bet · G001KU39 · 1976-12-31 00:00:00 — med anledning av motioner rörande förhållandet mellan statoch kyrka m. m. I detta betänkande behandlas följande motioner: 1976/77:48av m.fl, (vpk), 1976/77:436av m, fl. (s), 1976/77:583av i Agnas (m), 1976/77:999av () saml 1976/77:1002av i (c) och () 1 betänkandet redovisas avsniltsvis de frågor som tagilsupp i motionerna, nämligen om förhållandet stat-kyrka, om tillfällig upplåtelseav kyrkorum, om konungens underskrift av vissa expeditioner i kyrkliga frågorsamt om ändring av tidpunkten för valen till kyrkofullmäktige. 1 motionen 1976/77:48 av herrWerner m. fl. (vpk) yrkas alt hos regeringen begär förslag om kyrkansskiljande från staten. I motionen 1976/77:436 av m. fl. (s) yrkas altriksdagen som sin mening ger regeringen till känna 1, attöverläggningarna mellan företrädare för staten och börfullföljas enligt de ursprungligen fastlagda riktlinjerna på sätt närmare harutvecklats i motionen, 2, att arbetet börplaneras och bedrivas så att resultatet kan redovisas , 3, att desynpunkter i övrigt som redovisats i motionen blir vägledande för arbetetsinriktning. uttalade sig fören utredning vars huvudsyfte borde vara att lägga fram material för en fortsattdiskussion om ett framtida ställningstagande till frågan om statens ochsvenska kyrkans relationer till varandra (KU 1956:17, rskr 1956:381). Regeringens direktiv för den sedermera tillkalladeexpertutredningen benämnd utredning kyrka-stat anslöt sig nära tillriksdagens uttalande om utredningsarbetets syfte och uppläggning. 1958 årsutredning kyrka-stat tolkade sin uppgift så alt den omfattade 1 1976/77. KU 1976/77:39 2 "ickealt förbereda kyrkans skiljande från staten utan att förutsättningslöst ochallsidigt framlägga material för ett senare ställningstagande i annan ordningtill hur förhållandel mellan staten och skall varagestaltad, utan eget ställningstagande för eller emot någon viss lösning".Efter ett tioårigt utredningsarbete framlade utredningen sill slutbetänkande(SOU 1968:11), Utredningen avgav under arbetets gång följande delbetänkanden: I, Religionens betydelse somsamhällsfaktor. Möjligheter och metoder för en sociologisk undersökning (SOU 1963:26) II, Kyrkor och samfund i Sverige.Omfattning och verksamhet (SOU 1963:39) Religionsfrihet (SOU 1964:13) Historisk översikt -Kyrkobegrepp (SOU 1964:16) V. Krislendomsundervisningen,Med särskild hänsyn till förhållandet kyrka-stat (SOU 1964:30) VI, Lagstiftning - Rättskipning (SOU 1965:70) VII, Folkbokföringen(SOU 1967:16) VIII, De teologiskafakulteterna (SOU 1967:17) Kyrklig organisation och förvaltning (SOU 1967:45) Kyrklig egendom -Skattefrågor - Prästerskapets privilegier (SOU 1967:46) Vid sina analyser utgick utredningkyrka-stat från fyra hypotetiska lägen, som av utredningen sammanfattningsvisdeflnierades enligt följande. "FörA-läget har utredningen upptagit reformer som ej ändrar grunderna förrelationen mellan staten och kyrkan. Det förutsattes alt i detta läge ett närasamarbete alltjämt förekommer mellan stal och kyrka. Detta innebär bl, a, attkyrkans religiösa verksamhet skall regleras på likartat sätt som sker samtalt beskattningsrätten skall bestå och tillgången till kyrklig jord lämnasorubbad. Viss gemenskap mellan borgerliga och kyrkliga organ förutsattesalltjämt förekomma, särskilt på riksplanet. De reformer som i detta lägeaktualiseras, inriktas emellertid i betydande utsträckning på organen, ID-läget har utredningen förutsatt alt kyrkan skall vara fri såväl i organisatorisktavseende som eljest, utan beskattningsrätt och utan tillgång till den kyrkligajorden; kyrkobyggnaderna med tomter förutsattes dock kvarstå i kyrkligdisposition, I ett sådant läge har spörsmålen om frihet för kyrkan och omlikställighet mellan olika livsåskådningar kunnat renodlas. Hänsyn har här icke behövt tagas till de speciellaspörsmål om kompetens och kontroll m, m, som uppkommer då någon form avsärskilt statligt stöd föreligger, IB- och C-lägena förutsattes kyrkan i princip vara i organisatoriskt