omlokaliseringen av statlig verksamhet har inte räknat med några bestående årliga driftkostnadshöjningar. Däremot har man räknat med höjda driftkostnader första året, dessa uppskattades till . per anställd eller 50 milj. kr. för bägge etapperna. Den bestående driftkostnadsökningen har på lång sikt en mycket stor betydelse för de totala omlokaliseringskostnaderna. Det faktum att även icke utlokaliserade myndigheter drabbas av ökade kostnader av liknande slag, beroende på utlokaliseringen, gör inte bilden ljusare. Ovanstående driftkostnadsökningar gäller direkta utgifter. De utflyttade verken räknar också med effektivitetsförluster på grund av omlokaliseringen. Dessa effektivitetsförluster kan på liten sikt sägas ge kostnadshöjningar om verksamheten efter omlokaliseringen skall bibehållas i samma omfattning som . I några fall, åtminstone under en övergångstid, kommer dessa effektivitetsförluster att drabba verksamhetens output snarare än den direkta kostnaden för verksamheten. Dessa förluster är svåra att beräkna. räknar med årliga effektivitetsförluster på minst 13 milj. kr. men utesluter inte att de kan bli mer än dubbelst så stora eller 28 milj. kr. Detta är kostnader för minskad direkt produktivitet, förlängd produktionstid samt fördyrade och försämrade produkter. anser att hela dess verksamhet kan drabbas av en effektivitetsförlust på 5 "i,. Även detta är naturligtvis en grov skattning. Den årliga omslutningen av verksamheterna direkt vid de utflyttade myndigheterna uppgår till ca . Utgår man från att dessa verksamheter drabbas av en effektivitetsförlust på 5 "» skulle detta motsvara en årlig kostnad på 150 milj. kr. Kostnaderna för omlokaliseringen av statliga myndigheter kan alltså uppskattas till: 1) Engångskostnad för flyttning: 300 milj. kr. 2) Investeringskostnad för lokaler, utrustning och inredning i samband med omlokaliseringen: 1 500 milj. kr. 3) Bestående driftkostnadshöjningar: 140 milj. kr./år. 4) Effektivitetsförluster: 150 milj. kr./år. Ovanstående kostnader kan kostnadsföras på olika sätt. Den metod som används nedan torde dock inte överskatta de reella kostnaderna. a. används en kalkylränta på enbart . Engångskostnaden (1) antas vara en direkt utgift för staten. 500 miljoner av investeringskostnaden (2) betraktas som en ren utgift för staten. Återstoden, 1 000 miljoner, anses genomsnittligt representera tidigareläggning av investeringen . Kalkylräntan är uppskattad till . Kostnaden för denna del anses vara skillnaden mellan investeringen och nuvärdet av motsvarande investering , i detta fall framräknad till 500 milj. kr. De bestående driftkostnadshöjningarna (3) och effektivitetsförlusterna (4) beräknas som nuvärdet av en kapitalström på 140 resp. 150 milj. kalkylränta, Statens totala kostnader skulle under ovanstående antaganden bli: 300 + 500 + 980 + 1 050 = . Genom att beräkna annuiteten för denna engångskostnad med samma kalkylränta, , finner man att den motsvarar 480 miljoner . Vad skulle då en alternativ användning av dessa resurser kunnat ge? Om vi utgår från att de skulle ha utnyttjats till regionalpolitiska insatser och att en ny arbetsplats inom industrin kostar ca , så skulle en alternativ användning av pengarna kunna ge drygt 10 000 nya jobb i industrin. Man kan också göra jämförelser på andra områden än de regionalpolitiska. Kostnaden för en långvårdsplats kan beräknas till ca /år. Den årliga kostnaden för omlokaliseringen motsvarar driftkostnaderna för ca 5 000 långvårdsplatser. förslag till förkortad arbetstid för småbarnsföräldrar är kostnadsberäknat till ca 280 milj. kr./år. Några aspekter på omlokaliseringens konsekvenser för berörd personal Delegationen för omlokalisering av statlig verksamhet beräknar i dess slutrapport (SOU 1972:55), bilaga 2, den normala personalomsättningen för verk och myndigheter som föreslås omlokaliserade till medeltal . Man räknar vidare med att av den personal som var anställd vid flyttningsbeslutet och är anställd ända fram till flyttningstillfället också flyttar med. Den faktiska personalomsättningen för t. o. m. utflyttade verk avviker emellertid markant från delegationens prognoser. I genomsnitt är alltså personalomsättningen ca 55 ">-enheter högre än vad den borde vara. Gäller denna siffra även för resterande omlokalisering innebär det ca 5 000 extra nyrekryteringar på grund av omlokaliseringen. Den ökade mängden omplaceringar, förtidspensioneringar och NOM-garantier innebär självfallet ökade kostnader för samhället, vilka vi enligt ovan tagit med i kostnadskalkylen. Såväl nyrekrytering som bristande kontinuitet i verksamheten förorsakar självklart myndigheterna extra kostnader. Delegationens antaganden underskattade uppenbarligen personalens motstånd mot flyttningen. Enligt delegationen skulle av de omlokaliserade myndigheternas personal vid utflyttningsbeslutet finnas kvar efter utflyttningen. 