bet · G001UbU20 · 1976-12-31 00:00:00 — 2. uttalar sig föratt ifrågavarande medel får tas ur det anslag på . som ställs tillregeringens disposition för senare fördelning, 1976/77: 1371 av iGlömminge m. fl. (c, m, fp) vari yrkas att som sin mening uttalar attde medel som ställs till regionstyrelsernas förfogande för lokalautbildningslinjer och enstaka kurser i första hand används för utbyggnad avhögskolorna på de primära utbyggnadsorterna, 1976/77: 1372 av iEskilstuna m. fl. (s) såvitt gäller yrkandet att uttalar attresurstillskottet för lokala och individuella linjer och enstaka kurser underde närmaste åren skall öka och främst tillfalla utbyggnadsorterna (yrkandet 3), 1976/77: 1386 av m. fl. (m) vari yrkas attriksdagen av UbU 1976/77:20 60 regeringen begär en årlig redovisning av könsfördelningenpå dem som antagits till spärrade utbildningslinjer, 1976/77: 1392 av ()vari yrkas att av regeringen begär förslag om försöksverksamhet mednya former för distansundervisning inom den högre utbildningen, 1976/77: 1399 av iÖrebro m. fl. (s) vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna att den står fast vid det uttalande som gjordes 1975 om utbyggnaden avuniversitetens filialorter, 1976/77: 1403 av ()och () vari yrkas att ger regeringen till känna 1. vad i motionenanförts om fördelningen av medel mellan högskoleförvaltningen och högskolansverksamhet, 2. vad i motionenanförts om en översyn av det nya anslagssystemet, 3. vad i motionenanförts om en kommande utbyggnad av resurserna för forskning,forskarhandledning och forskarutbildning, särskilt inom de humanistiska ochsamhällsvetenskapliga forskningsområdena, 1976/77: 1407 av m. (s) såvitt gäller yrkandena att 1. beslutar avslåpropositionen 1976/77: 59 i vad avser förslagen om planerings- ochresursfördelningssystem (yrkandet 1), 2. iöverensstämmelse med riksdagsbeslut godtar vad som i motionen anförsangående planerings- och resursfördelningssystem (yrkandet 2), 3. vid bifall tillyrkandet 2 i motionen beslutar anta följande såsom motionärernas förslagbetecknade ändring i 11 § förslaget till högskolelag (yrkandet 16 delvis): Propositionens förslag Motionärernas förslag 11 § kan bestämma hur kan bestämma att an- mångastuderande som högst får talet studerande som får antagas antagas till viss utbildning inom till viss utbildning inom högsko- högskolan. lan skall vara begränsat. studerandesom får antagas till så dan utbildning bestämmes av re geringen eller myndighet som rege ringen utser. I fråga om annan utbildning än I frågaom annan utbildning än den somomfattas av den som omfattas av beslut enligt förstastycket kan an- beslut enligt första stycket kan antalet studerande begränsas,om till- talet studerande begränsas, om tillgängliga resurser ej räcker. Före-gängliga resurser ej räcker. Föreskrifter om sådan begränsning skrifter omsådan begränsning meddelas av regeringen eller myn- meddelas av regeringeneller myndighet som regeringen utser. Riks- dighet som regeringen utser. UbU 1976/77: 20 61 dagenkan dock för viss utbildning besluta att sådan begränsning ej får ske eller attbegränsning får ske endast om vissa villkor är uppfyllda. 1976/77: 1409 av () och ()såvitt gäller yrkandena att 1. i enlighet med vad som anförts i motionen uttalaratt utbildningens innehåll och kvalitet skall sättas i centrum viduppföljningen av högskolereformen och att därvid forskningens frihet,decentralisering av inflytandet, individernas valfrihet i utbildningsvalet,fostran till kritiskt tänkande samt utbildningens tillgänglighet skall betonassärskilt (yrkandet 1), 2. ger regeringen till känna vad som i motionenanförts angående utvärderingen och uppföljningen av högskolereformen i vadavser regionstyrelsernas kompetens och sammansättning samt i vad avser sammanslagningarnaav vissa utbildningslinjer (yrkandet 2), 3. uttalar att resurstilldelningen till de nyahögskoleorterna inte får ske på bekostnad av möjligheterna att ge utbildning imindre ämnen vid de befintliga enheterna (yrkandet 3), 4. ger regeringen till känna vad som i motionenanförts angående formerna för den föreslagna utvärderingen och uppföljningenav högskolereformen (yrkandet 5). I avsnittet Vissa gemensamma frågor tar regeringeni propositionen (s. 209252) upp bl. a. vissa frågor om utbildningens innehålloch organisation, jämställdhet mellan kvinnor och män, forskning och forskningsanknytning,planeringsramar och anslagssystem, lokalisering av grundläggandehögskoleutbildning samt andra gemensamma frågor, bl. a. i vad gällerdatorverksamheten. Den centrala uppgiften i allutbildningsplanering rör utvecklingen av utbildningens innehåll och organisation.Avgörande för högskolereformens framgång är högskolans förmåga att förnyautbildningen i takt med de krav som såväl individ som samhälle ställer.Ikraftträdandet av högskolereformen bildar upptakten till en fortlöpandeförnyelse av utbildningens innehåll. Några förutsättningar och villkor fördetta arbete anges, vilka bör beaktas under den närmaste planeringsperioden. Allhögskoleutbildning skall ha anknytning till forskning. Forskningen utgör en iflera avseenden mäktig förnyelsefaktor. Utvecklingsarbetet inom högskolan är enannan väg till förnyelse av utbildningen. De förändradebehörighetsreglerna utgör en hörnsten i högskolere- UbU 1976/77: 20 62 formen.Större hänsyn skall tas till reell än till formell kompetens när det gällerbåde bedömning av behörighet och värdering av meriter vid urval. Den effekt somdärigenom eftersträvas är att nya grupper skall söka sig till högskolestudier.Häri ligger en utmaning till dem som i skilda funktioner verkar inom högskolan. Ihögskolelagen betonas att högskolan i sin planering av utbildning skall främjaåterkommande utbildning. Studieordningeni den nya högskolan syftar till att öka förekomsten av sammanhållna ochintegrerade utbildningslinjer. Ett stort antal utbildningslinjer,företrädesvis utanför de filosofiska fakulteterna, är uppbyggda enligtdenna modell. Också inom de filosofiska fakulteterna pågår ettutvecklingsarbete i denna riktning. Utbildningsministern uttalar sitt stöd försådana strävanden och förutsätter att den nya studieordningen och den vidgadelokala beslutanderätten skall göra det möjligt att intensifiera detta arbete. Fördelarstår att vinna med en ordning där utbildningslinjer vid behov kan sättas sammanav delar från ämnen som av ämnesmetodiska, forskningsmässiga eller andra skäli dag hör till skilda fakulteter eller läroanstalter. Sådana strävanden fårsitt stöd i propositionen liksom mer systematiska försök med problemorienteradestudier. () tillsatte en arbetsgrupp för att se över lärarutbildningen isvenska svenskgruppen. Den har lagt fram en slutrapport, Högskoleutbildning isvenska (: 22). Ansträngningar som görs för att inom högskolanstärka svenskans roll inom utbildningar av olika slag måste stödjas. Man börhärvid vara medveten om att ökat utrymme för undervisning i svenska kan betydaatt annat stoff får skjutas åt sidan eller organiseras på annat sätt. För detfortsatta arbetet bör de förslag som svenskgruppen har redovisat kunna utgöraett liimpligt underlag. I fråga om jämställdhet mellan kvinnor och mänerinras om att rekryteringen till högskoleutbildningen är sned i vad avserkönsfördelning. Kvinnor och män är mycket olika företrädda inom skilda slag avutbildningar. Härvidlag avtecknar sig ett tydligt mönster. De behörighetsreglersom skall träda i kraft bör kunna bidra till att jämna ut såvälde sociala som de könsmässiga skillnaderna i rekryteringen av studerande tillhögskolan. Åtgärder som vidtas inom utbildninjpväsendet för att åstadkommajämställdhet mellan män och kvinnor blir emellertid verkningslösa om de intemotsvaras av ändrade attityder och handlingsmönster på arbetsmarknaden. Det ärangeläget att frågan om jämställdhet mellan kvinnor och män kommer att inta enframskjuten plats i det erfarenhetsutbyte om och den utveckling av utbildningensom skall ske inom skilda högskoleorgan där representanter för