mot · FZ021886 · 1976-01-27 00:00:00 — Motion 1975/76: 1886 av m. fl. om arbetslöshetsersättning till företagare Företagare, som anhåller om ersättning vid arbetslöshet, skall inte ha inkomst av förvärvsarbete och skall stå till arbetsmarknadens förfogande. Arbetslösheten skall inte heller vara självförvållad. Företagaren skall således inte behöva avyttra eventuella rörelsetillgångar, maskiner, verkstadsbyggnad, göra konkurs osv. för att åtnjuta ersättning. Om vederbörande tvingas till detta av lågkonjunktur torde dessa tillgångar vara relativt värdelösa. Praktiskt taget varje företagare vill fortsätta sin ordinarie verksamhet om bättre konjunkturer i resp. bransch inträder. Upprätthålls krav om avyttring av ovannämnda rörelsetillgångar försvåras, ja kanske omöjliggörs, en fortsatt verksamhet när bättre konjunkturer inträder. Detta är från såväl sysselsättnings- som nationalekonomisk synpunkt enligt vår mening felaktigt. Det finns ingen anledning att denna grupp medborgare skall behandlas hårdare än övriga vid icke självförvållad arbetslöshet. I motionen 1975:1726 togs denna fråga upp. framhöll i sitt betänkande (InU 1975:10 s. 5) bl. a. följande: I motionen 1726 yrkas att hos regeringen begär att företagarnas ersättningsrätt vid oförvållad arbetslöshet skall förbättras. Motionärerna vänder sig särskilt mot kravet på rörelsens avveckling för att ersättningsrätt skall föreligga. behandlade utskottet en motion med samma syfte som den nu aktuella. Utskottet pekade då på att det fanns långt framskridna planer på att till försäkringen på försök ansluta en grupp åkare som skulle få rätt att på vissa villkor få ut ersättning utan krav på avveckling av rörelsen. Utskottet konstaterade i anslutning härtill att den planerade försöksverksamheten innebar en utveckling av det slag utskottet antydde 1973 då den nya lagstiftningen antogs. Utskottet uttalade vidare att det var värdefullt att man på detta sätt sökte sig fram till effektivare ersättningsregler för företagare. Utskottet förutsatte också att myndigheterna inom ramen för gällande regler skulle ha en generös inställning till förslag från företagarkassor om utvidgning av ersättningsrätten. Slutligen hänvisade utskottet till utredningen om en allmän arbetslöshetsförsäkring som skulle ta upp problemet om företagares rätt till ersättning vid arbetslöshet i dess helhet. Företagares rätt till arbetslöshetsersättning är en komplicerad fråga som hänger ihop med konstruktionen av arbetslöshetsförsäkringen i stort. Frågan om ändring i lagreglerna bör därför behandlas i ett större sammanhang inom den pågående utredningen om en allmän arbetslöshetsförsäkring. Det sagda utesluter inte att man försöker vidga försäkringsskyddet för olika grupper företagare genom de dispensmöjligheter som AMS har. Utskottet är som redovisades positivt till en sådan utveckling. Den ovan nämnda gruppen åkare har numera anslutits till försäkringen och har alltså på vissa 1 1975/76. 1975/76: 1886 villkor rätt till ersättning även vid tillfälligt avbrott i rörelsen. Enligt utskottets uppfattning är det värdefullt med en vidareutveckling av försäkringsskyddet efter liknande principer för andra grupper företagare. Erfarenheterna från ovan nämnda försöksverksamhet för en grupp åkare är positiv. Vi delar därför utskottets bedömning att AMS på försök bör vidga försäkringsskyddet för andra grupper företagare. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att försöksverksamheten med arbetslöshetsersättning till företagare bör vidgas enligt vad i motionen anförts. . () i () ()