bet · G001LU9 · 1976-12-31 00:00:00 — Motionären framhåller, all man i kommunernainle i förväg hade anledning att förutse svårare problem med avgäldsprövningen.Eftersom enligl tomträllslagsliftningens förarbeten avgälden borde motsvaraskälig ränta å det uppskattade markvärdet, varvid lill ledning för beräkningenkunde ligga den beräknade avgälden för nya tomlrättsupplätelser, var det förkommunerna naturligt att anta att om-regleringen skulle ske efter sammaprinciper som kommunen tillämpade vid nyupplåtelser. Motionären menar att ensådan ordning skulle ha varit förmånlig för lomträtlshavaren, eftersom de för20 år sedan upplåtna tomterna stigit långt mer i värde än vad som motsvararavgälden vid nyupplåtelser för jämförlig mark. 1motionen framhålls vidare, alt de tre av HD avdömda målen lagitmycket läng tid i domstolarna och att under denna lid mål omlomi-rältsreglering hopat sig i fastighetsdomstolarna. Man hade i kommunernahoppats alt HD-domarna skulle leda till ett sådant klarläggande av rättslägetoch principerna för reglering att processer i fortsättningen normall skulle blionödiga. Att sä inle blivit fallet beror enligt motionären dels pä att HD:savgöranden avsåg tomträtt för annat ändamål än bostad, dels på alt den av HDtillämpade kalkylmodellen är alltför invecklad för au kunna hanteras avkommunerna och förstås av tomträttshavarna. Motionären framhåller vidare altWelinder i en artikel i 1975 s. 656 ansett all HD:sutslag har ringa prejudikalvärde och alt det med gällande lagstiftning ej Slårlill buds någon värderingsmetod, som gör processer onödiga. Motbakgrund härav hävdar motionären att behov av lagstiftning föreliggerbelräffande regler om räntesats samt vidare i fråga om bestämmelserna omavgäldsperiodernas längd och om uppsägning enligt 13 kap. 14 S jordabalken.Motionären ifrågasätter också om inte lagstiftning beträffande beräkning avmarkvärdet börövervägas. Vadsärskilt angär avgäldsränlan anför motionären bl. a. all fiera domstolar motbakgrund av bedömningar av förväntad markvärdestegring visat benägenhet attfastställa en låg räntesats för lomträtlsmark, vilket enligl vad som framhållskan ha allvarliga markpoliiiska konsekvenser. Kommunerna har i sin allmännasträvan att hålla markpriser pä rimlig nivå ofta avslält från all vidomprövning av avgälder basera de nya avgälderna på det maximala markvärdet. Omräntesatsen vid omprövningarna pressas ned, riskerar man enligt motionären attkommunerna för all tillförsäkra sig skälig avkastning i stället höjer delmarkvärde, som skall ligga till grund för beräkningen. Med kommunernasdominerande ställning på fastighetsmarknaden kan detta påverka prisbildningenpå markvärdena i stigande riktning. Som en möjlig utväg pekar motionären på attkommunerna vid omprövning av avgälden tillåter samma räntesats som de tillämparvid nyupplåtelser. Enliglmotionärens mening finns det skäl att ändra tomträilens avgälds-perioder så altperioder om blir tillåtna. Motionären hänvisar till all man fränallmänhetens sida reagerat mot abrupta och kraftiga av- LU 1976/77:9 H gäldshöjningar.Som exempel på det senare förhållandel upplyser motionären, alt för engenomsnittlig villatomt i avgälden vid nyupplåtelse är cirka fyra gångerhögre än är 1966. Molionären anför all man frän många håll har förordatindexreglerade avgälder. Imotionen föreslås vidare att regeln i 13 kap. 11 S 2 st. jordabalken, alt iavgäldsregleringsmål talan skall väckas under näst av löpandeperiod, ändras så ati det skall vara tillräckligt att talan väcks föreieriodens utgång. Härigenom skulle vinnas bl. a. alt avgälden blir bättreanpassad lill situationen vid den nya avgäldsperiodens ingång. Motionärenerinrar om att fastighetsägaren kan uppsäga avial endasl vid utgången av vissaperioder (60, 40 är) och att uppsägning lar ske endast om del är av vikt förägaren att fastigheten används for bebyggelse av annan art eller eljest påannat sätt iin tidigare. Det ter sig emellertid enligt motionären med tidenallimer orimligt all vissa