hänseendefriställd från staten. Lägena skiljer sig till en början från varandra när detgäller ekonomiska förhållanden. Detta kan emellertid få konsekven- KU 1976/77:39 3 serför andra områden, såsom statlig uppsikt och kontroll. I B-läget förutsatteskyrkan bibehålla någon form av beskattningsrätt eller i varje fall en förenkladform för uppbörd av medlemsavgifter genom statliga organ. Vidare förutsatteskyrkan ha kvar rätten till kyrklig jord och övrig kyrklig egendom. För C-lägetutgår utredningen från att kyrkari liksom i B-läget har kvar rätten till denkyrkliga egendomen. Däremot förutsattes här, i motsats till vad som gäller iB-läget att statlig medverkan vid uppbörd av medlemsavgifter icke kvarstår.Vid sidan av den närmare utformningen av de ekonomiska förhållanden, som ärlägenas utgångspunkter, har undersökningen av olika konsekvenser därav varit enviktig uppgift för utredningen" (SOU 1968:11 s. 22). BetänkandetSvenska kyrkan och staten sändes ut på remiss till ett 100-talmyndigheter och organisationer. En sammanställning av remissyttrandena harpublicerats (SOU 1970:2). Av denna sammanställning framgår bl, a, att av 95remissinstanser uttalade sig 31 för fortsatt samband mellan stat och kyrka.Dessa utgjordes till övervägande delen av organ med anknytning till , 17 remissinstanser stödde tanken på ett fritt läge, medan 47 inteuttryckligen tog ställning. Till denna sistnämnda grupp hörde allaicke-kyrkliga myndigheter utom åtta länsstyrelser, av vilka sex förordadefortsatt samband och två ett fritt läge,.saml flertalet organisationer utankyrklig anknytning. En ny etapp i utredningsarbetet om stat-kyrkä-frågornainleddes genom tillkallandet av den parlamentariskt sammansatta 1968 årsberedning om stat-kyrka. Huvuduppgiften var enligt direktiven att på grundvalav i första hand det av den tidigare beredningen presenterade utredningsmaterialetta ställning i den centrala frågan om det framtida förhällandet mellan statenoch . Mer detaljerade lösningar borde inte utarbetas under dennaetapp i utredningsarbetet. Det gällde i första hand att nå fram till ettställningstagande i fråga om den principiella utformningen av förhållandetmellan staten och kyrkan. Utgångspunktenför arbetet borde enligt direktiven vara de fyra lägen som utredninghade presenterat, varvid i första hand A- och C-lägena borde övervägas. I frågaom C-läget underströks ätt ett huvudproblem' var alt finna former förövergångsbestämmelser av bl. a. ekonomisk art. Eftersom staten inte kundefrånsäga sig allt ansvar för religiösa angelägenheter borde beredningenåtminstone i stort presentera villkoren för en från staten organisatorisktskild kyrka. En betydelsefull fråga var hur en sådan kyrkas ekonomi bordeordnas särskilt . Islulbetänkandet (SOU 1972:36) Samhälle och trossamfund vidgades frågan tillatt omfatta alla trossamfund, även om huvudfrågan gällde förändrade relationermellan staten och . Resultatet av vissa kompletterandeundersökningar som beredningen utfört, bl. KU 1976/77:39 4 ochandra trossamfunds ekonomi, publicerades i delbetänkandet (SOU 1971:29) Kyrkankostar samt i bilagor (SOU 1972:37-38 och DsU 1972:5-8) till siutbetänkandel. Beredningensförslag hade karaktär av principlösningar. Del förutsattes att ytterligareutredningsarbete behövde ske på åtskilliga områden innan förslagen kundegenomföras. Degrundläggande principerna i beredningens förslag innebar i huvudsak följande, - Kyrkans ansvar förfolkbokföringen och begravningsväsendet förs över till borgerliga organ, - Kyrkans försaiTilingar skallinte längre ha ställning som kommuner, - Kyrkans församlingar skall intelängre ha beskattningsrätt. - Kyrkomötets ställning somlagstiftande organ upphävs. - Kyrkan ges möjligheter attsjälvständigt besluta om trosfrågor och om inre organisatoriska frågor,däribland tillsättning av tjänster inom kyrkan. - Kyrkan skall som harätt till den kyrkliga egendomen. - Medlemskap i kyrkan betraktassom en inomkyrklig fråga. - Den som är medlem i kyrkan vidtiden för övergången till de