ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ021565 · 1976-01-26 00:00:00 — om trafikkunskap och trafikträning för förare av permobil eller moped Permobilen betyder mycket för rörelsehindrade personer och deras möjlighet till integrering i samhället. Genom permobilen har de möjligheter att vistas utomhus. Permobilen jämställs ur trafiksynpunkt med moped. Detta innebär att trots att båda dessa fordon framförs i trafiken det inte krävs någon form av trafikträning för framförande. Trafikkunskap och trafikträning underlättar först och främst för trafikanten själv och hjälper honom att förstå och undvika trafikens fällor. Ju mer trafikkunskap och trafikträning vägens olika trafikanter har desto större blir också trafiksäkerheten på våra vägar. Båda dessa grupper fordonsförare bör således erhålla trafikkunskap och viss trafikträning. Denna senare bör ges av trafikskolorna. Med hänsyn till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder för att ge förare av permobil eller moped trafikkunskap och trafikträning. () ()
mot · FZ021566 · 1976-01-27 00:00:00 — av och fröken om obligatorisk halkkörning i körkortsutbildningen Halkkörning torde vara det svåraste momentet i bilkörning. Ändå ingår halkkörningen inte som obligatorisk del i körkortsutbildningen. Med stöd av 134 § körkortskungörelsen har trafiksäkerhetsverket fastställt Kursplan för förarutbildning - körkort klass AB. Jämlikt 101 § samma kungörelse skall trafikskola bedriva undervisningen enligt denna kursplan. Inom utbildningsmomenten 5. Avslutande teoriundervisning och 6. Avslutande körundervisning i trafik i nämnda kursplan har körning på halt underlag upptagits som ett delavsnitt. Målsättningen för den teoretiska undervisningen anses vara att eleven skall bibringas god kunskap om de särskilda risker som är förenade med körning på halt underlag samt "god kunskap om tekniken vid sådan körning. Bland de frågor som skall tas upp nämns bilens däckutrustning, stoppsträckor, plötsligt uppkommande halka (nollgradig temperatur, skuggiga partier av vägen, vattenplaning etc.), fartminskning - bromsning, undvikande av sladd, hävande av sladd - frikoppling, imma - isbildning, speciell vinterutrustning samt åtgärder i nödsituation. Slutligen skall vid undervisningen risken med övertro på däckdubbar betonas. Den praktiska körundervisningen i trafik avses ge god färdighet i körning på halt underlag samt god kunskap om de särskilda risker som är förenade därmed. Moment som start utan hjulspinn, stoppsträckor, hävande av sladd och bromsning med undanmanöver skall göras till föremål för praktisk förevisning. Start, bromsning, hävande av sladd och bromsning med undanmanöver skall övas praktiskt. Slutligen sägs beträffande den avslutande praktiska körundervisningen, delmomentet landsvägskörning, att bl. a. körning på halt väglag skall ägnas särskild uppmärksamhet. Detta låter tillfredsställande, men i en kommentar sägs att om årstiden eller väderleksförhållandena i övrigt inte medger praktisk övning eller om övning inte kan genomföras på särskild övningsbana skall utökad teoretisk kunskap meddelas. Med hännedom om de ungefärliga väderleksförhållandena i stora delar av vårt land och med kännedom om att det endast finns ett fåtal övningsbanor för halkkörning torde inte den praktiska halkkörningen ha tillräcklig plats i utbildningen. Det är utomordentligt angeläget att åtgärder vidtas i syfte att göra hålk körningen obligatorisk vid körkortsutbildning för att därmed öka trafiksäkerheten. Då det emellertid är en kostsam apparat, som kräver övningsbanor och andra resurser, bör en utredning ske inom trafiksäkerhetsverket för att undersöka möjligheterna att genomföra ett obligatorium. Beträffande övningsbanor lär man på vissa håll utomlands ha någon form av cementbana med olja på. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning om införande av obligatorisk halkkörning som ett moment i körkortsutbildningen.
mot · FZ021569 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76:1569 om obligatorisk upplysningsskylt om lastfordonens längd Frångå om den högsta tillåtna längden för landsvägsfordonen har alltmer kommit i blickpunkten, både i den trafikpolitiska debatten och i debatten om trafiksäkerhetsfrågorna. Speciella problem uppstår ofta vid omkörning av långa fordon. För bilisten är det svåt att bedöma hur lång sträcka, som behövs för omkörningen. För att underlätta omkörningar och nedbringa olycksriskerna, skulle en obligatorisk upplysningsskylt med uppgift om fordonets längd vara av synnerligen stort värde. I en del andra länder, t. ex. , är det lagstadgat att längden på lastfordon skall vara tydligt angiven bak på fordonet. Arbetet för att åstadkomma en förbättrad trafiksäkerhet måste fortsätta. Vi tror att en så enkel åtgärd som här har berörts skulle kunna öka tryggheten vid omkörning och anser att en lag innebärande skyldighet att ange fordonets längd bör utfärdas i vårt land. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att bestämmelser införes om att längden på lastfordon tydligt skall anges bak på fordonet i fråga.