1 verkligheten har det visat sig att ett utflyttat verk i genomsnitt endast har ca 1/3 av den ursprungliga personalen kvar efter omlokaliseringen. Myndigheterna uppvisar dock stor spridning från medelvärdet. Störst andel kvarvarande personal har med ca 55 '<> (Detta bör dock ses mot bakgrund av att många befattningshavare inte har någon annan möjlig arbetsgivare i sin bransch). Lägst andel kvarvarande personal har myntverket. har hela personalen utom en person omsatts. Den kraftiga personalomsättningen påverkar självklart inte endast myndigheternas kostnader, utan även den kvarvarande personalens arbetssituation och trivsel. Omlokaliseringens konsekvenser för (). Från nuvarande förläggning skall dels en omlokalisering inom , dels en utflyttning till , och äga rum. Till flyttar FOA 5(f. d. militärpsykologiska institutet) med ca 50 tjänster. Till lokaliseras dels en försöksstation, dels FOA 3 med inriktning på teleteknik omfattande ca 325 tjänster. Projekteringen av nybyggnationerna är klar. Byggstart beräknas ske . Till skall enligt beslut lokaliseras FOA 4 med inrättningen kärnfysik och kärnkemi, samt senare år även materialfysik och materialkemi. Totalt omfattas 227 tjänster. Förberedelsearbete har inletts. Projekteringstillstånd har emellertid när detta skrives enligt uppgift ännu ej erhållits. Eventuellt kommer utflyttningen att försenas till 1980. Inom lokaliseras FOA CK, FOA 1 (med inriktning på kemi och medicin) och FOA 2 (med inriktning på fysik) till Ursvik och . Vi betraktar här kostnaderna för omlokaliseringen exklusive . försvarsutredning (FU 69) uppskattar omställnings- och utflyttningskostnaderna för resterande delar av FOA till (prisläge): Merinvesteringar i byggnader och fasta anläggningar 61 milj. Direkta flyttningskostnader (inkl. ersättning till berörd personal) 20 milj. Kostnader för produktionsbortfall i samband med Totalt: 96-106 milj. FU 69 beräknar vidare merkostnaderna för den löpande verksamheten efter omlokaliseringen till: Merkostnader för upprätthållande av kontaktnät 3,4^1 milj. Merkostnader för dubblering av vissa, tidigare samordnade, specialfunktioner 3 mili. 6,4-7 milj. 84 milj. 8.8-9.6 mili. varav nybyggnationer (motsv.) Total merkostnad under 10 år Enligt uppgifter från , , uppskattas nu den totala kostnaden för omlokaliseringen t. o. m. 1981 till 300-310 milj. kr. Förberedelser för och genomförande av omlokaliseringen beräknas därvid till ca 51 miljoner (en fördyring i förhållande till FU 69-s siffror på ca 31 miljoner) och bestående kostnadsstegringar till 27-29 miljoner. Enbart hyreskostnaderna ökar med 14 miljoner från 11 till ca 25 milj. kr./år. Enligt FOA:s och beräkningar utgör de aktuella kostnaderna för nybyggnationen i , och Ursvik ca 190 milj. kr. En fördyring med ca 106 milj. kr. jämfört med FU 69-s kalkyler. Kostnaderna kan ställas i relation till FOA:s aktuella totala omsättning på 130-140 milj. kr./år. Enligt en utförd enkät inom FOA är ca 50 96 av berörda befattningshavare beredda att flytta med till . Till flyttar med säkerhet endast 7 96 med. I bästa fall blir siffran för Umeåflyttning 25 96. Enligt () visar SPN:s undersökningar att möjligheterna att få adekvat bostad är relativt goda i såväl som . Även utbudet av daghem () och service () bedöms som förhållandevis tillfredsställande. Det förefaller med andra ord som om det främst är andra faktorer som påverkat flyttningsbenägenheten negativt. Tänkbara orsaker är den förändrade (försämrade) arbetssituation man upplever att uppsplittringen och utlokaliseringen medför; möjligheterna för make/maka att erhålla lämpligt arbete samt övriga mer generella omställningsproblem. Av de olika projekten inom ramen för FOA:s totala omlokalisering torde endast utflyttningen av FOA 4 till vara tidsmässigt inplanerad på ett sådant sätt att realistiska möjligheter finns för en eventuell omprövning av det fattade riksdagsbeslutet. Dels ligger utflyttningen enligt planerna inte , dels har projekteringstillståndet ännu ej erhållits och risk finns för en försening av flyttningen till 1980. Inom ramen för kärnfysik och kärnkemi sysslar man inom FOA med forskning om bl. a. verkan av och skydd mot olika former av radioaktiv och annan strålning. Detta gäller främst avdelningarna för