ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ022306 · 1976-03-24 00:00:00 — 1975/76 2306-2309 med anledning av propositionen 1975/76:135 om den statliga kulturpolitiken 3 I propositionen 1975/76:135 om den statliga kulturpolitiken föreslås en omorganisation av statens konstmuseer, vilken skall genomföras . Förslaget går ut på att en ny myndighet, statens konstmuseer, inrättas under en gemensam styrelse. Myndigheten skall bestå av , moderna museet, östasiatiska museet och en förvaltningsenhet. Föredraganden anser att det bör ankomma på regeringen att förordna en av institutionscheferna att även vara överintendent och chef för myndigheten. chef är f. n. överintendent för myndigheten med östasiatiska museet. Jag anser det därför lämpligt att chef skall vara självskriven överintendent och chef för myndigheten statens konstmuseer. Mot bakgrund av vad som anförts hemställs att uttalar att chef skall vara självskriven överintendent och chef för myndigheten statens konstmuseer. 1 1975/76.3 sami.
mot · FZ022307 · 1976-03-24 00:00:00 — Motion 1975/76: 2307 med anledning av propositionen 1975/76: 135 om den statliga kulturpolitiken 3 Genom en undersökning som utfört har det framkommit att det finns över 1 000 konstföreningar i landet, varav 800 har sin verksamhet förlagd till arbetsplatser. Dessa konstföreningar, som uppkommit genom spontana initiativ av människor ute på arbetsplatser och i kommuner, arrangerar 4 000 konstutställningar och 2 000 övriga konstevenemang i form av föreläsningar, konstaftnar m. m. Det är med andra ord en betydande del av vårt kulturliv som konstföreningarna på detta sätt står för. , dit 485 av dessa föreningar redan nu hunnit ansluta sig, har tagit till sin uppgift att genom en omfattande informationsverksamhet och bildandet av länsorganisationer hjälpa konstföreningarna till en ännu effektivare och mer omfattande verksamhet, inte minst genom att bilda nya föreningar. I propositionen 1975/76:135 har riksförbundet endast tilldelats en anslagsökning på . är utbildningsministern beredd att höja anslaget till Konstfrämjandet med . till 2,7 milj. kr. Konstfrämjandet har ett medlemsantal på något över 20 000. Konstföreningarna, med vilka flertalet konstnärer samarbetar, har ett sammanlagt medlemsantal på omkring 350 000. Jag ser Sveriges konstföreningars riksförbunds verksamhet som utomordentligt betydelsefull för hela bildkonstlivet, varför jag föreslåratt anslaget till denna organisation för /77 utgår med ett i förhållande till departementschefens förslag med . Med hänvisning till det anförda hemställer jag att till för /77 anvisas ett bidrag av .
mot · FZ022309 · 1976-03-24 00:00:00 — Motion 1975/76: 2309 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:135 om den statliga kulturpolitiken 3 I regeringens proposition 1975/76:135 behandlas under avsnittet 10.3.4 frågan om utställningsersättning. MUS 65 föreslog att en statlig utställningsersättning skulle inforas i syfte att skapa ekonomiska förutsättningar för konstnärers medverkan med egna alster vid utställningar. MUS 65 hade i sitt förslag två olika alternativ. Det ena alternativet innebar att en ersättning skulle utbetalas direkt till den utställande konstnären med ett visst belopp per utställt verk. Enligt det andra alternativet skulle ersättning utbetalas till en fond, ur vilken bidrag skulle kunna utgå till en konstnär i det fall en utställning inte gav rimligt ekonomiskt utbyte. I allmänhet var remissinstanserna i princip positiva till MUS 65:s förslag men också i vissa fall tveksamma till de konkreta förslagen. Mycket av den tveksamhet som föreligger i samband med ersättning till bildkonstnärer för utställda alster torde dock kunna undanröjas genom att statsbidrag utgår till av kommun eller av kommun understödd förenings utställningsverksamhet. Det är alldeles rätt som departementschefen anfört i propositionen, nämligen att i den lokala utställningsverksamheten bör kommunerna spela en avgörande roll. Ett statsbidrag till kommunerna, knutet till av kommunerna stödda utställningar av bildkonst, skulle utan tvivel ha en mycket stimulerande inverkan. Statsbidraget skulle t. ex. även kunna kombineras med villkor om viss ersättning till utställande konstnärer. Vissa normer för ersättningarna bör helst finnas, men det torde inte vara alltför svårt att skapa sådana normer. Statsbidrag till av kommunerna anordnade utställningar