bet · G001JuU20 · 1976-12-31 00:00:00 — Samma syfie har enligl departementschefen beslämmelsen isamma paragraf, att material som vid granskningen inte finnes vara av belydelseför ulredningen skall förstöras. Förslag lill särskild lagregleringav möjligheterna att utnyttja material i de nu beskrivna situationerna upptasinte i propositionen. Lagrådet ifrågasätter i sitt ytlrande över proposilionenhuruvida det kan anses förenligt med regeringsformen all man ulandireki stöd ilag skulle la ulnyllja avlyssnat material för annat ändamål än det somföranlett tillståndet lill avlyssningen. De överväganden som kan görasbeiräffande della spörsmål talar enligl lagrådels mening starkt lill lormån förden tolkningen av hithörande grundlagsbestämmelser att lagstöd måste finnasbåde för anskaffande och för ulnylljande av sådanl material som det här ärfråga om. Lagrådet anser vidare att oavsett regeringsformens innebörd sakligaskäl lalar för alt man i lag reglerar frågan i vad mån avlyssnat material lärutnyttjas när det gäller annan brottslighet än den som föranlett tillståndetlill avlyssning. Härvidlag framhåller lagrådet att del under alla förhållandenligger klart bäst i linje med andan bakom berörda bestämmelser i regeringsformenalt lagformen används när del gäller en ordning som - i den mån den JuU 1976/77:20 14 gerrätt till utnyttjande av avlyssnat material - kan göra enskildas slällningsärskilt ulsail och sårbar. Speciell uppmärksamhel förijänar enligl lagrådeldel förhållandel all en del personers förehavanden kan bli föremål för insyn,irois alt ingen som helst rättslig prövning skett beträffande det berättigade iall* göra intrång i just deras räll lill telehemlighet. Vidare måsle det enligllagrådel vara av väsentligl värde för de lillämpande myndigheierna alt de kanbasera sitt handlande på uttryckliga regler. Lagrådet pekar också på enpraktisk komplikation, som följer av proposiiionens uppläggning i denna del. Ombehovet av all ulnyllja informaiion, som framkommer vid telefonavlyssning,erkänns som berättigat även i nu åsyftade fall, synes enligl lagrådetinformationen också böra få upptecknas och dokumentation eljesi bevaras i dessadelar. Om delta förhindras genom föreskrifterna i 21 S, riskerar man enligllagrådel dels all del kan uppkomma oklarhet om elt telefonsamtals verkligainnebörd, dels all vikliga detaljer i vad som sagts kan gå förlorade. Enligllagrådel k.un sådana svårigheter knappast undvikas utan att uttryckliga reglerförde här uppmärksammade fallen ges i lagtexten. Ifråga om utformningen av de bestämmelser som sålunda enligt lagrådets mening ärpåkallade uttalar lagrådet att materian är sådan all skäl kan anföras för alldylika lagregler borde arbetas fram under förhållanden, som ger större rådrumän vad som har stått till buds vid lagrådsgranskningen i förevarandelagstifiningsärende. Lagrådet har dock funnit sig böra utarbeta en lagtext, somsyftar till all tillgodose de synpunkter som lagrådel lidigare anförl.Riktpunkien har därvid enligl lagrådel varit alt åstadkomma en lösning, somsakligt i slorl sell saminanfaller med del av depariemenlschefen åsyftadeprakliska resullaiei. När del gäller att utnyttja material frän telefonavlyssningför att förhindra planerade brott, har lagrådel emellertid funnit naturligt allanknyta lill gällande lagslifinings gränsdragning vid kriminalisering avunderlåtenhet alt avslöja brott (se 23 kap. 6 S ). Lagrådel understryker,att material från lelefonavlyssning bör fä användas i något mindre begränsadutsträckning, när det gäller att förebygga skada - vare sig fråga är om skadapå person eller på egendom av betydenhet - än när del gäller all beivra redanbegångna brott. 