ändrade relationerna förblir medlem utan hinder avövergången. - Kyrkans medlemmar förutsättsliksom svara för huvuddelen av kostnaderna för kyrkans verksamhet. - Staten erbjuder hjälp meduppbörden av avgifter, - Staten erbjuder visst ekonomisktstöd. Beredningen presenterade en detaljerad tidsplan förgenomförandet av förslagen. Enligt denna tidsplan skulle svenska kyrkansoffentligrättsliga reglering upphöra efter en förberedelseperiod ,dvs, vid utgången av , Förberedelserna skulle grundasbl, a, på ställningstagande är 1974 till en principproposition medförslag till beslut om allmänna riktlinjer för det fortsatta reformarbetet.Under perioden 1974-1983 förutsattes ett omfattande utredningsarbete både istatlig och kyrklig regi, varjämte vissa förhandlingar och överläggningarskulle äga rum. Regering, riksdag och kyrkomöte skulle vid olika tillfällenunder perioden fatta beslut om genomförandet av olika delreformer, t. ex, överförandetav ansvaret för folkbokföring och begravningsväsendet till borgerliga organ.Förslaget om statlig hjälp med uppbörden av avgifter avsåg en period om tio årefter det att kyrkans offentligrättsliga reglering hade upphört, dvs. Stat-kyrka-beredningensförslag var inte helt enhälligt. Sålunda hade företrädarereserverat sig mot dels förslagen att kyrkans församlingar inte längre skulleha ställning som kommuner med beskatlningsrätl, dels det principiella synsättetatt ansvaret för begravningsvä.sendei borde föras över till borgerligt organ.Sistnämnda fråga borde enligt reservanten utredas ytterligare. Vissa andrareservationer och särskilda yttranden förelåg KU 1976/77:39 5 (seKU 1974:37 s. 2-3). Beredningensförslag blev föremål för ett omfattande remissförfarande. Särskild vikt ladespå att säkerställa att synpunkter från lokal nivå skulle komma fram. Sammanlagtkom 870 yttranden in, vilka har ställts samman och publicerats avutbildningsdepartementet (SOU 1974:9). Avden publicerade sammanställningen framgår att remissinstansernasställningstagande till beredningens förslag i stort uppvisade en splittradbild. De flesta instanserna (426) var positivt inställda, medan 90 uttryckligenavstod från ställningstagande. En kritisk grundinställning till förslagen komfram i 354 yttranden. För att spegla olika opinioner blandremissinstanserna grupperades i sammanställningen de 870 yttrandena i femkategorier, nämligen centrala statliga myndigheter m. m. (36), länsstyrelseroch borgeriiga primärkommuner m. m. (210, varav 186 kommuner), instanser medanknytning till (315, varav 273 församlingar), instanser medanknytning till andra trossamfund (287, varav 263 frikyrkoförsamlingar) samtfackliga, politiska och vissa andra ideella organisationer (22). Med dennautgångspunkt avtecknar sig i huvudsak följande bild av remissopinionen. Inomgruppen centrala statliga myndigheter m. m. ansåg man sig i allmänhet ej börata ställning till de grundläggande principerna i beredningens förslag. Mensamtliga som tog ställning redovisade en positiv grundinställning tillförslaget. I gruppen länsstyrelser och borgerliga primärkommuner m. m. hade deflesta (100) en positiv grundinställning, medan en kritisk grundinställning komfram i 86 yttranden. Mer än fem sjättedelar av yttrandena från instanser medanknytning till andra trossamfund än var positivt inställda tillförslaget. Samma inställning kom fram i yttranden från hälften av gruppenfackliga, politiska och andra ideella organisationer. Inom denna grupp varendast ett fåtal kritiskt inställda, medan resten ej tog ställning. Kritikenmot beredningens förslag var koncentrerad till instanser med anknytning tillsvenska kyrkan. Av de 315 yttranden som hänförts till denna grupp gav sålundanärmare fyra femtedelar uttryck för en kritisk grundinställning. 