mot · FZ02659 · 1976-01-22 00:00:00 — Motion 1975/76: 659 av i m. fl. om etablering av ett industricentrum i 1 betänkandet Lokaliserings- och regionalpolitik föreslog lokaliseringsutredning.att en försöksverksamhet med s. k. industricentra skulle startas. Med detta avsågs koncentrerad utbyggnad av industrilokaler, främst för tillverkningsföretag. Ett industricentrum skulle byggas och administreras av kommun eller ett särskilt bolag. Huvudman för dessa centra skulle kunna tillhandahålla olika typer av service till de företag som utnyttjade lokalerna. Under en följd av år har man prövat industricentra i både och . Olika former för liknande ändamål förekommer i ett 60-tal länder. 1 är en rad industricentra under planering eller uppbyggnad, och erfarenheterna tycks vara enbart positiva. Ett industricentrum anses av de flesta ha många fördelar. Man kan där uppföra moderna, rationella och ändamålsenliga lokaler för flera företag till lägre kostnader än om företagen byggde var för sig. Investerings- och driftkostnader i form av vägar, vatten, avlopp, el etc. blir betydligt lägre. Vissa lokaler t. ex. lunchrum, telecentral m. m. kan utnyttjas gemensamt. Det innebär också en sanering av äldre och otidsenliga byggnader. För många företag innebär det en god lösning för företagens finansiering av aktuella ombyggnader och investeringar. De anställda inom många företag kräver helt rättmätigt en bättre arbetsmiljö. Här kan berörda parter enas om vikten av samhälleliga insatser som innebär positiva fördelar för de anställda, men också för företaget och samhället. Ur regionalpolitisk synpunkt har ett industricentrum med moderna lokaler stor betydelse när ett företag bedömer olika aktuella lokaliseringsalternativ. Ett fullt modernt utrustat industricentrum kan innebära att stordriftsfördelar kan överföras till glesbygdsbefolkade eller mindre centralt belägna områden. fattade ett principbeslut (prop. 1972:111, rskr 1972:247) om att en försöksverksamhet med industricentra skulle påbörjas i regionala centra inom inre stödområdet. Första etappen gällde och . Frågan om en fortsatt utbyggnad skulle enligt beslut övervägas först sedan erfarenheter vunnits av den första utbyggnadsetappen. togs frågan om industricentra upp till detaljbehandling i . Enligt beslut (prop. 1973:50, rskr 1973:248) skulle industricentraanläggningar i vardera och planeras för omkring 300 arbetstillfällen med en första utbyggnad omfattande lokaler för 1975/76: 659 omkring 150 arbetstillfällen på vardera orten. Ett fristående förvaltningsorgan i form av en stiftelse skulle bildas för att förvalta samtliga industricentraanläggningar. En betydande del av arbetsuppgifterna för detta organ kunde väntas utgöra planering för ytterligare centra. Det skulle ankomma på statsmakterna att fatta beslut om utbyggnad av befintliga och inrättande av ytterligare. Regeringen har i prop. 1975/76: 87 begärt full utbyggnad av nämnda centra i och i enlighet med ursprungliga planer. Eftersom resultatet av den inledda försöksverksamheten, enligt nu föreliggande uppgifter, tycks vara enbart positiva bör beslut om uppförande av ytterligare centra kunna fattas inom . Lokaliseringen av dessa industricentra bör i enlighet med principbeslut ske, främst i sådana regioner där näringsliv och befolkningsutveckling pekar på stor obalans. Detta skulle om antalet orter begränsades, kunna få en betydande regionalpolitisk effekt. har haft en negativ befolkningstrend. Vissa regioner har fått vidkännas en relativt snabb befolkningsomflyttning. i framhöll i sitt yttrande över industricentrautredningens betänkande (Ds In 1972:13) att kommunblock uppfyllde de krav som utredningen uppställt. Behovet av statliga industrilokaler torde vara lika stort som för de i utredningen nämnda Norrlandskommunerna. pekade också på de omfattande sysselsättningsproblem som råder i stora delar av länet, exempelvis i Filipstads- och Hagforsregionerna. Enligt preliminära uppgifter för befolkningsförändringar vecka 03 1971 till vecka 51 1975 () har den negativa befolkningstrenden fortsatt. De två regioner som fått vidkännas den största åderlåtningen är den norra och östra. Under nämnda tidsperiod hade inte mindre än 3 460 personer lämnat dessa bygder, i den norra förvaltningsregionen 2 371 och i den östra 1 089. De kommuner som drabbats hårdast var , och . I handlingsprogram Länsplanering 1974 framhölls vikten av att länet tillfördes statliga industricentra och återupprepades där kraven från tidigare remissyttranden. i efterlyste i sitt yttrande över Länsplan 74 krafttag för att stabilisera befolkningsnivån och öka möjligheterna till sysselsättning, framför allt i den norra förvaltningsregionen. De menade att borde ifrågakomma som en av orterna där ett industricentrum borde lokaliseras, men även nämndes som lämplig ort. tillhör numera inre stödområdet och uppfyller alla de krav som utredningen uppställt, varför det enligt vår mening i första hand borde komma i fråga när det gäller ett industricentrum. De anläggningar som uppförts ligger i likhet med inom inre stödområdet. De har baserats på ett antal av 300 arbetstillfällen fullt utbyggt. I är behovet minst lika stort, varför anläggningen inte bör understiga 1975/76: 659 Vi är medvetna om att det tar från det ett riksdagsbeslut tagits till dess anläggningen kommer att vara uppförd, varför vi anser att redan nu bör uttala att tillförs ett industricentrum med förläggning till . Detta skulle på ett effektivt sätt komplettera de lokaliseringspolitiska ansträngningar som gjorts i området, som i viss mån börjar bära frukt. skulle härigenom få ett mera allsidigt utvecklat näringsliv och det skulle verksamt bidra till att stimulera servicesektorn inom regionen. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att hos regeringen begär att vid inrättande av ytterligare industricentra en lokalisering sker till i enlighet med vad i motionen anförts.