lomtriilier kvarlever på villkor som för länge sedanövergivits i lagstiftning och tillämpning. Motionären finner det angeläget alt13 kap. 14 j jordabalken ändras sä all uppsägning även kan ske för att ändravillkoren för upplåtelsen för följande upplåtelseperioder. Framställningår 1971 från till regeringen hemställde iskrivelse till regeringen om ändringar i lagstiftningen avseende tomträtisavgäld.I skrivelsen utvecklade förbundet utförligt kommunernas ståndpunkt i fråga omberäkning av avgäldsränlan. a. att det i lag skulle anges en högsta räntesats upp till vilkendomstolsprövning ej skulle erfordras. Delta skulle medverka till au minskaantalet rättegångar avseende avgäldsreglering. Förbundet framhöll all devidlyftiga utredningarna i avgäldsmälen ofta blir myckel kostnadskrävande.Utgångspunkten för bestämmande av räntesatsen skulle vara medellåneräntan för lioårsbundakommunlän, upptagna under senast föregående tioårsperiod eller den vidregleringstillfället gällande räntan för kommunernas obligationslån. Som ettalternativ nämndes gällande ränta för de statliga lomirälislånen.Domstolsprövning skulle kunna äga rum endast i de fall då högre räntesats änden sålunda angivna skulle bli aktuell. Fråntomlrällshavarhåll hade enligl förbundet markupplåtare borde räknamed avgäldsräntor som är väsentligt lägre än marknadens låneräntor därför allupplåtelse av tomträtt utgör en värdesäkrad penningplacering. Fleraomständigheter talade enligt förbundet emot det rikliga i ett sådantresonemang. Markägaren är skyldig tillhandahålla tomträtten under obegränsadtid. Värdestegringen kan inle realiseras såsom vid en fastighets-försäljning.Möjligheten alt överlåta lomträtlsmark är helt teoretisk. Tomträltsupplåtarenkan ej belåna tomträtten. Visserligen kan kommunen erhålla LU 1976/77:9 12 förmånligatomträltslån, men detta gäller bara i fråga om upplåtelser för bostadsändamål.Erfarenheterna har enligl förbundet visat, alt kommunerna inle har möjlighetatt finansiera en omfattande exploatering av tomtmark enbart med hjälp av destatliga lomirälislånen. Om avgäldsränlan fastställs till lägre nivå änlåneräntan måste, påpekade förbundet, underskottet läckas med skall ellerlånemedel. Kommunförbundelsframställning är föremål för behandling ijustitiedepartementet. i beslöt år1973 att tillsätta en ulredning med uppgift att utreda lomträtlssituationen idess helhet i . Utredningens syfte var alt ge ell allsidigi underlagför kommunens ställningslagande lill den framlida lomträtlspolitiken.Utredningen skulle utmynna i konkreta förslag till upplåtelsevillkor för olikaslag av tomirältsmark med beaktande av de skilda motiv som borde vägas samman. Ulredningsresullaleipublicerades under beteckningen Tomträitsuirednlng-en t974-l975 såsom bihang1975:81 lill kommunstyrelsens utlåtanden och memorial. Utredningenutmynnar i vissa förslag lill ändringar av tomträilens lill-lämpningbelräffande . Förslagen sammanfattas i utlåtandet i följandepunkter (två punkter utelämnas här). Enförsta avgäldsperiod må bestämmas - vid upplåtelse för annat ändamål än bostad omlomlrältshavaren så önskar, - vid upplåtelse för bostadsändamål om statligräntesubvention lill avgäld utgår och subventionen skulle kunna förändras vidavgäldsreglering (jfr punkt 17). Övergång från 20-årig lill 10-årig avgäldsperiod måöverenskommas. Avgäld bestämmes efter samma principer vidupplåtelse, omprövning, förnyad upplåtelse och övergång lill gällandelomträttslagstiftning. 1 till-lämpliga delar skall principerna gälla ävenjämkning av avgäld (jfr punkterna 12 och 16). Bestämning av avgäld sker med fem faktorer,nämligen grundvärde, lidsfaktor, faktor för grundläggningsbidrag, faktor förrivnings- och eva-kueringskoslnad samt ränlefaklor. Grundvärde ulgöres av faslighetensmarktaxeringsvärde. Saknas marktaxeringsvärde skall grundvärdet bestämmas medledning av närbelägna likartade fastigheters marklaxeringsvärden (jfr punkterna10 och 11). Tidsfaktor bestämmes av konsumentprisindex fränföregående allmänna fastighetstaxerings värdetidpunkt lill tidpunkten föröverenskommelse om avgälden. Faktor för grundläggningsbidrag har storleken 1,1och tillämpas om bidrag skall utgå eller har utgått. Faktor för rivnings- och evakueringskostnader harslorieken 1,1 och tillämpas då grundvärdet avser icke avröjd tomtmark. 