mot · G002496 · 1976-01-01 00:00:00 — av m. fl. om korta yrkesinriktade kurser inom gymnasieskolan, m. m. 1 syfte att ge flera ungdomar utbildning föreslås i motionen att SÖ ges i uppdrag att planera korta, yrkesinriktade kurser. Kurserna skall rikta sig till de elever som lämnar och inte går vidare till gymnasieskolan. Kurserna skall kunna variera tidsmässigt och kunna följas på deltid eller heltid. Vidare föreslås åtgärder för en smidigare övergång mellan och gymnasieskolan, bl. a. genom att s. k. modifierad intagning tillämpas i hela landet. Det innebär att eleverna söker till gymnasieskolan redan på sina betyg från nionde årets hösttermin och tidigt på vårterminen i årskurs 9 får ett preliminärt intagningsbesked. Förslagen syftar till att anpassa gymnasieskolans utbildningsutbud till behoven hos de ungdomar som inte finnér nuvarande studievägar inom gymnasieskolan tillräckligt attraktiva. Grundläggande för de socialdemokratiska utbildningspolitiska strävandena har varit att alla skall ha lika rätt till utbildning oberoende av sociala, ekonomiska och geografiska förhållanden. Denna princip har varit vägledande för utformningen av den obligatoriska skolan och gymnasieskolan. Målet måste vara att alla efter skall få en gymnasieskoleutbildning i förhållande till vars och ens intresse, förutsättningar och behov, i första hand direkt i anslutning till grundskolestudierna, i andra hand senare enligt principen om återkommande utbildning. har av elever fortsatt sin utbildning direkt i gymnasieskolan. En stor del av dem som lämnat och inte fortsätter sina studier i gymnasieskolan återkommer senare till gymnasieskolan. av dem som lämnar går aldrig vidare till gymnasieskolan. De ungdomar som aldrig utnyttjar möjligheten till utbildning i gymnasieskolan möter ofta svårigheter på arbetsmarknaden. Arbetslöshetsstatistiken visar att ungdomar som inte har någon yrkesutbildning är arbetslösa i större utsträckning än ungdomar som har en minst ettårig yrkesutbildning. a. den tekniska utvecklingen har gjort att kraven på yrkesutbildning har ökat. Ungdomar utan yrkesutbildning erbjuds i stor utsträckning arbeten av tillfällig karaktär som ger dem små möjligheter att - utan fortsatt utbildning - få en fastare förankring på arbetsmarknaden. Av dessa skäl måste det ankomma på samhället att kraftfullt stödja de unga genom att aktivt erbjuda utbildning, praktik eller arbete. Insatserna måste göras i samverkan mellan utbildnings- och arbetsmarknadsmyndigheterna. I en särskild motion om arbetsmarknadspolitiken behandlar vi ungdomars sysselsättningssituation. Som anförts är det synnerligen angeläget att ungdomar skaffar sig yrkesutbildning. Gymnasieskolan måste därför bättre anpassas till alla ungdomars behov och därigenom göras mer attraktiv för ett större antal ungdomar, som möjligheterna vidgas för äldre att genomgå utbildning, till detta kommer att den yrkesförberedande utbildningen genom skolreformerna stegvis har flyttats från till närmast högre stadium. Det är därför naturligt att särskilt uppmärksamma gymnasieskolans innehåll och organisation när man vill vidga ungdomarnas möjligheter att skaffa sig en fast förankring i arbetslivet. a. av dessa skäl tillkallade den socialdemokratiska regeringen en utredning om den gymnasiala utbildningen (U 1976:10). Ett huvudmål för utredningen är att införa såväl studieförberedelse som yrkesförberedelse på alla studievägar i gymnasieskolan. En studieorganisation som medger värvning av studier och arbete, dvs. återkommande utbildning, skall prövas. En närmare samverkan mellan gymnasieskolan, vuxenutbildning och arbetsmarknadsutbildning på gymnasial nivå skall utredas. Arbetssätt och innehåll skall bättre än f. n. förankras i samhället utanför skolan, och eleverna måste få ta ett ökat