skulle säkert också få en utjämnande effekt mellan olika kommuner. Intresset att anordna utställningar skulle stimuleras och också tanken att ge utställande konstnärer viss ersättning. Trots att departementschefen framhåller kommunernas betydelsfulla roll i detta sammanhang är han inte beredd framlägga förslag om statligt stöd till kommunernas utställningsverksamhet. Vi anser detta mycket beklagligt men hyser dock den förhoppningen att frågan med det snaraste på nytt tas upp till behandling. Ytterst är det ju fråga om att främja en mycket betydelsefull del av den kulturella verksamheten i vårt samhälle. Statens roll bör vara att stimulera kommunerna till ökad aktivitet i vad gäller ut ställningsverksamhet av bildkonst och att i samband därmed verka för att viss ersättning tillkommer utställande bildkonstnärer. Vi anser därför att här berörda frågor - om statsbidrag till kommunerna för deras utställningsverksamhet och ersättning till utställande konstnärer - bör tas upp till förnyad prövning inom departementet. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar ge regeringen till känna vad som anförts i motionen angående kommunernas roll i kulturpolitiken.
mot · FZ022311 · 1976-03-24 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975/76:135 av den statliga kulturpolitiken 3 Svenska artisters och musikers intresseorganisation är en ekonomisk förening med främsta uppgift att främja medlemmarnas och de anslutnas intressen avseende upphovsrättslagen av § 47. Populärt och enkelt uttryckt kan sägas för artister och musiker utgöra en direkt motsvarighet till vad är för tonsättare m. fl. uppbär alltså de artister och musiker tillkommande ersättningar som enligt den åberopade lagen är skyldig erlägga samt fördelar dessa ersättningar bland de i sammanhanget berörda rättshavarna. Innan fördelningen av ersättningarna sker avsättes en fastställd del, avsedd att bl. a. användas för att främja svenska artisters och musikers yrkesintressen i enlighet med sista att-satsen i 1 § rörande stadgarnas ändamål och verksamhet. I detta sammanhang har anordnat och bekostat flera olika kurser enligt bilaga. Vidare bedriver alltsedan spelåret 1972/73 praktikantverksamhet för blivande orkestermusiker, enär möjlighet till praktik inom detta komplicerade och krävande yrke hitintills icke förelegat, vare sig som integrerad del av utbildningen eller i annat sammanhang. De möjligheter som tidigare funnits att skaffa sig praktik bl. a. genom restaurangmusicerande är mycket små. Versamheten har gett ett utomordentligt positivt resultat; flertalet av praktikanterna har så väl kunnat hävda sig i konkurrensen om lediga platser i orkestrarna att de erhållit fasta anställningar. Även om praktikantverksamheten naturligtvis främst är att betrakta som en utbildningsfråga, kommer man inte ifrån att den också kan vara en arbetsmarknadsfråga. Många högskoleutbildade (jämförbart) unga musiker blir genom avsaknad av praktik utslagna i konkurrensen inte minst utifrån och nödgas omskola sig till annat yrke innan de ens haft en temporär anställning inom det yrke hon/han grundutbildat sig för. Detta trots att det obestridligen föreligger en arbetsmarknad för orkestermusiker. har fr. o. m. /74 erhållit statsbidrag med . , vilket också är fallet för innevarande spelår 1975/76. I propositionen 1975/76:135 föreslås under Bidrag till särskilda kulturella ändamål ett oförändrat anslag för SAMI:s verksamhet. Av nedanstående sammanställning framgår vilka kostnader haft för verksamheten. 1972/73 Bidrag från berörda 1973/74 Statl. 1974/75 Statl. 1975/76 Statl. För /77 beräknar de totala kostnaderna till ca . För att kunna fortsätta verksamheten anser sig behöva bidrag med minst hälften av kostnaden. Eftersom praktikantverksamheten endast är en av SAMEs uppgifter, riskerar den att bli för dyrbar för organisationen, som i så fall tvingas avveckla verksamheten. Detta synes vara en olycklig utväg. Verksamheten är billig och effektiv. Om man skulle välja andra vägar - t. ex. elevorkestrar med anställda pedagoger vid musikutbildningsanstalterna - skulle det ställa sig betydligt dyrare och inte ge samma effekt. I avvaktan på förslag måste verksamheten kunna fortsätta. Anslaget till bör därför höjas till . Med hänvisning till vad som anförts hemställer jag att beslutar att under Bidrag till särskilda kulturella ändamål anslå . för SAMEs praktikantverksamhet.
