mot · FZ021160 · 1976-01-26 00:00:00 — av m. fl. om arbetarskyddet inom försvaret Den militära utbildning som på grundval av säkerhetspolitiska och försvarspolitiska bedömningar krävs inom vårt land förutsätter allmän värnplikt. Utbildningens karaktär gör att ungdom kommer i kontakt med moment där kravet på säkerhet för liv och hälsa vägs mot ett utbildningsmål där vana vid strid med fara för liv och lern är ett centralt inslag. De utbildningsförhållanden som gäller i det militära motiverar noggranna säkerhetsföreskrifter. Sådana finns också i stor mängd. a. har försvarets arbetsmiljökommitté - tidigare kallad försvarets centrala arbetarskyddsnämnd - utarbetat Råd och anvisningar vid försvarets arbetsställen. Olycksfallen är trots detta många under värnpliktsutbildningen. Det motiverar att uppmärksamheten ytterligare skärps när det gäller arbetsförhållandena. Olyckor med dödlig eller handikappande följd kan aldrig accepteras som ofrånkomliga inslag i verksamheten. Enligt undertecknade motionärers uppfattning gäller det att i ökad utsträckning engagera alla deltagande inom utbildningsverksamheten i skyddsarbetet. Utan kunskap och intresse bland manskapet som helhet är det inte möjligt att på bred front bekämpa olyckorna. fyller ingen funktion om de verksamma i utbildningen inte känner till dem, och kunskap om säkerhetsföreskrifterna fyller ingen funktion om de verksamma inte har makt att se till att de följs. Flera exempel kan anföras på olyckor med personskador sorn följd, och händelser där stor olycksfal Isrisk förelegat motiverar en översyn av de värnpliktigas och de lägre fasta befälens möjligheter att stoppa farlig verksamhet. Tidningen , som utges av den värnpliktiga arbetsgruppen och som är deras värnpliktsfackliga rikstidning, har i nummer efter nummer rapporterat om bristfälligt arbetarskydd inom försvaret. En del av exemplen visar klart att det inte räcker med föreskrifter; det krävs att manskapet har möjlighet att se till att säkerhetsföreskrifterna följs och att informationen når ända ut till fotfolket. I nummer tre, , redogörs i ovan nämnda tidning för brandbekämpningsåtgärder som skett under åsidosättande av gällande säkerhetsföreskrifter. Exemplet visar också på nödvändigheten av en förbättrad information och utbildning i säkerhetsfrågor. Det måste bedömas som utomordentligt allvarligt att outbildad, oinformerad personal beordras till arbete där faran för liv utan tvivel är överhängande. Rapporter från andra håll visar att den uppmärksammade händelsen vid skjutfält ingalunda är ensam i sitt slag. bundna informationer om vilka risker för persons hälsa och liv som den nu bristfälliga skyddsorganisationen orsakar. Den organisation, utbildning och information som har möjlighet att tränga igenom och bli slagkraftig genom de nuvarande skyddsombudensoch skyddsassistenternas verksamhet är inte tillräcklig. Det krävs att de värnpliktiga skyddsassistenterna får rättigheter i princip likvärdiga med de civila skyddsombudens. Likaså behöver utbildningen, informationen och skyddsorganisationens utbyggnad ses över så att alla värnpliktiga får ett fullgott arbetarskydd. I dessa fall kan heller inte förbandsövningar undantas från de värnpliktigas ansvar. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen anhåller om utredning och förslag om en förstärkt ställning för de värnpliktiga skyddsombuden och skyddsassistenterna, 2. att hos regeringen anhåller att åtgärder vidtas i syfte att förbättra utbildningen och informationen bland de värnpliktiga för att förbättra arbetarskyddet inom försvaret.