samhällsliv,arbetsmarknadens parter och yrkesliv skall ingå. UbU 1976/77: 20 63 Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) arbetar medatt utforma ett handlingsprogram kring jämställdhetsfrågor. Den nya högskolanger delvis nya förutsättningar för att inom den eftergymnasiala utbildningenangripa jämställdhetsfrågor. Det är angeläget att ett program för detta arbeteinom hela den nya högskolan skyndsamt läggs fram. Vårt land uppvisar många av de drag som förknippasmed begreppet efterindustriellt samhälle. Detta samhälle har som en av sinagrundvalar forsknings- och utvecklingsarbete inom teknik, naturvetenskap ochmedicin. Vad beträffar prioriteringen såvitt gäller forskningen är detangeläget att vi ökar kunskaperna om villkoren för förhållanden mellan enskildamänniskor och mellan grupper av människor, både nationellt och internationellt.Dagens samhälle med dess mångskiftande mönster kräver också att sökandet efterny kunskap om människors villkor sker i medvetande om de samband som kan finnasmellan vetenskaper av skilda slag. Mot denna bakgrund måste den i sig befogadekraftiga satsningen på naturvetenskap, teknik och medicin nu balanseras medökade insatser inom humaniora och samhällsvetenskap i vid mening. Verksamheten inom högskolan skall anordnas så attsamband mellan utbildning, forskning och utvecklingsarbete tryggas. Frågan omutbildningens forskningsanknytning tilldrog sig betydande uppmärksamhet vidriksdagsbehandlingen av högskolereformen . J det planeringsarbete införreformen som har genomförts efter riksdagsbeslutet har denna fråga behandlatsi skilda former. (FUN, U 1974: 06) har genomtilläggsdirektiv fått till uppgift att utreda frågor om dengmndläggande högskoleutbildningens anknytning till forskning. a skall FUNpröva i vilken utsträckning åtgärder bör vidtas för att inom den nya högskolansäkerställa att övergång blir möjlig till utbildning över grundexamensnivåfrån utbildningslinjer som inte har någon naturlig fortsättning. för högskolereformen (H 75) har behandlatfrågan om forskningsanknytning. Dennya högskolan kommer att bestå av utbildningar med vitt skilda traditioner ochförutsättningar. Innehållsmässigt och organisatoriskt skiljer sig olikautbildningar från varandra bl. a i fråga om anknytningen till forskningen. Encentral del i det fortsatta reform- och utvecklingsarbetet blir därför attsöka förverkliga principen om ett samband mellan forskning och gmndläggandehögskoleutbildning, såväl statlig som . Inte minst viktigt är detta närdet gäller utbildningen på utbyggnadsorterna. Det är en svår uppgift att finnaverkningsfulla anordningar på detta område. Målet kommer därför att nås förstpå sikt. Ett viktigt underlag för detta arbete kommer att ges genom FUN:s kommandeförslag. Det är viktigt att den nya högskolan redan från starten fårekonomiska möjligheter att gripa sig an uppgiften. UbU1976/77: 20 64 ändamålet beräknas under förslagsanslaget Vissa kostnaderi samband med högskolereform 6 milj. kr., vilket belopp bör disponerasregionvis av regionstyrelserna enligt följande sammanställning. Högskoleregion (tkr) Enligt propositionen 1975:9 skallmedel för forskningsanknytning avse åtgärder som vidtas för att stärkasambandet mellan å ena sidan enheter som har fasta resurser för forskning, åandra sidan enheter som saknar sådana. Det faktiska behovet avforskningssamband hos olika utbildningar som inte haranknytning tdll fasta forskningsresurser bör vara en avgörande bedömningsgrundnär sådana medel tas i anspråk. Det bör därför inte uteslutas att medel förforskningsanknytning kan behöva tas i anspråk för projekt och liknande ändamålsom syftar till att stärka forskningssambandet också inom en och sammahögskoleenhet. Efter förslag i propositionen 1975:9 har riksdagenbeslutat att forskningsorganisationen vid i skallvidgas. Regeringen har därför uppdragit åt att utredafrågan om en tvärvetenskapligt och tematiskt orienterad forsknings- ochforskamtbildningsorganisation inom främst den nuvarande filosofiska