mot · FZ021979 · 1976-01-26 00:00:00 — Om ersättningen beräknas uppgå till (/dag), blir nettokostnaden för dessa familjer 9 000x4 500 = 40,5 milj. kr. För de återstående 45 000 familjerna kommer vårdnadsersättningen att utgöra den enda inkomsten för en av föräldrarna och beskattas därigenom lågt. Hemmamakereduktionen bortfaller dock för deras del. och i många fall reduceras bostadstillägget varför man kan räkna med en nettokostnad på ca . per familj = 225 milj. kr. Totalt ger detta en nettoårskostnad på ca 265,5 milj. kr. Den ovan angivna första etappen avseende 1 1/3 årsklass skulle då kosta ca 350 milj. kr. Detta ryms väl inom den ram som varit vanlig för förstärkning av familjestödet. Som jämförelse kan nämnas, att samhällets totala årskostnader för barnomsorgen med anledning av den i propositionen 1975/76: 92 föreslagna utbyggnaden kommer att stiga från ca 3 000 till ca 6 000 milj. kr. Det bör observeras, att varje daghemsplats, som inte behöver inrättas, innebär en besparing för det allmänna med ett belopp, som motsvarar minst två vårdnadsersättningar. Även inom fritidshemssektorn är det stor brist på platser. Sista kvartalet 1973 förvärvsarbetade 113 000 kvinnor med yngsta barnet i åldern mer än . fanns ca 14 500 platser i fritidshem. Tillsynen och vården efter skoltid för barn i skolåldern utgör ett viktigt komplement till skolan. Föräldrar som förvärvsarbetar har rätt att få sina behov av barntillsyn och vård tillgodosedda på ett kvalitativt bra sätt. Utbyggnaden av fritidshemmen måste alltså fortsätta. Familjedaghemmen och närdaghemmen bör kunna utnyttjas och utgöra ett komplement till de kommunala fritidshemmen. Skolan bör också ges möjlighet att genom frivilliga aktiviteter sysselsätta barnen under deras fritid. Betydelsen av en varsam invänjningsperiod då barnen börjar i förskola (såväl hel- som deltid), familjedaghem, fritidshem etc kan inte nog betonas. En sådan introduktionsperiod kan bidra till en problemfri anpassning för barnet i den nya miljön, och öka tryggheten för såväl barn som föräldrar. Därför bör behovet av föräldranärvaro motivera tjänstledighet på samma villkor som för vård av sjukt barn. När barnen blir sjuka gäller den nya föräldraförsäkringen. Den ger ersättning i forma av sjuklön eller sjukpenning under sammanlagt när någon av föräldrarna stannar hemma från arbetet för vård av sjuka barn som är . Ersättningen kan även utgå till fader, som i samband med att ytterligare barn föds i familjen stannar hemma för att vårda barn. Det vore dock angeläget att föräldraförsäkringen inom ramen för det totala antalet ersättningsdagar även ger möjlighet till gemensam ledighet för föräldrarna i samband med första barnets hemkomst från sjukhuset. Detta skulle ge ökade möjligheter för fadern att få en nära kontakt med sitt nyfödda barn. Enligt råd och anvisningar skall barnvårdare (tidigare hemsamariter) kunna vårda sjuka barn i hemmen. Detta gäller i första hand barn som annars vistas i förskola, familjedaghem etc. Ansvaret för verksamheten åvilar kommunerna men grundas på frivilligt åtagande. Bamvårdarverksamheten är ännu ytterst begränsad. Om den skall fylla sin uppgift, måste den rustas upp. Den skall också kunna erbjudas familjer, som ordnat barntillsynen på annat sätt än via kommunen men där ordinarie vårdare är sjuk. Även den nu lagstadgade rätten för föräldrar att erhålla ersättning i form av sjuklön/sjukpenning vid vård av sjukt barn bör omprövas, då den oftast inte täcker behoven, speciellt inte för familjer med många barn. Antalet försäkringsdagar för vård av sjukt barn bör därför ökas för flerbarnsfamiljerna. Inte heller täcker försäkringen behoven för de familjer som på egen hand har sörjt för barnens tillsyn och vård t. ex. genom hemhjälp, dagmamma, hemarbetande make. Behovet uppstår när den ordinarie vårdaren blir sjuk. Ersättningen bör utvidgas till att gälla även i sådana fall. Vi emotser förslag i denna riktning i den av regeringen aviserade proposition som skall avlämnas . Barnens