ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ021319 · 1976-01-27 00:00:00 — om riktlinjer för en fortsatt ungdomsforskning, m. m. Det angelägna i en samordnad forskning kring unga människors speciella problem har vid upprepade tillfällen påpekats. Detta problemområde har, särskilt sett i ett internationellt perspektiv, varit eftersatt i svenskt ungdomsarbete. Som svar på en centermotion, 1971: 813, anslöt sig kulturutskottet till kraven på en samordnad forskning om ungdomens situation i samhället men ville för sin del prioritera en kartläggning över den aktuella situationen inom ungdomsforskningen. I anslutning till behandlingen av propositionen 1975: 14 om statligt stöd till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet anförde departementschefen att det tillhör statens ungdomsråds allmänna uppgifter att dokumentera forskning på ungdomsområdet. När det gällde vidareutvecklingen av rådets arbete på detta område ville departementschefen avvakta erfarenheterna av dokumentations- och informationsarbetet. har påbörjat ett värdefullt kartläggningsarbete kring ungdomsforskning. Arbetet bedrivs i samarbete med kommuner, landsting, bibliotek, ungdomsorganisationer och vetenskapliga institutioner. Därigenom har man skapat underlag för en omfattande bibliografi att användas som underlag vid fortsatt ungdomsforskning och vara till hjälp vid utformningen av framtida ungdomspolitiska insatser. För att det arbete som redan gjorts skall få avsedd effekt är det viktigt att bibliografin på ett lättillgängligt sätt ställs till ungdomsorganisationers, institutioners och samhällsorgans förfogande. Detta bör kombineras med en omfattande informationsverksamhet, kontinuerligt återkommande forskningsaktuellt, uppsökande verksamhet, kontinuerliga besök vid institutioner och en fortlöpande uppföljning av nytt material. bör vidare, som en uppföljning av dokumentationsarbetet, gas möjlighet att vidareutveckla forskning i ungdomspolitiska frågor i samarbete med ungdomsorganisationer m. fl. En resursförstärkning till är då ofrånkomlig. Den ordinarie budgeten ger ej utrymme för detta arbete. Vidare kan det ej vara meningen att rådet för att slutföra den första bibliografin skall behöva söka medel från annat statligt håll, t. ex. från folkrörelseforskningsdelegationen. De medel delegationen för folkrörelseforskning har till sitt förfogande bör i första hand användas av de enskilda folkrörelserna. Idrottsorganisationerna har genom medel till idrottens forskningsråd fått ökade resurser för forskning, och det är viktigt att ungdomsorganisationernas behov tillgodoses på samma sätt. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar 1. att hos regeringen hemställa om riktlinjer för det fortsatta arbetet med ungdomsforskningen samt 2. att till för /77 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . H. ()
mot · FZ021320 · 1976-01-27 00:00:00 — Mot 1975/76 13201328 om möjlighet att ta del av radio- och TV-program före sändning Vid de sändningar som förekommer i och i TV presenteras frågor från olika samhällsinstitutioner, från enskilda företag, från enskilda människor och från samhällslivet i övrigt. Då det visat sig att dessa program och sändningar strider såväl mot kravet på saklighet som kravet på lämplig form och därmed också strider mot radiolagen och avtalet emellan och staten kan de visserligen anmälas för radionämnden, men då är det ofta för sent och en från många synpunkter icke tillfredsställande lösning. Ett misstag kan naturligtvis göras i brist på information m. m. Men många program är sådana att de inte snabbpresenteras i massmedia. Allmänheten har alltid rätt att ha högt ställda krav på att de program som sänds skall vara tillförlitliga. Ett sätt att bidra till detta vore att det skedde en kollning med den enskilda person eller allmänna institution som programmet gäller för att dessa inte skall bli helt överraskade när programmet sänds. Med stöd av vad som anförts hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla att vid nästa avtalsuppgörelse med garantier skapas i det nya avtalet, så att de institutioner och personer som programmen rör ges en bättre möjlighet än nu att ta del av programmens innehåll innan de sänds. () i Glömminge 1 1975/76.
