mot · FZ02280 · 1976-01-14 00:00:00 — Motion 1975/76: 280 av m. fl. om en hushållningsplan för naturresurserna Jördens resurser Ingen vet exakt hur stor del av jordens samlade resurser människan har möjlighet att utnyttja inom ramen för den ekologiska balansen. Ett vet vi emellertid - att vi alltmer närmar oss gränsen för det maximala resursuttaget. Problemen kring resursanvändningen ligger givetvis inte enbart på det ekologiska planet utan också på det politiska - det är bl. a. fråga om solidaritet mellan världens rika och fattiga länder. Människan måste inrätta sin tillvaro på jorden i harmoni med naturen och jordens begränsade resurser. Denna insikt börjar vinna allmän anslutning, och bl. a. säger (en informell internationell sammanslutning av forskare på skilda vetenskapliga områden) senaste rapport: Två klyftor, som vidgas, förefaller vara kärnan i mänsklighetens kriser just nu: klyftan mellan människan och naturen och klyftan mellan 'norr och 'söder', rika och fattiga. Båda klyftorna måste krympas om katastrofer som hotar att krossa hela världen skall undvikas, men de kan krympas endast om världsomfattande 'enighet' och jordens 'ändlighet' uttryckligen erkänns. Resursuttaget per capita i de industrialiserade länderna har ökat mycket snabbt. Befolkningsexplosionen har stor betydelse för det hastigt växande resursuttaget, men faktum är att det är de länder som har en långsam befolkningsökning som svarar för den stora konsumtionsökningen, som ställer stora krav på resurser. En minskad livslängd på varor och därmed förknippad slit- och slängmentalitet har också inverkat på resursuttaget, men de grundläggande orsakerna är att finna på annat håll. Det är där samhällsstrukturen präglas av stordrift, koncentration och snabb strukturomvandling som resursförbrukningen är störst. Folkomflyttningar, alltmer resurskrävande varutransporter, ökade avstånd bostad-arbete m. m. är bidragande komponenter i denna utveckling. Målsättningen för resurspolitiken måste därför vara att mängden förbrukade naturresurser hålls på en nivå så att kommande generationer och den fattiga världens folk får möjlighet till en materiell levnadsnivå som motsvarar vår. Detta kräver snabba ingripanden för en produktion och konsumtion som hushållar med jordens naturresurser. Internationella och nationella åtgärder En global resurshushållning åstadkommes enbart om tillfredsställande internationella överenskommelser kan uppnås. Det är de flesta överens om. Det finns emellertid en tendens att skjuta problemen genom att enbart hänvisa till dessa internationella ansträngningar som måste göras. Länder som måste - oberoende av resultaten på det internationella planet - göra nationella ansträngningar för resurshushållning. Vi måste i konkret handling visa vad vi inom landet är beredda att göra och också bidra med konkreta erfarenheter. På detta sätt kan snabbare resultat uppnås på det internationella planet. Åtgärderna för resurshushållning får inte begränsas till vackert tal, utan konkreta åtgärder som leder fram till en effektiv resurshushållning måste vidtagas. har i ett flertal år i krävt att en parlamentarisk utredning skall tillsättas med uppdrag att utarbeta en hushållningsplan för våra naturresurser. Regeringen tillsatte en utredning för att i första hand göra en långsiktig prognos över försörjning med mineralråvaror. En särskild 10-årsprognos skall också sammanställas som inbegriper utvinning, import,export, förädling, användning och priser. En andra uppgift för utredning är att överväga om en ändrad inriktning eller utformning av mineralpolitiken är motiverad med hänsyn till samhällets långsiktiga behov. I mineralpolitiken innefattas också tillvaratagande av mineraler genom ökad återvinning. Denna utredning har stora och betydelsefulla arbetsuppgifter framför sig. Direktiven är emellertid så utformade att det främst gäller kartläggning och inte insatser för att hushålla med våra råvaror. En god kännedom om den exakta tillgången på råvaror m. m. är nödvändig. Det står emellertid helt klart att många av våra viktiga råvaror är starkt begränsade, och lagren riskerar med nuvarande utvecklingstakt att uttömmas . En akut bristsituation kommer att råda beträffande många råvaror inom ett eller , om tillväxten i resursuttaget fortsätter som . Det gäller bl. a. koppar, olja, zink, tenn, uran, bly och silver. Även vid ett oförändrat uttag kommer brist att uppstå för vissa råvaror inom en relativt nära framtid. är det akut brist på livsmedel och även sötvatten. Vid behandlingen i näringsutskottet av krav på en hushållningsplan hänvisades till två nya utredningar, dels studien "Resurser och råvaror som bedrivs vid Sekretariatet för framtidsstudier, dels en arbetsgrupp som är knuten till (organ för samråd mellan regeringen, näringslivet och de anställdas organisationer) och som tillsatts av industriministern. Ingen av dessa utredningar är emellertid uttryck för vår målsättning i fråga om en hushållningsplan. projekt åren fristående studie som görs helt självständigt av den grupp som knutits till studien, och varken den parlamentariska gruppen, den interdepartementala referensgruppen eller framtidssekretariatet står för studien. Den arbetsgrupp som är knuten till är främst avsedd som ett forum för diskussion och ömsesidigt informationsutbyte angående bl. a. bedömningar av utvecklingen på råvaruområdet. Båda dessa arbetsgruppers arbete är givetvis ett värdefullt inslag för att öka kunskaperna om råvaruförsörjningen. De motsvarar däremot inte den samlade syn - med forskning, kartläggning, förslag till åtgärder och genomförande av ett åtgärdsprogram - som krävt på området. minskade världens livsmedelsproduktion. På grund av befolkningsökningen blev nedgången i produktionen per invånare i . De internationella överenskommelser som slutits inger visserligen hopp, men situationen är ytterst allvarlig. Det vore önsketänkande att tro att problemen kan lösas utan kraftfulla insatser i både i-länder och . Jordbruket innehar en nyckelroll för hela mänsklighetens existens. Den explosiva befolkningsökningen ställer snabbt växande krav på livsmedelsproduktionen. Kravet på att alla människor skall få en rimlig näringsstandard skärper ytterligare kravet på en bättre fördelning och en ökad totalproduktion av livsmedel. Enligt uppfattning måste tillvarata de resurser i form av odlingsjord som finns i landet. I det fortsatta riksplanearbetet måste därför reservation av mark för jordbruksdrift ges hög prioritet. Frågor av denna art måste självklart ingå i en samlad syn på resurshushållningen. Ett av de stora globala problemen kan bli vattenförsörjningen. Behovet av vatten har ökat mycket kraftigt. Även om är relativt väl gynnat finns det anledning att vidtaga åtgärder för hushållning. Att överföra vatten mellan regioner i landet måste ses som en absolut nödlösning. avser med en hushållningsplan en övergripande plan för hushållning med naturresurser. Därvid inbegrips forskningsuppgifter och utvecklingsarbete för en produktion och konsumtion som hushållar med jordens resurser. För att förverkliga denna målsättning krävs också ekonomiska stimulansåtgärder, restriktioner och information. För resurshushållning är det nödvändigt att utveckla produktionsprocesser som mer är anpassade till naturens kretslopp och som bygger på återanvändning av material i stället för den nuvarande principen råvaruförbruk 1 detta sammanhang är det också viktigt att betona våra krav på att starkt förorenande produktion skall ersättas med miljövänlig. Den mer grundläggande principen för resurshushållning och återvinning har berörts i alltför liten utsträckning i . Det gäller att skapa: - en produktion och konsumtion så uppbyggd att resurshushållning åstadkommes och mängden avfallsprodukter minskar, - en produktion och konsumtion som underlättar återvinning och återanvändning av råvaror. Arbetet har varit i alltför hög grad inriktat på frågan om vad vi skall göra när väl avfallet har uppkommit. En förutseende och resurshushållande planering har i alltför stor utsträckning saknats. För resurshushållning krävs i första hand en övergång till förnyelsebara resurser exempelvis kontinuerliga energikällor i stället för de i jorden upplagrade. Det gäller att finna alternativ till de begränsade resurserna och intensifiera insatserna för ett utnyttjande av de resurser som ständigt återskapas. Vidare måste livslängden på de varor som produceras förlängas. Andra åtgärder för resurshushållning är att genom processförändringar minska råvaruåtgången och mängden avfallsprodukter. Dessutom bör produktionen av varor utformas så att återvinning underlättas, exempelvis genom att undvika alltför många olikartade råvaror i en och samma produkt eller att främja att tidningar m. m. trycks på ett sådant sätt att svärtborttagningen underlättas. Råvaror som är svåra att återvinna och som endast finns i begränsade mängder måste i största möjliga utsträckning unvikas i produktionen och ersättas med alternativ. Vid varutillverkning och distribution är det också betydelsefullt att åstadkomma intern återcirkulation. Detta har både resurs-och miljöpolitiska motiv. Mängden förbrukade resurser minskar, och de miljöförstörande utsläppen begränsas. För att vinna ökad kunskap, ge förutsättningar för bred information och underlag för politiska ställningstaganden och beslut om åtgärder och styrmedel i fråga om resurshushållning bör en parlamentarisk utredning tillsättas. Utredningens uppgift bör bl. a. vara att framlägga förslag till en plan innehållande: Forskning för att vinna kunskap om hur resurshushållning skall kunna åstadkommas i produktion och konsumtion. Denna del måste vara uppbyggd efter ekologiska grundprinciper och innehålla bl. a. teknisk och social forskning och utveckling. Forskning om alternativ för hushållning med mark och vatten för bl. a. näringsliv, bebyggelse och trafikplanering. En intensifierad forsknings- och försöksverksamhet för att utveckla metoder som underlättar återvinning av material. Forsknings- och försöksverksamhet för att finna förnyelsebara råvaror som ersättning för icke förnyelsebara. Ett bidrags- och stödprogram för anläggningar som uppfyller de målsättningar som dras upp i ovanstående punkter. f. En kontinuerlig informationsverksamhet om de kunskaper som har inhämtats och om hur en tillämpning i det praktiska livet kan åstadkommas. Förslag till hushällningsplan för landets framtida försörjning med naturresurser och råvaror. Förslag till stödåtgärder, restriktioner och avgifter samt information för att uppfylla målen i hushållningsplanen. Detta arbete är betydligt mer övergripande än det utredningen rörande kostnaderna för miljövården sysslar med, men en beröringspunkt föreligger, varför samarbete måste åstadkommas. Den forskning som härigenom blir nödvändig kräver att existerande forskargrupper ges utökade resurser och att medel ställs till förfogande så att nya forskargrupper med inriktning på resurshushållning stimuleras. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller om tillsättande av en parlamentarisk utredning med uppgift att utarbeta en hushållningsplan för naturresurser i enlighet med de riktlinjer som dragits upp i motionen. . ÅSLING (c) () i Lane-Herrestad