mot · FZ022312 · 1976-03-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:135 om den statliga kulturpolitiken 3 Vid utförandet av konstverk för offentlig miljö kan problem uppstå till följd av att det kan vara omöjligt att överblicka kostnadsutvecklingen för t. ex. de delar av arbetet som måste utföras med hjälp av olika hantverkare eller konsulenter. En i ekonomiska spörsmål oerfaren konstnär kan lätt göra en alltför optimistisk kostnadskalkyl. I många fall får han enligt uppgörelsen själv svara för de extra kostnader som kan tillkomma. Detta leder till att hans förtjänst av arbetet minskar eller i vissa fall helt kan utebli. Det finns även exempel på att konstnärer blivit skuldsatta efter att ha utfört ett offentligt uppdrag. I de fall kommunerna åtagit sig att svara för eventuella extrakostnader kan även de drabbas av obehagliga överraskningar. En tänkbar utväg att komma till rätta med dessa problem vore att inrätta en särskild nämnd, eventuellt en kontraktskommitté, bestående av ledamöter med erfarenhet av hantverksyrken och tekniska yrken. Nämnden skulle kunna bedöma de hantverksmässiga kostnaderna och ge råd i fråga om belysning, installation etc. Genom att sakkunniga kan anlitas innan priset för ett uppdrag fastställs skulle både konstnärer och beställare vinna ökad säkerhet. Vi föreslår att en utredning tillsätts för att se över möjligheterna att skapa en sådan nämnd. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att hos regeringen begär en utredning om tillskapande av en nämnd eller kontraktskommitté som kan anlitas av kostnärer och uppdragsgivare i samband med beställning av konstverk för offentlig miljö. () () () i Agnäs () () HANS NYHAGE (m) () . NISSER (m) ()
mot · FZ022313 · 1976-03-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:135 om den statliga kulturpolitiken 3 Genom en undersökning som utfört har framkommit att det finns över 1 000 konstföreningar i landet, varav 800 har sin verksamhet förlagd till arbetsplatserna. Dessa konstföreningar, som uppkommit genom spontana initiativ av människor ute på arbetsplatser och i kommunerna, arrangerar 4 000 konstutställningar och 2 000 övriga konstevenemang i form av föreläsningar, konstaftnar m. m. Det är med andra ord en betydande del av vårt kulturliv som konstföreningarna på detta sätt står för. , dit 485 av dessa föreningar redan nu hunnit ansluta sig, har som uppgift att genom en omfattande informationsverksamhet och bildandet av länsorganisationer hjälpa konstföreningarna till en ännu effektivare och mer omfattande verksamhet, inte minst genom att bilda nya föreningar. 1 regeringens proposition har riksförbundet endast tilldelats en anslagsökning på . Detta synes särskilt märkligt då utbildningsministern är beredd att höja anslaget till Konstfrämjandet med . till 2,7 milj. kr. Konstfrämjandets verksamhet omfattar ett hundratal konstnärer, vilket är av KRO:s medlemmar, och ett medlemstal på något över 20 000. De flesta konstnärer samarbetar i någon form med konstföreningarna, vilkas medlemsantal är 350 000. Vi anser det arbete som utförs både av Konstfrämjandet och av vara av mycket stort värde för kulturlivet. Det är vår uppfattning att organisationerna bör jämställas. 1 detta syfte föreslår vi att anslaget till höjs med . föreslår vi en minskning med motsvarande belopp av anslaget till Konstfrämjandet. Mot bakgrund av vad som anförts hemställer vi att under Bidrag till vissa ändamål inom statens kulturråds ansvarsområde för /77 beslutar anvisa ett anslag om . till och ett anslag om . () () HANS NYHAGE (m) () i Agnäs . NISSER (m) () ()