behov av trygghet måste också tillgodoses vid långvarig sjukdom, som kanske kräver att barnet vistas på sjukhus. Att vara länge borta från föräldrarna är ofta svårt för barnen. är det endast på ett fåtal sjukhus i som föräldrarna kan ges möjlighet att vistas tillsammans med ett sjukt barn. Den möjligheten måste beaktas vid nybyggnad och ombyggnad av äldre sjukhus. Ansvaret för barnens vård och fostran vilar enligt svensk lag och svenskt rättsmedvetande ytterst på föräldrarna. Många föräldrar känner dock osäkerhet inför sitt ansvar. Detta gäller i samband med barnets födelse likaväl som under barnets senare åldrar. De vårdande och fostrande uppgifterna har blivit alltmer komplicerade. Till detta har den förlängda skolgången, familjestrukturens förändringar, den tidiga familjebildningen och de stora samhällsomflyttningama medverkat. hemställde hos Kungl. Maj:t om utredning angående föräldrautbildning. Arbetsgruppen som behandlar frågor angående verksamheten för barn med särskilda behov av stödåtgärder m. m. fick i uppdrag att övergripande utreda föräldrautbildningen. I avvaktan på resultat härav bör en försöksverksamhet införas med ökad upplysning och rådgivning till föräldrar om barns fysiska och psykiska utveckling, barnets sätt att reagera, dess behov av aktivitet och stimulans, liksom vilka krav som kan ställas på barn i olika åldrar. Det är angeläget att informationen ges föräldrarna när den som mest efterfrågas. Den bör förmedlas vid institutioner som de flesta föräldrar kommer i kontakt med såsom mödra- och barnavårdscentraler, BB, barnstugor, förskolor, skolor etc. samt meddelas i olika former: upplysningsskrifter, studiecirkelverksamhet, gruppsamtal m. m. Moderata samlingspartiet vill att de sociala förmånerna vid deltidsarbete förbättras och fler deltidstjänster med kvalificerade arbetsuppgifter inrättas samt erbjuds både män och kvinnor, att föräldrar med barn under skolåldern ges möjlighet till förkortad arbetsdag förslagsvis genom s. k. partiell tjänstledighet, att systemet med s. k. flextid utvidgas, att om en arbetstidsförkortning sker etappvis, småbarnsföräldrar i första hand bör komma i fråga, att vid den fortsatta utbyggnaden av barntillsynen möjligheten bör undersökas att anordna mindre daghem av typen lägenhetsdaghem eller kvartersdaghem, att ökade resurser ges till utbildning av personal med olika barnavårdande funktioner, till kvalitativt god korttidsutbildning bl. a. till dagbarnvårdare och till personer som är villiga att åta sig arbete i mindre barngrupper, att föräldrapenningen skall utsträckas och , att vårdnadsersättning skall utgå till familjer med barn och detta även vid adoption, att det utreds, om vårdnadsersättningen enbart skall tillfalla familjer som inte utnyttjar barntillsyn eller om ersättningen skall utgå utan denna begränsning, varvid daghemsavgiften förutsätts höjd i motsvarande mån för familjer med vårdnadsersättning, att vårdnadsersättningen görs skattepliktig och beskattas hos den make i en tvåförälderfamilj som har den lägsta inkomsten, att rätt till avdrag med faktiskt styrkta kostnader för barntillsyn upp till ett visst tak kombineras med vårdnadsersättningen, att familjedaghemmen och närdaghemmen utnyttjas som ett komplement till de kommunala fritidshemmen, att föräldranärvaro möjliggörs i förskola, familjedaghem, fritidshem etc., vilket förutsätter att tjänstledighet ges på samma villkor som för vård av sjukt barn, att föräldraförsäkringen även skall ge möjlighet till gemensam ledighet för föräldrarna i samband med första barnets hemkomst från sjukhuset, att barnvårdarverksamheten skall, då ordinarie vårdaren är sjuk, kunna erbjudas familjer som ordnat barntillsynen på annat sätt än genom barntillsyn, att ersättningen i form av sjuklön/sjukpenning vid vård av sjukt barn omprövas, då den ofta inte täcker behoven, och att antalet försäkringsdagar för vård av sjukt barn ökas för flerbarnsfamiljerna, att föräldrarnas möjlighet att vistas tillsammans med ett sjukt barn på