9 Ränlefaklor för 20-årigavgäldsperiod väljes lika med statsobligations- LU 1976/77:9 13 räntanfor obligationer med återsiäende löplid vid liden för Överenskommelsenavrundad nedåt lill närmaste hela eller halva procent. Räntefaklornför 10-årig period erhålles genom att stalsobligalionsränian multipliceras medfaktorn 0,8 varefter avrundning sker på ovan nämnt sätt. Kan ej grundvärde bestämmas ur marktaxeringsvärdenskall grundvärde, tidsfaktor, faktor för grundläggningsbidrag och faktor förrivnings-och'évakueringskostnad ersättas av ett belopp erhållet ur kommunenssjälvkostnad för mark och exploatering. Vid annat ändamål än boslad skall beloppetfastställas med hänsyn även lill av ett uppskattat marknadsvärde förmarken. Uppmärksammas att markiaxeringsvärdet ej liggerinom ett rimligt intervall kring av lomlrällsmarkens marknadsvärde skallnämnda andel av marknadsvärdet utgöra grundvärde. Kontroll skall regelmässigtske av förhållandet mellan markiaxeringsvärdet och lomlrällsmarkens marknadsvärdedå markvärdet är högt. Jämkning av avgäld skall under löpandeavgäldsperiod endast krävas eller medgivas om tomträttens värde förändratsavsevärt. Vid utvidgning av lomlrättens innehåll skall ökningen avmarkiaxeringsvärdet utgöra grundvärde medan vid minskning den tidigareavgälden skall ändras i samma proportion som markiaxeringsvärdet ändras. Under en första avgäldsperiod måavgäldsutlagel omfördelas då upplåtelse sker för annat ändamål än boslad.Avgäldsutlagel må även omfördelas för befintlig tomträtt med 20-årigavgäldsperiod. Inom exploateringsområde för annat ändamål änbostad må avgälds-reduklion begränsad lill första avgäldsperioden tillämpas isyfte all utjämna extraordinära markberedningskosinader. yrkande om ändrihgar avlomträtlslagstiftningen bör kompletteras i bl. a. följande avseenden. - Maximigränser, inom vilka domstolsprövning ej ärerforderlig, bör anges för ränlefakiorns storlek vid olika långaavgäldsperioder. - Upplåtelse för fritidsbebyggelse bör kunna skeenligl de regler som gäller för annat ändamål än boslad. 1avvaktan på nämnda ändringar av lagstiftningen skall kommunen vid tvist om avgäld yrka en sådan baserad på markens marknadsvärde vid regleringslidpunkten och ränlefaklor enligt rättspraxis. I utredningen riktas viss kriiik mot den metod HDanvänt i de tidigare redovisade avgörandena. Kritiken riktar sig främsl mot delförhållandet alt metoden kräver alt ell anlagande måste göras om den framtidamarkvärdestegringens sioriek och au HD inleredovisat hur en sådan bestämning bör ske. En annan brist i HD:s kalkyl ärenligl utredningen, all HD inle i fråga om beräkning av kalkylränlan redovisathur korrektionen av den ränta som baseras på stalsobligalionsränian bör göras.1 utredningen anförs i dessa hänseenden bl. a. all de problem som tillstöternär kalkylränta och markvärdestegring skall bestämmas lorde medföra altmetoden inle kommer att fungera i praktiken. LU 1976/77:9 14 I en av kommuns fastighetskontor i maj1976 framlagd ulredning föreslås sammanfaiiningsvis, att kommunen tillsvidare-i avvaktan på lagändring-såvitt gäller upplåtelser för bostadsändamålbestämmer markvärdet såsom ell värde baserat på av fasiighelsnämnden for olikatidpunkter fastställda tomtpriser jämte tillägg enligt en vissindexmelod. 