fakultetensområde. En av konsistorium tillkallad grupp har lagt fram enrapport . Ny väg för forskning. I den föreslås forskning inom ramen förfyra teman: Hälso- och sjukvården i samhället. Kommunikation överföring avinformation. Teknik och social förändring samt Vatten i natur och samhälle. Förfortsatt planerings-och förberedelsearbete inför en tematiskt uppbyggdforsknings- och forskarutbildningsorganisation i har beräknats Imilj. Propositionen behandlar härefterfrågor om planeringsramar, det fria utbildningsområdet, anmälningsförfarandet,anslagssystemet och anslagsomläggningar samt vissa lokaliseringsfrågor. Det planeringssystem som har beslutat om innebäratt det skall finnas planeringsramar för antalet nytillkommande studerande. Detotala planeringsramarna för högskoleutbildningen skall ta största möjligahänsyn till tendenser i individernas samlade efterfrågan på högskoleutbildning.Fördelningen av medel på orter, högskoleenheter och utbildningar för varjeläsår skall göras under hänsyn till hur den UbU 1976/77: 20 65 aktuellaefterfrågan fördelar sig på olika orter och på olika slag av utbildningar. H75:s och de regionala kommittéernas förslag utgår i många fall från enväsentlig ökning av antalet 'nytillkommande studerande. Med hänsyn till attförslagen avser i huvudsak sådana hnjer och kurser som fastställs regionalt ochlokalt bör inte eller regeringen ta ställning till enskilda förslag.Med vissa undantag är regeringens utgångspunkt att antalet nya studerande påallmänna utbildningshnjer under /78 kommer att vara oförändrat iförhållande till vad som har beräknats för motsvarande utbildning budgetåret1976/ 77. Studerandeantalet inom högskolan beräknas emellertid totalt sett ökatill följd av efterfrågan på utbildning inom främst enstaka kurser. Ökningen avmedlen för grundläggande högskoleutbildning avser med nyssnämnda undantag inte allmänna utbildningslinjer utan endast lokala och individuella linjersamt enstaka kurser. Regeringenanser att det bör finnas ett utbildningsområde, det fria utbildningsområdet,inom vilket det fria tillträdet skall upprätthållas. Inom ramen för vad som ärbestämt beträffande allmänna utbildningslinjers innehåll i utbildningsplan ochdnom ramen för beslut i fråga om medel för övrig utbildningbeslutar de lokala myndigheterna vilka fria linjer, och kurser som skallfinnas. I fråga om det fria området bör antagningsbegränsning vara tillåten dådet är motiverat av brist på kompetenta lärare eller lämpliga lokaler. Normaltskall ingen behörig sökande som anmält sig kunna avvisas från utbildningsom av högskolestyrelsen erbjudits som fri. Högskolestyrelsen bör dock ha rättatt ställa in utbildning om antalet anmälda inte blir minst tio. På varje ortbör det fria området få finnas vid endast en högskoleenhet. I fråga omnuvarande universitet med filialer bör avgränsningen av det fria området ges ensådan form att den fria delen inte väsentligt förändras i fråga om omfattningenav utbudet. Detfria området måste definieras. Till övrig utbildning blir antagningen alltsåbegränsad. Inomden nya högskolan bör i motsats till vad som gäller inom universitet ochhögskolor ämnesområde inte vara ett studieorganisatoriskt begrepp. Sädanastudieorganisatoriska anordningar har visat sig svårhanterliga och är därförolämpHga med hänsyn till önskemålen om lokal rörelsefrihet. Det fria områdetinom högskolan bör utgöras av sådana kurser som motsvarar ett visst område inomnuvarande studieordning. Härvid bör följande nuvarande ämnesområden komma ifråga: allmän kriminologi, allmän språkvetenskap, ekonomisk historia, etnologi,filmvetenskap, filosofi, finska, fonetik, handelsrätt, idé- och lärdomshistoria,konstvetenskap, nordiska språk, praktisk filosofi, rättssociologi,socialantropologi, teatervetenskap, teoretisk filosofi, historia,litteraturvetenskap, religionskunskap, svenska, engelska, franska, mate- 5 1976/77. UbU 1976/77: 20 66 matik,ryska, spanska, tyska, företagsekonomi, juridisk