sjukhus i ökad grad beaktas vid nybyggnad och ombyggnad av sjukhus, att i avvaktan på utredningsresultat angående föräldrautbildning en försöksverksamhet införs med upplysning och rådgivning till föräldrarna om barns fysiska och psykiska utveckling och behov m. m., att försöksverksamheten med föräldrainformation meddelas under barnets hela uppväxttid och förmedlas vid institutioner som de flesta föräldrar kommer i kontakt med. har migrationen inom oavbrutet ökat och tvingat de flesta länder att utforma en invandringspolitik, som tar hänsyn till de problem invandringen medför, såväl för de invandrade som för det mottagande landet. En utgiven internationell rapport and interternational migration bekräftar resultatet av tidigare utförda svenska undersökningar nämligen att de som utvandrar från sitt hemland vanligen inte har för avsikt att stanna borta . återvänder av invandrarna. Detta ställer stora krav på såväl utvandrar- som invandrarländer. Ett närmare samarbete mellan dessa, både bilateralt och genom internationella organ, är därför önskvärt. Mera forskning om migrationens inverkan på såväl emigrations- som immigrationsländernas ekonomiska, sociala och kulturella förhållanden bör initieras. Det finns på sina håll en uppfattning att invandrarna bara kommer hit för att få del av vår höga materiella standard. Många har emellertid kommit som flyktingar från sitt hemland med föga hopp om att någonsin kunna återvända. Alltför ofta saknas också i mottagarlandet förståelse för hur svårt det är att bryta upp från en invand miljö, en språkkrets där man hör hemma, en kulturkrets med traditioner vilkas styrka man inte är medveten om förrän man befinner sig i ett främmande land. Att lämna släkt och vänner med begränsade möjligheter till kontakt i fortsättningen kan skapa djupgående och långvariga konflikter. Invandrarnas uppfattning om vårt land påverkas naturligtvis av varifrån de kommer, i vilken ålder de befinner sig, vilken utbildning de har, hur pass snabbt de har möjlighet att lära sig svenska etc. Deras inställning till det svenska samhället och svenska myndigheter präglas ofta av deras första möte med vårt land. Strävan bör därför vara att göra den första kontakten så smidig och problemfri som möjligt. Detta kan ske genom en allsidig och objektiv information om och svenska förhållanden på invandrarnas eget språk. Även om invandrarna redan vid ankomsten bör mötas av information om det nya samhället och ges praktiska anvisningar om vad de i första hand har att iakttaga, är detta inte nog. Efter en tids vistelse här behöver de ny och mer detaljerad information om det som de då börjat lära känna men kanske på grund av dåliga språkkunskaper och brist på utbildade tolkar kan få felaktiga föreställningar om. Någon form av faddersystem borde kunna prövas för nyanlända med hjälp av bl. a. ideella organisationer bland deras landsmän. Även svenskarna behöver informeras om invandrarna och om de problem som utmärker invandrings- och anpassningsprocessen. I samband med arbetsmarknadsintroduktion och upplysning i fackliga frågor bör information lämnas också om den s. k. kollektivanslutningen via fackklubbar till det socialdemokratiska partiet, vad denna innebär, rätten att reservera sig samt om uttalanden i frågan. Svenskundervisningen för invandrare bör ske så att den är och upplevs som meningsfull. Alla studieförbund måste få samma möjligheter att bedriva svenskundervisning med samhällskunskap för invandrare. Det faktum att de flesta av våra invandrare arbetar i industrin utgör inte något skäl för att låta ABF i realiteten få ensamrätt till undervisningen. Det kan finnas andra studieförbund som erbjuder bättre utbildning, och vi kräver en fri konkurrens mellan studieförbunden på detta område. Invandrarnas nuvarande ålderssammansättning innebär att invandrarproblemen inom åldringsvården ännu inte är särskilt påtagliga. De kan dock väntas öka. För att undvika isolering av enstaka äldre personer bör de som så önskar kunna placeras tillsammans