1 fråga om upplåtelser för kommersiella ändamål föreslås allavgäldsunderiagei så långt möjligl anpassas lill läget på marknaden. För bådaupp-låielselyperna föreslås ränta, vilket värde dock kan justeras.Fasiighelsnämnden har beslutat tillämpa de angivna principerna. Motionärens förslag om en översyn avtomträllsinsiitulet har genomgående fåll ett positivt mottagande avremissinstanserna. I flera remissvar förordas all en sådan översyn bör görassnarasi möjligl och omfatta även andra frågor än dem molionären behandlat. Sveahovrätt anför, alt siarka skäl talar för en snar översyn av tomt-rällsinsliluteloch därmed sammanhängande frågor. Enligt hovrätten erbjuder tillämpningen avgällande regler för bestämmande av tomträtisavgäld onekligen avsevärdasvårigheter. Hovrätten kan också instämma i att svårigheterna inle kan väntasminska särskilt myckel genom utveckling av riillspraxis. Vid en översyn börövervägas i vad män del är möjligl alt scha-blonisera avgäldsberäkningen. Detbör vidare utredas huruvida det kan anses motiverat all ha särskildaberäkningsregler för tomträtt avseende bostadsändamål, exempelvis för atttillgodose bosiadssociala önskemål. Det finns enligt hovrätten också anledningatt se över jämkningsregeln i 13 kap. 12 >; jordabalken. Det kan exempelvishävdas alt tomiriiilshavare - särskilt om avgäldsperioden är lång - bör ha möjlighetlill avgäldsjämkning om den ort eller del område inom vilken fastigheten ärbelägen skulle fä ell minskal atiniktionsvärde. Vid en översyn av reglerna omtomträtisavgäld bör man, framhåller hovrätten, sträva efter alt ge dessa sådantinnehåll att lomi-räitshavare med likvärdiga tomträtter och med avgäldsperiodersom börjar ungefär får lika stora avgälder. En ulredning måste ocksåundersöka om särskilda åigärder, exeinpelvis i fråga om villkoren förloml-räiislån, behöver vidtas för att underlätta för kommunerna all upplålamark med tomträtt. anmärker hovrällen att i en ulredning bör ingå företrädareför de kategorier som främsl berörs, nämligen kommunerna, småhusägarna,bostadsföretagen, näringslivet och kredilinsiilulionerna. 1Svenska kommunförbundets yttrande anförs all främsl tvä omständigheter harmedverkat till att avgäldsregleringarna orsakat problem hos kommunerna och islor utsträckning kommit tiu hänskjuias lill domstol för av- LU 1076/77:9 15 görande.Den ena hänför sig till det förhållandet all avgäldsperiodernas betydandelängd medfört all höjningarna blivit mycket kraftiga. Förbundet framhåller altliofaldiga ökningar i avgälderna sålunda inle är ovanliga i kommuner someftersträvar all avgälderna skall komma i nivå med dem som tillämpas vidnyupplåtelse av tomträtter. Nyupplåtelserna avser f ö. oftast tomter med meraperifert läge i samhället. Den andra omständigheten är enligt förbundet attlagbestämmelserna gällande omreglering är alltför knapphändiga, vilket medförtosäkerhet såväl hos kommunerna och tomträttshavarna som hos domstolarna. Förbundetpåpekar vidare alt ett stort antal mål om avgäldsreglering f n. belastardomstolarna och att målen i stor utsträckning är vilande i avvaktan pä ellyiieriigare avgörande i HD. Många lomirällshavare kommer all fä erläggabetydande avgäldsbelopp retroaktivt. Uttalanden i samband ined tidigare översynav tomträttslagstiftningen visar på svårigheterna alt i sin helhet göra nyaregler lillämpliga på upplåtelser som skett före ny lagstiftning. Ju längredenna dröjer desto fler nya upplåtelser kommer att ske inom ramen för dennuvarande lagstiftningen. Flera olika skäl talar sålunda för att översynen avtomträttslagstiftningen, särskilt i vad avser avgäldsreglering, sker i ensådan takt all praktiska resultat erhålles möjligt, avslutar förbundet. tillstyrker att den föreslagna utredningen kommer tillstånd, men förordar all direktiven för en översyn utformas så all även andrafrågor än de i motionen angivna kan komma att behandlas. 