bet · G001TU21 · 1976-12-31 00:00:00 — 1976/77: 21 medanledning av propositionen 1976/77:70 om ändring i förordningen (1940:910)angående yrkesmässig automobiltraflk m. m. jämte motioner I propositionen 1976/77:70 har regeringen() föreslagit att antaga ett inomkommunikationsdepartementet upprättat förslag till lag om ändring iförordningen (1940:910) angående yrkesmässig automobiltrafik m. m. De nuvarande begreppen linjetrafik ochbeställningstrafik har visat sig leda lill betydande tillämpningssvårigheternär det gäller busstrafiken. 1 propositionen föreslås ändrade definitioner,som underlättar det allmännas strävanden att främja en rationell och sundtrafik. De nya reglerna innebär också förenklingar för trafikutövarna ochdärmed en större rättssäkerhet i tillämpningen. Vidare motverkas - till fördeläven för den resande allmänheten - förfaranden som innebär att väsentligatrafiksäkerhetskrav åsidosätts. I detta sammanhang har utskottet behandlat de underallmänna motionstiden vid /77 väckta motionerna 1976/77:809 av herrar Hägelmark och iÖrebro (båda fp) vari föreslås 1. att hos regeringenbegär en utredning om i vad mån SJ förhindrar och landstingsägdtrafik, 2. att som sin meningger regeringen till känna att kommuner och landsting bör erhålla möjlighet attöverta koncessionen på vägsträckor där SJ hindrar lokal busstrafik eller där SJej upprätthåller den turtäthet som kommuner och landsting anser vara skälig. 1976/77:1188 av herrar och iVrångebäck (båda m) vari hemställs att uttalar att regeringenskyndsamt bör vidtaga åtgärder för att göra rättsreglerna klara och tidsenligai enlighet med motionens syfte. 1976/77:1)89 av herrar och iVrångebäck (båda m) vari hemställs att hos regeringen anhåller att dei motionen anförda 1 1976/77. TU1976/77: 21 förhållandenabeaktas i den pågående översynen av lagstiftningen på yrkestrafikens område. 1976/77:1192av i Nennesholm m. fl. (c) vari hemställs att hosregeringen begär en översyn av gällande lag, på det område som avses imotionen, syftande till att företagare fritt skall kunna välja i vilkenföretagsform de skall bedriva sin verksamhet. Bestämmelser som reglerar den yrkesmässiga trafikenfinns i förordningen (1940:910) angående yrkesmässig automobiltrafik m. (YTF,ändrad senast 1974:105). Ipropositionen framhålls att YTF sedan sin tillkomst ändrats isyfte att anpassa lagstiftningen till den utveckling som efter hand har skettinom transportsektorn. Det konstateras emellertid att vissa problem alltjämtkvarstår inom busstrafiksektorn. Det anses sålunda att trafik förekommer somdrivs under former som står i strid mot bestämmelser i och statsmakternassträvanden att främja rationell drift och sunda konkurrensbetingelser inombusstrafiken. Missförhållandena sägs i stor utsträckning bero på de svårighetersom finns när det gäller gränsdragningen mellan begreppen linjetrafik ochbeställningstrafik i YTF. Det som främst vållat gränsdragningsproblem harenligt propositionen varit frågan om den regelbundenhet och den täthet medvilken trafiken skall bedrivas för att linjetrafik skall anses föreligga. Efter framställningar i ämnet från SJ och har inom utarbetats promemorian() Linjetrafikbegreppet m. m. i förordningen (I940:910)angående yrkesmässigautomobiltrafik m. m. Pågrund av vad som framkommit i promemorian och nämnda framställningar samtunder remissbehandling härav föreslås i propositionen att de definitioner somgäller i fråga om den yrkesmässiga busstrafiken preciseras. Däriämte framförsförslag om inföiande av ett nytt begrepp som benämns turisttrafik. Deförslag till nya definitioner som framläggs anses medföra att man kommer ifrånde gränsdragningsproblem som nämnts här ovan som ett kringgående avkraven på linjetrafiktillstånd förhindras. För att säkra att turisttrafiken ide enskilda fallen också bedrivs inom ramen för meddelade tillstånd anses