1 det senare hänseendet är del med andra ord ofiare försvarligtall underlåui ålgärd än när enskilda individers väl och ve Slår på spel ellereljesi väsenlliga intressen hotas genom brott som förestår. Frånsålunda redovisade utgångspunkter föreslår lagrådet alt 21 § utbyggs med etttredje stycke av följande lydelse: "Hargenom lelefonavlyssning vunnils kännedom eller väckls misstanke om annanförekommen brottslighet än den som föranlett tillslånd lill avlyssningen ellerom brottslighet som är förestående, får ulan hinder av första och andrastyckena vad sålunda framkommit upptecknas och läggas lill grund för ålgärd ibrottsutredande eller brottsförebyggande syfie, 1. när brottsligheten ärsådan som anges i 16ij, JuU 1976/77:20 15 2. när i annat fall brott som är å färde är sådant allunderiålenhel all avslöja brottet är belagd med straff, eller 3. när det eljest med hänsyn lill väsenlligt allmänteller enskilt inlresse framslår som oförsvarligt att underlåta åtgärd." Härutövernämner lagrådel en möjlighel all ylierligare komplellera regleringen, för denhändelse del skulle anses moiiveral alt skapa särskilda garanlier för all defall som avses i iredje stycket 2 och 3 behandlas med önskvärd restriklivilel.En kompleilerande bestämmelse skulle enligt lagrådel kunna upptas i ett fjärdeslycke i 21 § och ges innehållet all i fall som avses i tredje stycket 2 och 3skall, innan ålgärd vidias, riksåklagarens tillstånd till åtgärden inhämtas, omej fara är i dröjsmål, samt att, om ålgärd vidlagiis utan riksåklagarenslillslånd, anmälan därom skall göras till riksåklagaren, vilken ägerföreskriva hur vidare skall förfaras. 1konstilutionsutskollels ytlrande lill justilieulskollel såvitt gäller dengrundlagsfråga som upptagits i lagrådets yttrande berörs inledningsvis dendelvis ändrade lydelse som hithörande bestämmelser i regeringsformen har fr. o.m. I frågan om regeringsformen kräver slöd i lag förulnylljande av avlyssnal malerial utlalar konsiitulionsulskollel all del -ävenom grundlagsreglerna inte uppställeretl direkl krav i berört hänseende - enligtutskottels mening får anses bäst överensstämma med syfiet medinlegrilelsskyddel i regeringsformen all grundläggande bestämmelser ges i lagom hur och i vilken omfattning informaiion som erhållils genom lelefonavlyssningfår ulnyltjas. Avde remissinsUinser som juslilieulskollet hört ställer sig ,överbefälhavaren och integriietsskyddskommiiién bakom lagrådels uppfattning altbestämmelser i ämnet bör ges genom lagstiftning. Även justitiekanslern () ärpositiv till all lagreglering sker. Riksåklagaren () synes närmast anse allregeringsformen inle uppsläller krav på lagstifining. menar han dockatt lagstiftning kan vara till ledning och stöd för de rättstillämpandemyndigheierna. Enligtulskoliets mening lalar de ovan redovisade synpunkterna starkt för all en nylagsliflning om lelefonavlyssning också bör innefiitla reglering av frågan ivad mån avlyssnal malerial får utnyttjas när del gäller annan broilslighel anden som föranlelt tillståndet lill avlyssning. Somframgår av redogörelsen i det föregående har lagrådet lagt fram förslag lilllaglexl i nu angivel hänseende och därjämle påvisal en möjlighel allkomplellera reglerna med en föreskrift om särskild prövning av RÅ i vissa fallför all nå önskvärd restriklivilel och enhetlighet i tillämpningen. Underulskoliets remissbehandling har yppats skilda meningar om de lösningar lagrådelförordat. Sammanfattningsvis innehåller remissyttrandena i denna del följande. JKansluter sig lill den av lagrådet föreslagna lagtexten som hanbetonar att värdet av lagregleringen väsentligt reduceras genom attuppsamlingsstadgandel i punkt 3 är myckel vagl. Han vänder sig vidare JuU 1976/77:20 16 motatt lagrådels laglexl anger att materialet får "upptecknas och läggas lillgrund för ålgärd i broitsutredande eller brottsförebyggande syfle" när,enligt JK:s mening, lagstiftaren inte bör reglera frågan om materialet får "läggas lill grundför åtgärd ". Regleringen bör enligl JK enbart ta sikte på"uppteckningen". JK är också tveksam lill lagrådels förslag omRÅ-prövning i vissa fall. 1 alla händelser bör inle föreskrivas all JK - somulövar tillsyn över RÅ - skall inhämta tillslånd av RÅ. RÅanser alt lagrådels förslag innebär en betydande utvidgning av hittillsvarandestrikta praxis och han ställer sig tveksam till utvidgningen. Lagreglernaborde enligt