mot · FZ02858 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 858 av herrar i och i Stenkyrka om införlivande av med det inre stödområdet Ett väl utvecklat samhälle är en grundförutsättning för en regions attraktionskraft. Det krävs framför allt ett tillräckligt befolkningsunderlag för att till rimliga kostnader utveckla och differentiera samhällsservicen. För att bibehålla och stärka befolkningsunderlaget måste näringslivet förstärkas och utvecklas så att försörjningen tryggas. Ett område där dessa faktorer mera än måste beaktas är . Befolkningsutvecklingen är inte tillfredsställande. Den tidigare mycket kraftiga utflyttningen har medfört att mellanåldrama är underrepresenterade på , vilket framgår av tabellen nedan. är det län i landet som har högst glesbygdsandel. Tätortsbefolkningen i länet tillväxte med i genomsnitt mot . var de gotländska tätorternas tillväxtkraft ca 10 gånger svagare än genomsnittet för rikets tätorter. Hög arbetslöshet, speciellt utbredd bland ungdomen, betydande undersysselsättning och brist på nya arbetstillfällen kan utläsas av rapporterna från länsarbetsnämnden på . Om man, som det gjorts i länsprogrammet för , siktar på ett befolkningstal av 55 00056 000 för att därigenom åstadkomma en stabilare grund för kommunens ekonomi och i olika avseenden ge öns invånare erforderligt serviceutbud, torde enligt länsprogrammet 1 500 nya arbetstillfällen behövas nyskapas, utöver prognosen, fram . En sådan ökning kan av naturliga skäl inte ske utan att mycket kraftfulla åtgärder insätts från samhällets sida. Länets främsta industribranscher var 1970 livsmedels- och verkstadsindustrierna. Livsmedelsindustri och i viss mån gruvor och mineralbrott samt jord- och stenindustri är överrepresenterade, medan övriga industribranscher är klart underrepresenterade i jämförelse med riket i övrigt. Beträffande övriga branscher framgår framför allt försvarsverksamhetens 1 1975/76. 1975/76: 858 Det kan också påpekas att detaljhandeln har en något högre andel än riket, medan partihandeln är klart underrepresenterad, vilket beror på övergång mer och mer till direktdistribution från fastlandet. Uppdragsverksamhetens andel är liten i jämförelse med riket, vilket förklaras av det begränsade underlaget på för ekonomisk, teknisk, kameral, marknads- eller annan konsultverksamhet. För övriga branscher inom både privata tjänster och offentliga tjänster är avvikelserna relativt små. Relativ näringsgrensfördelning för och riket 1965, 1970, 1980 och 1990 Tillverkningsindustri m. m. Samfärdsel, post och televerk Källa: SCB:s PI material . De prognoserade sysselsättningsförändringarna innebär, om de inträffar, att jordbruket ej längre är den största näringen utan har passerats av såväl offentliga tjänster som industri. i har i en redogörelse för arbetsmarknadsläget och arbetsmarknadsutsikterna för anfört att arbetsmarknaden på har präglats av minskad efterfrågan på arbetskraft. Nedgången gäller såväl fasta som tillfälliga arbeten. Man kan också konstatera en nedgång av antalet sysselsatta inom den teletekniska industrin. Friställning av arbetskraft har skett vid kriminalvårdsanstalten i samt inom pälsindustrin. En bidragande orsak till nedgången i arbetskraftsefterfrågan är obenägenheten att inom olika branscher återbesätta vakanta platser efter avgången personal. Eftersom det även normalt finns för få arbetstillfällen på har läget för de säsongsmässiga anställda samt för dem som skall gå ut på arbetsmarknaden blivit speciellt svårt. Andelen arbetssökande under har ökat och utgjorde under exempelvis september månad av samtliga arbetssökande. Det kvinnliga inslaget har också ökat, och av ungdomarna, anmälda , var kvinnor. Dessutom kan nämnas att av de till arbetsförmedlingen lediganmäida platserna endast mellan var fasta arbeten, medan återstoden var tillfälliga anställningar. 