mot · FZ022253 · 1976-03-18 00:00:00 — 1975/76 2253-2257 med anledning av propositionen 1975/76:113 om ändring i m. m. I propositionen 1975/76:113 om fylleristraffets avskaffande m. m. föreslås ett vårdinriktat omhändertagande för akut berusade. Tillsynen av de omhändertagna kommer att i viss utsträckning och på försök att anförtros åt sjukvårdspersonal. Vidare skall en modell för akutvård av berusade prövas i samband med pågående försöksverksamhet på nykterhetsvårdens område. Förslaget, som får ses som en första ansats mot allt adekvatare vårdformer, kan knappast kritiseras för det principiella innehållet. Däremot talar starka skäl för en mera bestämd klinikutbyggnad i linje med fylleristraffutredningens förslag samt en gemensam lag för omhändertagande av såväl vårdsom ordningsfallen. Dessa frågor behandlas närmare i motion 1975/76:2262 av () i m. fl. Oavsett utformningen av vårdresurserna och den takt i vilka de tillskapas är det emellertid en central fråga hur man tidigast möjligt skall kunna fastställa ett vård- och behandlingsbehov. Eftersom detta viktiga spörsmål inte är berört i propositionen anser jag det ytterst angeläget att frågan belyses i särskild ordning och ges en praktiskt gångbar lösning i samband med nya regler om omhändertagandet. Utgångspunkten för en sådan reglering är att blodalkoholhalten/promillen i blodet är den bästa värdemätaren inte bara på graden av påverkan och typ av berusning utan också på förekomsten av alkoholproblem. Ett högt promilletal och då speciellt halter omkring och mera indicerar alkoholproblem. Docent i har - inte minst som expert hos trafiknykterhetskommitté - ägnat denna fråga särskild uppmärksamhet. 1 sin bok (, 1975) gör han en sammanfattning av egna och trafiknykterhetskommitténs utredningar (SOU 1970:61). Härav framgår att vid regelmässig alkoholkonsumtion, som närmar sig i blodet, ökar sannolikheten för alkoholproblem mycket starkt. Om en person konsumerar så mycket alkohol, att hans blodalkoholkoncentration överstiger vid varje dryckestillfälle, är sannolikheten speciellt stor för att han har eller kommer att få alkoholproblem. Vid alkoholhalter under förekommer ofta höga urinprovshalter, vilket innebär att blodalkoholhalten har varit betydligt högre när alkoholkonsumtionen pågick. Detta visar, att personen inte är någon normalkonsument och att sannolikheten är mycket hög för att han har eller kommer att få alkoholproblem. 1 1975/76. Det anförda visar att det nu framlagda regeringsförslaget om avkriminalisering av fylleriet kommer att ställa polisen inför svåra avvägningsproblem i vardagsarbetet. Det är naturligtvis betydligt säkrare att ha ett promilletal som utgångspunkt för beslutsfattandet än att genom en allmän bedömning försöka avgöra hur berusad en person är. Det kan inte uteslutas att de bristfälliga mänskliga sinnesorganen kan leda till felaktiga slutsatser. Risk för ett sådant felslut kan t. ex. förekomma i det fall berusningen beror på en blandning av läkemedel och alkohol, som ger en stor och farlig berusningseffekt. Ett lågt promilletal hos en sådan starkt berusad person visar på behov av skyndsam läkarvård. Utan en provtagning hos polisen talar sannolikheten för att vederbörande får stanna i arrest med kanske livshotande verkningar. Ett annat praktiskt användningssätt av promilletalet är att polisen genom en provtagning kan avgöra när den anser sig kunna skicka hem en person om hans promille är relativt låg. För att kunna ge den hjälp som det nu aktuella regeringsförslaget ytterst syftar till och att nå resultat med våra knappa resurser, är det nödvändigt att på ett så tidigt stadium som möjligt komma i kontakt med personer, som har eller är på väg att få alkoholproblem. Om polisen kunde sända med ett promilleresultat i sin rutinmässiga anmälan till nykterhetsnämnden, skulle detta kunna vara till stor nytta för den socialarbetare som i sina kontakter med personen i fråga försöker komma underfund med om alkoholproblem föreligger eller ej. I den mån, som föreslås i motion 1975/76:2262 av i (fp) m. fl., fylleristraffutredningens förslag om akutkliniker (SOU 1968:55) genomföres, kan man förutsätta att provtagning - i likhet med vad som f. n. sker vid exempelvis de polska tillnyktringsstationerna - blir rutin. Utbyggnaden av ett sådant system måste emellertid göras successivt. Det kommer inte heller i utbyggt skick att kunna täcka in det akuta behovet av ett snabbt omhändertagande från polisens sida och ett kvarhållande på polisstation i de fall avståndet till närmaste akutklinik är betydande. Oavsett vilket system som användes kommer det alltså att fordras att polisen har tillgång till provutrustning och, i de fall akutklinik inte kan utnyttjas, att den åläggs att rutinmässigt använda den. Genom den rutinmässiga alkotesten på bilförare har både polis och allmänhet vant sig vid luftprovtagning. Alkotesten, som är ett mellanting av ett kvalitativt och kvantitativt mätinstrument, är i vårt land på väg att ersättas av ett nytt, enkelt, billigt och helt kvantitativt instrument som med stor säkerhet fastställer promillen i blodet. Man synes därför inte med fog kunna resa några praktiska eller ekonomiska invändningar mot det av mig förordade systemet för provtagning. Sammanfattningsvis bör följande sägas: Först då polisen har till sitt förfogande en enkel och garanterat säker provutrustning, med skyldighet att rutinmässigt använda den på berusade personer, kan nås det vård inriktade mål som förslaget om fylleriets avkriminalisering avser att främja. Med hänvisning till det anförda får jag hemställa att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om rutinmässiga kontroller av berusade personers alkoholhalt i blodet. 1* 1975/76.