mot · FZ022315 · 1976-03-24 00:00:00 — Motion 1975/76: 2315 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:135 om den statliga kulturpolitiken 3 I propositionen 1975/76:135 om den statliga kulturpolitiken lägger föredraganden fram ett förslag om massmarknadsförlag. Syftet med detta förslag är att pröva huruvida det går att ge ut prisbillig kvalitetslitteratur, som skall spridas på mer okonventionella vägar. Vi är positiva till tanken att en försöksverksamhet med utgivning av särskilt prisbillig kvalitetslitteratur kommer till stånd. Vi kan emellertid inte godta den i propositionen föreslagna organisationen. Vi anser inte att det finns något behov av att bygga upp ett nytt förlag för detta ändamål, eftersom produktionskapacitet redan finns i förlagsbranschen. Vi föreslår i stället att följande villkor skall uppfyllas. En organisation bör skapas för att fatta beslut om vilka titlar som skall produceras. Organisationen, som bör vara en liten enhet, skall också ägna sig åt att initiera olika åtgärder i syfte att nå nya grupper av läsare. Egen produktion bör inte förekomma utan bör överlåtas åt respektive förlag som innehar kontrakt på titeln. Någon originalutgivning bör inte förekomma med hänsyn till de svårigheter som då kan uppkomma för de små och medelstora förlagen. Minst hälften av ledamöterna i organisationen skall representera förlagen och författarna. Litteraturfrämjandet och boklådorna bör också ingå i organisationen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att beslutar att skapa en organisation för produktion och distribution av prisbillig kvalitetslitteratur enligt vad som i motionen anförts. () () . NISSER (m) HANS NYHAGE (m) () () () i Agnäs
mot · FZ022318 · 1976-03-24 00:00:00 — 1975/76 2318-2321 1975/76: 2318 med anledning av propositionen 1975/76:135 om den statliga kulturpolitiken Departementschefen föreslår i propositionen 1975/76:135, den tredje kulturpropositionen, att anslaget 14.2, Inkomstgarantier för konstnärer, skall utgå med ett förslagsanslag av . Anslaget betecknades tidigare Konstnärsbelöningar. Det utgick första gången /65. Reglerna reviderades året därpå i vissa hänseenden. Reglerna för konstnärsbelöningen har kritiserats hårt, inte minst från KLYS, Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd. Man har vänt sig främst mot belöningens/inkomstgarantins avtrappningsregler, som medfört icke önskade ekonomiska konsekvenser för mottagarna. Som de fungerat har det varit mest gynnsamt för mottagarna att förhålla sig passiva och undvika egna inkomster. En konstnärsbelöning eller inkomstgaranti - tänkt som livsvarig - måste självfallet kritiseras om den får sådana passiviserande konsekvenser. Konstnärsbelöningens/inkomstgarantins ekonomiska konsekvenser och tryggande effekter har ytterligare underminerats av de senaste årens skattebeslut med en förskjutning av skatteuttaget mot avgifter. Jag har försökt analysera de ekonomiska konsekvenserna av propositionens förslag om inkomstgarantier för konstnärer, och jag har arbetat fram ett alternativt förslag. Av tidsmässiga skäl är det omöjligt för mig att här presentera mitt resonemang. Jag föreslår därför i stället att utskottet får i uppdrag att arbeta om de föreslagna avtrappningsreglerna i syfte att förhindra att konstnärsbelöningarna får bl. a. den passiviserande verkan som jag här har berört. Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer jag att avtrappningsreglerna för inkomstgarantier för konstnärer arbetas om i enlighet med vad som har anförts i motionen. P. O. () 1 1975/76.