mot · FZ021571 · 1976-01-27 00:00:00 — om förnyade förhandlingar rörande en fast förbindelse mellan och godkände den träffade överenskommelsen mellan regeringarna i och om fasta förbindelser över . Överenskommelsen innebar i korthet en motorvägsförbindelse mellan och och en järnvägsförbindelse mellan och . Den danska regeringen lyckades emellertid inte få godkännande av överenskommelsen - främst av ekonomiska skäl. Såväl danska som svenska delegationer har därefter ytterligare utrett frågan om fasta förbindelser över . Vid behandling under /76, , uttalade att en separatlösning avseende den s. k. HH-leden bör övervägas. Frågan om fasta förbindelser mellan och har varit föremål för långvariga och grundliga utredningar, vilka låg till grund för den av 1973 godkända överenskommelsen. Ytterligare fördröjning av ärendet kan knappast ge några positiva effekter men kommer att medföra betydande kostnadsstegringar. Under nuvarande förhållanden kan det ifrågasättas om det svenska erbjudandet skall kvarstå eller om en överenskommelse mellan skall grundas på nya förhandlingar. För att påskynda frågans lösning bör därför en tidsgräns för den nuvarande uppgörelsen fastställas. Med stöd av ovan hemställes att uttalar att överenskommelse angående förbindelsen mellan och skall bli föremål för nya förhandlingar, såvitt inte densamma godkänts av danska före utgången av 1976. I 1975/76 3 sami.
mot · FZ021572 · 1976-01-27 00:00:00 — av i och om lägre telefonkostnader för pensionärer Många äldre människor lever i avskildhet och ensamhet. För att öka kontakten med omvärlden vidtar samhället flera olika åtgärder. Det ges tillfällen till sysselsättning, förströelse och kulturella aktiviteter av skilda slag. Allt detta är gott och väl. Trots dessa insatser från samhällets sida kan ensamheten betyda svåra sociala påfrestningar för många pensionärer. Det gäller framför allt dem som bor isolerat och har brist på kommunikationer av olika art. Detta lättar samhället på så gott det går genom att ställa transportmedel till förfogande. Men ändå får många den allra bästa kommunikationen och bryter isoleringen bäst genom telefonen. Den ger möjlighet till kontakt och samtal med andra människor. Därtill kommer den osäkerhet och rädsla som skapas hos många äldre på grund av de tämligen talrika inbrotten och övergreppen mot pensionärer. Främst med tanke på just den situationen är det nödvändigt för äldre människor att snabbt kunna ny myndigheter och grannar med meddelanden. Kan man genom telefonen hjälpa till att bryta isolering och avhjälpa besvärligheter, kan också pensionärerna klara sig längre i sitt hem än om de inte haft tillgång till telefon. Utlägget för en för en kostnadsfri telefonanläggning kan därför vara en billig investering från samhällets sida. Det är därför från både sociala och ekonomiska synpunkter väl motiverat att samhället åtar sig kostnaderna för ett nytt telefonabonnemang för pensionärer. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att staten bekostar nytt telefonabonnemang för pensionärer. () ()
mot · FZ021575 · 1976-01-26 00:00:00 — av i om rärjtrafiken i skärgården tidtabellades i fem färjelinjer, som tidigare gått på anrop, trots befolkningens protester. Överklaganden och senare krav på omprövning har avslagits av regeringen. En viktig grund för regeringens ställningstaganden har säkerligen varit remissyttranden. Dessa remissyttranden har i huvudsak byggt på två argument, nämligen att tidtabellsregleringen spar pengar och att resenärerna är belåtna med omläggningen. Dessa argument är emellertid inte så starka som det kan verka vid första påseendet. Så bygger t. ex. kostnadsargumentet på den felaktiga grunden att alla kostnader för en färja är direkt rörliga i förhållande till antalet turer. Så är emellertid inte fallet. Tunga kostnadsposter som sliptagning och kapitalkostnader påverkas i mycket liten utsträckning av antalet turer . Personalkostnaderna påverkas i flertalet fall ej av antalet turer, utan är helt opåverkade av dessa. Den enda kostnad som är direkt rörlig i förhållande till antalet turer är bränslekostnaderna, som dock i sammanhanget är tämligen marginella. Kort sagt, kalkylmetoder är otillfredsställande och ger dålig uppfattning om förändringens verkliga utfall. Som bevis för att resenärerna skulle vara nöjda anför två argument. Det ena är att få resande har klagat. Det andra består av en teoretisk och orealistisk skrivbordskonstruktion som söker bevisa att väntetiderna inte har ökat, trots att färjorna går med längre mellanrum . Ett minimikrav för att kunna göra sådana påståenden som har gjort är att man har en tillförlitlig fältundersökning. Det är felaktigt att, som en del vill göra, göra jämförelser mellan färjor och kollektiv trafik på fastlandet. Den som missaren buss eller ett T-banetåg kan ta sig fram på andra sätt, t. ex. genom att gå, cykla eller ta taxi.För den som kommer försent till en färja återstår inget annat alternativ än att vänta på nästa. Den ökade isolering som invånarna på öarna har drabbats av har också lett till en ovillighet att deltaga i bl. a. kommunalt arbete på grund av svårigheterna att ta sig hem och nätter. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen hemställer att måtte göra en översyn av färjtrafiken i syfte att förbättra servicen.