översiktskurs,nationalekonomi, statskunskap, kulturgeografi, pedagogik, psykologi (utanantagningsbegränsning), sociologi, samhällskunskap, arkeologi, särskiltnordeuropeisk, informationsbehandling, musikvetenskap, statistik ochmatematisk statistik. Detfria området definieras således som kurser av visst slag. Definitionen böravse samtliga statliga högskoleenheter. Utbildningslinjer som i sin helhet kangenomgås på fria kurser blir fria. Självfallet får man räkna med att det inomen fri linje kan finnas speciella alternativa studiegångar där antalet platserär begränsat. Kurser som de studerande har fritt tillträde till bör inte fåingå i individuell linje. räknar för /78 med att av de allmännautbildningslinjerna kommer ekonomlinjen, matematikerlinjen ochsamhällsplanerariinjen att tillhöra det fria området samt räknar med att detsom nu i praktiken blir möjligt att ta emot alla studerande som önskar platsäven inom andra områden än det som har angivits i det föregående, t. ex. påjuristlinjen och den religionsvetenskapliga linjen liksom inom s.k.kursanslagsämnen vid d© nuvarande filosofiska faktulteterna såsom t.ex.egyptologi. Lokaliseringenav den fria utbildningen styrs av regeringens och beslut omlokaliseringen av allmänna utbildningshnjer samt av regionstyrelsernas beslutom fördelning av medel för enstaka kurser och lokala och individuella utbildningslinjer. Såvälde lokala som de regionala myndigheterna bör åläggas att av resurser för friakurser inom respektive ansvarsområde hålla i reserv. Därutöver börmöjliga omfördelningar tillsammans med temporära ändringar av undervisningensuppläggning leda till att man inom ramen för tilldelade resurser kan klara detfria tillträdet. Skulle det vid mindre högskoleenheter som t.ex. de nuvarandeuniversitetsfilialerna visa sig ogörligt med hänsyn till nödvändigalärarförordnan-den m, m. att hålla en reserv om bör i stället andraåtgärder vidtas som t.ex. en mer långtgående beredskap att temporärt ändraundervisningens uppläggning eller en begränsning av det fria utbudet varjetermin. Onitillströmningen blir väsentligt större än planerat och alla regionala ochlokala reserver och möjligheter till omdispositioner m.m. tagits i anspråk börhögskoleenheterna kunna få ett resurstillskott genom beslut av riksdagen.Storleken av resurstillskotten, som endast bör avse lärarlöner, bör prövas vidvarje tillfälle. föreslås besluta att resurstillskott skall kunnaerhållas efter prövning i varje särskilt fall för utbildning inomdet område som angivits, om det visar sig nödvändigt. Myndigheterna bör i sinamedelsframställningar självfallet redogöra för vilka dispositioner som harvidtagits så att det framgår att alla de regionala och lokala åtgärder somrimligen kan vidtas redan har skett. UbU 1976/77: 20 67 Medelsberäkningama i propositionen utgår från ettbehov av det antal årsstudieplatser inom det ospärrade området i respektiveregion som framgår av följande sammanställning. Ärsstudieplatsema avser även destuderande som fullföljer studier enhgt äldre bestämmelser. Talen anger inte hur många studerande som kanstudera inom det fria området. Antalet studerande blir väsentligt större änantalet årsstudieplatser beroende bl.a. på deltidsstudier. Regeringensförslag betyder att det kommer att finnas tre olika grup-r>er avutbildningar med skilda former för beslut om hur många studerande som kan tasemot. En gmpp utgörs av traditionellt spärrade utbildningar, t.ex. läkarlinjenoch civiUngenjörslinjema. anger dimensioneringen för dessa. Hit höräven de allmänna utbildningslinjerna inom den kommunala delen av högskolan,vilkas kapacitet bygger på en reglering av utbildningsvolymen som underställsriksdagen. En översikt över denna grupp av utbildningar och derasantagningstal redovisas under vart och ett av sektorsanslagen. En andra gruppav utbildningar utgörs av linjer och kurser för vilka ett högsta antagningstalkan fastställas genom lokala beslut. Exemjjel på sådana linjer ärfysikerlinjen och juristlinjen. En tredje grupp slutligen består av