bet · G001SfU20 · 1976-12-31 00:00:00 — medanledning av propositionen 1976/77:71 om viss ersättning till handikappad I propositionen hemställs att skallgodkänna alt regeringen beslutar om särskild ersättning till Tönny Bodmark med17 . Bakgrunden lillregeringens förslag är följande. TonnyBodmark är född och handikappad efter en tidig hjärnskada med bl. a.betydande talsvårigheter och nedsatt rörelseförmåga i båda händerna. Han bökadeläsa juridik och uppbar då sedan mitten av 1960-taletfolkpension i form av helt sjukbidrag. En ansökan från Bodmark om fortsattsjukbidrag avslogs av läns allmänna försäkringskassa i januari1974. Beslutet fastställdes slutligt av försäkringsdomstolen den 17 april1975. SedanBodmark genomgått arbetsprövning vid statens arbetsklinikansökte han på nytt om sjukbidrag hos allmännaförsäkringskassa. Med hänsyn till resultatet av arbetsprövningen beviljadeshans ansökan. Eftersom lagen om allmän försäkring medger retroaktivapensionsförmåner beviljades sjukbidraget fr. o. m. juni1975. Beslutet fastställdes slutligt av försäkringsdomstolen i december 1976.En ansökan om resning av försäkringsdomstolens tidigare dom av den 17 april1975 lämnades ulan bifall av regeringsrätten . Underden tid Bodmark inte hade sjukbidrag uppbar han i ställetinvaliditetsersättning med . Vidare tilldelades han studiemedel. Ipropositionen anför chefen för att statsmaktema, med hänsyntill de speciella förhållanden som obestridligen föreligger i fallet, enligthans mening bör utnyttja de möjligheter som myndigheterna saknar och i särskildordning ge Bodmark ersättning för uteblivna pensions- och tilläggsförmåner förtiden . Förmånerna i fråga skulle ha utgjort 24 500 kr.Departementschefen föreslår emellertid att av Bodmark uppbureninvalidiietsersätlning avräknas, i följd varav ersättning skall utgå medavrundat . Beloppet skall utbetalas från femte huvudtitelnsreservationsanslag Extra utgifter. Utskoltel har inte något att erinra mot att denersättning som ställts i utsikt till Bodmark utbetalas och tillstyrkerföljaktligen propositionens förslag. 1 1976/77. SfU 1976/77:20 2 Härutöver vill utskottet anföra följande. Principenom allas likhet inför lagen är djupt rotad i det svenska rättssamhället.Riksdagens främsta uppgift är att genom lagstiftning utfärda för myndigheteroch enskilda bindande normer, medan tillärripningen av dessa normer heltöverlåtits på myndigheter och domstolar. Av kravet på en lika behandling avmedborgarna följer att rättsreglerna skall vara generella. Riksdagenslagstiftningsmakt ger inte något utrymme för att i särskilda fall genom lagbesluta om angelägenhet i vilken avgörandet ankommer på domstol ellermyndighet. Lagenom allmän försäkring omfattar i princip alla medborgare och lagen ger denenskilde möjlighet att genom besvär vinna rättelse av felaktiga beslut.Regeringen har lika litet som någon möjlighet att i ett enskiltförsäkringsärende ändra myndighels eller domstols avgörande. Däremot kan - ochbör - regeringen genom förslag om ändringar i lagen eller genom helt nygenerellt verkande lagstiftning verka för att bestämmelser och deras tillämpningger ett materiellt tillfredsställande resultat. Socialförsäkringssystemet- i första hand det allmänna pensionssystemet -har utformats med särskildhänsyn till handikappades behov av stöd. Handikappersättning, vårdbidrag och imånga fall förtidspension utgör direkt anpassade stöd till handikappade och detär enligt utskottets mening av stor vikt att bestämmelserna härom är utformadeså att den som är i behov av stöd också får det. Med hänsyn bl. a. till densnabba reformtakten inom socialförsäkringslagstiftningen och de skiftande behovav grundtrygghet som efter hand ger sig till känna är det tyvärr ofrånkomligtatt systemet uppvisar vissa brister, främst i samordningen med andrabidragssystem. Detta är bakgrunden till all den socialpolitiskasamordningsutredningen på begäran tillsattes . Utredningenskall klarlägga hur långt det socialpolitiska bidragssystemet kan samordnas ien allmän socialförsäkring och utredningens arbete tar bl. a. sikte på ensystematisk genomgång av lagen om allmän försäkring med beaktande avsamordningsfrågorna både inom denna lagstiftning och i förhållande till andrabidragsformer. Vadsärskilt gäller retroaktivtiden för utbetalning av pensionsförmåner har riksdagen- i anledning av att barn i ett flertal fall gått miste om sinapensionsförmåner - vid fjolårets (SfU 1975/76:3) uttalat sig för enändring av när det gäller barnpensioner och understrukitatt det torde bli nödvändigt att i sammanhanget även överväga bl. a. en ändringav bestämmelserna om retroaktivitet när det gäller andra pensionsförmåner.Riksdagen har också understrukit angelägenheten av att frågan får en snarlösning. Frågan övervägs f n. av pensionskommittén. nu anfört understryker att i den mån lagstiftningen och desstillämpning ger anledning till ändringar dessa måste företas i föreskrivenordning. Om man utanför denna ordning särbehandlar enskilda fall föreligger enuppenbar risk att detta skapar en känsla av rättsosäkerhet hos medborgarna ochmedför svårigheter för de lagtillämpande organen. Eftersom utskottet på grundav de föreliggande omständigheterna ansett sig böra SfU 1976/77:20 3 medverkatill att ett enskilt fall särbehandlas med utnyttjande av rätt attbesluta över statens medel, finns det enligt utskottets mening desto störreanledning att göra dessa principiellt viktiga påpekanden. Med del anfördaförutsätter utskoltel all det förfaringssätt som utskottet nu ställer sig bakominte blir vägledande för framtiden. att godkänner att regeringen beslutarom särskild ersättning till med . Näiyarande:herrar Aspling (s), i (c), Ringaby (m), iNennesholm (c), Karisson i (s), fröken (), (),fröken (), herrar (), Åkeriind (m), iKristianstad* (s), i (c), i (s), fruAndersson i (c) och i * (s). *Ej närvarande vid betänkandets justering.