1975/76: 858 Härav framgår att tillgången på arbetstillfällen är klart otillräcklig. Problemen på den gotländska arbetsmarknaden uppvisar således alltjämt stora likheter med de förhållanden som är rådande i det inre stödområdet. Den ökning av den kommunala skatteutjämningen som kom till del enligt riksdagsbeslut är ett tillskott som på intet sätt skall förringas. Även den förstärkning och den utvidgning av transportstödet som beslutades av 1974 och riksdagar är positiva för . Det är åtgärder som kan bidraga till en utveckling av det gotländska näringslivet, men måste nya lokaliseringspolitiska insatser av helt annan intensitet än komma till del. Viktigt är också att elkraftsförsörjning med det snaraste tryggas till likvärdiga priser som i andra delar av landet. tillhör stödområdet, men det framstår klart att de medel som inom allmänna stödområdets ram står till buds inte är tillräckliga för att klara framtid. De stödformer som utgår inom det inre stödområdet behöver också komma i tillämpning för del. I det tidigare åberopade länsprogrammet har i anfört följande under avsnittet Regionalpolitiska stimulans- och styrmedel: konstaterar att det regionalpolitiska stödet i form av lokaliseringsstöd inte ger tillräcklig effekt i fråga om . /75 uppgick den faktiska sysselsättningsökningen i stödföretagen till 250 personer. Orsakerna till den otillräckliga effekten är två. Dels är det befintliga beståndet av industriföretag att bygga stödverksamheten på mycket begränsat, dels har lokaliseringsstödet ej förmått företag att etablera sig på med två undantag . Sysselsättningsstöd kan fr. o. m. 1975 utgå till företag som erhåller lokaliseringsstöd. Denna speciella konstruktion av sysselsättningsstöd för , som främst syftar till hitlokalisering av företag, är en försöksverksamhet, som skall pågå . Det står emellertid klart att om det regionalpolitiska stödet skall ha någon större betydelse för och svara mot behoven måste stödet kraftigt förbättras. har redovisat sin sysselsättningspolitiska målsättning till ett behov av ca 1 500 resp. ca 2 000 arbetstillfällen utöver vad som inräknats i prognosen. vill mot bakgrund av behovet av arbetstillfällen och hittillsvarande ringa effekter av det regionalpolitiska stödet framhålla att starka skäl talar för att i lokaliseringspolitiskt avseende tillförs det inre stödområdet. Enligt vår uppfattning föreligger tillräckliga skäl för att i lokaliseringspolitiskt avseende tillförs det inre stödområdet. Ett sådant förfarande skulle inte heller, som i vissa andra delar av landet, medföra några besvärliga gränsdragningsproblem. All erfarenhet visar att inte tål någon folkminskning; ström 1975/76: 858 men måste vändas. Detta är enligt vår uppfattning fullt möjligt om kraftfulla åtgärder sätts in , innan de relativt stora ungdomskullama som kommit ut i förvärvslivet i ökad utsträckning tvingas lämna . Som livsmiljö har regionen också stora fördelar att bjuda. När frågan om ett utökat statligt stöd övervägs bör som jämförelse uppställas de kostnader som samhället alternativt får bära för en successiv avfolkning av , i vad gäller ungdom, med motsvarande investeringar i andra samhällen, liksom de ökade kostnader som ofrånkomligen uppkommer för den kvarboende befolkningen, om en efter svenska förhållanden dräglig standard skall kunna upprätthållas. Det måste enligt vår bedömning vara i hela landets intresse att i möjligaste mån ge förutsättningar för en bättre utveckling än så att näringslivet kan förnyas och ge sysselsättning åt befolkning. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar att då det gäller regionalpolitiska åtgärder tillförs det inre stödområdet. () i Stenkyrka