mot · FZ022416 · 1976-04-20 00:00:00 — av herrar i Stenkyrka och i med anledning av propositionen 1975/76:170 om ändring i , m. m. I propositionen 1975/76:170 föreslås bl. a. ändrade regler om vårdnad om barn. Syftet är att föräldrar skall kunna ha vårdnaden gemensamt även efter skilsmässa samt även om de inte är eller varit gifta med varandra, oberoende av om de bor tillsammans eller inte. Frågan har behandlats av familjelagssakkunniga i delbetänkandet Familj och äktenskap. 1 (SOU 1972:41). En majoritet av de sakkunniga föreslog att sammanboende föräldrar skulle, oavsett äktenskap, kunna få gemensam vårdnad om sina barn genom ett anmälningsförfarande. Mot detta förslag reserverade sig tre av de sakkunniga (s. 271 ff.). De framhöll att lagens reglering av vårdnadsproblemen måste grundas uteslutande på omtanke om barnens bästa. Den föreslagna ordningen skulle medföra nackdelar från denna synpunkt främst därför att samlevnad utan äktenskap generellt sett måste ses som en mindre stabil familjebildning än samlevnad i äktenskap och därför att upplösningen inte, som vid skilsmässa, automatiskt medför någon reglering av vårdnaden. Efter ytterligare beredning inom (Ds Ju 1975:17) har det nu framlagda förslaget utarbetats. I förhållande till familjelagssakkunnigas förslag innebär det bl. a. skillnaderna att å ena sidan anmälan inte skall vara tillräcklig utan rätten ges en viss prövningsskyldighet men å andra sidan något krav på sammanboende inte uppställs för att gemensam vårdnad skall kunna komma till stånd. Detta förslag inger betänkligheter med hänsyn till barnens bästa. Vi delar sålunda den grundsyn som kommit till uttryck i reservationen till familjelagssakkunnigas betänkande. Med hänsyn till att förslaget emellertid passerat remissbehandling och lagrådsgranskning utan mera allvarliga invändningar finner vi oss likväl kunna godta det i princip. Liksom lagrådet (prop. s. 301) vill vi emellertid understryka att den vägledande synpunkten vid domstolarnas och myndigheternas bedömning av vårdnadsfrågor alltjämt skall vara att barnens bästa tillgodoses och att föräldrarnas personliga önskemål inte får gå ut över barnen. Enligt vår mening borde den angivna grundsynen på avvägningen mellan barnens och föräldrarnas intressen komma till mera klart uttryck redan i lagtexten än enligt propositionens förslag. Det är inte tillfredsställande att den i huvudsak framgår endast av förarbetena. För att nå bättre klarhet vill vi föreslå ett par jämkningar i lagtexten. Propositionens förslag innehåller bl. (6:7 st. 2 och 6:8 FB) att, om för äldrarna är ense om gemensam vårdnad i fall som avses här, rätten skall på ansökan besluta i överensstämmelse därmed, om det ej är uppenbart stridande mot barnens bästa. Förslaget innebär att man även för de nya fallen skall införa samma regel som gällt t. ex. för lösningen av vårdnadsfrågorvid skilsmässa. Enligt vår mening ger regeln närmast en anvisning om att föräldrarnas vilja och önskemål väger tyngst - endast om gemensam vårdnad "uppenbart strider mot barnens bästa kan rätten avvika från vad föräldrarna önskar. Intrycket förstärks om man jämför med uttrycket om det finnes skäligt med hänsyn till barnens bästa, som förekommer i tidigare punkter i samma lagrum. Enligt vår mening föreligger här en lagteknisk brist som bör rättas till. Vi kan se två alternativ för att åstadkomma detta på enkelt sätt. Antingen kan man för de nu åsyftade fallen införa regeln om skäligt med hänsyn till barnens bästa eller kan man ta bort ordet uppenbart för att åtminstone i någon mån markera skillnaden. Det första alternativet är enligt vår mening att föredra. Vi framhåller att vi alltså inte åsyftar någon ändring i princip utan endast finnér det angeläget att lagtexten verkligen ger klart uttryck för vad lagstiftaren åsyftar. Detta är särskilt viktigt mot bakgrunden av de betänkligheter som framkommit under ärendets beredning. Av anförda skäl föreslår vi att bifaller propositionen 1975/76:170 med följande ändringar i förslagen till 6 kap. 7 § andra stycket och 8 § : Propositionens förslag Motionens förslag Dömes till äktenskapsskillnad mellan föräldrarna, skall rätten tilllika förordna angående vårdnaden om barnen. Härvid äger första stycket motsvarande tillämpning. Äro föräldrarna ense om att vårdnaden skall tillkomma dem gemensamt, skall dock rätten besluta i överensstämmelse därmed, om det ej är uppenbart stridande mot barnens bästa. Står barn under vårdnad av endast den ene av föräldrarna, skall rätten på ansökan av den andre överföra vårdnaden till honom, om det finnes Dömes till äktenskapsskillnad mellan föräldrarna, skall rätten tilllika förordna angående vårdnaden om barnen. Härvid äger första stycket motsvarande tillämpning. Äro föräldrarna ense om att vårdnaden skall tillkomma dem gemensamt, skall dock rätten besluta i överensstämmelse därmed, om det finnes skäligt med hänsyn till barnens bästa. Står barn under vårdnad av endast den ene av föräldrarna, skall rätten på ansökan av den andre överföra vårdnaden till honom, om det finnes skäligt med hänsyn till barnets bästa. Äro föräldrarna ense att vårdnaden skall överföras till den andre eller att vårdnaden skall tillkomma dem gemensamt, skall rätten på ansökan besluta i överensstämmelse därmed, om det ej är uppenbart stridande mot barnets bästa. skäligt med hänsyn till barnets bästa. Äro föräldrarna ense att vårdnaden skall överföras till den andre, skall rätten på ansökan besluta i överensstämmelse därmed, om det ej är uppenbart stridande mot barnets bästa. föräldrarna till barn, som står under vårdnad av endast den ene av dem, ense att vårdnaden skall tillkomma dem gemensamt, skall rätten besluta i överensstämmelse därmed, om det finnes skäligt med hänsyn till barnets bästa. () ()