radiobiologi (33 personer) och radioekologi (17 personer). Verksamheten har rönt speciellt intresse med anledning av den nu aktuella debatten om farorna för och möjligheterna till skydd mot strålning i samband också med fredligt utnyttjande av kärnenergi. Denna forskning som bedrivs inom FOA 4 på detta område är unik i (och eventuellt i hela ). Man är exempelvis de enda i som forskar kring radioaktiva isotopers eventueila genetiska effekter. Verksamheten omfattar kontinuerliga kontakter med bl. a. strålskyddsinstitutet, Veterinärmedicinska, , , , och Wallenberglaboratoriet - samtliga i , samt med forskare och forskningscentra i övriga . Konsekvenserna för FOA 4 totalt Sedan beslutet om utflyttning har av personalstyrkan slutat. Denna avgång har ej kunnat till fullo ersättas utan man har fortfarande 20 vakanser. Bland de obemannade tjänsterna är samtliga läkartjänsterna. Av de 227 tjänsterna i besätts i värsta fall endast 14 av person som är beredd att följa med från . Avtappningen av kvalificerad laboratoriepersonal, t. ex. elektronmikroskopister, är närmast total. Detta emedan det dels krävs i yrket för uppövande av färdighet, dels huvudsakligen är kvinnor som engagerat sig inom denna yrkessektor. Den kvalificerade laboratoriepersonalen är därför nästan uteslutande gifta kvinnor, vilka hålls kvar i genom männens förvärvsverksamhet. Det kan vidare nämnas att utflyttningsbeslutet lett till att chefen för 4 gått över till livsmedelsverket. Slutligen är verksamheten inom FOA 4 i stor utsträckning av sådan art att den - enligt ovan - kräver omfattande externa kontakter kombinerat med höga sekretesskrav. Möjligheterna att ersätta de direkta personalkontakterna med t. ex. telefon eller brev är således ringa. Här kan förtjäna tilläggas ett exempel på konsekvenser av utflyttningsbeslutet för kvarvarande myndigheter/institutioner i enlighet med vad vi kort nämnt i det allmänna kostnadsavsnittet. , som ej utlokaliseras, bedriver hela sin verksamhet baserad på andras forskning. Här spelar FOA 4-s verksamhet en avgörande roll. Uppenbart innebär alltså FOA 4-s utflyttning klart negativa konsekvenser även för strålskyddsinstitutet. Dessa konsekvenser torde ej ha beaktats vid beslutet om omflyttning och ingår ej i kostnadskalkylen. Konsekvenserna för s t rål s k y d d s fo rs k n i nge n Av de totalt 50 personerna vid radiobiologi och radioekologi följer totalt 5-6, eventuellt 10 personer med. Av de 7 forskarna vid radiobiologi följer endast 1 (en) med till . Verksamheten har drabbats hårt av utflyttningsbeslutet p. g. a. dels personalomsättningen, dels att många projekt, t. ex. tumörodling, är utsträckta i tiden med omloppstider , vilket innebär att ett verksamhetsmässigt vakuum uppstått till efter utflyttningen. När man väl installerat sig i räknar man med innan verksamheten med ny personal m. m. kommit upp i nivå med vad den var innan beslutet kom. Som ett sista exempel kan nämnas, att utflyttningsbeslutet leder till att den ovan nämnda isotopsforskningen läggs ned. i ivesteringskostnaden i beräknas till ca 53 miljoner priser. Någon uppspaltning av övriga ovan för FOA totalt angivna kostnader har vi ej. Det ovanstående visar på punkt efter punkt hur illa underbyggda besluten om omlokalisering av vissa statliga verk var. hade helt enkelt inte tillräckligt underlag vid beslutstillfällena. Det underlag som gavs var dessutom felaktigt i avgörande stycken. Det är inte möjligt att riva upp hela utflyttningen. Etapp 1 är i princip genomförd. Stora delar av etapp 2 är inne i ett långt framskridet skede, bortsett från framför allt en myndighet - . De delar av FOA som skall till och är inte aktuella för flyttning förrän resp. 1979. Där finns fortfarande reella möjligheter att ändra på besluten. Vad som framstår som angeläget är att får tillgång till en samlad bedömning vad omlokaliseringen i realiteten kostat samhället. Redan de siffror som finns redovisade i denna motion visaratt de totala kostnaderna kommer att bli mycket höga, detta trots att uppskattningarna för bl. a. effektivitetsförluster är ytterst försiktigt beräknade. Mot bakgrund av vad ovan anförts hemställs 1. att måtte hos regeringen begära en skyndsam utredning av samhällets totala kostnader för omlokaliseringen av statliga verk. I utredningen bör utöver verkens direkta kostnader för förberedelser och genomförande även beaktas kostnader för försämrad service, lägre produktivitet etc., 2. att måtte besluta att en utflyttning från av FOA 3 och FOA 4 till resp. ej skall äga rum. () H. () () () () GOTAB 51053 Slockholm 1976