RÅ arbetas fram under förhållanden som ger större rådrum. RÅavstyrker lagrådets förslag. Han framhåller vidare att de här aktualiseradeproblemen inte är begränsade till lelefonavlyssning. Samma svårigheter kanenligt RÅ uppkomma vid andra tvångsmedel såsom brevkontroll, husrannsakan elleringripande enligt den s. k. bevissäkringslagen. En lagstiftning bör enligl RÅföregås av noggranna överväganden som bör syfta till en generell lösning förolika typer av tvångsmedel. Han har ingen erinran mol förslaget lillRÅ-prövning. Rikspolisstyrelsenansluter sig lill lagrådels förslag. Den föreslagna RÅ-prövningen finnerstyrelsen dock onödig och tillägger all del måsle anses felakligl au i de fallansvaret för förundersökningen ligger hos polismyndighel överföra befogenheterfrån polismyndighel lill annan myndighel. Överbefälhavarenlillslyrkerail 27 kap. 21 S kompletteras med ett iredje slyckeenligt lagrådets förslag. Integritotsskyddskommiiténullalar försl - i enlighet med den ståndpunkt kommittén intog i sillremissyiirande över utredningens belänkande - dels att uppsamlat material intebör (a användas för utredning om annan brottslighet än den som föranletttelefonavlyssningen, dels att materialet bör fä utnyttjas för att förebyggaplanerat brott även om del inte omfattas av av-lyssningslillsiåndet. att den - under förutsättning av slor reslrikliviiet vidanvändningen av malerial rörande "annan förekommen brottslighet" -inle har någol alt erinra mol lagrådets förslag. Koin-millén anser det vara tveksamtom punki 3 bör ges ett så tänjbart innehåll. Lagrådels förslag lill RÅ-prövningbör enligl kommittén lagfästas. Härbör också nämnas motionen 1976/77:1045, vari yrkas all skall laavstånd från departementschefens och lagrådets uilalanden om rällen alt ibroitsutredande syfte ulnyllja information om annan brottslighet än den förvilken avlyssningstillstånd givits. Enligtutskotieis mening kan fiera omständigheter åberopas för alt godla de avlagrådel förordade lösningarna såviii gäller den här behandlade problemaliken.Lagrådet har emellertid självt uttalat alt materian är sådan all skäl kananföras för all lagreglerna borde arbetas fram under förhållanden som gerstörre rådrum än vad som stått till buds vid lagrådsgranskningen. Skilda meningarom lagstiftningens innehåll har också yppats under utskottets remissbehandlingav lagrådets förslag. Härtill kommer det av bl. JuU1976/77:20 17 RÅ berörda sambandet med regleringen av andra tvångsmedel;de aktualiserade problemen är inle begränsade till telefonavlyssning, ulansamma svårigheler kan uppkomma vid andra ivångsmedei såsom brevkonlroll, husrannsakaneller ingripande enligl bevissäkringslagen. Delta samband synes enliglulskolieis mening vara sådanl all man bör efterslräva en generell lösning förolika lyperav tvångsmedel. En så viiisyflande lagsliflning kräver emellerlideil helt annat beslutsunderlag än del som föreligger och bör ularbeias underandra former än inom ramen för ett utskotts ärendeberedning. Del anförda leder ulskoltet till uppfattningen att ärendetbör återgå till regeringens kansli för översyn och ytterligare överväganden.Översynen bör - med del undanlag som framgår av del följande - omfalla samiligai proposilionen upptagna förslag, varvid bör beaktas de erinringar som anförtsav lagrådet. Även molionsförslagen bör självfallet övervägas. Beiräffande denovan berörda frågan om möjlighelerna all ulnyllja malerial för annat ändamål ändel som föranlett ingripande bör också eftersträvas att åstadkomma enlagreglering som omfattar även övriga tvångsmedel. Det bör ankomma påregeringen all besluta om formerna för den av utskoltel förordade översynen. Vadulskollet sålunda anfört bör ges regeringen till känna. Användningen av ivångsmedei enligt spaningslagen Som en förulsältning föranvändandet av de i spaningslagen angivna tvångsmedlen gäller enligt 2 ij attingripandet finnes vara av betydelse för alt utröna huruvidalerroristorganisation eller terroristgrupp planlägger eller förbereder åtgärdsom utgör hot mot