mot · FZ021576 · 1976-01-27 00:00:00 — av herrar i och i om nedläggning av järnvägslinjer, m. m. beslöt att frågor om nedläggning av järnvägar och indragning av stationer bör ses i ett mer långsiktigt perspektiv. Trots detta föreslås i årets budgetproposition nedläggning av ett antal järnvägslinjer. Dessutom har SJ framlagt en önskelista på ytterligare järnvägar, som verket önskar lägga ned. Dessa nedläggningsförslag döljs dessutom av det missvisande ordet trafikomläggningar. beslut förutsatte att beslut med anledning av den trafikpolitiska utredningen skulle föreligga innan ytterligare nedläggningar fick ske. Det kan ifrågasättas om några ytterligare nedläggningar skall tillåtas, innan en grundlig utredning har gjorts om hur en järnvägsnedläggning påverkar de bygder som berörs av åtgärden. Som det är nu vet beslutsfattarna mycket lite om vilka konsekvenser ett nedläggningsbeslut har. Det är också märkligt att SJ bara ser en lösning på sina problem - nedläggning. Inga seriösa försök att med offensiva åtgärder söka vända trenden för en trafiksvag bana har gjorts. Det borde vara självklart att försök görs med bättre service och förbindelser, innan en nedläggning kan accepteras. Det finns anledning att fråga sig hur mycket det svaga trafikutbudet på t. ex. sträckan betyder för sträckans svaga lönsamhet. Regeringen godkände, så senst som års gjorde sitt uttalande mot nedläggningar, indragandet av ett antal järnvägsstationer och detta trots att flera av de indragna stationerna, i likhet med t. ex. på norra , kunde peka på en ökad omsättning. Det faktum att SJ:s siffror till stor del härrörde sig från tiden före omsvängningen mot ett ökat trafikunderlag, spelade tydligen ingen större roll. Det finns anledning att ifrågasätta om regeringens beslut var samhällsekonomiskt riktigt. En omprövning bör företagas med senaste siffermaterial som grund, ett siffermaterial som borde fl ta del av. Även vad det gäller stationer borde SJ göra försök med utökad service i stället för att följa den vanliga - att skära ned på den. Varför inte t. ex. göra den lilla stationen till bygdens resebyrå? Med stöd av vad ovan anförts hemställs att beslutar anhålla 1. att regeringen omprövar sitt beslut angående de 1975 nedlagda stationerna i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att regeringen påskyndar pågående utredningar beträffande konsekvenserna av järnvägsnedläggningar i avsikt att snabbt kunna delge utredningarnas resultat, 3. att regeringen medverkar till att i avvaktan på detta inga ytterligare nedläggningar äger rum.
