mot · FZ021250 · 1976-01-27 00:00:00 — 1975/76: 1250 av m. fl. om åtgärder för ett barnvänligare samhälle Klassamhällets orättvisor drabbar barnen. Barnomsorgen ges bristande resurser. Den fysiska miljön är ofta barnovänlig. Farorna för barnen i hemmen är många. Kulturellt eftersätts barnen. Stressen i arbetslivet, lång och hård arbetstid och långa resor till och från arbetet tröttar föräldrar och skapar sämre möjligheter för en utvecklande samvaro mellan vuxna och barn. I motionen anger vpk några riktlinjer där insatser är nödvändiga och möjliga för att förbättra barnens situation. Bra och gratis daghemsplats åt alla barn, rätt för förälder till ledighet vid invänjning av barn till daghem/fritidshem, psykologisk och medicinsk expertis knuten till barnstugorna är några krav för en bättre barnomsorg. Vidare krävs åtgärder för en bättre fysisk miljö, barnsäker utrustning i alla nyproducerade och renoverade lägenheter, forskning för barnvänligare trafikmiljöer. Motionen föreslår stopp för sötsaksreklam och förbättrade kulturella möjligheter för barnen, bl. a. att invandrarbarnen skall ges rätt till första iäsoch skrivträning på sitt hemspråk. Barnen i utsätts för ekonomiskt, ideologiskt och rättsligt förtryck. Alla sidor av klassamhällets orättvisor drabbar barnen. En mängd utredningar har påvisat barnens utsatta position i det kapitalistiska konkurrenssamhället och den bristande samhällsomsorgen om dem. I sitt avslutande kapitel framhåller den statliga barnmiljöutredningen att "det går inte att skapa en god livsmiljö för barnen utan att skapa ett gott samhälle för alla, grundat på allas rätt till arbete, en jämn välståndsfördelning, en produktion för de många människornas behov och en rättvis fördelning av inflytandet över det hela men också direkt över den egna livssituationen. Reformer som syftar till att förbättra barnens levnadsvillkor kan således inte bara riktas direkt på barnen. Som kommunister anser vi att barnens rättigheter och frihet från förtryck kan garanteras först i ett socialistiskt samhälle - särskilt som barnens ställning hänger nära samman med kvinnans dubbla förtryck i det nuvarande samhället. Vi har emellertid ansett det viktigt att i denna motion ta upp några områden där omedelbara insatser är nödvändiga och möjliga för att förbättra barnens situation. Alla barns rätt till en bra kostnadsfri barnstugeplats Regeringen har i propositionen 1975/76:92 lagt fram en lag om barnomsorg. Denna kan emellertid inte sägas säkra alla barns rätt till en bra gratis barnstugeplats. Vpk tar i en annan motion särskilt upp denna fråga, men vill här peka på vikten av att inte bara den kvantitativa utbyggnaden inriktas på alla barns rätt utan också på att man måste ställa krav om det kvalitativa innehållet i förskolan. De fastställda målen för förskolan säger att barnen skall utvecklas mångsidigt både intellektuellt och känslomässigt, att de skulle lära sig visa hänsyn och kunna samverka med andra, att de skall bibringas en vilja att använda sina kunskaper för att förbättra såväl sina egna som andra levnadsvillkor. I praktiken är man inte ens genom att föreskriva bestämda höga krav beträffande personaltäthet, lokalstandard m. m. beredd att söka uppnå dessa vaga mål. Förskolan skall enligt vår mening aktivt utveckla en kollektiv känsla hos barnen exempelvis genom lekar där laget och inte individen spelar huvudrollen. Det kan ske genom att man utvecklar respekt för gemensamma leksaker och för gemensam egendom, att man värdesätter och vårdar relationer till andra barn och vuxna högre än till saker och ting. Men detta kräver en kamp mot nuvarande värderingar och konkurrensuppfostran. Det kräver en rekrytering och utbildning av personal, såväl manlig som kvinnlig, som bättre utvecklar kollektiv uppfostran. Det kräver en högre värdesättning av denna yrkeskategoris villkor och löner. Barnens rätt till en bra fysisk miljö Nuvarande planering av såväl äldre som nya områden karakteriseras av att det är en planering inte på de boendes utan på kapitalets villkor. I sitt program för jämlikhet mellan kvinnor och män konstaterade kommunstyrelsens i att en miljö som är bra för barnen är bra också för de vuxna. De angav också en mängd krav man måste ställa på en barncentrerad miljö och vilka vägar som finns för att uppnå dessa krav exempelvis i form av hårdare lagstiftning beträffande fastighetskapitalet, trafikmiljön m. m. Stadsmiljöerna - särskilt de äldre - präglas av en intensiv biltrafik, buller och avgaser. Trafikolyckorna är normala och inbyggda i trafiksystemet. Barn och gamla är överrepresenterade bland trafikoffren i förhållande till sin andel av