med andra från samma nationella grupp eller språkområde. Invandrar- eller minoritetsorganisation som vill inrätta eller redan har inrättat särskilda hem för sina åldringar bör få stöd för denna verksamhet. Om man samlar äldre personer av samma språkliga, nationella eller religiösa tillhörighet till ett hem, underlättar detta anställande av tvåspråkig personal samt påverkar den vårdande och kurativa verksamheten i positiv riktning. Behovet av kontaktverksamhet bland intagna inom social- och sjukvård, nykterhets- och kriminalvård bör beaktas. Invandrarkvinnorna, särskilt de hemarbetande, blir lätt isolerade på grund av avvikande kulturtraditioner och språksvårigheter. Det är därför nödvändigt att försöka engagera dem i kurser och andra aktiviteter. Studieförbunden och hemkonsulenterna har viktiga uppgifter att anordna även praktiskt inriktade kurser och information. Den svenska skolan har saknat en klar och genomtänkt politik när det gäller undervisning av invandrarbarn. har den uppfattningen varit förhärskande att barnen skulle lära sig svenska så fort som möjligt för att lättare finna sig till rätta i det svenska samhället. står det dock klart att goda kunskaper i modersmålet, hemspråket, är ett viktigt led i anpassningsprocessen. års forskning har visat, att barnens kunskaper i modersmålet först måste grundläggas och vidareutvecklas, innan barnen kan tillgodogöra sig undervisning i det nya landets språk. Sker inte en ordentlig satsning på undervisning i barnens hemspråk, är risken för halvspråkighet i stället för tvåspråkighet mycket stor. För en allsidig personlighetsutveckling är barnet beroende av kunskaper såväl i modersmål som i svenska. Kan barnen inte tala och förstå föräldrarnas språk, uppstår lätt känslomässiga och sociala klyftor mellan föräldrar och barn. Många barn återvänder till föräldrarnas hemländer och bör därför ges kontinuerlig undervisning i och på hemspråket. Men goda kunskaper i svenska är naturligtvis också nödvändiga för att undvika isolering och brist på stimulans i det svenska samhället. Moderata samlingspartiet har länge krävt, att invandrarbarn skall erbjudas undervisning i och på hemspråket. Målet skall vara att alla barn, vilkas föräldrar talar ett annat språk än svenska, har rätt till hemspråksundervisning, om föräldrarna så önskar. Rättigheten bör också omfatta stödundervisning i svenska och studiehandledning på hemspråket. Träning i hemspråk är viktig redan i förskolan. En värdefull insats på detta område gör frivilliga organisationer, som driver förskolor för barn från vissa minoritetsgrupper. Ett ekonomiskt stöd från samhällets sida är erforderligt och befogat. 16 1975/76. Man bör också beakta behovet av familjedaghem för invandrarbarn, och de bör helst placeras i familjer där deras eget språk talas. Behovet av utbildade lärare för hemspråksundervisning samt lärare med utbildning att undervisa i såväl svenska som främmande språk måste särskilt uppmärksammas av statsmakterna. Frågan om lärarnas anställnings- och tjänstgöringsförhållanden måste lösas. Tillgången på lämpliga läromedel är otillräcklig. För nordiska invandrare bör frågan kunna lösas genom samarbete mellan myndigheter i de olika nordiska länderna. Proposition väntas om invandrarbarns undervisning. Vi har då anledning återkomma till dessa spörsmål. I finns numera till skillnad från de flesta andra europeiska länder endast ett fåtal minoritetsskolor. Här finns två estniska skolor, den judiska och två katolska skolor. De estniska skolorna och har statsbidrag . förordade att statsbidrag även i fortsättningen borde utgå till dessa skolor. Moderata samlingspartiets representant i utredningen hävdade att statliga och kommunala bidrag borde utgå såväl till nu existerande skolor som till sådana som kan komma till stånd, om de i övrigt uppfyller allmänna krav på utbildningens kvalitet. Dessa skolor bör få arbetsmöjligheter likvärdiga med dem i det allmänna skolväsendet. De traditioner och livsmönster som invandrarna för med