deospärrade linjerna och kurserna. har tidigare beslutat att alla studerandeskall anmäla sig till utbildning inom högskolan innan utbildningenbörjar. Detta generella anmälningsförfarande utgör en av grundförutsättningarnaför planeringssystemet och bör avse samtliga studerande, dvs. även studerandesom fullföljer studier enligt äldre bestämmelser. Den av beslutade omläggningen avanslagssystemet innebär att en grundläggande åtskillnad görs mellan resurserför forskning och forskamtbildning å den ena sidan, grundläggande utbildning åden andra. Resurser för forskning anvisas fakultetsvis. Utbildningsanslagenavser de fem yrkesutbildningssektorema, lokala och individuellautbildningslinjer samt enstaka kurser. Härtill kommer anslag för gemensammafunktioner. Sammanlagt kommer antalet anslag att uppgå till knappt 30. Syftetmed anslagsreformen är bl. Kartong:S. 77, rad 31 Står: dvs. de lägsta och högsta Rättat till: dvs. UbU1976/77: 20 63 regering och riksdag skall få en bättre överblick överresursförbrukningen och ett lämpligare underlag för avvägningar i stort mellanskilda verksamhetsgrenar. Det åsyftade fastare greppet över budgeten på statsmaktsnivåmöjliggör att högskolemyndigheterna får ökade befogenheter i fråga om huranvisade medel används. I och med anslagsomläggningen övergår högskolan praktiskttaget i sin helhet till en ordning med ändamålsinriktade anslag. Det ligger isakens natur, att en så genomgripande omställning som det här rör sig om ärsvår att genomföra. En del beräkningsmässiga problem kommer därför att återstånär verksamheten inom högskolan startar. Allteftersom verksamheten vinner istadga bör problemen kunna bemästras. Det kan inte uteslutas att de omfattande beräkningar somligger bakom omföri-ngen av medel från de gamla till de nya högskoleanslagen ivissa fall kan behöva jämkas. I den mån sådana jämkningar inte kan åstadkommasregionalt och lokalt utan särskilda föreskrifter bör regeringen ha möjlighetatt övergångsvis medge omföringar mellan ifrågavarande anslag i statsbudgetenoch mellan anslagsposter som har underställts . Regeringen bör vidbehov kunna delegera ett sådant bemyndigande till högskolemyndigheterna.Regeringen begär ett sådant bemyndigande. Det av beslutade anslagssystemet är avpassat förden nya högskolan med dess vidgade lokala befogenheter. 1 några avseendenföreslås nu ändringar i anslagssystemet. Medel för lokala och individuella hnjer och medel förenstaka kurser skall enligt beslut anvisas under skilda anslag. Förbåda anslagen har den ordningen avsetts gälla att medlen av fördelaspå högskoleregioner och att regionstyrelserna sedan fördelar dem påhögskoleenheter m.m. förordas att medel för lokala och individuella linjersamt enstaka kurser beräknas under ett gemensamt anslag. Därmed uppnås enstörre regional och lokal handlingsfrihet. Den innebär bl. a. attregionstyrelserna får ett större ansvar för att medel anvisas för utvecklingav nya utbildningsalternativ i form av lokala linjer. Såväl den vidgadefriheten som det större ansvaret kommer att gynna arbetet med att utveckla nyautbildningar inom högskolan. För bidrag till allmänna utbildningslinjer och övrigsektorsbunden utbildning (påbyggnadslinje och linjeanknuten kurs) inom kommunalhögskoleutbildning bör tills vidare ett särskilt förslagsanslag finnas, frånvilket bidrag utgår enligt grunder som motsvarar de nuvarande. För attunderlätta en samlad överblick bör under detta anslag finnas en anslagspostför varje yrkesutbildningssektor. För enstaka kurser samt lokala ochindividuella utbildningslinjer inom den kommunala högskoleorganisationen börbidrag kunna utgå från det ovan nämnda anslaget för lokala och individuellalinjer samt enstaka kurser. UbU 1976/77: 20 69 I fråga om medel för forskningsanknytning innebärden i propwsitio-nen 1975:9 angivna ordningen att medlen skall disponeras avregion-styrelserna och anvisas fakultetsvis. Medlen, tillsammans 6 milj. kr.,föreslås nu få disponeras av regionstyrelsema utan bindning till fakultet.