mot · FZ021323 · 1976-01-27 00:00:00 — om representation för näringslivet i styrelsen för lokalradio AB Lokalradion börjar , genom 24 lokalradiostationer, sina sändningar. Lokalradion anses bli ett medium för lokal samhällsdebatt. Enligt propositionen skall lokalradion så allsidigt som möjligt söka spegla näringsliv, arbetsmarknad, utbildning, folkrörelser och kulturliv inom sitt område. Mot bakgrund härav finner vi det anmärkningsvärt att alla intressen synes ha blivit väl tillgodosedda i styrelsen för med undantag av företagsamhetens. Det är, inte minst för balansens skull, angeläget att näringslivet blir representerat i lokalradiostyrelsen, liksom det är representerat i moderbolaget styrelse. Vi anser att det regionala näringslivet genom sin huvudorganisation, , bör få föreslå representanter i lokalradiostyrelsen. Med åberopande av det anförda hemställer vi att beslutar att styrelsen för kompletteras med en ledamot och en suppleant representerande näringslivet. () ()
mot · FZ021325 · 1976-01-26 00:00:00 — 1975/76:1325 av om styrelserepresentationen i , m. m. börjar de 24 lokalradiostationerna runt om i landet sina sändningar. Därmed inleds en ny epok i rundradions historia. Då är det meningen att radion på allvar skall bli ett medium för den lokala samhällsdebatten. På bästa sändningstid (morgon, middag och tidig kväll) kommer lokalradion, enligt propositionen och riksdagsbeslutet, att så allsidigt som möjligt söka spegla näringsliv, arbetsmarknad, utbildning, folkrörelser och kulturliv inom sitt område. Det är således uppenbart att frågor med anknytning till företagsamheten kommer att ges stort utrymme i lokalradiosändningarna. Mot bakgrund av denna ambition är det märkligt att ingen enda företrädare för näringslivet har beretts plats i styrelsen för . Andra intressen synes däremot ha blivit väl tillgodosedda i styrelsen. Det är av flera skäl mycket angeläget, inte minst för balansens skull, att näringslivet blir representerat i lokalradiostyrelsen liksom det är representerat i moderbolaget styrelse. Med tanke på lokalradions inriktning är det naturligt att det borde bli det regionala näringslivet som förslagsvis genom sin huvudorganisation, , får föreslå representanter i lokalradiostyrelsen. För att förstärka Lokalradio AB:s lokala och regionala förankring borde råd eller styrelser bildas i anslutning till lokalradioenheterna runt om i landet. Dessa referensgrupper skulle, med väl avvägd sammansättning, kunna bli ett värdefullt stöd för lokalradioenheterna. Med hänvisning till det anförda hemställer jag 1. att beslutar att styrelsen för kompletteras med en ledamot och en suppleant representerande näringslivet, 2. att beslutar att komplettera lokalradioenheterna med lokalt och regionalt utsedda råd eller styrelser med representanter för skilda intressegrupper.
mot · FZ021329 · 1976-01-27 00:00:00 — av i Ulfsbyn m. fl. om höjt anslag till Dialekt- och ortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv De arkiv som ingår i DOVA (dialekt- och ortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv) har till uppgift att samla in, bevara, bearbeta och ge ut material om dialekter, ortnamn, visor, folkmusik och folkminnen samt att avge yttranden i ärenden om fastställande av ortnamn. Myndigheten DOVA inrättades genom det organisatoriska sammanförandet av tre redan tidigare statliga institutioner (arkiven i och ) samt den intill dess enskilda men statsunderstödda Stiftelsen visarkiv i . införlivades med DOVA arkivet i , intill dess Stiftelsen och folkminnesundersökningen i övre , vars verksamhet finansierades genom anslag från landstingen i och samt stad. Slutligen införlivades med DOVA arkivet i , intill dess en institution vid i . Att sedan tillkomsten 1970 DOVA utökats med två arkivinstitutioner har medfört att anslaget till DOVA stegvis höjts. Men eftersom det främst rört sig om en rent organisatorisk förändring för redan existerande institutioner, har inte anslagshöjningen för DOVA trots vissa förbättringar för arkiven i och inneburit motsvarande reella höjning