detnödvändigt att tillståndsmyndigheten - liksom f. n. när det gäller tillståndtill linjetrafik - närmare preciserar vilket slag av trafik som tillståndetberättigar till. Denna möjlighet att från fall till fall ange vad som avses medturisitrafik sägs i själva verket utgöra en av de påtagliga fördelarna med deföreslagna definitionerna. mellanturisttrafik och linjetrafik kommer enligt förslaget att ske vid tillståndsprövningendå en behovsprövning anses böra göras med hänsyn till linjetrafikens krav. Närdet gäller beställningstrafiken är det däremot enligt departementschefen ejmöjligt att i själva tillståndet göra några preciseringar med hänsyn till attdetta slag av trafik tillgodoser så mångskiftande slag av trafikbehov. Dettaanses nödvändiggöra att begreppet beställningstrafik uttryckligen definieras iförfattningstexten. Motbakgrund härav föreslås i propositionen att med beställningstrafik bör avsesyrkesmässig trafik för personbefordran i vilken bil och förare tillhandahållspå villkor att beställaren har dispositionsrätten över fordonet och attersättningen bestäms med hänsyn till bilens utnyttjande och transportens längdoch inte för varje passagerare för sig. Som turisttrafik bör betecknaspersonbefordran med buss som inte är beställningstrafik, om transporten ingårsom ett led i ett sammanhängande arrangemang där huvudsyftet ligger på annat änsjälva transporten. Till linjetrafik slutligen bör hänföras sådan trafik somvarken är beställningstrafik eller turisttrafik. För att en viss trafik skall hänföras till det nyabegreppet turisttrafik skall det enligt departementschefen vara fråga om ettsammanhållet arrangemang, där man - i sådana fall där arrangemangsdelen ärförknippad med någon kostnad - inte har möjlighet att exempelvis lösa biljettbara för själva resan. Vidare får arrangemangsdelen inte vara alltförobetydlig. I turisttrafiktillståndet bör enligt departementschefentillståndsmyndigheten närmare precisera vad slags trafik tillståndet berättigartill. Vid tillståndsprövningen bör vidare bl. a. beaktas i vad mån dentilltänkta trafiken kan komma att inkräkta på linjetrafiken. Prövningen avbehovet av en sökt turisttrafik anges ha samma inriktning som när det gällerprövningen av ansökan om en viss beställningstrafik. I detta anses också liggaatt man bör beakta den etablerade linjetrafikens berättigade krav på atttillgodogöra sig beställnings- eller turisttrafikuppdragen som ett värdefulltekonomiskt komplement till linjetrafiken. Mankan enligt propositionen urskilja vissa typer av resor som kan hänföras underbegreppet turisttrafik. Hit hör den grupp som kan betecknas som rundresor ellersightseeingturer. För denna typ av trafik sägs vanligen gälla att det inteskulle vara praktiskt möjligt att ordna den inom ramen för den egentligalinjetrafiken. En annan huvudgrupp inom turisttrafikområdet som anges ipropositionen är den där busspassagerarna befordras till en plats för att deltai ett visst arrangemang för att sedan återföras med bussen till utgångspunkten.Som exempel härpå nämns resor till museer, gudstjänster, djurparker etc. Utöverdessa huvudtyper beskrivs i propositionen även fall där busstrafiken spelarenförhållandevis liten roll och ingår som en mindre del av ett störreresearrangemang. Härvid syftas på den trafik i vilken exempelvis den som köpten charterresa till ett främmande land befordras med buss till hamn ellerflygplats för vidare färd med annat transportmedel.Regelmässigt anses sådana transportbehov utan svårighet kunna tillgodoses genomvanlig linjetrafik. Undantagsvis kan det dock te sig naturiigare att hänföratrafiken till turisttrafik, exempelvis om det inte finns något annattrafikunderlag än det som skapas av det särskilda researrangemanget. Genomatt precisera turisttrafiktillstånden på ovan angivet sätt bör man enligtdepartementschefen i allmänhet kunna åstadkomma en klar avgränsning av denverksamhet som får bedrivas inom ramen för tillståndet. Man kan emellertidkomma i den situationen att lämpligheten av en viss turisttrafik, trotspreciseringar, kan vara tveksam med hänsyn till befintlig linjetrafik. I sådanafall anvisas i propositionen en möjlighet för vederbörande myndighet attmeddela tillstånd som tidsbegränsas. 