allmän ordning och säkerhet. Utskottet anförde i siubetänkande, JuU 1975/76:15, med anledning av förslaget till spaningslagen föreslagna 2 S var mera generellt utformad än föreskriften om förulsältningarnaför avvisning och utvisning i 20 S utlänningslagen. Enligt utskottet kunde detsålunda synas som om lagrummet skulle ge möjlighel lill ingripanden för attförebygga också andra brott mot allmän ordning och säkerhet än våld, hot ellertvång för politiska syften. Utskottet uttalade att ett så vidslräckllillämpningsområde för beslämmelsen självfallel inle var avsell och förutsatteatt denna fråga skulle övervägas närmare i samband med prövningen avulredningens förslag till nya regler om telefonavlyssning. I proposilionen ullalar depariemenlschefen all han delaruppfallningen all 2 S inte är avsedd alt tillämpas i vidare mån än utskottethar anfört. Han förordar därför att paragrafen ges den lydelse som framgår avförslaget till ändring i nämnda lag. Utskottet tillstyrker den i proposilionen föreslagnalydelsen av 2 §. Den nu berörda lagändringen, som syftar till all slärka denenskildes rällssäkerhel, bör iräda i kraft så snarl som möjligt. 2 1976/77. JuU 1976/77:20 " 1. att såvitt gäller det genompropositionen 1975/76:202 framlagda förslaget till lag om ändring i lagen(1975:1360) om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall på det sätt bifallerpropositionen att antar följande Lag omändring i lagen (1975:1360) om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall Härigenom föreskrives att 2 § lagen (1975:1360) omtvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall skall ha nedan angivna lydelse. Finnes del vara avbelydelse för Finnes del vara av betydeise för all ulröna huruvidaorganisalion el- alt utröna huruvida organisation eller grupp som avses i 20 ler grupp som avses i 20 S andra Slyckel utlänningslagen (1954:193)stycket utlänningslagen (1954:193) planlägger eller förbereder åtgärdplanlägger eller förbereder gärning soin Ulgör hot mot allmän ordning och sominnebär våld, hot eller tvång ./ör säkerhet, får uilänning, som avses ipolitiska syften, får ullänning, som 1 §, underkaslas husrannsakan, avses i 1ij, underkaslas husrannsa-kroppsvisiialion eller kroppsbesikt- kan,kroppsvisitation eller kroppsbe-ning. Av sådan utlänning får också siklning. Avsådan ullänning för lagas fingeravtryck och fotografi. också lagasfingeravtryck och fotografi. Förordnandeom ålgärd enligl förslå slyckel meddelas av polismyndighet. I fråga om sådanålgärd gäller i övrigt beslämmelserna i 28 kap. i tillämpligadelar. Denna lag träder i krafl efter den dag,dä lagen enligt uppgift på den utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. JuU 1976/77:20 19 2. att med avslag på propositionen i dedelar den inte omfallas av utskottets hemställan under 1 saml på motionerna1975/76:2529, 1976/77:638 och 1976/77:1045 ger regeringen till känna vadutskottet anfört om en översyn av lagstiftningen om lelefonavlyssning och andraivångsmedei. Nänarande:fru (), fröken (), herrar i (s), Johanssoni (c), (), (), (), iKumla (s), herrar (), Petlersson i (s), (),(), (), () och (). JuU 1976/77:20 20 , regeringsrådet , justitierådet Mannerfell,justitierådet Welamson. Enligl lagrådel tillhandakommet utdrag av protokoll1975/76:30 vid sammanträde med justitieutskott harutskottet beslutat inhämta lagrådels yttrande över propositionen 1975/76:202med förslag till nya regler om telefonavlyssning vid förundersökning m. m. Ärendethar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Lagrådetavger följande yttrande. 