58remissinstanser med anknytning till kyrkan deklarerade dock en positivgrundinställning. Beträffande remissinstanserna på"lokalplanet" framgick att de flesta kommunerna hade en positivgrundinställning, men ett 20-tal kommuner avstod uttryckligen frånställningstagande. En stor majoritet bland de hörda församlingarna inomsvenska kyrkan var kritiskt inställd. Av frikyrkoförsamlingarna var över 85 %positivt inställda. Det kan nämnas att företrädare på central nivå förfrikyrkorna i de flesta fall var positivt inställda under förbehåll av statliguppbördshjälp åt . Blandde positivt inställda instanserna förekom många som hade gjort ett eller fleraförbehåll. Ett av de vanligare förbehållen var att erbjudandet 1* 1976/77. KU 1976/77:39 6 omuppbördshjälp borde utsträckas utöver de föreslagna tio åren. Det förekomockså yttranden, där man kritiserade beredningen för att den hade föreslagit enför alltför generös lösning, liksom uttalanden av innebörd attberedningens lösning inte gav kyrkan tillräcklig frihet. Bland de kritiskainstanserna kan urskiljas olika kategorier. Åtskilliga instanser förordade istort sett status quo. Hit hörde ett mycket stort antal församlingar inomsvenska kyrkan. En annan kategori utgjordes av dem som hade andra väsentligainvändningar mot förslaget. Hit hör till en början de som sade sig ansluta sigtill beredningens huvudlinjer men avstyrkte förslaget om upphävande av lagen omförsamlingsstyrelse och beskattningsrätten, dvs. anslöt sig tillcenterpartireservationen. Hit hör vidare de instanser - däribland många organ påcentral och regional nivå inom - som även förordade s. k.ramlagstiftning för kyrkan och därjämte förde fram andra väsentliga erinringarmot beredningens förslag, exempelvis på grundval av s. k. reformprogram. Praktiskttaget samtliga instanser, vilka yttrat sig om förslaget att överförabestämmanderätten i inomkyrkliga angelägenheter till i sambandmed relationsförändringen, fann det vara riktigt att kyrkan erhöll bestämmanderättenöver inomkyrkliga angelägenheter. Olika uppfattningar förelåg däremot om sättetoch tidpunkten för ett sådant överförande. Flertalet uttalade sig härvid förberedningens förslag att denna bestämmanderätt borde överföras i samband medden av beredningen föreslagna relationsförändringen. Många instanser medanknytning till gjorde däremot gällande att överförandet kundeoch borde ske inom ramen för nuvarande samband mellan staten och kyrkan. Enbred remissopinion stödde förslaget om överförande av folkbokföringen tillborgeriig myndighet. Kritik mot detta förslag kom nästan enbart från instansermed anknytning till . Men även inom denna fanns en betydandegrupp, däribland ett 70-tal församlingar, som stödde beredningens förslag. Avövriga lokala organ stöddes förslaget av närmare 140 kommuner och 250frikyrkoförsamlingar. - De kritiska instanserna bestred dock inte uppfattningenatt folkbokföringen som sådan är en borgeriig uppgift. Närdet gäller huvudmannaskapet för begravningsväsendet hade de flesta centralamyndigheter, andra trossamfund samt politiska och andra ideella organisationersom yttrat sig i frågan en positiv inställning till beredningens förslag.Åtskilliga länsstyrelser samt de flesta instanser med anknytning till svenska kyrkanvar emellertid kritiskt inställda och förordade ytteriigare utredningar. Av dekommuner som hörts hade ungefär hälften, ett 90-tal, en positiv inställningtill beredningens förslag. Ett 20-tal kommuner anslöt sig tillcenterpartireservationen och förordade alltså ytteriigare utredning. Ungefärlika många tog inte ställning. Omkring 50 kommuner var mer eller mindreentydigt kritiska mot tanken att överföra ansvaret för allmännabegravningsplatser till kommunerna. Omkring 35 av de hörda församling- KU 1976/77:39 7 arnainom godtog förslaget. Ett 60-tal församlingar anslöt sig tillcenterpartireservationen, ca 15 tog inte ställning, men majoriteten (drygt 160)var mer eller mindre entydigt kritiskt inställda. Ca 240 frikyrkoförsamlingargav däremot uttryck åt en positiv inställning till beredningens förslag.