mot · FZ02340 · 1976-01-13 00:00:00 — av herrar i och Kindbom om suppleants närvarorätt i statliga styrelser, m. m. Det har blivit alltmer vanligt att suppleanter i kommunfullmäktige och kommunala nämnder erhåller arvode med fullt eller reducerat belopp, i den mån de bevistat sammanträde i egenskap av ej tjänstgörande suppleant. I den mån de tjänstgör i ordinaries ställe erhålles fullt arvode. Vad det gäller suppleanter för statliga organ gäller i allmänhet att de har rätt till ersättning endast i den mån de tjänstgör för ordinarie ledamot eller eljest efter kallelse är närvarande vid sammanträdet. Avgörande för om ersättning för suppleanter i statliga organ skall utgå är om vederbörande suppleant är kallad till sammanträdet. Det ankommer på myndigheten att avgöra om suppleant skall inkallas, oavsett om han skall ersätta ordinarie ledamot eller ej. Enligt vår mening är det mycket väsentligt att suppleanter får tillfälle att kontinuerligt följa arbetet i de styrelser och nämnder de tillhör. Detta har också uppmärksammats av kommunernas fullmäktige och nämnder i det att de flesta av landets kommuner beviljar ersättning, helt eller delvis, åt närvarande suppleanter, trots att vederbörande suppleant ej tjänstgjort i ordinarie ledamots ställe. Det framstår som angeläget att statliga organ följer vad som sålunda redan nu tillämpas i detta avseende i kommunala sammanhang. Ersättning åt ej tjänstgörande suppleanter i statliga organ har varit föremål för övervägande i . Vid fjolårets framställdes detta önskemål från undertecknade i form av en motion. Denna motion (1975:28) remitterades till () för yttrande. RRV anförde därvid: RRV ifrågasätter vilka organ, förutom de allmänna försäkringskassorna, som motionärerna avser. Enligt RRV får förslaget också anses omfatta försäkringskassornas pensionsdelegationer och försäkringsnämnder, länsstyrelserna, de olika länsnämnderna och vissa organ inom den centrala statsförvaltningen. Enbart i de nämnda organen på länsplanet uppgår, enligt RRV, antalet suppleanter till över 3 000 för hela landet. RRV anser att den fråga motionärerna väckt har större principiell betydelse än vad som framgår av motionen. Sålunda bör frågan om suppleanternas ersättning kopplas samman med rättigheter och skyldigheter i fråga om bl. a. närvaro och deltagande i diskussionerna. Med hänsyn till frågans räckvidd bör den utredas närmare innan ställningstagande kan ske. RRV kan därför inte tillstyrka motionsyrkandet i vidare mån än att den väckta frågan kan förtjäna att utredas närmare. Enligt vår mening bör frågan om ersättning åt närvarande suppleant i statliga organ kunna avgöras för sig. Detta utesluter inte att frågan om deras närvarorätt och yttranderätt också bör bli föremål för ett ställningstagande. Enligt vår mening talar starka skäl för att suppleanter alltid skall kallas att delta i de organ till vilka de valts, trots att de ej tjänstgör i ordinarie ledamots ställe. En sådan generell ordning innebär att de får bättre möjligheter att kontinuerligt följa arbetet i vederbörande organ. Då frågan har en vidare räckvidd än enbart ett ställningstagande till om ersättning till suppleant skall utgå eller ej, vill vi i likhet med RRV föreslå att frågan om suppleants närvaro- och yttranderätt i statliga organ blir föremål för en utredning. Med stöd av vad som anförts hemställs att i skrivelse till regeringen anhåller om utredning och förslag rörande suppleants närvaro- och yttranderätt i statliga styrelser och nämnder samt om generella regler för ersättning åt suppleant, då denne icke tjänstgör i ordinarie ledamots ställe.