mot · FZ02208 · 1976-01-13 00:00:00 — Motion 1975/76: 208 av m. fl om bojkottåtgärder mot Sammanfattning: Förtrycket fortsätter i juntans , men har motståndet mot fascistregimen tillväxt och tar sig konkreta former. Det är ett motstånd som formeras under ytterst svåra betingelser och som behöver allt stöd det kan få från en samlad internationell opinion. Det försämrade ekonomiska läget inom har gjort juntan känsligare än någonsin för t. ex. internationella bojkottaktioner. Sådana förespråkas också av samtliga partier som ingick i president demokratiska regering, andra chilenska vänsterorganisationer och den chilenska fackföreningsrörelsen . Motionen föreslår bl. a. att skall uppmana regeringen att ställa sig positiv till en bojkott av Chilejuntan på alla plan, att den i internationella sammanhang skall verka för att inte krediter eller några former av bistånd kommer Chilejuntan till godo förrän samtliga politiska fångar frigetts samt att svenska företags kapitalexport till helt stoppas. Ytligt sett är läget i - efter militärkuppen - detsamma som vid makten. Undantagstillstånd råder, det är ständigt utegångsförbud . Förtrycket är lika brutalt som någonsin, om än något diskretare. En del politiska fångar har frigivits, men har nya arresteringsvågor svept fram över . Misären, fattigdomen och arbetslösheten är värre än någonsin: Fler och fler barn går utan skor på gatorna, sjukligheten och undernäringen fortsätter att öka. Men stämningen har förändrats, den värsta skräcken har släppt och ett begynnande motstånd mot fascistregimen håller på att växa fram och ta sig konkreta former. Det är ett motstånd som formeras under ytterst svåra betingelser och som behöver allt stöd den kan få från en samlad internationell opinion. Det ekonomiska läget blir också allt sämre. Militärjuntan medger själv att industriproduktionen sjunkit i förhållande till föregående år. Internationella bedömare räknar med att bruttonationalprodukten minskade . Arbetslösheten uppgår f. n. till . Dessa svåra ekonomiska bakslag har lett till svåra motsättningar inom den styrande fascistjuntan och har gjort den känsligare än någonsin för vad den internationella opinionen tycker och framför allt för vad internationella opinionen gör och kan komma att göra för att stödja den inhemska kampen mot fascismen. Det är i detta perspektiv som nationella och internationella bojkottaktioner mot fascistjuntan måste ses. Bojkottaktioner har inte varit och är inte något universalmedel mot regimer som brutalt undertrycker de mest elementära mänskliga rättigheter. Man kan härvidlag med visst fog peka på bojkottförsöken mot det fascistiska i samband med överfallet på 1936 och bojkottförsöken mot och . Det finns emellertid, när det gäller militärjuntan i , vissa faktorer som talar för att bojkottaktioner på ett påtagligt sätt kan bidra till fascistjuntans fall. På grund av den grymma terror som juntan utövar är dess internationella ställning så oerhört svag. Juntans omänskliga drag är så uppenbara, att få länder vill kännas vid juntans politik och uppträda till dess forsvar. Detta har bl. a. lett till att fördömt juntan för dess brott mot de mänskliga rättigheterna. Även juntan själv medger att dess internationella ställning är svag och att regimen svårligen skulle kunna klara en förstärkt internationell isolering. I ett dokument från juntans utrikesdepartement som kommit till offentlighetens kännedom genom den chilenska oppositionens försorg säger man bl. Vår internationella ställning är i sitt sämsta läge under den nuvarande regeringen och i ett av sina mest kritiska lägen någonsin under detta sekel. På ett drastiskt sätt beskrivs i dokumentet den tilltagande internationella isoleringen, och man konstaterar att detta kan få ytterst allvarliga konsekvenser för fascistregimen. Juntan fruktar uppenbarligen bojkottaktioner och skriver i dokumentet bl. De beskrivna situationerna utgör dels en fara i sig, men kan dessutom komma att följas av fientliga åtgärder av ekonomiskt slag, antingen beslutade av de internationella organisationerna eller av enskilda länder . Det framgår alltså av fascistjuntans egna dokument att den bedömer bojkottaktioner som ett stort hot mot dess möjligheter att hålla sig kvar vid makten. För att motverka denna internationella isolering driver juntan en kampanj för att öka sin handel med andra länder och för att få utländska investeringar i . Det är en angelägen uppgift för de länder och de organisationer som är motståndare till juntans brott mot mänskliga rättigheter att motverka denna juntaoffensiv och i stället öka dess internationella isolering genom bojkottaktioner. Denna bedömning delas också av den antifascistiska oppositionen i . Vi kan här hänvisa till att samtliga partier som ingick i president demokratiska regering, andra chilenska vänsterorganisationer och den chilenska fackföreningsrörelsen uppmanar till internationell bojkott mot fascistjuntan. I en solidaritetsplattform som utgetts av den chilenska landsorganisationen , som fascistjuntan