ansvar för sin egen utbildning. Dessa förändringar behövs för att gymnasieskolan skall kunna utvecklas till en skola för alla ungdomar och därmed svara mot de krav på jämlikhet och social rättvisa som socialdemokratin har ställt upp för sin ungdoms- och utbildningspolitik. Även om utredningen om den gymnasiala utbildningen arbetar med de mera långsiktiga och genomgripande åtgärderna får detta inte hindra att de åtgärder vidtas som det f. n. finns starkt behov av. Enligt vår mening är det självklart att insatser för ungdomar som är dåligt motiverade för vidare utbildning och som har stora svårigheter att få fast förankring på arbetsmarknaden måste ha högsta prioritet för skol- och arbetsmarknadsmyndigheterna. På skolans område vill vi särskilt framhålla behovet av en smidigare övergång från grundskola till gymnasieskola, skolans ansvar att informera även ungdomar som slutar efter om de utbildningar som står till buds samt att införa korta yrkesinriktade kurser för att tillgodose de elevers behov som eljest inte väljer att påbörja studier i gymnasieskolan. Övergång från grundskola till gymnasieskola Eleverna i avgångsklass år ofia mycket osäkra i sitt studieval samt i sitt val mellan fortsatta studier eller förvärvsarbete. Eleverna måste därför ges mera konkret föreställning såväl om gymnasieskolan som om arbetsmarknaden. Det senare kan ske genom arbetslivsorientering ute på arbetsplatserna och i skolan. En förstärkt information till eleverna genom bl. a. de fackliga organisationernas försorg om vad olika yrken innebär skulle medföra att eleverna fick en mer realistisk bild av det arbetsliv de kommer att möta. Informationen om gymnasieskolan kan ske genom en intensivare studie- och yrkesorientering (syo) i allmänhet, genom studiebesök i gymnasieskolan och samtal med lärare och elever på resp. linje eller kurs som är av särskilt intresse för eleven och s. k. arbetsmarknadsdagar för elever i avgångsklass. Personalen i resp. gymnasieskolan måste ges bättre information om den andra skolformen. För att ytterligare ge möjlighet att pröva vilken utbildning och/eller yrkesverksamhet som skulle svara mot de mest osäkra elevernas individuella möjligheter och förväntningar finns introduktionskurser efter slut (specialkursen Utbildning och arbetsliv i gymnasieskolan och kursen Arbetsliv och utbildning inom arbetsmarknadsutbildningen). Dessa kurser ger en intensifierad orientering om arbetslivet och befintliga utbildningar. De ungdomar som inte söker sig till gymnasieskolan direkt efter eller söker och inte blir antagna eller inte påbörjar utbildning bör efter slut ha rätt att genomgå endera av dessa kurser eller motsvarande introduktionskurs. Det är väsentligt att informationen om kurserna förstärks och att kursplanerna kontinuerligt hålls aktuella. De lokala skolmyndigheterna bör ha ansvaret för att vid behov sätta i gång denna typ av utbildning. /75 pågår försöksverksamhet med s. k. modifierad intagning i förening med uppsökande studie- och yrkesorientering. Dessa försök äger rum i 52 kommuner. Den modifierade intagningen innebär att eleverna söker till gymnasieskolan redan på sina betyg från nionde årets hösttermin och redan tidigt i årskurs 9 lar ett preliminärt intagningsbesked. Vårterminen kan då användas för aktiv, konkretiserad studie- och yrkesorientering för de elever som inte fått sina val tillgodosedda eller som är osäkra i sitt studie- och yrkesval. Vi finner det angeläget att detta intagningssystem införs reguljärt i hela landet inför intagningen 1978/79. Elevernas studie- och yrkesval måste ses som en process där skol- och arbetsmarknadsmyndigheterna bör lämna all tänkbar hjälp. Informationen om gymnasieskolan måste ges i årskurs 9 för att underlätta det tidigarelagda valet till gymnasieskolan. kan