1sitt yttrande till kommunen framhåller stadskansliets juridiska avdelning (vicestadsjuristen) bl. a. att tiden nu torde vara inne att låta tomlrällsreglernabli föremål för den genomgäng och ulredning som inte utfördes vid införandetav nya jordabalken . Vid en revision av reglerna bör det övervägas auinföra en möjlighet för kommunerna alt tillämpa en varierad avgäld under vissabetingelser, t. ex. för alt främja förelagslokalisering. KonungariketSveriges sladshypoiekskassa framhåller i sitt yttrande all del försiadshypoieksinstiiutionens del är av betydelse all lomlrättens kredit-värdeinte försämras. Institutionens utlåning avser fast egendom eller med tomträttupplåten fastighet. Genom ändringar i tomträttslagstiftningenstärktes tomträttens kredit värde på ell sådant sätt alt län mot säkerhet avtomträltsinieckning blev jämställda med län mot säkerhet avfastighets-inteckning. Vid ändringar i fråga om bl. a.avgäldsperiodernas längd synes även kreditaspekterna lillfredssiällande habeaktats. Mot denna bakgrund är del enligt sladshypolekskassan av vikt all,såvitt gäller frågor av det slag som aktualiseras i motionen, konsekvensernafrän kreditgivnings-synpunki blir belysta. Bostadsstyrelseninstämmer i huvudsak i motionärens beskrivning av de problem som föreligger vidomreglering av tomträttsavgälder, saml anser alt motionen rymmer frågor av denart som bör prövas i ett sammanhang. finner en översyn av tomirätlslagsiift- LU 1976/77:9 16 Förbundet hänvisar till all förbundet i en skrivelse lilljustitiedepartementet begärt en sådan översyn. I denna skrivelseanförde förbundet alt den ökade boendelrygghet man ville uppnå genoin 1953 och1967 års lagstiftning blivii en chimär. Detta sammanhängde enligl förbundet om avgäldsperioder och frånvaron av fasia regler lÖravgäklsberäkningen. Förbundet påpekade också all reglerna om inlö.sen varsvårtolkade. - 1 remissvaret anför förbundet vidare, ati en utredning bör prövafrågan om rätlegångskoslnaderna i lomlrälismål. Nuvarande rättspraxis htirenligl förbundet gett helt oacceptabla resultat. Förbundet hiivdar all siarkaskäl föreligger titt tillämpa samma ordning som vid expropriation, därkostnaderna i första instans beialas av exproprianden. Frågan om sättet att beräkna avgäldens storlek harägnats särskild uppmärksamhet av flertalet remissinstanser. Sveahovrätt framhåller att markvärdet ofta kan bestämmas utan större besvär men attoenighet mellan parterna mänga gånger kan leda till omfattande och dyrautredningar. Hovrätten ifrågasätter om inte en anknytning till taxeringsvärdetbör övervägas, men påpekar också alt en expansion av tomlrällsinstitulel medföratt det blir alll svårare och till slut omöjligt alt på sätt som skerbestämma ett markvärde med utgångspunkt i disposition med äganderätt. Sammasvårighet drabbar då fastställande ;iv taxeringsvärde. En ulredning måsiedärför undersöka lämpliga alternativ till markvärdet som bas lör avgäldensberäkning. Markvärdet påverkas av förväntningar om högre avkastning eller omstigande markvärde, fortsätter hovrätten. Relationen mellan markvärdet och däriingående förväntningsvärde får direki betydelse lör avgäldsränlan. Avkastningoch markvärde antas ofta hålla jämna steg med penningvärdeförändringen. Dettakan enligl hovrällen ge utgångspunkt för överväganden om någon form avschablo-nisering, - Belräffande räntefaklorn märks vidare all uttalandet iförarbetena att avgälden bör motsvara skälig ränta på markvärdet redan i sigsjälvt inbjuder till myckel varierande tolkningar och tillämpningar,framhåller hovrätten. Detta visas bl, a, av den under senare lid fördaallmänna debatten i ämnet, ,Au svårigheterna härvidlag är betydande belyses bl,a. av de tre i motionen omnämnda HD-domarna, - Vid en ulredning kan del enligthovrätten beiräflande räntefaklorn vara skäl all undersöka möjligheten av ;iltför varje kalenderår centralt bestämma den räntesats som skall gälla vidomprövning av tomträtisavgäld (såsom t, ex, sker med de kommunalatomträttslånen), - En väsentlig anledning till den rådande oenigheten angåendeavgiildsräntans storlek är att kommunerna vill få kostnader förtomi-rätlsmarken täckta inom en inte alltför lång lid. En kommuns önskan härvidlagkan, avslutar hovrätten, inte alltid förenas med huvudprinciperna lör avgäldensberäkning, närmast beroende på au kommunens lånekostnad också omfaltar beloppmotsvarande markens lörväniningsviirde. LU 1976/77:9 17 Tanken att bestämma avgälden genom någon form avindex las upp av vice siadsjuristen i , I yttrandet konstateras, attavgäldsränlan är