1.Förslaget till lag om ändring i Enligt lagrådets mening har utredningen omtelefonavlyssning anförl goda skäl för förslaget att rubriken till 27 kap.skall ges lydelsen "Om beslag och telefonavlyssning" (s. 163). Dånågon avgörande invändning mol förslaget ej framkommit underremissbehandlingen {]h s. 233), förordas att detta genomförs. Såsom förutsättning för alt undersökningsledareneller åklagaren skall äga förordna om kvarhållande av försändelse uppställes idel nya tredje slyckel bl. a., att rättens beslut ej kan avvaktas "ulanallvariig skada för utredningen". Huruvida någon skada för utredningenfaktiskt uppkommer, för den händelse rättens beslut avvaktas, kan emellertiduppenbariigen sällan bedömas på förhand. Förutsättningen skada bör därförenligt lagrådels mening utbytas mot risk för skada. Första stycket första meningen är enligl moliven(s. 44) avsedd au ange ramen för vilka telefonapparater som överhuvud föravlyssnas. Andra meningen i samma stycke åsyftar att ställa upp skärpta kravför att avlyssning skall fö anordnas beträffande vissa apparater. Det framgårklart av moliven, JuU 1976/77:20 21 alltanken är att sistnämnda apparater måste falla inom den ram som dras upp genomförsta meningen, dvs. fråga måste vara om apparat som den misstänkte kanantagas komma att begagna, låt vara endast tillfälligt eller som en av månganyltjare öfr s. 45 andra stycket). Den föreslagna lagtexten utvisar emellertidinte klart, alt beslämmelsen i andra meningen har den nu angivna snävainnebörden. Meningen läcker nämligen, språkligt sett, även apparat som denmisstänkte själv ej innehar och ej heller antages komma all begagna. Man skullealliså av lagtexten kunna förledas all tro, att andra meningen tillåter attunder där angiven förutsättning avlyssning anordnas även beiräffande apparattill vilken den misstänkte påräknas ringa men vilken han ej är innehavare av ochej heller antages komma alt begagna i lagens mening; den misstänkte"begagnar" uppenbariigen bara den apparat i vilken han själv lalar.För all klargöra att andra meningen avser endast fall, som inryms inom förstameningens ram, bör i andra meningen ordet "dock" inskjutas efter denföreslagna lagtextens ord "för". Ianslutning till del sagda bör framhållas att - under särskild förutsättning -avlyssning kan komma i fråga beiräffande apparat, //// vilken den misstänktepåräknas ringa men vilken han ej kan förväntas begagna själv; situationen kanbli aktuell när den misstänkte avvikit och håller sig dold. Förutsättningen ärdå all den misstänkte alltjämt kan anses vara innehavare av apparaten, iegenskap av abonnent eller såsom tillhörande ett hushåll vars medlemmar normallanvänder apparaten. Innehavet bör alltså ej anses upphöra därför att denmisstänkte han håller sig undan ej påräknas begagna apparaten.Dylik misstänkt kan komma alt söka telefonkontakt med hemmavarande hustrueller annan närstående, och för spaning värdefulla uppgifter kan framkommaunder sådant samtal. Första meningen i paragrafens andra slycke börändras på motsvarande sätt som lagrådet har förordat beträffande 9 § iredjeslyckel. Enligl propositionen kan god man ha att beakta ävenintresset hos annan enskild än den misstänkte. Med hänsyn härtill synes denobestämda formen "enskilds" vara att föredraga framför "denenskildes". Eftersom uppenbariigen endast legitima intressen skallbeaktas, föreslår lagrådet vidare att "inlresse" utbyts mol"rätt". (Jfr 15 kap. 31 S , 18 kap. 3 § och 20 kap.37 § och 21 kap. 7 § .) I och för sig är det tänkbart, att man vidlelefonavlyssning kan komma att lyssna till samtal mellan försvarare och annanför brott misstänkt än JuU 1976/77:20 22 densom misstänks för del med telefonavlyssningen avsedda brottet. Med hänsynhärtill föreslår lagrådet, all uttrycket "den misstänkte" utbyts mot"misstänkt". (Jfr formuleringen på s. Ii propositionen: "Ettuttryckligt förbud att avlyssna telefonsamtal mellan misstänkt och hansförsvarare tas också upp i förslaget.") Enligt första stycket i denna paragraf får uppleckningav telefonsamtal omfatta endast vad som finnes vara av betydelse förutredningen. 