till verksamheten i fråga. Då det är ett område som behöver ökade reurser och där en minskning får helt irreparabla följder får en sådan icke äga rum. I ett kärvt ekonomiskt klimat är det visserligen i många fall acceptabelt, om också beklagligt, att statliga myndigheter får ge avkall på sina strävanden att höja ambitionsnivån eller får senarelägga vissa projekt. Men för är insamlingsarbetet inte möjligt att senarelägga. Det är en kapplöpning . Anslaget till DOVA är om något en god framtidsinvestering. För att parafrasera en känd devis: Den dag gryr snart, då allt vårt guld ej räcker att forma bilden av en svunnen tid. Våra nordiska grannländer förfogar över betydligt större resurser än på dessa arbetsområden. , och det svenskspråkiga disponerar tillsammans ungefär dubbelt så många tjänstemän som för att undersöka nordiska dialekter och ortnamn samt reglera ortnamn inom ett område av storlek och med samma befolkningsunderlag som har. Och medan enbart har spelat 1 1975/76. in 60 000 folkmusiknummer har svenskt Visarkiv inte haft resurser att spela in mer än ca 25 000. Styrelsen för DOVA har under anslaget B 18. Insamlingsverksamhet m. m. föreslagit en höjning med . ; för innevarande budgetår uppgår anslaget till . Av den nämnda höjningen avser . inträffade kostnadsstegringar, inkl. höjt lönekostnadspålägg. Föredragande statsrådet föreslår med hänsyn till inträffade kostnadsstegringar en höjning med . För att skall kunna hålla sitt värdefulla insamlingsarbete på en oförändrad nivå krävs att de får full täckning för kostnadsstegringarna. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att till Dialekt- och ortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv: Insamlingsverksamhet m. m. för /77 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt reservationsanslag av . () i Ulfsbyn () ()
mot · FZ021330 · 1976-01-26 00:00:00 — av m. fl. om höjt anslag till för för ansökte hos regeringen om ett driftanslag för /77 av . för Kulturhistoriska museets i räkning. Vid behandlingen av föreningens ansökan i föreslog detta , vilket skulle innebära en ökning i förhållande till anslaget /76 (456 000) med . Av dessa skulle . räknas som kompensation för utebliven väsentlig uppräkning av statsanslagen . Budgetpropositionen föreslår en höjning av anslaget /77 med , alltså till . Genom allmänna kostnadsökningar, framför allt av lönerna har föreningen stora ekonomiska svårigheter. uppgick till , och beräknades (i den preliminära budget som låg till grund för föreningens anslagsäskanden) en ökning till . Utvecklingen samt det beräknade löneläget har tvingat föreningen att (i den nu reviderade budgeten) räkna med en ökning av ytterligare , alltså till . I föreningens budget måste man räkna med . i löneutgifter för oförändrat antal anställda. Föreningen har på allt sätt sökt öka sina inkomster och därvid nått mycket goda resultat. har föreningen själv totalt anskaffat . En ökning av medlemsavgiften . fr. o. m. 1976 beräknas medföra ett visst bortfall av medlemmar (f. n. över 26 000), men föreningen räknar med att inkomsterna här ökar . Trots dessa åtgärder kommer kostnadsökningarna på alla områden att orsaka en stark försämring av ekonomin, om inte en väsentlig ökning av statsanslaget kommer till stånd. Med hänvisning till det anförda och till föreningens i sina petita framlagda redogörelse för sin ekonomi hemställs att beviljar för det begärda driftanslaget för /77, alltså . () HANS () i G. REGNÉLL (m)