syo-personalen ägna sig särskilt åt de elever som behöver ytterligare studie- och yrkesorientering för att därefter göra kompletterande val. Genom sådana förändringar av intagningsförfarandet kan elever och föräldrar bättre dra nytta av den service som syo-verksamheten skall utgöra. Det lokala skolväsendet får också mer tid att i viss utsträckning anpassa gymnasieskoleorganisationen till elevernas önskemål. Det lokala ansvaret för gymnasieskoleplaneringen måste därvid stärkas och SÖ:s ansvar göras mer översiktligt i form av planeringsramar för den lokala gymnasieorganisationen. I propositionen om skolans inre arbete (prop. 1975/76:39) framhöll den socialdemokratiska regeringen att särskilda åtgärder behöver sättas in för att hjälpa de ungdomar som inte går vidare från till gymnasieskolan. Särskilda åtgärder bör enligt propositionen vidtas för att följa ungdomar i syfte att ge alla ungdomaren möjlighet till arbete eller utbildning. Skolstyrelserna bör kontinuerligt hålla sig informerade om vilka ungdomar som behöver särskild hjälp och stimulans och följa var och en som inte studerar eller har arbete för att i samverkan med eleven utröna om intresse finns för någon form av utbildning. Skolan bör därvid hålla nära kontakt med sociala centralnämnden eller motsvarande organ i kommunen samt den lokala arbetsförmedlingen. (UbU 1975/76:30, rskr 1975/76:367) hade ingen erinran mot de föreslagna åtgärderna. De lokala och regionala planeringsråden mellan skola och arbetsliv som bildas innebär ett nytt forum för samråd om och initiativ i dessa frågor. Korta, yrkesinriktade och påbyggbara kurser Alla ungdomar bör ges reella möjligheter att fortsätta i gymnasieskolan. För att kartlägga situationen och överväga åtgärder i vad gäller utbildning m. m. för 16-19-åringar, i första hand för dem som tillgodoses mindre väl av nuvarande utbildningsmöjligheter, tillkallade den socialdemokratiska regeringen en särskild arbetsgrupp. Förslag om korta, yrkesinriktade och påbyggbara kurser har framlagts av arbetsgruppen (DsU 1975:18). Arbetsgruppen initierade också viss försöksverksamhet i fyra kommuner för att praktisk erfarenhet och konkretisering skulle kunna vinnas av gruppens förslag. Såväl i propositionen om skolans inre arbete (prop. 1975/76:39) som i propositionen Samordnad sysselsättnings- och regionalpolitik (prop. 1975/76:211) framhölls behovet av denna typ av studiegångar i gymnasieskolan. Arbetsgruppens förslag framlades 1975. Det har remissbehandlats. varvid förslaget tillstyrktes i sina huvuddrag. Vi finner det anmärkningsvärt att den borgerliga regeringen inte lägger fram några förslag om åtgärder för att anpassa utbildningsutbudet till den grupp ungdomar som inte finnér studievägarna i gymnasieskolan tillräckligt attraktiva. Enligt vår mening är det ytterst väsentligt att olika åtgärder snabbt vidtas för att stödja denna utsatta grupp ungdomar. I första hand bör man genom utbildningsåtgärder försöka ge dessa ungdomar en fast förankring på arbetsmarknaden. Risken är annars stor att de har mycket svårt att komma in på arbetsmarknaden eller att de slås ut därifrån av det skälet att de aldrig fått någon möjlighet till utbildning efter sina förutsättningar, behov och intressen. Utbildningssystemet får inte vara så stelt att dessa ungdomars behov inte kan tillgodoses. Vi föreslår därför att gymnasieskolan utan dröjsmål, som alternativ till nuvarande studievägar inom gymnasieskolan, tillförs ett antal korta, yrkesinriktade och påbyggbara kurser enligt de förslag som utarbetats av den arbetsgrupp som ovan nämnts. Kurserna bör rikta sig till de ungdomar som inte fortsätter sina studier i gymnasieskolan direkt efter eller därefter. De bör kunna variera eller i undantagsfall och dessutom kunna starta när som helst . Kurserna bör