1 paragrafens andra stycke föreskrivs bl. a., att vad som vidgranskning av upptagning eller uppteckning, som har ägt rum vid avlyssning avsamtal, ej finnes vara av belydelse för utredningen skall förstöras. Nuåtergivna föreskrifter äger nära samband med spörsmålet i vad mån material, somframkommer vid lelefonavlyssning, för utnyttjas i fråga om annan brottslighetän den som har föranlett tillståndet till avlyssning. När föredragandedepartementschefen behandlar detta spörsmål i propositionen (s. 39 och 40),hänför han sig till tre kategorier av brottslighet, nämligen dels brottslighetsom har direkt samband med den förundersökning som har föranlett tillståndet,dels annan förekommen brottslighet och dels planerad brottslighet. Beträffandeden första av dessa kategorier anser departementschefen, att vidtelefonavlyssning uppsamlat material som rör sådan brottslighet bör föanvändas. 1 den mån det är fråga om brott, vars utredande har betydelse förutredningen rörande det brott som föranlett tillståndet till telefonavlyssning- något som särskilt är tänkbart beträffande olika former av medverkan - ärdet också tydligt att materialet måste fö användas. Sådanl material för, såsomvarande "av betydelse för utredningen" i paragrafens mening,upptecknas enligt paragrafens första slycke och skall inte enligt andra stycketförstöras vid granskningen av upptagning eller uppteckning. 1fråga om den andra kategorin, annan förekommen brottslighet, anserdepartementschefen, att de uppgifter som har erhållils vid avlyssning bör föutnyttjas under vissa förutsällningar. Sådanl utnyttjande bör emellertid enligtdepartementschefen ske synnedigen restriktivt. Det bör vara fråga ombrottslighet av sådan grovhet eller art, att den hade kunnat läggas till grundför en ansökan om telefonavlyssning. Angåendekategorin planerade broll utlalar deparlementschefen, att avlyssnat materialbör fö utnyttjas för att förebygga planerat grovt brott. Gränsdragningen börenligt departementschefens uppfattning även i della sammanhang i principanslula till tillämpningsområdet för telefonavlyssning; beträffandereservationen "i princip" jfr s. 153 första slyckel. Departementschefenframhåller vidare all föreskriften, alt uppleckning av telefonsamtal endast fåromfatta vad som är av betydelse för ulredningen, tjänar som allmän garantiforell restriktivt ulnylljande av uppsamlal malerial. JuU 1976/77:20 23 syftehar enligl departementschefen beslämmelsen, all malerial som vid granskningeninte finnes vara av belydelse för ulredningen skall förstöras. Vadsom vid telefonavlyssning framkommer beträffande brottslighet tillhörande någonav de båda senast behandlade kategorierna är inte av betydelse för utredningenrörande det brott som har föranlett tillståndet lill telefonavlyssning. Enligt21 § får materialet därför inte upptecknas, och har upptagning elleruppteckning därav skett, skall den enligl samma paragraf förstöras.En befogenhet för polis- och åklagarmyndigheterna alt över huvud laget utnyttjavid telefonavlyssning framkommet malerial för aU beivra eller förhindrabrottslighet av nu aktuellt slag kommer att sakna stöd i uttryckliga lagregler.1 detta hänseende anknyter den i propositionen föreslagna ordningen tillgällande räll, i det alt denna inte anses helt ha uteslutit möjligheten aUutnyttja material från lelefonavlyssning i fråga om annan brottslighet än den somgivit upphov till avlyssningen. Närnu en tämligen genomgripande omarbetning av regleringen angåendetelefonavlyssning är i fråga, måste emellertid uppmärksammas, huruvida det kananses förenligt med regeringsformen (RF) alt man ulan direkl stöd i lag skullefö utnyttja avlyssnat material för annat ändamål än del som föranletttillståndet lill avlyssningen. Enligt 2 kap. 3 § RF är varje medborgare skyddadmot att myndighet utsätter honom - såvitt nu är av inlresse -för intrång i hansteleförbindelser eller för hemlig avlyssning. Till denna bestämmelse ansluter 8kap. 3 § RF, vari stadgas att föreskrifter avseende ingrepp i enskildaspersonliga förhållanden skall meddelas genom lag. Av paragrafens fortsättningframgår, att lill dylika föreskrifter hör sådana som begränsar de fri- ochrättigheter och del skydd i övrigi som enligl 2 kap. 1-3 §§ RF tillkommersvensk medborgare. Kravel på lagform gör sig dock icke gällande förrän fråganom reglering av sådant ämne kommer upp efter RF:s ikraftträdande (punkt 6 förstameningen i ; jfr prop.