mot · FZ021331 · 1976-01-27 00:00:00 — om nytt statsbidragssystem för länsmuseerna I propositionen 1975/76:100 föreslås inrättandet av 26 nya tjänster och en biträdestjänst vid länsstyrelserna i samband med att dessa blir regionala myndigheter för den statliga kulturminnesvården. Däremot är utbildningsministern inte beredd att /framlägga förslag om ett nytt statsbidragssystem för länsmuseerna. betonade kulturutskott vid behandlingen av omorganisationen av kulturminnesvården vikten av att staten inte undandrar sig sitt ekonomiska ansvar för länsmuseerna och att dessa måste ges möjlighet att utveckla en regional utställnings- och undervisningsverksamhet. En arbetsgrupp inom har lagt fram ett förslag om ett nytt statsbidragssystem för länsmuseerna. Det innebär att dessa skulle få stöd på samma villkor som gäller för regionala teater- och musikinstitutioner, dvs. har tillstyrkt förslaget och räknat med en reell förbättring av länsmuseistödet med 3,9 milj. kr. Något förslag om nytt statsbidragssystem kommer enligt vad som sägs i budgetpropositionen inte att läggas fram för innevarande . Vi finner det synnerligen oroande att upprustningen av den länsmuseala verksamheten på det sättet skjuts som tjänster inrättas på länsstyrelserna för kulturminnesvård. Genom att utbildningsministern inte varit villig att föreslå ett nytt statsbidragssystem till nästa budgetår får man inte den helhetslösning av kulturminnesvården som kulturutskottet förutsatte . Med anledning härav hemställer vi att som villkor för omorganisationen av den statliga kulturminnesvården uttalar att ett nytt statsbidragssystem för länsmuseerna i enlighet med den av arbetsgruppen för vissa kulturminnesvårdsfrågor och föreslagna utformningen skall träda i kraft . () ()
mot · FZ021332 · 1976-01-26 00:00:00 — av iru Fredgardh och i Stenkyrka om kyrkorestaureringar på Att bevara och väl underhålla historiskt värdefulla, i många fall unika medeltida kyrkobyggnader utgör ett kulturhistoriskt riksintresse. Tillräckliga medel bör ställas till förfogande då det gäller de omfattande restaurerings- och underhållsinsatser som är nödvändiga. För många församlingar på , inte minst de små församlingarna med ibland under hundratalet innevånare, utgör kyrkounderhållet en kännbar ekonomisk belastning. En god hjälp har man haft därigenom att AMS i kyrkorestaureringarna sett lämpliga sysselsättningsobjekt i ett bekymmersamt sysselsättningsläge främst för byggnadsarbetare. Från AMS har aviserats att bidrag endast kan lämnas , i vissa kommuner , vid byggnads- och underhållsarbeten. Då kyrkorestaureringar oftast är miljonprojekt innebär bidrag av nämnda storleksordning att församlingarna knappast själva har möjlighet att svara för merkostnaden till kyrkornas underhåll. Detta kan få allvarliga konsekvenser, och stora kulturvärden kan gå till spillo. Medel för att bevara kulturhistoriska minnesmärken av oersättligt värde får inte hängas upp på konjunkturkänsliga anslag eller på organ vilka används som politiska styrmedel. Detta skapar osäkerhet och oro. Även om kyrkounderhållet i första hand är en församlingsangelägenhet, uppstår situationer då projekten är så kostnadskrävande och så tekniskt komplicerade att en församling inte på egen hand mäktar lösa problemen. Här bör statsbidrag tillföras, lämpligen genom , som också kan ställa erforderlig sakkunskap till förfogande. Detta bör dock inte utesluta möjligheten att projektet utförs som beredskapsarbete, t. ex. för äldre, lokalt bunden arbetskraft. Att står som huvudman för arbeten av detta slag är helt förenligt med ämbetets uppgift att bevara och levandegöra minnet av äldre tiders kultur i . Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att hos regeringen begär 1. att förordnas som huvudman för i motionen nämnda restaurerings- och underhållsarbeten, 2. att särskilda medel ställs till förfogande för kostnadskrävande projekt av kulturhistoriskt värde. () ()
mot · FZ021334 · 1976-01-26 00:00:00 — av i Stenkyrka m. fl. om inlösen av vissa fornfynd lag om fornminnen stadgas i 11 § att den som hittar föremål sorn helt eller delvis är av guld, silver eller koppar och som kan antas vara gamla skall mot lösen hembjuda det till kronan. Frågan om inlösen prövas av riksantikvarien, som kan överlåta inlösenrätten på museum. Om inlösen sker skall upphittaren erhålla ersättning som, när föremålet är av guld eller silver, utgår med belopp motsvarande metallvärdet jämte en åttondels förhöjning. Därutöver må enligt riksantikvariens beslut utgå särskild hittelön. Stadgandet torde normalt inte ge anledning till erinringar. Det är endast när de hembudspliktiga föremålen utgörs av