mot · FZ02658 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 658 av i m. fl. om arbetsförmedlingarnas resurser och verksamhet i skogslänen Under en lång följd av år har beslutat om en rad reformer som gynnat människorna i vårt land. Nämnas kan bl. a. de olika trygghetslagarna som redan tillämpas inom arbetsmarknaden. Den handläggande personalen på arbetsförmedlingarna har automatiskt fått ökade arbetsuppgifter, allteftersom nya reformer tillkommit och börjat tillämpas. Trots den förstärkning som skett är arbetsuppgifterna nära nog oöverstigliga. Länsarbetsnämnderna i skogslänen har en ytterst pressande personalsituation. Arbetsmarknaden i är bekymmersam. Statistiken visar hur prekärt läget egentligen är: Har tillfälligt arbete 788 Har varaktigt arbete 815 Lediga platser 1 116 Vid utgången av november månad var antalet arbetslösa 5 583 och antalet lediga platser 1 385. Det är framför allt ungdomsarbetslösheten som är ytterst besvärande. Men också kvinnornas sysselsättningsgrad är förhållandevis låg i jämförelse med riksmedeltalet. Men inte heller de äldres situation är tillfredsställande. Det finns en klar tendens till allt längre arbetslöshetsperioder. Antalet varsel i har ökat oroväckande i kapp med den lågkonjunktur vi befinner oss i. Detta ökar utan tvekan arbetsförmedlingens arbetsinsatser. är ett typiskt exportlän, där det ensidiga näringslivet snabbt påverkar sysselsättningen inom de branscher som i första hand berörs, nämligen skogsindustrin med papper och massa samt sågverken. Men det gäller även järnbruksindustrin. i har i sitt yttrande till Länsplan 74 framhållit att arbetsförmedlingen måste få en mer aktiv roll vid sin förmedling av arbetslösa till lediga platser. En stor del av anställningar och anställningsbyten sker utan medverkan av arbetsmarknadsmyndigheten. 1975/76: 658 Man kan med fog anta att det är de arbeten som är svårast att besätta som anmäls till arbetsförmedlingen. Det torde vara samma sak med de arbetssökande. På detta sätt blir arbetsförmedlingen tvingad att hänvisa de sämst lottade till de arbeten som är svårast att besätta. Företagen måste därför åläggas skyldighet att anmäla de lediga platserna till arbetsförmedlingen. Men förmedlingen får inte bli ett passivt ordermottagande organ. En systematisk registrering av företag och arbeten måste komma till stånd. Därvid krävs upplysning från både arbetsgivare och fackliga organisationer. Den arbetssökande bör hänvisas till företagets fackliga representant. Problemen är speciellt stora för dem som måste flytta för att få ett arbete. För dessa förändras hela livsmiljön. Arbetsförmedlingen måste därför ha kontakt med kommuner, företag och fackliga organisationer för att kunna ge de arbetssökande en fullständig information om det samhälle de flyttar till. En annan viktig bevakningsuppgift för arbetsmarknadsmyndigheterna är att förhindra olaga arbetsförmedlingar. Problemet finns fortfarande inom vissa branscher. Personal inom arbetsvärd och förmedlingspersonal är de som främst har kontakt med de arbetssökande. Det är viktigt att dessa har stor kunnighet inom sitt arbetsområde. Genom att ge denna personal en högre status kan man förhindra en alltför stor personalomsättning på dessa tjänster. För att klara de nya uppgifterna krävs en förstärkning av de personella resurserna. Denna förstärkning måste lokaliseras så att tillgängligheten ökar. Detta kan ske genom inrättande av lokalkontor i närheten av bostadsområden eller arbetsplatser. Den ambulerande verksamheten kommer främst i fråga på orter där de människor bor som har små valmöjligheter. TCO har framfört liknande tongångar och i aktuella uttalanden framfört kritik av nuvarande resurstilldelning. Detsamma gäller , som menar att det mellan den arbetssökande och arbetsgivaren bör råda ett ökat samspel, och att de personella resurserna på arbetsförmedlingarna måste byggas ut om man skall kunna ge den arbetssökande en effektiv och aktiv hjälp. Möjligheterna till upprepade, täta kontakter mellan arbetssökanden och arbetsförmedlingen är en viktig förutsättning för en fungerande verksamhet. Den tilltagande utslagningen på arbetsmarknaden ger anledning till oro. Företagen och samhället har det övergripande ansvaret för att lösa problemen. Vi motionärer kan i allt väsentligt instämma i dessa tongångar och med hänsyn till den framlagda propositionen som berör arbetsförmedlingarnas verksamhet anser vi det vara av största vikt att förmedlingarna tillförs ytterligare resurser. 1975/76: 658 Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av arbetsförmedlingarnas resurser och verksamhet i skogslänen i enlighet med vad i motionen anförts.