förbjudit, uppmanas länder, regeringar och organisationer till följande åtgärder: Öppet tillbakavisande av juntans representanter, varhelst de uppträder. Nej till allt samarbete med diktaturens administrativa, akademiska eller politiska institutioner. Nej till varje regeringshjälp, bankhjälp eller banklån till diktaturen. Vägran att gå in på några som helst förhandlingar om juntans utrikesskuld. Nej till allt tekniskt bistånd till juntan. Total bojkott av all lastning av vapen och ammunition till juntan. Tidsbegränsade bojkotter, med konkreta målsättningar, av juntans utrikeshandel, både export och import, t. ex. av koppar. Vid ett besök i framhöll generalsekreteraren för , - som själv suttit i juntans koncentrationsläger - att hans parti, som är broderparti till SAP, helt sluter upp bakom kraven på en bojkott av fascistjuntan. "Den bojkott vi eftersträvar är en total ekonomisk, politisk, diplomatisk och kulturell bojkott av juntan, framhöll vid sitt besök i . Detta krav upprepades av en annan representant för samma parti, Riquelmi, i ett tal i i samband med den demonstration som socialdemokratiska organisationer anordnade kvällen innan den famösa tennismatchen mot juntans inleddes. Krav om bojkottåtgärder både från enskilda länder och organisationer och på internationell nivå restes också av en stor solidaritetskonferens i . På denna konferens deltog representanter för hela den chilenska oppositionen och för över ett åttiotal länder. Liknande konkreta krav restes också av den bojkottkonferens som svenska arrangerade i . På denna konferens deltog representanter för ett antal solidaritetsorganisationer i . Bägge de fackliga världsorganisationerna, FFI och FVF, har uttalat sig för en bojkott av fascistjuntan i . Detta är oerhört viktigt, eftersom de fackligt organiserade arbetarna måste spela en framträdande roll, om bojkottaktioner mot militärjuntan skall bli framgångsrika. Den chilenska landsorganisationen har också framhållit att en total internationell bojkott naturligtvis vore det effektivaste vapnet mot fascistjuntan men att även enskilda länder och organisationer kan och bör ta initiativ till olika bojkottaktioner och att sådana aktioner långt ifrån är betydelselösa. På en stor solidaritetskonferens som arrangerats av den brittiska landsorganisationen sade CUT:s ordförande bl. a. följande: Under denna konferens har olika åsikter om bojkott framförts. Många kamrater har t. ex. sagt att isolerade bojkottaktioner inte ger några konkreta resultat i kampen mot diktaturen. Definitiva resultat ger de inte, med de ger dock resultat. När man började genomföra bojkottaktioner i , , (Figueroa syftande härvidlag på bojkottaktioner), , och varde isolerade aktioner. Men har dessa aktioner lett till att nästan 10 000 fångar blivit fria. Det är sant att juntan är där, vid makten, och att den fortsätter med sitt förtryck, men vi har uppnått vissa framgångar. Dessa fångar skulle inte ha blivit fria utan den internationella solidariteten och framför allt inte utan dessa bojkottaktioner. Vad ska vi då göra? Vi måste utvidga bojkotten, så att den innefattar andra förutom hamnarbetarna, och vi måste undersöka metoder att samordna dessa aktioner och göra dem samtidiga, så att de ger de eftersträvade resultaten. I vilket fall som helst är dessa aktioner betydelsefulla, hur små de än må vara. Listan över organisationer och chilenska demokratiska politiker som kräver bojkottaktioner mot fascistjuntan skulle kunna göras mycket längre. Av särskild betydelse för solidaritetsarbetet i de nordiska länderna är det faktum att både finländska och uttalat sig för en bojkott av fascistjuntan i . En samordnad nordisk facklig bojkottaktion skulle kunna vara ett viktigt steg på vägen mot en total bojkott. I dessa sammanhang är det av stor betydelse hur den agerar. Regeringen har vid ett flertal tillfällen fördömt den chilenska fascistjuntans brott mot de mänskliga rättigheterna och förklarat sig solidarisk med de krafter i som kämpar för demokratiska fri- och rättigheter. Vårt lands ställningstagande har ägnats stor uppmärksamhet inom den internationella för folk. Man förväntar sig också att skall gå från ord till handling och ta initiativ för att leva upp till det demokratiska krav på en totalbojkott av fascistjuntan i . Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer hos denna 1. att ställa sig positiv till en bojkott av Chilejuntan på alla plan, 2. att i internationella sammanhang aktivt verka för att inga krediter, lån eller några former av bistånd kommer Chilejuntan till godo förrän samtliga politiska fångar frigetts, 3. att inom den s. k. verka för att inte beviljas några skuldlättnader förrän samtliga politiska fångar frigetts, 4. att framlägga förslag som stoppar svenska företags kapitalexport till , 5. att i alla internationella sammanhang verka för en total bojkott av fascistjuntan i enligt de rekommendationer som finns utarbetade i den chilenska landsorganisationen solidaritetsplattform. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)