kunna följas antingen på heltid eller deltid. Då det ofta gäller att övervinna skoltrötthet ärdet betydelsefullt att kunna anpassa kursernas längd, kursstart under läsåret och veckotimtal för kurserna till de aktuella ungdomarnas behov och förutsättningar. Den stora flexibiliteten i anordnandet av dessa kurser borde vidare underlätta för flera handikappade elever att genomgå gymnasieskoleutbildning. För andra kan möjligheten att kombinera deltidsarbete och deltidsstudier vara en stor fördel. Kurserna bör i stor utsträckning göras lokalt anpassade och grundas på elevernas önskemål och på den lokala ortens möjligheter till samverkan mellan skolan och arbetslivet. Genom att kurserna skall vara yrkesinriktade måste samarbetet mellan skola och resp. bransch - företag liksom fackliga organisationer - vara intensivt, bl. a. för att utröna möjligheten till praktik eller direkt arbetsmarknadserfarenhet för ungdomarna. I det lokala kursutbudet bör det även finnas goda möjligheter att specialinrikta kurser för att intressera ungdomarna för andra utbildningar än dem som brukar väljas från traditionell könsrollssynpunkt. Att följa och utveckla dessa kurser bör vara en uppgift för det lokala planeringsrådet för samverkan skola-arbetsliv som inrättas . SÖ bör endast fastställa ramtimplaner för de kurser det kan bli fråga om, detaljutformningen sker lokalt. Kurserna bör utformas så, att de kan vara ett första led i en återkommande utbildning. Det betyder att kurserna skall kunna byggas på till ett nytt etappmål som svarar mot några i gymnasieskolan förekommande utbildningar. De bör därför anknytas till utbildningen på linjerna i gymnasieskolan och bör både ge en första grund för inträdet på arbetsmarknaden och vara en del av och en introduktion till utbildningsvägar som senare kan väljas antingen i gymnasieskolan eller i vuxenutbildning. Den enskilde individens val kan emellertid inte begränsas av detta planeringskrav. Det bör sålunda stå individen fritt att lägga samman kurser på ett okonventionellt sätt. Det blir en viktig uppgift för studie- och yrkesorienteringen att informera om Inom ramen för kortare specialkurser (25 540 årselevplatser) bör enligt budgetpropositionen liksom för innevarande liisår 250 årselevplatser beräknas för kortare yrkesinriktade kurser. Dessutom föreslås att regeringen som får bemyndigande att öka det totala antalet elevplatser, t. ex. av arbetsmarknadsskäl. Enligt vår uppfattning är den borgerliga regeringens förslag om 250 årsplatser helt otillräckligt. Det är inte heller enbart fråga om att nå de ungdomar som i en ansträngd arbetsmarknadssituation kan komma att få svårt att få arbete efter genomgången grundskola. I väsentlig mån gäller det att med ett förändrat utbildningsutbud m. fl. åtgärder försöka nå de ungdomar som inte fortsätter till gymnasieskolan, oberoende om de har lyckats få anställning eller inte. Det är sålunda i huvudsak fråga om en annan målgrupp än den för vilken kurserna för arbetslös ungdom är avsedda. Det är angeläget att SÖ ges i uppdrag att planera för ca 2 000 årselevplatser så att verksamheten kan komma i gång . Genom att kurserna företrädesvis föreslås bii relativt korta blir antalet ungdomar som kan nås med detta utbildningsutbud större än de ca 2 000 årselevplatser som vi anser bör vara ett riktmärke för planeringen. SÖ bör ges bemyndigande att inrätta de aktuella kurserna inom de föreslagna ramarna för gymnasieskolan. I den mån övriga planerade kurser inte ryms inom beviljade ramar, även sedan omfördelning har skett av elevplatser mellan olika studievägar, bör det totala antalet elevplatser ökas i likhet med vad SÖ begärt i skrivelse till regeringen för innevarande budgetår. Vi har därför ingen erinran mot det i budgetpropositionen föreslagna förslagsanslaget