befolkningen, och trafikolycksfallen svarar för den största dödligheten bland samtliga barnolycksfall. Barn, äldre cyklister och gångtrafikanter representerar ett urval av socialt och ekonomiskt mindre starka befolkningsgrupper med färre möjligheter att utöva påtryckningar och med färre möjligheter att ge uttryck för sin situation. Biltrafikanterna däremot utgör ett motsatt urval av befolkningen, som dessutom upp av starka ekonomiska intressen varav många är organiserade i resursrika organisa Näringsliv och handel, oljeindustri och oljedistributörer, bilfabrikanter och bilförsäljare, motororganisationer och deras språkrör i tidningar och andra massmedier är de som får styra till nackdel för främst barnen. Inflytandet från de boende över närmiljön är minimalt. Vpk anser att berörda hyresgäster här liksom vid saneringar måste få ett avgörande inflytande; hela stadsmiljön måste betraktas som en möjlig lekmiljö för barnen och utformas i enlighet härmed. De enskilda lägenheterna skall vara anpassbara till olika användning så att barn har tillgång till utrymme och sysselsättning som lämpar sig för deras ålder och intressen; lägenheterna skall redan från början utformas som säkra miljöer, vilket bl. a. innebär krav på barnsäkra spisar, säkra bad- och köksutrymmen, fönster och elektrisk utrustning. Detta utgör lyxartiklar för barnfamiljerna. Mer pengar måste satsas på forskning om barns beteende i trafik och närmiljöer. Kommunerna måste ges skyldigheter att säkra barnvänligare trafikmiljöer, och åtgärder måste vidtas för att minska bilismen i städerna. Barns rätt till en bra hälsa Visserligen har barnens hälsotillstånd klart förbättrats under , men fortfarande finns mycket ogjort. Vad som förbättrats är den fysiska hälsan, medan barns psykiska hälsa försämrats som en följd av de hårt urbaniserade höghuskollektiven utan sociala kontakter. Den s. k. fyraårskontrollen fungerar på många håll inte alls och inte heller den uppsökande verksamheten. De undersökningar som gjorts på barnstugor har visat att en stor del av barnen skulle behöva stöd och hjälp i sin utveckling och personalen på barnstugorna bättre utbildning och hjälp i dessa avseenden. Få barnstugor har emellertid tillgång till psykologisk expertis. I fanns tidigare ett s. k. barnstugeteam inom PBU, vilket utgjorde ett gott stöd för personalen på barnstugorna. Teamet har urholkats genom bl. a. den organisatoriska uppdelningen mellan kommun och landstingskommun, genom utbyggnaden av barnstugorna och genom uppkomsten av nya bostadsområden med många inbyggda problem. I samband med utbyggnaden av barnomsorgen måste kommunerna få möjlighet att satsa på psykologisk och medicinsk expertis knuten till barnstugorna. Sjukhusen måste göras lekvänliga och utrustas med utbildad förskolepersonal. Stödet till kommunernas uppsökande verksamhet måste kraftigt förstärkas. Sjukfrekvensen särskilt bland de yngre barnen är stor på barnstugorna. En orsak till detta är den på många håll kraftiga överinskrivningen, en annan det faktum att många föräldrar i brist på barnvårdare hellre lämnar in sitt snuviga barn än stannar hemma och förlorar en heldagsförtjänst, vilket de oftast inte har råd att göra. I avvaktan på att kommunernas barnvårdarverksamhet byggs ut och då samordnas med förskoleverksamheten måste generösare regler ges för vård av sjukt barn alternativt vård av barn när den reguljära vårdaren är sjuk. Nuvarande regler är helt otillräckliga. Därutöver borde förälder få rätt till ledighet för invänjning av barnet på daghem/fritidshem. tvingas de flesta föräldrar ta tjänstledighet utan lön eller semester när barnet fått barnstugeplats, vilket innebär att invänjningstiden blir för kort såväl för barnet som för att personal och föräldrar skall kunna etablera en bra kontakt. Tandröta och tandlossning är vår vanligaste folksjukdom, och tyvärr drabbar den barnen hårt. Landstingen liksom de kommuner som ej tillhör landstingskommun har ålagts ansvaret för tandvård för alla barn och ungdomar t. o. m. det år barnen fyller . I de flesta landstingskommuner fungerar tandvården otillfredsställande. Själva orsaken till det dåliga tandhälsotillståndet måste emellertid främst angripas. Kostrådgivningen exempelvis på BVC består i allmänhet i reklam för olika industriella produkter. Reklamen för sötsaker tillåts florera fritt. Sötsakskonsumtionen har ökat från i genomsnitt /person och år. Konsumtionen av sötsaker, läsk, kakor m. m. uppgick kostnadsmässigt till . I varuhus och butiker placeras fortfarande sötsaker i anslutning till kassorna. Vpk anser att all reklam borde förbjudas på BVC och MVC liksom all sötsaksreklam. Regler