mot · FZ02573 · 1976-01-16 00:00:00 — om åtgärder för förbättring av barns och ungdoms fysiska kondition, m. m. I allt högre grad framträder insikten om värdet av förebyggande åtgärder för att värna om medborgarnas hälsotillstånd. Denna motion vill fästa uppmärksamheten på ett avsnitt av socialpolitiken som inte ägnats tillräcklig uppmärksamhet. Motionen utgör i huvudsak en påbyggnad av motion 1973:1268, 1974:1370 och 1975:1363, vars innehåll har kommit att behandlas enbart som en utbildningsfråga. Motionären anhåller att föreliggande motion måtte handläggas av socialutskottet. Vetenskapen har slagit fast att den fysiska aktiviteten redan i de tidiga barnaåren och vidare genom uppväxtåren grundlägger individens allmänna konditionstillstånd. Vad som försummats av fysisk aktivitet under uppväxtåldern kan inte helt kompenseras vid vuxen ålder, även om kost- och motionsaktiviteter då har sin stora betydelse för individens dåvarande hälsooch konditionsnivå. Ofta anmärkes på den hårda press som människor utsättes för i skola, värnpliktstjänst och arbetsliv - för att ta de vanligaste exemplen. I många fall får väl detta anses vara riktigt. Men det kan och bör även läggas andra aspekter på denna viktiga fråga. Med rätt eller orätt måste man - för att komma hela sanningen på spåren - även granska individens egen miljötålighet, allmänna hälsotillstånd och prestationsförmåga i dagens samhällssituation. Den tilltagande kunskapen om, och förståelsen för, inverkan av goda kostvanor, motion, avstressande fritidssysselsättning etc. verkar naturligtvis i positiv riktning med avseende på förbättrat hälsotillstånd. Härtill kommer även de fortlöpande framstegen inom läkarvetenskapen, strävan till miljöförbättring etc. De närmast här ovan uppräknade faktorerna borde alltså kontinuerligt inverka höjande på konditionen och därmed hälsotillståndet hos vårt folk. De nedbrytande faktorerna av olika slag - som verkar i motsatt riktning - är även kända och erfordrar ingen uppräkning här. Men vad som förefaller att inte ha beaktats i tillräckligt hög grad är utvecklingen av individens egen grundkondition. Denna motion vill fästa uppmärksamheten på detta och den oerhörda betydelse som en god och stabil grundkonditionsnivå måste anses ha under individens hela livsförlopp. Den påfallande stora bortovaron från civila och militära utbildningsanstalter och arbetsplatser innebär betydande förluster av utbildningsvolym, produktionskapacitet m. m. samt naturligtvis avsevärt psykiskt och fysiskt lidande för individen. Med en högre grundkonditionsnivå- som måste uppbyggas - bör rimligtvis den allmänna motståndskraften mot psykiska och fysiska belastningar öka och därmed även individens totala hälsotillstånd, prestationsförmåga, trivsel m. m. En lätt påvisbar indikering på ungdomens konditionsnivå erhålles exempelvis genom inskrivningsförrättningen för värnpliktstjänstgöring. I samband härmed verkställes en omfattande och mycket värdefull läkarundersökning som ger ett bra mått på individens tillstånd i detta utvecklingsskede. Andra data beträffande konditionen kan inhämtas vid den senare inställelsen till grundutbildning. 1 mån av resurser kan förväntas en fortsatt uppföljning av de värnpliktigas hälsotillstånd genom läkarundersökningar i samband med repetitionstjänstgöringar. Denna militärt betingade undersökningsverksamhet bör rimligtvis vara till allmän samhällsnytta genom de indikationer på hälsotillståndet som härigenom erhålles fortlöpande-åtminstone på manliga individer. Vad som synes försiggå - fortfarande med anknytning till den militära verksamheten - är inte att de militära prestationskraven ökar utan i stället att de inryckandes allmänna konditionsnivå genomgår en gradvis försämring. Det gäller såväl fysisk som psykisk kondition. Endast ca 65 '<> av den manliga befolkningen gör fullständig militär värnplikt. Resten gör det inte av olika skäl. Det råder således ett avsevärt bortfall av värnpliktig personal. Detta kan ur allmän samhällssynpunkt betraktas som en allvarlig larmsignal. För att kompensera detta personalbortfall nödgas man sänka nivåerna i kravspecifikationerna för olika tjänstegrenar. Detta kan dock inte anses vara rätta metoden att komma till rätta med bristförhållandet. Här skall dock inte talas så mycket om försvarets problem med dessa frågor. Viktigare från allmän samhällssynpunkt är hälsotillstånd och prestationsförmåga under liela den följande levnadstiden för såväl kvinnor som män. Det gäller såväl den enskildes levnadskvalitet som samhällets samlade vinst av produktionskapacitet m. m. Vinstvolymen mellan utgångsvärdena för högre eller lägre grundkondition utbredd över tiden från ungdomsåren till ålderstiden är betydande. Följande försök att åskådliggöra detta i diagramform må tillåtas. Diagrammet bör betraktas som ett principutkast och gör inte anspråk på att vara helt riktigt avvägt. Kondition som grundlögges i uppväxtåren ger en vinstvolym som varar hela livstiden. utan närrmv fysisk trä Diagrammet vill särskilt fästa uppmärksamheten på följande förhållanden: Den konditionsnivå som uppnåtts vid fullväxtåldern kan betraktas som individens grundkonditionsnivå. Att genom senare träningsåtgärder m. m. komma så mycket högre än denna nivå under den fortsatta levnaden är inte lätt. Däremot är det mycket lätt att komma under densamma. Hälsovinsten mellan högre och lägre nivå kan vara betydande och bör bedömas utbredd över liela levnadsförloppet. Grundkonditionen uppbygges under