mot · FZ021577 · 1976-01-26 00:00:00 — av herrar i och i om bidrag från SJ till enskild som arbetar för trafikökning på viss bandel Langs en del nedläggningshotade järnvägar i vårt land arbetar många människor frivilligt för att söka rädda dessa. De söker på olia sätt göra reklam och,popularisera sin bygds järnväg. Med andra ord, de gören marknadsföringsinsats, som till stor del egentligen torde åvila SJ. Men i stället för att känna ett självklart stöd av SJ märker dessa människor, att företaget saknar lust att hjälpa dem i deras arbete för hela folkets järnväg. SJ:s marknadsförings- och reklamavdelningar har uppenbarigen inte förstått, vilket värde detta arbete är för järnvägen. För det kan väl ändå inte vara så att SJ verkligen önskar dessa linjer nedlagda? Det är helt otillfredsställande att de människor som arbetar för sin bygds och SJ:s bästa inte känner att de har stöd av SJ. Det borde vara en självklarhet för SJ att ställa upp och söka hjälpa de männisior som arbetar för att öka trafiken och väcka uppmärksamhet för en viss bandel. Det måste emellertid erkännas att arbete, som läggs ned på populariseringsåtgärder av en viss bandel, kanske inte på kort sikt kan betraktas som lönsamt och därför, sett utifrån SJ:s snäva lönsamhetstänkande, framstår som mycket orationellt. Ett mindre anslag pengar för just sådan här verksamhet skulle emellertid på ett verksamt sätt kunna ändra denna bild. till SJ för stöd åt sådan verksamhet som har anförts i motionen.
mot · FZ021579 · 1976-01-26 00:00:00 — 1975/76 1579-1588 Motion 1975/76: 1579 om ny beteckning på frimärken För att i görligaste mån söka dölja de många och omfattande portohöjningarna och se till att brevförsändelsernas antal och därmed lönsamheten inte sjunker, har postverkets slogan blivit: "Ett brev betyder så mycket." Brevskrivarna, det svenska folket, får inte fastna i tankebanor som "Ett brev kostar så mycket. Trots de ständiga portohöjningarna - ytterligare en prishöjning-tycks postverket vara av den meningen att beteckningen på portot även i fortsättningen skall vara Frimärke. Ett mera lämpligt namn torde vara på sin plats. Flera namnförslag skulle kunna ställas. Lämpligast vore kanske att en statlig utredning komme med lämpliga förslag. En enmansutredning vore tillräcklig. Någon pensionerad generaldirektör exempelvis skulle mycket väl kunna användas för denna uppgift. skulle bland sin stora kundkrets, som ju är hela det svenska folket, kunna utlysa en pristävlan om nytt namn på portot i stället för det nu gällande. Pristävlingar lär vara ett utsökt medel bland landets företag att popularisera det egna företaget. Därtill vore det en gärd av demokrati att låta folket uttala sig i namnändringsfrågan. Det är ett allmänt känt faktum att tyskt inflytande över under skilda tider och århundraden varit mycket starkt. Detta inflytande har tagit sig uttryck på olika sätt. Inte minst det svenska språket har influerats av tyskan. Så var den svenska almanackan och dess namnlängd helt en efterapning av tyska helgonkalendrar. präglas namnlistan från . Även den rent postala ordningen har påverkats. I tyskan var exempelvis ursprungligen beteckningen på porto Freimarke. Påverkat av , som då var, blev beteckningen Frimärke. "Översättningen till svenska var så perfekt gjord att även en tysk kunde "känna sig som hemma. Under det att postverket i fortfarande vidhåller det tyska språkbruket har i Briefmarke blivit den vanliga benämningen. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar som sin mening att beteckningen Frimärke ges en mera tidsbetonad prägel och låter regeringen uppdraga åt postverket att verkställa namnförändringen. 1 1975/76.
mot · FZ021580 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1580 av m. fl. om anslag för underhålls- och investeringsarbeten på Moderata samlingspartiet har vid upprepade tillfällen tagit upp behovet av att SJ disponerar sina investeringsmedel så att de möjliggör en snabbare, kvalitetsmässig upprustning av persontrafiken för att därigenom få allmänheten att använda den spårbundna trafiken. Stark oro har rått i de bygder där svarar för en del av persontransporterna. Man har befarat att den successivt kommer att läggas ned. Bakgrunden till oron har varit att transportstandarden efter hand har försämrats och sådana indragningar vidtagits som gjort banan mindre användbar. Trafiken på , sträckan - , är inte bara förestavad av gods och passagerare bland ortsbefolkningen utan också viktig som kommuniktionsled för de stora och allt viktigare rekreationsområdena i dessa delar av . Vår försvarsmakt har också påpekat nödvändigheten av att hålles i sådant skick att den kan utnyttjas för upprätthållande av den av statsmakterna antagna försvarsberedskapen. SJ anför att om skall kunna tillhandahålla resor och transporttjänster som kvalitetsmässigt skall bli bättre än landsvägsbussarnas tjänster, erfordras framtida stora investeringar. Om persontrafiken skall möjliggöras med hastigheter , krävs, säger , överslagsmässiga investeringar i fasta anläggningar på ca 1 000 milj. kr. En del av dessa ingår i den långtidsbedömning t. o. m. 1985/86 som SJ redovisat. För att påbörja en mer långsiktig upprustning av föreslår vi i enlighet med SJ:s egna äskanden ett anslag på 11 milj. kr. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att beslutar att anvisa 11 milj. kr. till underhålls- och investeringsarbeten för den s. k. avseende /77. . NISSER (m) () i Vrångebäck PER () i Gäddvik L. () i () i Agnäs 1* 1975/76. 3 sam!.
