mot · FZ02824 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76:824 av i Nennesholm m. fl. om kombinerat jord- och skogsbruk I nu gällande jordbrukspolitik har inget större intresse visats kombinationen jordskog. Förklaringen till detta är i viss mån det förhållandet att vår jordbrukspolitik i första hand är en livsmedelspolitik och där endast den livsmedelsproducerande delen har varit intressant från samhällets synpunkt. I den situation vi har på livsmedelsområdet är säkert alla införstådda med det mindre lantbrukets betydelse för vår livsmedelsförsörjning. Men för att en brukare av ett mindre jordbruk skall kunna få en rimlig försörjning fordras ofta att jordbruksdelen kombineras med en skogsdel. Det kombinerade jord- och skogsbruket har många fördelar för samhället. Det möjliggör en fortsatt bosättning i en miljö som för många människor är det man mest önskar. Det är viktigt även från den synpunkten att det ger en levande landsbygd och bildar underlag för en samhällelig service för den boende befolkningen. Som arbetskraftsreserv inom skogsbruket har också det kombinerade jordbruket en viktig uppgift att fylla. Fördelarna med att det mindre lantbruket kombineras med skog är många och borde därför av samhället stödjas i likvärdiga former med annat jordbruk. Detta är dock inte möjligt med de regler som finns. Här följer ett exempel: Lånegaranti för inre rationalisering och jordförvärvslån samt eventuella statsbidrag kan endast ges till bestående företag. En mindre företagare som håller på att utvidga sitt företag låt oss säga att åkerdelen är mycket liten får möjlighet att tillköpa ytterligare en liten åkerdel. Då kan vederbörande få garantilån för yttre rationalisering. Men antag att fastigheten ändå inte blir en bärkraftig jordbruksenhet. Vid överförandet till nästa generation kan inte detta lån gå vidare därför att det är fråga om förvärv. En annan fråga är den kalkylering för lönsamheten som görs på jordbruk. Där arbetar man med ersättning som ett lönsamhetsmått och använder då arbetstal som har ganska stor betydelse vid beräkningarna. Då är det i allmänhet så, att en driftgren i liten omfattning ger högre arbetskostnader per enhet producerad vara, t. ex. per liter mjölk eller per kg spannmål, än om driftgrenen är mer omfattande. En kombination mellan produktionsgrenar skulle innebära att man inte skulle använda de gängse kurvorna för arbetsåtgång. De gängse kurvorna för arbetsåtgång är nämligen framtagna i företag där man enbart har en produktionsgren och där inte flera produktionsgrenar konkurrerar om arbetskraften. Detta medför att arbetsåtgången i sådant fall egentligen ger 1975/76: 824 ett uttryck för arbetstillgången snarare än arbetsbehovet när man kommer långt ner i omfattningen. Om man gör en kombination t. ex. tar in en annan produktionsgren utgör en del av arbetet en slags samkostnad som då skall gottskrivas eller dragas ifrån, hur man nu vill uttrycka det, från den kombinerade delen. Detta gäller helt säkert också kombinationen jordskog. Det basarbete som finns i den mindre åkerbruksdelen är rättvisande först om man inte har någon skog, men har man möjlighet att flytta över arbetskraft till egen skog skulle dessa timtal reduceras. Det borde inte vara så svårt att utarbeta nya riktlinjer för stöd till det mindre jordbruket kombinerat med skog som möjliggör för samhället via lantbruksnämnderna att giva ett varaktigt stöd för det mindre jord- och skogsbruksföretaget. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller att förevarande motion överlämnas till jordbruksutredning för beaktande. () i Nennesholm () i Heden () i Skärstad