mot · FZ022319 · 1976-03-24 00:00:00 — Motion 1975/76: 2319 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:135 om den statliga kulturpolitiken 3 I finns numera nära nog en kvarts miljon personer med finska som modersmål. Vårt land kan beskrivas som tvåspråkigt på samma sätt som . De finsktalande invandrarnas språkliga problem har belysts i många sammanhang. Särskild vikt har lagts vid att barnen från finsktalande hem får kvalificerad undervisning i sitt modersmål. Det är väl känt att det svenska språket i i flera hänseenden skiljer sig från rikssvenskan och delvis foijer andra utvecklingslinjer. Det förhåller sig på samma sätt med finskan i ; de sverigefinska språkvanorna skiljer sig undan för undan från de riksfinska. anordnade Kulturfonden för och ett seminarium kring dessa omständigheter. I seminariet deltog representanter för svenska och finländska myndigheter, universitetsinstitutioner, språkforskare m. m. Som en följd härav bildades en sverigefinsk språknämnd med professor som ordförande och professor som vice ordförande. Denna nämnd kan betraktas som en parallell till den i . Nämnden har räknat med att kunna påbörja sin verksamhet i full utsträckning . Verksamheten fram till denna tidpunkt bekostas av kulturfonden. Nämnden hos hemställt om ett anslag av . för /77. Man har därvid utgått från följande budget: Nämndens föreståndare (lön jämte sociala avgifter) Kvalificerad kanslist (lön jämte sociala avgifter) Kontorslokal, minst 2 rum, 50 m! Konferenser med arbetsgrupper o. dyl.: 10 000 10 000 15 000 35 000:30 000: 25 000:25 000:5 000: Man har därvid förutsatt att en fjärdedel av kostnaderna, , skall täckas med anslag från . De finländska myndigheterna har lämnat ett positivt, preliminärt besked. En förutsättning är dock att de svenska myndigheterna anvisar de resterande tre fjärdedelarna, alltså . Den sverigefinska språknämndens anslagsframställning nämns över huvud taget inte i kulturpropositionen. För oss framstår det som angeläget att verksamheten kan komma i gång enligt uppgjorda planer. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att till Bidrag till särskilda kulturella ändamål anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt reservationsanslag av . avseende bidrag till sverigefinska språknämnden. (vpk) () () ()
mot · FZ022320 · 1976-03-24 00:00:00 — Motion 1975/76: 2320 av i m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:139 om särskild ersättning till skadade värnpliktiga m. fl. I propositionen 1975/76:139 föreslås särskild ersättning åt värnpliktiga, vapenfria tjänstepliktiga och vissa frivilliga som har skadats svårt vid olycksfall under tjänsgöring inom försvaret före . Skadan skall ha medfört rätt till livränta av statliga medel och orsakat en bestående nedsättning av arbetsförmågan. En grupp som här inte aktualiserats är de som drabbats av sjukdom under militärtjänstgöringen och av den orsaken erhållit livränta. Visserligen kan här gränsdragningssvårigheter uppstå, men ändock bör även denna grupp jämställas med dem som genom olycksfall erhållit livränta. Enligt uppgift torde denna grupp uppgå till ca 800 personer. Människor som under militärtjänstgöring drabbats av gengasförgiftningar, tbc - ofta förorsakad av den dåliga hygien som i vissa fall förekommit - eller andra sjukdomar, som för dessa människor har medfört svåra lidanden, bör jämställas med olycksfall. Förutsättningarna för en likvärdig bedömning bör naturligtvis vara att sjukdomen medfört rätt till livränta av statliga medel och orsakat en bestående nedsättning av arbetsförmågan. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att de som uppbär livränta på grund av i militärtjänstgöring ådragen sjukdom beaktas i det fortsatta reformarbetet.