slutna skattefynd med stort materiellt värde som konfliktsituationer uppstår. Inlösenbeloppen kan i sådana fall uppgå till betydande summor. Som exempel kan nämnas några på anträffade skatter. En silverskatt från i Lummelunda löstes 1969 med , en skatt från i med . och en skatt från Heffinds i Burs med . I alla tre fallen ligger inlösenbeloppet väsentligt över det i lagen fastställda minimibeloppet. De höga inlösenbeloppen motiveras med att skatterna innehåller föremål med stort värde på antikvitetsmarknaden och att upphittaren i rimlig utsträckning skall kompenseras för detta. Normalt överlåter riksantikvarien inlösenrätten på statens historiska museer. händer emellertid inte sällan, att rätten överlåts på i det län, inom vilket skatten påträffats. I län där skattfynd sällan förekommer torde det som regel inte innebära några större svårigheter för att åstadkomma det för inlösen erforderliga beloppet. På är förhållandena annorlunda. Dels är ett ekonomiskt svagt län, dels är skattfynden där fortfarande relativt ofta förekommande. Det gör det därför omöjligt för därvarande länsmuseum att konkurrera med de statliga museerna om inlösen av skattfynden. Enligt uppgift kan svårigheter föreligga också för de statliga museerna att av sina ordinarie anslag till samlingarnas vård och förkovran ta de belopp som erfordras för att kunna lösa hembjudna skattfynd. Enligt vårt förmenande bör staten för medel, som i varje särskilt fall ställs till riksantikvariens förfogande, inlösa de föremål, som enligt lag skall hembjudas kronan, och vara ägare till dessa. När det sedan gäller deras förvaring bör i det län där fyndet gjordes i första hand komma i fråga. Våra länsmuseer är så utrustade att fyn den kan utställas på ett betryggande sätt och även stå till vetenskapens förfogande. Det torde väl också vara ställt utom allt tvivel att fornfynd mera uppmärksammas, om de finns till beskådande inom den region där de påträffats än om de tillförs centrala samlingar. I då decentraliseringstanken alltmer vinner terräng och då alla platser kan nås utan större tidsförlust borde de regionala museerna i större utsträckning än som skett tillföras kulturföremål av s. k. riksintresse. Med hänvisning till det anförda hemställs att anhåller att regeringen låter fastställa regler angående inlösen av hembudspliktiga fornfynd, innebärande att föremål som skall hembjudas kronan inlöses av men för förvaring i första hand erbjudes vederbörande länsmuseum. () i Stenkyrka () ()
mot · FZ021337 · 1976-01-27 00:00:00 — Ett av de av riksdag godkända målen för kulturpolitiken är att främja en decentralisering av verksamhet och beslutsfunktioner inom kulturområdet. Orkest erföreningars () som 1929 fick ett statligt anslag att fördelas bland medlemsorkestrama efter regler utarbetade av , har f. n. cirka 75 orkestrar som medlemmar. Möjligheterna för SOR att stödja medlemmarnas/orkestrarnas verksamhet med erhållna statsbidrag finns nu inte längre, som en följd av ett uttalande i propositionen 1974: 28 s. 311, vilket inte föranledde någon erinran från sida. Effekterna av detta uttalande har varierat, och i vissa fall har, i den anda i vilken målsättningen för kulturpolitiken nu formulerats, primär och landstingskommunala anslag fått ersätta de numera icke förekommande s. k. SOR-anslagen till orkestrarnas offentliga konsertverksamhet. Många orkestrar har emellertid icke kunnat kompensera sig, vilket negativt påverkar arbetet. En av grundstenarna i amatörmusikverksamheten är tillgång till noter. Alternativen är lån eller köp. bedriver utlåningsverksamhet i detta avseende. Orkestrarna upplever dock resurserna som knappa. Många SOR-orkestrar föredrar att låna från , då utgifterna därmed kan begränsas. Lån från andra musikinstitutioner är ibland möjliga, och och i ökad omfattning hyr även notförlagen ut orkesterverk. Detta sker dock ofta till sådana kostnader, att om resurser funnes borde köp i stället ske detta inte minst med hänsyn till att bisseringar av verk då möjliggörs på ett enklare sätt. Notförlagens benägenhet att sälja