om 2 . för anslaget D 18. Bidrag till driften av gymnasieskolor. Utbildningsplatserna i de korta, yrkesinriktade kurserna bör av SÖ fördelas på länsskolnämnderna efter samråd med länsarbetsnämnden i förhållande till antalet ungdomar i målgruppen, ungdomsarbetslösheten och stödfrekvensen till gymnasieskolan i resp. län. Förfarandet bör göras så administrativt enkelt som möjligt. Länsskolnämnderna bör fördela erhållna utbildningsplatser på kommunerna efter i stort sett samma kriterier. Det är viktigt att länsskolnämnder och kommuner får veta vilka resurser som står till förfogande för denna verksamhet. De lokala skolmyndigheterna bör ges ansvaret att snabbt kunna handla för att möta akut uppkomna utbildningsbehov för den här aktuella ungdomsgruppen. För de ungdomar som de aktuella kurserna skall vända sig till har studiesociala stödåtgärder stor betydelse. Gymnasieskolegruppen har föreslagit att samma bestämmelser om studiesocialt stöd som gäller för försöksverksamheten bör tillämpas i avvaktan på förslag från studiestödsutredningen. Det innebär att . utgår till elever som deltar i försöksverksamheten och följer undervisning understigande . I förekommande fall utgår resetillägg eller inackorderingstillägg. vår mening erfordras särskilda studiestödsinsalser för denna grupp ungdomar. Med hönsyn till att hela studiestödsfrågan nu ses över av studiestödsutredningen (U 1975:16) vill vi emellertid inte föreslå ett nytt studiestödssystem för denna grupp. Utredningen bör ges i uppdrag att behandla denna fråga med fortur i det fortsatta utredningsarbetet. 1 avvaktan härpå förordar vi att gymnasieskolegruppens förslag tillämpas tills vidare. Vi vill emellertid understryka, vilket vi också har gjort i en särskild motion till årets riksdag angående vissa studiesociala frågor, att avsevärt förstärkta insatser behöver göras för ungdomar med svag föräldraekonomi. De inkomst- och behovsprövade tilläggen måste återfå sin vid beslut avsedda uppgift att aktivt påverka rekryteringen till gymnasieskolan. Det är vidare nödvändigt att se till den faktiska situationen för de icke hemmaboende ungdomar som har passerat myndighetsåldern och kan ha särskilda behov av stöd i de fall den faktiska samhörigheten med föräldrarna har upphört. Enligt vår mening börstudiestödsutredningen få i uppdrag att komma med förslag om förbättrat studiestöd för dessa grupper så att proposition härom kan framläggas tili 1977/. Det av gymnasieskolegruppen föreslagna beloppet bör på samma sätt som studiebidraget och det förlängda barnbidraget justeras med hänsyn till den under huvudtitel förordade höjningen av barnbidraget med . fr. o. m. . Det innebär att ett belopp om . och ett förhöjt belopp med hänsyn till de höjda barnbidragen fr. o. m. bör utgå till den som följer undervisning understigande samt i förekommande fall resetillägg och inackorderingstillägg enligt bestämmelserna i studiestödslagen och studiestödsforordningen. För den som studerar på heltid, dvs. 23 timmar eller mera , utgår studiebidrag med helt belopp. Det belopp som det här kan bli fråga om bör kunna tillgodoses inom förslagsanslaget G 2. Studiebidrag m. m. på huvudtitel som föredraganden beräknat till 675 milj. kr. Hemställan i denna del sker i en särskild motion. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att hos regeringen hemställa att ges i uppdrag att planera korta, yrkesinriktade och påbyggbara kurser i gymnasieskolan från , motsvarande 2 000 årselevplatser. i enlighet med vad som anförs i motionen. 2. att beslutar begära att regeringen uppdrar åt att införa s. k. modifierad intagning till gymnasieskolan i hela landet fr. o. m. /79 i enlighet med vad som anförs i motionen att ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om introduktionskurser. HANS () i () ()