mot · FZ022321 · 1976-03-23 00:00:00 — Motion 1975/76: 2321 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:159 med förslag till organisation av och anslag för det nya började sin verksamhet . En organisationskommitté tillsattes och har lämnat förslag angående uppgifter. Regeringen föreslår i propositionen 1975/76:159 en omorganisation av verket - det nya . Vi har redan i en motion i anslutning till ny marknadsföringslag givit vissa synpunkter på organisation och sammansättningen av styrelsen. Den motionen innehöll krav på att befattningarna som konsumentombudsman (KO) och chef för skulle läggas på olika personer samt att det nya styrelse skulle fl en bred parlamentarisk sammansättning. 1 propositionen föreslås nu att verkschefen även skall fungera som KO. skall vara knutet direkt till verkschefen utanför den vanliga linjeorganisationen. Vi vill upprepa våra synpunkter som framfördes . Dessa innebär att vi stödjer ett sammanförande av och KO, eftersom det leder till att dubbelarbete undanröjs. Vi anser däremot att det är olämpligt att verkets chef skall fungera som KO. Det av tradition renodlade ombudsmannaämbete! ersätts nu med en verksorganisation. Vi anser att sammanförandet av dessa två funktioner kan innebära risk för ett minskat förtroende bland allmänheten för KO:s dömande funktion och fristående ställning. Departementschefens förslag att göra relativt fristående uppväger inte nackdelarna av att KO och verkschefen blir en och samma person. Beträffande det nya vill vi upprepa kravet påen styrelse med bred parlamentarisk förankring. Vi anser att fem ledamöter i styrelse bör tillsättas parlamentariskt. De fem ledamöterna behöver inte vara riksdagsledamöter utan kan gärna rekryteras utanför riksdagsgrupperna. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att vid sin behandling av propositionen 1975/76:159 beslutar 1. att befattningarna som chef för och konsumentombudsman läggs på olika personer, 2. att fem ledamöter i det nya styrelse tillsätts parlamentariskt. () i Glömminge . () i
mot · FZ022326 · 1976-03-25 00:00:00 — Motion 1975/76: 2326 av herrar i Holmgården och i med anledning av propositionen 1975/76:130 om stödåtgärder på fiskets område, m. m. I propositionen 1975/76:130 föreslås bl. a. att den lokala fiskeadministrationen omorganiseras. Den nuvarande organisationen med fiskerinämnderna knutna tili lantbruksnämnderna tillkom 1967 som ett provisorium. Propositionen föreslår nu en omorganisation som också av regeringen betraktas som ännu ett provisorium i avvaktan på bl. a. fiskevattensutredningen. De nya fiskenämndema skall enligt förslaget vara fristående från lantbruksnämnderna och direkt underställas . Vi anser inte att det finns tillräckligt starka skäl för denna omorganisation , eftersom utredningsarbete pågår och ett bättre underlag för bedömningar kommer att föreligga. Regeringens proposition kan inte ses som en förstärkning av den lokala fiskeadministrationen, varför vi inte heller av denna orsak finner någon anledning att stödja förslaget till en omorganisation. När det gäller föreslås en förstärkning med två handläggare. Vi ansluter oss till detta förslag och stödjer departementscehfens medelstilldelning till . Propositionen innehåller också förslag om stödåtgärder till fisket. I detta sammanhang vill vi särskilt beröra det norrländska fisket. Förhållandena är annorlunda i av bl. a. klimatologiska skäl med en kort fiskeperiod. sker ingen rekrytering till det norrländska fisket på grund av de ekonomiska svårigheterna. Vi anser därför att det krävs särskilda åtgärder förde norrländska fiskarna. Vi avser bl. a. frakt-och pristillägg för vissa andra fiskslag än strömming såsom exempelvis löja, pristillägg vid export samt ett särskilt infrysnings- och lagerstöd. Stödet bör utgå till de norrländska fiskeorganisationerna och fördelas efter antalet kg fisk och gälla t. o. m. län. Regeringen bör kunna lämna ett förslag med detta innehåll. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att vid sin behandling av propositionen 1975/76:130 beslutar 1. att avslå propositionens förslag beträffande den lokala fiskeadministrationen, 2. att hos regeringen anhålla om förslag till åtgärder för det norrländska fisket, i enlighet med vad som anförts i motionen. () i mgården