sig hit utgör ett värdefullt tillskott till den svenska kulturen. Samhället måste aktivt verka för att minoriteter och invandrare kan bevara och vidareutveckla sin kultur. För att möjliggöra detta måste de också ha möjlighet att bevara sitt språk. Bibliotekens bestånd av litteratur på invandrar- och minoritetsspråk bör utökas, och inköp av sådan litteratur bör ske i samråd med invandrarorganisationerna. En utökning av bibliotekens bestånd av barnlitteratur bör ske. Detta gäller även skolbiblioteken. För att öka invandrarnas möjligheter till kulturell egenverksamhet bör samhället stödja utgivning av böcker, tidningar och tidskrifter även på annat språk än svenska. Det generella press- och tidskriftsstödet bör omfatta även publikationer på andra språk. Periodiskt utkommande tidningar och tidskrifter bör ges samma möjligheter till bidrag som motsvarande svenska publikationer. Även andra kulturella aktiviteter som teater, musik, konst, folklore och hemslöjd samt bevarande av arkiv och andra samlingar bör stödjas och uppmuntras. Det är angeläget att utbudet av sändningar för invandrare och mi noriteter i radio och TV ökas. Lokalradion bör kunna ge rika möjligheter till nyhets- och informationsprogram på olika språk. Religionen har för många invandrare en central betydelse, vilket det svenska samhället måste respektera. Invandrare bör ges möjligheter till egen trosutövning oavsett religionstillhörighet inom ramen för religionsfrihetens grundprinciper. De olika samfunden bör komma i åtnjutande av samhällets stöd. Huvudansvaret för uttagning, överföring och mottagning av flyktingar vilar nu på AMS. Detta anser vi mindre lämpligt och föreslår, att i stället ett samarbetsorgan inrättas för att lösa flyktingarnas speciella problem och underlätta deras anpassning. Regeringen bör framlägga förslag till ett sådant organ för ett framtida mer intensivt samarbete mellan berörda myndigheter och organisationer. Härvid bör även kontakt med FN:s flyktingkommissarie övervägas. Behovet av samarbete och samråd har framträtt särskilt , då de flyktingproblem som konfronterats med varit av mer skiftande karaktär än tidigare, när flyktingarna huvudsakligen kom från . Samarbetsorganet bör vara ett rådgivande, initiativtagande och samordnande organ. Dess arbete bör inriktas inte bara på kollektivt överförda grupper utan självfallet även på enskilda flyktingar. Det är speciellt värdefullt att ideella organisationer med stor erfarenhet av flyktingproblem får delta i handläggningen av dessa frågor. I invandrarverkets anslagsframställning pekas på den stora balansen, 8 000 ärenden, på tillståndsbyrån. Antalet kvalificerade ärenden har mer än fyrdubblats och var 940. Föredragande statsrådet föreslår nu en viss förstärkning. De uppkomna svårigheterna beror emellertid också på den förestående utflyttningen av verket till och den därav förorsakade stora avgången av kvalificerad personal. Utbildningen av handläggare tar , och rutinerad personal måste nu avvaras för upplärning av nya handläggare. Att tillföra verket ytterligare tjänster utöver de i budgetpropositionen föreslagna skulle visserligen vara behövligt, men dessa skulle inte kunna utnyttjas under innevarande år, då utflyttningen äger rum. Vi befarar därför, att ärendebalansen kommer att ytterligare öka och handläggningstiden för tillståndsärenden därmed förlängas. Även på medborgarskapsbyrån har antalet ärenden kraftigt stigit. Ärendenas svårighetsgrad har också ökat i och med att de sökande kommer från alltmer avlägsna länder. En korrekt handläggning kräver 16f 1975/76. kännedom om lagstiftningen i dessa länder. Den proposition om ändring av medborgarskapslagen som avses komma att föreläggas i vår kommer att bl. a. förkorta tiden för erhållande av medborgarskap och därmed öka antalet ärenden som måste behandlas. Detta kommer att ytterligare öka belastningen på medborgarskapsbyrån. Regeringen har inte tillräckligt beaktat svårigheterna att pålägga ett nytt verk under uppbyggnad ständigt nya