har dock minskat, varför tillgängligheten är begränsad. Allt notmaterial är vidare inte disponibelt på grund av skilda typer av avtal, vilka begränsar dess åtkomlighet för amatörmusicerande. En översyn i detta avseende i syfte att skapa ökad tillgänglighet skulle otvivelaktigt hälsas med tillfredsställelse. Det är odiskutabelt att förekomsten av orkesterensembler och amatörorkestrar har ökat. Dessa ensembler begränsas i sin verksamhet på grund av att önskat notmaterial inte kan disponeras. Det bör även tilläggas att den primärkommunala satsningen på musikskolor och studieförbundens engagemang inom detta område har medfört att 1 1975/76. antalet ensembler ökar, med ytterligare utsträckta väntetider på notmaterial som följd. För att i reell mening skapa förutsättningar för att denna sektor av kulturell verksamhet skall kunna verka i praktiska former bör därför den utlåningsverksamhet av notmaterial som nu utövar ses över och stödas. Med hänvisning till ovanstående hemställes att hos regeringen begär en översyn av den utlåningsverksamhet, som bedriver, i enlighet med vad som i motionen anförts. P. O. HAKANSSON (s) i
mot · FZ021338 · 1976-01-27 00:00:00 — om ett referensorgan för internationellt utbildningsarbete deltar i internationellt samarbete på utbildningsområdet inom flera internationella organisationer. Bland dessa är , och . Allmänt kan konstateras att arbetet inom dessa organisationer intensifierats och att det därigenom kommit att få större betydelse för ställningstaganden inom den svenska utbildningspolitiken. Vissa internationella offentliga och privata organisationer, i vilka inte är medlem eller inte deltar aktivt, utför också ett arbete inom utbildningsområdet som är av betydelse och intresse för svenska ställningstaganden. Förberedelse för och uppföljning av agerande i dessa organisationer sker på olika sätt, beroende på vilken organisation det gäller. I fråga om finns ett särskilt organ Svenska som består av ett stort antal representanter för myndigheter och organisationer. Något motsvarande arrangemang finns inte när det gäller övriga internationella organisationer. Uppenbara fördelar finns med ett särskilt organ som . Man är genom det breda deltagandet i förberedelsearbetet inför ställningstaganden i garanterad ett brett urval av synpunkter, vilket oftast leder till att man från svensk sida kan lägga fram väl underbyggda förslag. En stor fördel är också att man lättare kan engagera olika organisationer i olika UNESCO-aktioner än om man skulle vara tvungen att kontakta dessa i varje enskilt fall. Diskussioner och ställningstaganden inom internationella organisationer har i ökande utsträckning kommit att bli en del av underlaget för beslut i utbildningsfrågor inom . har det ju ansetts självklart att olika organisationer och myndigheter deltagit i den inhemska beslutsprocessen genom representation i statliga utredningar, remissförfarande etc. Det borde då vara lika självklart att framför allt berörda organisationer gavs motsvarande insyn i och möjlighet att påverka agerande internationellt. Det gäller även de politiska partierna. En tänkbar åtgärd för att åstadkomma detta bredare deltagande i internationella utbildningsarbete skulle kunna vara att inrätta ett särskilt referensorgan. Detta bör vara organiserat på ungefär samma sätt som Svenska , med representanter för olika myndigheter och organisationer. I detta organ bör diskuteras svenska ställningstaganden i utbildningsfrågor inom internationella organ och i andra in Referensorganet bör också verka för att sprida kännedom om respektive internationella organisations ställningstaganden samt söka engagera svenska organisationer i olika internationella projekt. Ett referensorgan, sådant det skisserats här, skulle kunna ersätta Svenska eller finnas vid sidan av detta. Det bör vidare ha ett sekretariat i likhet med vad som gäller för . Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer jag att hos regeringen begär att ett särskilt referensorgan inrättas för internationella utbildnings- och kultursamarbete.