svår all besliimma enligl den modell som tillämpats av HD enärmodellen bygger på vissa anlaganden bl, a, om vilken markvärdeutveckling somlomi-rällsfasiighelen kan undergå under den närmast följande ,Kalkylmodellen synes inte heller helt accepterad, vilket framgår av att Sveahovrätt 1975 avkunnad dom i vissa hänseenden frångått densamma. Om dennuvarande regeln att avgälden skall beräknas såsom skälig ränta på markvärdetbehålls, bör enligt vice stadsjuristen även frågan om hur markvärdet skallbestämmas bli föremål för överväganden. Av HD:s domar framgår atimarkvärdebesiämningen inle mött några svårigheter, men så är fallet, ochdetta problem torde enligt vad som anförs i yttrandet bli alll större då alltflera fastigheter upplåtils med tomträtt, I yttrandet ifrågasätts emellertid omdel nuvarande systemet för bestämmande av avgäld bör behållas. Del skullekanske kunna visa sig vara en framkomlig väg all bestämma ny avgäld t, ex,genom att konstruera någon form av index. En sådan metod skulle kunna vara lättatt administrera och lätt för lomirällshavare att förstå. Deav vice stadsjuristen framförda synpunkterna delas av . påpekar vidare all för del ärsvårigheiernti all bestämma entydiga markvärden betydande, I vissa områden ärsålunda tomträttsfastigheierna så dominerande att bedömningarna ej kan grundaspå en sedvanlig ortsprisstalisiik, 1 andra områden, som t, ex, i Ciiyområdei,råder så specifika förhållanden au något statistiskt markvärde inte ulansvårighel kan fastställas, 1 många fall har man i stället fåll tillgripahypotetiska beräkningsmodeller för fastställande av markvärdet. Att deltavållar betydande praktiska problem slår klart, eftersom Siockholms kommunenbart har alt reglera mer än 1 000 upplåtelser . .'v dei sagda tordeframgå att ett mindre oomivistai syslem ler sig önskvärt och ändamålsenligt,framhåller drätselnämnden. Sladshypolekskassansiäller sig tvivlande lill behovet av lagstiftning belräffande avgäldsränlan.Beträftande motionärens påslående all behov av lagsliftning i första handföreligger rörande räntesatsen framhålls i remiss-svuret all det torde vara förtidigt alt på grund av föreliggande rättspraxis dra den slutsatsen attlagstiftningsåtgärder skulle vara erforderliga. Frågorna om markvärde ochavgäldsränla synes i själva verket så svåra all bedöma och såolikartade vad gäller olika typer av objekl alt en lagsliftning i den riktningsom föresläs torde vara svår all åstadkomma. anför, all förbundet i väsentliga hänseenden, bl. a. i fråganom hur avgäldsränlan bör bestämmas, hyser en från molionären avvikandeuppfattning. I denna fråga hänvisar förbundet bl. a. lill en artikel avförbundels ordförande i 1976 s. 71 ff Av artikeln, som ärupplagd som en jämförelse mellan HD:s beräkningssäii och del av förbundetrekommenderade, framgår bl. a. följande. LU 1976/77:9 18 Liksom HD ulgår förbundet från en kalkylränla. Somullryck för kalkylräntan använder förbundet kommunlåneränian. Denna uppgickunder i genomsnitt lill . Kalkylränlan korrigeras medhänsyn till den faktiska genomsnittliga penningvärdeförsämringen under denperiod, som kalkylränlan beräknats för. Enligl konsumentprisindex varinflationen i genomsnitt . Som resultat erhållsen realränta av . I likhet med HD gör förbundet en yiieriigarekorrektion för att avgälden bestäms med utgångspunkt i markvärdet vid varjeav-gäldsperiods början och inte i del något högre medelmarkvärdet . 1 artikeln anförsavslutningsvis. Beräkningarna skiljer sig något åt dels iprincipiella avseenden, dels från mera praktiska synpunkter. Vadförst gäller den förhöjning ;iv den primära kalkylräntan med som görsav HD, kan noteras, att HD-målen gällde tomträtt för kommersiella ändamål. Vidsmåhus finns inle motsvarande motiv för förhöjning, eftersom syftei med attinneha lomträtlsmark inle är kapitalplacering. Förall ge erforderlig stadga ål ränieberäkningarna är det lämpligt att anknytatill det statistiska räntegenomsniitet under en på förhand bestämd lidsperiod,som inte bör vara för kort.