arbetsuppgifter vilkas fullgörande ytterligare försvårats genom de påfrestningar som omlokaliseringen inneburit. Moderata samlingspartiet vill att invandrarna redan vid sin ankomst till vårt land skall lämnas allsidig och objektiv information om det svenska samhället, att vid arbetsmarknadsinformation upplysning också skall ges om kollektivanslutningen och vad denna innebär, att full frihet skall råda för olika studieförbund att på lika villkor bedriva undervisning för invandrare, att stöd bör utgå till ålderdomshem upprättade av invandrar- och minoritetsorganisationer, att invandrarbarn bör ges rätt till hemspråksundervisning, liksom stödundervisning i svenska och studiehandledning på hemspråket, att stöd bör utgå till enskilda förskolor och skolor för invandrare, att behovet av särskilda familjedaghem för invandrarbarn bör beaktas, att samhället skall stödja kulturell egenverksamhet bland invandrare och minoriteter, att utgivning av tidningar på minoritetsspråk bör erhålla statligt pressstöd, att alla invandrare bör ges möjlighet till egen religionsutövning, att ett samrådsorgan för flyktingfrågor inrättas. En förutsättning för att den enskilda människan skall kunna göra en fullgod insats för sitt eget och det gemensammas bästa är att hon får en utbildning av god kvalitet. Vi vill i begreppet god kvalitet lägga in inte bara kunskaper och färdigheter utan även social fostran och förmåga till samverkan. Detta förutsätter en skola, som i sin undervisning är inriktad på att hos varje elev ta vara på och utveckla anlag, intressen och förmåga, en skola som sätter individen i centrum och därigenom ger honom möjlighet att fullgöra sin roll i gemenskapen. Skolans arbetsmiljö är av avgörande betydelse för undervisningens kvalitet. Skolenheternas och elevgruppernas storlek spelar därvidlag en synnerligen viktig roll. Moderata samlingspartiet har länge förordat mindre skolenheter mot bakgrund av de negativa sociala och pedagogiska konsekvenserna av de s. k. mastodontskoloma. Med den nya läroplanen för , Lgr 69, avskaffades den tidigare stora uppsättningen utbildningslinjer på högstadiet, vilket har minskat kravet på stora skolenheter. Den önskade integrationen i gymnasieskolan kan enligt SÖ:s petita uppnås vid ett elevantal på 400500. Därmed har tidigare argument för stora skolor bortfallit. De nuvarande stora undervisningsgrupperna har menligt påverkat undervisningens kvalitet och den sociala fostran. När lärarna får färre elever att undervisa ökar trivseln och effektiviteten. I över hälften av de skolor, som fått medel för särskilda åtgärder på skolområdet, har man delat klasser i vissa ämnen eller ordnat med undervisning i varierande gruppstorlekar, och resultaten har varit mycket positiva. statsverksproposition anförde chefen för att samhället dvs. stat och kommuner påtagit sig ett i princip helt och fullt ansvar för skolväsendet i vårt land, oavsett utbildningsstadium och oavsett utbildningsinriktning. Samhällets principiella ansvar för allas utbildning kan dock enligt moderata samlingspartiets mening inte få utesluta frihet för eleven och dennes föräldrar att välja en annan skola än den allmänna. Vissa elevers familjeförhållanden kan vara sådana att deras studier bör försiggå vid sidan av det ordinarie skolsystemet. Men även andra omständigheter talar för värdet av skolor utanför det allmänna skolväsendet. De enskilda skolorna har ofta varit pedagogiska föregångare, och deras erfarenheter har med framgång kunnat utnyttjas i reformarbetet inom det allmänna skolväsendet. Många av dessa skolor erbjuder sina elever en betydligt bättre arbetsmiljö än vad allmänna skolor förmår. En del enskilda skolor erbjuder dessutom en utbildning, som inte ges inom det allmänna skolväsendet. Enskilda skolor har sålunda en viktig funktion att fylla och bör även ses som ett värdefullt komplement till det offentliga utbildningsväsendet. Friheten att välja en viss skolform bör inte vara en valfrihet enbart för dem som har goda ekonomiska resurser.