mot · FZ021581 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 1581 av herrar och om översyn av charterbolagens verksamhet 1 en motion till ! 1975:374) hemställde vi om en utredning av charterbolagens verksamhet i syfte att skärpa kraven på tillförlitlighet och säkerhet. Som skäl för vår hemställan angav vi bl. a. att antalet charterresenärer från är mycket stort. Den service som bestås charlerresenärerna är emellertid inte alltid tillfredsställande. Det gäller både tidtabeller, bekvämlighet och säkerhet. Vi belyste den i vissa fall dåliga servicen med ett flertal exempel. Allmänhetens reaktion på vår motion visade att många gjort likartade iakttagelser. behandlade motionen i sitt betänkande TU 1975:8. Utskottet erinrade om den tillsyn och övervakning i berörda hänseende som åvilar luftfartsverket. Utskottet fann inte tillräcklig anledning föreligga att från sida nu kräva en särskild utredning av det slag vi begärt. Den otillfredsställande situation som rådde, när motionen skrevs, har inte utvecklats i gynnsam riktning. Klagomålen till reklamationsnämnden har exempelvis tvärtom ökat . Klagomolen gäller i hög grad flygtiderna, men också de övriga bristerna har betonats. Vi finnér det således motiverat att behovet av en översyn av charterbolagens verksamhet på nytt prövas. att beslutar att hemställa om en utredning av charterbolagens verksamhet i syfte att skärpa kraven på tillförlitlighet och säkerhet. () (s)
mot · FZ021582 · 1976-01-26 00:00:00 — Motion 1975/76: 1582 om säkerhetsbestämmelserna vid transport av farligt gods med passagerarflygplan Med anledning av ett olyckstillbud på flygplats avlämnade vi en motion till riksdag (1975:575) med hemställan om ändringar i bestämmelserna för civil luftfart i vad avser transport av farligt gods med passagerarflygplan. Olyckstillbudet gällde transport av det mycket farliga giftet Fenol. Olyckstillbudet upprörde många, såväl allmänhet som ansvariga tjänstemän. Den grundläggande fråga många ställde var om det över huvud taget är nödvändigt att transportera farligt gods i passagerarflygplan. En föreskrift om att vissa transporter endast får ske med fraktplan förefaller naturligt. Det torde inte finnas skäl för att exempelvis frakta explosiva eller förden mänskliga organismen livsfarliga ämnen i passagerarflygplan. Att frakta radioaktiva ämnen tillsammansmed passagerare är också minst lika omotiverat. Eventuella ekonomiska vinster för avsändare/mottagare får inte styra bestämmelsernas utformning. För allmänheten är det ett självklart krav att kunna flyga med största möjliga säkerhet. Att sätta säkerheten främst är att förbjuda att livsfarliga gifter fraktas i passagerarflygplan. anförde i sitt betänkande (/76:2) bl. - vilket vi motionärer f. ö. också påpekade - att () utfärdat bestämmelser angående flygtransport av farligt gods och att i likhet med ett flertal länder antagit dessa bestämmelser som nationella regler. Dessutom erinrade utskottet om att en särskild skandinavisk arbetsgrupp med representanter för luftfartsmyndigheterna tillsatts för att se över hanteringen av farligt gods såvitt gäller den skandinaviska luftfarten. Utskottet underströk i likhet med oss motionärer att det är betydelsefullt att bestämmelserna efterlevs. Utskottet fann det angeläget att så sker och att garantier härför skapas. Men i avvaktan på resultatet av det pågående utredningsarbetet fann utskottet inte skäl att tillstyrka motionsyrkandet. Med hänsyn till den stora vikt denna fråga har vill vi på nytt aktualisera den och som vår bestämda uppfattning hävda att den tillsatta arbetsgruppen borde ha till uppgift att om det visar sig nödvändigt framlägga förslag till ändrade föreskrifter. Om arbetsgruppen finner att det i undantagsfall trots allt kan anses nödvändigt att frakta farligt gods i passagerarflygplan, måste emellertid möjligheterna att kontrollera att säkerhetsbestämmelserna följs Straffåtgärderna mot den part som ändock bryter mot bestämmelserna måste dessutom vara mycket kraftiga. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om betryggande säkerhetsbestämmelser och kraftiga straffåtgärder i vad avser transport av farligt gods med passagerarflygplan. () ()