mot · FZ021750 · 1976-01-26 00:00:00 — av herr förste vice talmannen om åtgärder för att stimulera till semestervistelse i Den svenska levnadsstandarden har under detta sekel höjts avsevärt. På flertalet områden har standarden i materiellt avseende förbättrats. I fråga om arbetstiden har förbättringar skett på olika sätt: pensionsåldern har sänkts, veckoarbetstiden har förkortats och semestern har förlängts. Genom skyddslagstiftningen förhindras att skift- och söndagsarbetet eller alltför långa sammanhängande arbetstider tillämpas. Alla dessa förändringar har genom den kortare arbetstiden medfört åtskilliga förändringar i fråga om fritidens användning. Den höjda levnadsstandarden har inte endast medfört fördelar. Arbetstempot har ökat, och jäkt och stress har på ett helt annat sätt kommit in i vårt liv. Därför är fritiden - och hur den används - särskilt betydelsefullt för att motverka de negativa effekterna. Semestern och hur den används har varit ett visst problem i vårt land. Den har varit ett problem därför att en stor del av svenska folket inte haft ekonomiska möjligheter att på ett meningsfullt sätt utnyttja sin semester. Den har varit och kommer med all sannolikhet att bli ett allt större problem nationalekonomiskt sett. Turistunderskottet (resevaluta) beräknas under innevarande budgetår uppgå till 2 600 milj. kr. För den svenska valutareserven är detta en allvarlig påfrestning. Det är inte möjligt och inte lämpligt att genom restriktioner hindra svenska medborgare att resa utomlands. Dels föreskriver de mänskliga rättighetskonventionerna att varje människa skall ha rätt att röra sig fritt inom sitt eget land och även fritt få resa till eller från sitt eget land, när han så önskar, dels har anslutit sig till andra internationella överenskomelser som förhindrar restriktioner. Förslag om beskattning av utlandsresor har framförts åtskilliga gånger i . Sådana förslag är knappast genomförbara. Biljetter och resor kan alltid köpas i grannländerna, och därmed är det praktiskt omöjligt att beskatta utlandsresor. Det är självfallet så att många av ovannämnda problem skulle lösas om svenska turister tillbringade sin fritid i . Detta problem kan dock inte lösas endast genom reklam för svensk turism eller genom punktinsatser från det allmännas sida. Kostnaden är i flertalet fall det avgörande för var och hurén svensk turist skall tillbringa sin semester. Närén normal kostnad för semestervistelse i är ca . inkl. resa under det att den endast uppgår till ca halva beloppet vid många utlandssemestrar så blir valet helt naturligt utlandet. För att lösa detta problem måste man gå in på kostnadsfrågan. dock en svår sak att på ett någorlunda rättvist sätt direktsubventionera svensk turism. Att på något sätt subventionera turistanläggningarna direkt - utom i form av de låneförmåner som förekommer - är knappast på grund av de svåra gränsdragningsproblemen möjligt. Bättre synes vara att låta individen själv välja semesterplats och att bevilja bidrag till vistelsen. En bestämmelse som bör kunna tillgodose dessa krav kan t. ex. formuleras på följande sätt: Den som under minst tillbringar semester på svenskt turisthotell eller pensionat kan efter ansökan till fritidsnämnden i sin kommun få .... kr. , dock högst .... kr. bör vara det organ som behandlar ansökningarna, men staten bör stå för kostnaderna. Frågan bör bli föremål för utredning. Därvid bör särskilt övervägas om en särskild stimulans bör ges till låginkomsttagarna. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen anhåller om utredning av åtgärder för att stimulera semestervistelse i .