Önskemål om utökad statlig uppbördshjälp förekom - som framgått av redogörelsenför inställningen till beredningens förslag i stort - i stor utsträckning bådebland dem som hade en positiv och bland dem som hade en kritiskgrundinställning till beredningens förslag. Remissinstansernasinställning till de olika ekonomiska stödåtgärder som beredningen föreslagithängde i stor utsträckning samman med deras ställningstagande till förslaget istort. Detta gällde exempelvis förslagen om stöd till ekonomisk utjämning,samlingslokaler, kulturhistoriskt värdefulla kyrkobyggnader m. m. Beredningensförslag om den kyrkliga egendomen kommenterades i ett stort antal remissvar.Också här var inställningen splittrad. En huvudinvändning var att kyrkan bordeha tillförsäkrats full äganderätt antingen till all den egendom som den f n,förfogar över eller till vissa slag av denna egendom. En del instanser hävdadeatt äganderätten till den kyrkliga egendomen borde klariäggas ellerfastställas före ett principbeslut i egendomsfrågan. Från många håll inomsvenska kyrkan uttrycktes oro för innebörden av beredningens uttalanden om attkyrkans rätt till egendomen skulle vara beroende av att kyrkan behåller sinnuvarande territoriella församlingskaraktär och folkkyrkostruktur. Frågansläge m. m. Kort före remisstidens utgång gavsi ett pressmeddelande från statsrådsberedningen till känna att regeringen inteavsåg att föreslå några djupgående reformer när det gällde den svenska kyrkan.Meddelandet hade följande lydelse: Stat-kyrkaberedningen tillsattes 1968 med uppgiftatt ta ställning i den centrala frågan om det framtida förhållandet mellan statoch kyrka. Utredningsarbetet borde äga run> i en anda av tolerans ochgenerositet. Det betonades att beredningen borde eftersträva samlandelösningar. 1969års socialdemokratiska partikongress ställde sig bakom dessa riktlinjer. Beredningenlämnade sitt principbetänkande Samhälle och trossamfund. skulle efter en längre övergångstid upphöra att vara bunden avriksdagsbeslut. Övriga trossamfund skulle uppnå större jämställdhet och bättrevillkor. Den pariameniariska beredningen hade nått stor enighet bakom sinaförslag. Den socialdemokratiska partikongressen ställde sigbakom beredningens förslag. Förslagen var alt beteckna som ett generösterbjudande till den . ankom det i första hand på kyrkan all laställning och lämna besked. Kongressen höll fast vid grundsynen att del gälleratt nå en samlande lösning. Reformer på religionsfrihetens område börenligt socialdemokratins uppfattning KU 1976/77:39 8 genomförasmed så stor politisk enighet som möjligt. remissyttranden om stal-kyrkaförslaget som inkommit liksom av de utförligtredovisade förberedelserna för de flesta övriga kan klara tendenser utläsas.Från många håll, särskilt från allmänt samhälleliga instanser, kommer positivareaktioner. Det står emellertid redan nu klart att förslagen vållat starksplittring inom de kristna grupperna. Frikyrkorna liksom "invandrarkyrkorna"är i stort positiva till huvudprinciperna för förslagen. Inom den svenska kyrkanhar däremot starka krafter ställt sig avvisande. Förutsättningarnaför en bred samling över partigränserna torde likaså vara mycket små, sedan maninom moderata samlingspartiet och icke velat hålla denna fråga utanförpartipolitiken och i del närmaste avvisat beredningens förslag. Underdessa förhållanden kan något avgörande i frågan om förhållandet mellan stat ochkyrka under de förutsättningar som angavs i samband med tillsättandet av 1968års beredning icke nås. Vi har eftersträvat en samlande lösning. Den kan inte idagens läge uppnås. Under sådana förhållanden kommer regeringen icke attutforma eller framlägga förslag i denna fråga. Däravföljer all regeringen icke kommer att föreslå några djupgående reformer när detgäller den . De förhållanden som råder kommer därför att ihuvudsak bestå. Regeringen avvisar varje slag av lösning i form av grumligamellanlägen som icke skapar klarhet i relationerna mellan staten och kyrkan.Detta hindrar inte alt vissa andra mindre reformer, som får starkt stöd avremissinstanserna genomförs. Strävandena alt förbättra villkoren för övrigatrossamfund kommer alt fortsätta. I ett interpellationssvar den 30 november 1973anförde