uppväxtåren och är i hög grad beroende av de fysiska ansträngningar som organismen utsättes för (tvingas att anpassa sig till) under tillväxtskedet. I brist på individens egen motivation till fysisk träning under uppväxtåren bör samhället i högre grad än tiden nu medger biträda i hithörande frågor - såväl teoretiskt som praktiskt. gav "nytt rekord i fråga om antalet sjukskrivningar". Över 100 miljoner sjukdagar noterades, och beklagligtvis kommer siffran säkert att öka . Det är en allvarlig larmsignal. Människors hälsotillstånd, konditionsnivå m. m. kan inte gärna uttryckas i procenttal, ty det är kanske svårt att definiera begreppet "full hälsa. I högst grova drag skulle dock nivån för full individuell hälsa kunna betecknas och kanske hälsonivån för sjukskrivning med 50 ">. I förhoppning om att dessa uttrycksmedel inte skall utsättas för alltför nedgörande kritik skulle man vilja fråga var medelvärdet hos normalt friska ligger - i förhållande till det möjliga och önskvärda tillståndet. Ja, sannolikt ligger det långt under de . Vågar man antaga 70-80 '<> av full hälsa? I så fall är marginalen till sjukskrivningsnivån (50 '« av full hälsa) ganska smal och bör ökas med alla lämpliga medel. Det följande kan vara ett sådant. Samhällets och familjernas insatser Samhällets insatser - såväl kommunalt som statligt - bör kunna ökas avsevärt inom detta viktiga område. a. bör motivationen hos barn och Det bör kunna komma till stånd bl. a. genom organiserade samaktiviteter med moder och barn, resp. med föräldrar och barn. Sådant behöver inte nödvändigtvis ske genom prestationstänkande och genom att uppmuntra till tävling med andra individer - det kan finnas andra metoder. I den mån det inte är möjligt att skapa personlig förståelse för den stora nyttan för individen själv - såväl för nuläget som i högre åldrar - bör den fysiska aktiviteten på andra sätt göras intresseväckande och lustbetonad för deltagarna. Redan i förskoleåldern bör man sätta in regelbunden fysisk träning, för att sedan stegra aktivitetsnivån genom låg- och mellanstadiet. Idrotts- och lekledare utanför skolans organisation - t. ex. populära idrottsutövare m. fl. inom orten - bör kunna göra goda insatser för att aktivera till rörliga lekar och kroppsövningar. Inte minst viktigt är detta för barn och ungdom som av olika anledningar inte är så fysiskt starka eller av annan orsak har undantagits från skolans fysiska träning. Det är i många fall just dessa elever som kan ha stor nytta av denna aktivering. De mindre skolenheterna kan vanligen inte erbjuda goda möjligheter till sådan stödundervisning. Statsbidrag till stödundervisning i olika former utbetalas ju endast i de fall då fullt utbildad personal står till förfogande. Någon lämplig form för att tillrättalägga detta förhållande bör övervägas för att möjligen kunna erhålla någon lämplig lärarkombination. Man bör kunna öka den fysiska aktivitetens timandel i skolan genom en kombination av de biologiska ämnena och rörelseträning. Exempelvis en lärorik skogspromenad i stället för att se på växter i böcker eller på TV-skärm. Det kan i detta sammanhang påpekas det betänkliga förhållandet att seminarierna har skurit ned de blivande pedagogernas timtal för gymnastik med hälften. Följderna av detta kan - om inte förhållandena ändras till det bättre - komma att påverka pedagogernas förmåga att positivt verka för den fysiska aktiviteten hos sina elever. Därför bör tydligen allt större aktivitet i detta hänseende förläggas utanför skolans "normala ram. Om tankegångarna i det förda resonemanget kan bekräftas vara riktiga, bör det vara att slå ett verkligt slag för den svenska folkhälsan om samhället riktade ökade insatser på höjandet av ungdomens grundkondition. Detta skulle i huvudsak ske genom ännu effektivare rörelse- och idrottsverksamhet inom samhället - bl. a. i samband med skolverksamheten - och göras "så obligatorisk som möjligt. Vad som därvid behöver ökas är motivation, lustbetoning och effektivitet och metoder i lek- och träningsverksamheten. För att uppnå bättre resultat än är det sannolikt värdefullt att söka samverkan med frivilliga rörelser, föreningar etc., vilket skulle innebära en viss avlastning av skolans verksamhet. Vidare bör i högre grad än skolans håltimmar utnyttjas, timsammanslagning planeras m. fl. åtgärder för att höja effektiviteten. Även barn och ungdom som av olika skäl har svårighet att delta i obligatorisk träning bör genom särskild undervisning ges ökade möjligheter till fysisk träning i eller utanför skolans ram. Som den svenska hälsosituationen är och tenderar att utvecklas kan ifrågasättas om inte någon studietimme av något teoretiskt skolämne kan utbytas mot den viktiga fysiska träningen. Det har i flera fall uttalats från läkarhåll att erforderlig fysisk aktivitet bland elever ger bättre koncentrationsförmåga och receptivitet, vilket också måste vara en fördel. Mot bakgrunden av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om utredning om värdet av att under uppväxtåren bygga upp en god grundkondition, därvid särskilt bör ske 1. en sakkunnig prövning av i motionen angivna synpunkter, 2. en undersökning av om bärande skäl finns för ökad fysisk träning i samhällets regi av ungdom i tidigare och senare uppväxtåren, 3. en utredning om behovet av och möjligheterna till särskild undervisning i fysisk träning för barn och ungdom som av olika skäl har svårigheter att delta i obligatorisk fysisk träning. GOTAB 51041 Slockholm 1976