borde utfärdas för hur butikerna får saluföra godsaker m. m. och mer pengar satsas på upplysning och rådgivning i dessa frågor. Barnens rätt till kultur och rätt till sitt eget språk Kultur är ingenting som kan ses isolerat i samhället eller som en angelägenhet för ett fåtal. Kulturen i ett samhälle är relaterad till den motsättning som är grundläggande för alla kapitalistiska samhällen, dem mellan kapital och arbete. Kulturens villkor i bestäms av de krafter som har det avgörande inflytandet över de ekonomiska och politiska besluten. Kulturen är representativ för maktförhållandena; kulturen utgörs av den kommersiella kulturen, masskulturen som gör alla kulturyttringar till spekulationsobjekt och konstprodukterna till varor. Människornas kulturella verksamhet isoleras från det sociala livet i övrigt. Vpk har i andra sammanhang utvecklat sin kultursyn för . Vi har bl. a. framhållit det njugga statliga stödet till fria teatergrupper m. m. och stödet till kulturell verksamhet bland barnen och invandrarna. De fria teatergrupperna är dessutom de som verkligen sökt förverkliga en kulturverksamhet bland barn och ungdom på ungdomsgårdar, förskolor, skolor m. m. Vi anser att betydande belopp måste anslås för dessa verksamheter. Barnens rätt till kultur omfattar också barnens rätt till sitt eget språk. Detta gäller främst invandrarbarnen. En utbyggd hemspråksträning och flerspråkig förskolepersonal är nödvändig. I storstäderna kan på ett och samma daghem barn från ett 20-tal nationer finnas, vilket självfallet skapar stora svårigheter, både för personalen och framför allt för barnen som där igenom ofta mister kontakten med sitt eget språk. De strävanden som varit utmärkande förde har strävat efter en integration av invandrarna och då främst barnen på våra villkor, medan alldeles för litet har gjorts för att söka bevara den värdefulla kultur invandrarna representerar. Barnen har på så sätt ofta mist kontanten med sina föräldrar. Barnens rätt till rimliga "arbetstider" och en bättre ekonomisk standard Vpk har i andra motioner utvecklat kraven om kraftigt förhöjda barnbidrag och rätten till sextimmars arbetsdag för alla. Som också avslöjas senast i SOFI:s undersökning om barnfamiljernas ekonomi, lever dessa och särskilt då flerbarnsfamiljerna och de ensamstående föräldrarna sämre än befolkningen i genomsnitt. Barnfamiljerna drabbas också hårt av exempelvis mervärdeskatten på mat och andra indirekta pålagor på nödvändighetsvaror. Vi anser att mervärdeskatten på mat skall tas bort och att barnbidragen skall uppräknas till 25 av nuvarande basbelopp, dvs. per barn och år. Barnens umgänge med föräldrarna hämmas av stress i arbetslivet, långa arbetstider och ofta långa avstånd till arbetsplatserna. Många barn tvingas tillbringa och mer på barnstugorna. Och andra barn möter uttröttade föräldrar. En arbetstidsförkortning är en nödvändig reform. Den bör omfatta alla. Att begränsa den till småbarnsföräldrar leder till orimliga konsekvenser. Den diskuterade gränsen vid är godtycklig. Varför skall en förälder med lätt arbete ha kortare arbetstid än en förälder med ett tungt arbete, bara därför att barnen är yngre? Såsom förslagen ställts har inget sagts om lönekompensation - meningen är att särskilt kort arbetstid för småbarnsföräldrar skall betalas via skattsedeln. Alla behöver - som vi påpekat i andra sammanhang till årets riksdag - kortare arbetsdag. Det är viktigt krav för alla arbetande, för barn och föräldrar. 10-punktsprogram för barnens rättigheter I denna motion har vi tagit upp några av de krav som bör ställas på ett barnvänligare samhälle. Vi kan sammanfatta dem i följande tiopunktsprogram: Bra och gratis daghemsplats eller fritidshemsplats åt alla barn. Rätt för förälder till ledighet vid invänjning av barn på daghem/fritidshem. Psykologisk och medicinsk expertis knyts till barnstugorna. En god och säker fysisk miljö. Barnsäker utrustning i alla nyproducerade och renoverade lägenheter. Forskning för barnvänligare trafikmiljöer. Förbud mot sötsaksreklam. Regler för hur godsaker får saluföras. Rätt för invandrar- och andra språkminoritetsbarn till första läs- och skrivträning på deras hemspråk - och hemspråksförskola i de kommuner där underlag finns. Ökat stöd till fria teatergrupper och barnverksamheten. 7-timmars arbetsdag för alla 1977, 6-timmarsdag 1980! Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att ansluta sig till i motionen angivna riktlinjer för åtgärder i syfte att skapa ett barn vänligare samhälle och hos regeringen hemställer om erforderliga initiativ för riktlinjernas förverkligande. (vpk) (vpk) (vpk) i (vpk) i (vpk) i INGA (vpk) (vpk) i