dåvarande kyrkoministern bl. a. att de politiska partiernasståndpunkter till beredningens förslag syntes vara oförändrade. Det finnsdärför inte skäl alt ändra regeringens beslut i reformfrågan. Endast vissamindre reformer skulle komma att övervägas. Det kan nämnas att den s. k.dissenterskatten har sänkts från till . Utredningar har tillsatts omden andliga vården på sjukhus och kriminalvårdsanstalter och om själavård ochövriga kyrkliga beredskapsfrågor vid krig och krigsfara. Ändrade regler harinförts om prästernas vigselskyldighei. Vitlneseden vid domstol innehållerinte längre något religiöst inslag. Vidare har vigselrätten förfrikyrkopastorerna utvidgats och anslagen till andra trossamfund än kraftigt ökat. Kyrkligtutredningsarbete och överläggningar med staten Biskopsmötet beslöt i anslutning tillregeringens pressmeddelande i stat-kyrka-frågan alt anmoda ärkebiskopen atttillsälta en särskild arbetsgrupp med uppgift alt få till stånd vissa reformerbeträffande organisation. En sådan arbetsgrupp tillsattes iseptember 1973 beslående av ledamöter utsedda av biskopsmötet. för stiftsting ochRiksförbundet . Gruppens uppgift var att arbeta fram förslag tillreformer beträffande kyrkans organisation och arbetsformer, framför allt denkyrkliga KU 1976/77:39 9 organisationenpå riks- och stiftsplanen vid olika alternativa lägen med hänsyn till kyrkansförhållande till staten. Dessa lägen beskrevs i ärkebiskopens direktiv förarbetet som 1) i stort sett oförändrat läge, 2) en statlig ramlagstiftning förkyrkan på församlings-, stifts- och riksplanet med möjlighet för kyrkan självatt besluta om och vårda sina inre angelägenheter och 3) en från staten iorganisatoriskt avseende helt frislående kyrka. Arbetet inom gruppen bordebedrivas på sådant sätt all reformförslag som principiellt sett berördenuvarande samband mellan stal och kyrka kunde aktualiseras före delkyrkomöte som var avsett att hållas . Den18 inleddes överläggningar mellan statsrådet ,föredragande statsråd i kyrkofrågor, och företrädare för svenska kyrkanangående de framtida relationerna mellan kyrka och samhälle. Iöveriägg-ningarna deltog ärkebiskop samt företrädare för biskopsmötet.Svenska kyrkans . för stifitingoch jämte den arbetsgrupp inom regeringens kanslisom biträder statsrådet i kyrkofrågor. I ett pressmeddelande frånstatsrådet meddelades följande om överiäggningarna: Vidsammanträdet diskuterades förändringar i relationerna mellan kyrka och samhällemed utgångspunkt berednings förslag och remissyttrandena överdelta. Man var överens om att inom förslagets ram pröva vilka förändringar somkunde vidtagas i syfte att skapa goda framtida arbetsbetingelser åt kyrkan ochövriga trossamfund. Underde fortsatta diskussionerna kommer att behandlas bl. a. frågan om kyrkansmedverkan i begravningsväsendet. Kyrkans framlida ekonomi kommer också attägnas stor uppmärksamhet. En tredje punkt som kommer att diskuteras i detalj ärfrågor som berör övergången från nuvarande statskyrkosystem till ettsjälvständigt trossamfund. Denna punkt kräver en grundlig genomgång av allkyrklig lagstiftning. Behovet av lagstiftning för att genomföra självaövergången måste också prövas. behov av hjälp för all klara avvissa organisatoriska frågor i samband med övergången kommer också att tasupp. Vidsammanträdet diskuterades tillsättandet av särskilda arbetsgrupper med uppgiftatt utreda och framlägga förslag i särskilda delavsnilt. Vidfortsatta överiäggningar tillsattes fyra arbetsutskott. Dessa ficki uppdrag alt bereda olika delavsnilt såsom kyrkans medverkan i begravningsväsendet,dess framtida ekonomi, den kyrkliga egendomen samt olika frågor som berörkyrkans framtida organisation och ställning, övergången till ett självständigttrossamfund och erforderiig lagstiftning. I ett senare sammanhang i belänkandetredovisas läget i de olika arbetsutskotten. KU 1976/77:39 10 Frågan om relationerna mellan stat och kyrka togsinte upp till någon närmare sakbehandling vid kyrkomötet . Frågan berördesdock i olika sammanhang.