1 propositionen berörs även trafikutövarebegreppet.Departementschefen anser att det kan finnas anledning att författningsmässigtnärmare precisera innebörden av detta begrepp. Det anses emellertid ej varamöjligt att ta upp frågan i förevarande sammanhang eftersom en sådanprecisering nödvändigtvis måste komma att omfatta alla former av yrkesmässigtrafik och inte endast den yrkesmässiga busstrafiken. Undantag fråntillståndskrav som gäller i fråga om researrangörer bör vidare enligtdepartementschefen omfatta även turisttrafik. Den som anordnar turisttrafik börsåledes kunna göra detta utan att själv inneha trafiktillstånd underförutsättning att han för sin verksamhet anlitar trafikutövare som hartillstånd till turisttrafik som omfattar det researrangemang som arrangörenerbjuder. Departementschefen avser att senare för regeringen lägga framförslag till ändring av denna innebörd i kungörelsen (1958:368) om undantagfrån vissa bestämmelser i förordningen (1940:910) angåendeyrkesmässig automobiltrafik m. m. Vad departementschefen anfört i sammanhangetangående införandet av nya definitioner beträffande busstrafikbegreppen och detnya begreppet turisttrafik samt härav föranledda ändringar i YTF har ej gettutskottet anledning till erinran eller särskilt uttalande. Utskottet lämnarockså utan erinran vad departementschefen anfört beträffande frågan ominnebörden av trafikutövarebegreppet men vill framhålla vikten av att denförfattningsmässiga precisering av detta begrepp som förutskickas ipropositionen möjligt kommer till stånd. Genom förslaget i anförda delar synes syftet medyrkandet i motionen 1976/77:1188 om skyndsamma åtgärder för att görarättsreglerna klara och tidsenliga på området i fråga tillgodosett.Följaktligen synes någon särskild åtgärd från sida med anledning avmotionen ej motiverad. 1 motionen 1976/77:1192 hemställs om en översyn avreglerna i YTF syftande till att företagare fritt skall kunna välja i vilkenföretagsform de skall bedriva sin verksamhet. ; YTF får beslällningslrafik enligthuvudregeln meddelas juridisk person endast om särskilda skäl föreligger. trafikpolitiska utredningens betänkande Trafikpolitik - behov ochmöjligheter (SOU 1975:66) framliiggs förslag om slopande av kravet på särskildaskäl i fråga om tillstånd till beställningstrafik såvitt avserlastbilstrafiken. Betänkandet bereds f n. i kommunikationsdepartementet.Departementschefen anser enligt uttalande i förevarande proposition att myckettalar för att även busstrafikutövare fritt bör få bestämma i vilken form denegna rörelsen lämpligast bör bedrivas. Frågorna om lämplighetsprövningensinriktning när det gäller tillståndsgivningen i fråga om juridiska personeroch ansvaret för trafikutövningen sägs emellertid vara gemensamma för alla slagav yrkesmässig beställningstrafik och anses med hänsyn härtill böra lösas iett sammanhang. Departementschefen avser därför att senare ta upp dessa frågortill gemensam behandling. Enligt vad utskottet erfarit kommer spörsmålet attbehandlas i anslutning till den trafikpolitiska proposition som kan förväntasunder instundande höst. Utskottetfinner det angeläget att de av departementschefen i sammanhanget aviseradeändringarna genomförs. I avvaktan på resultatet av beredningen i regeringenskansli anser utskottet dock någon särskild åtgärd från sida medanledning av motionen ej vara påkallad. Vad departementschefen anfört beträffandefordonsanmälan, straffsanktionerna, ikraftträdande m. m. föranleder ej någonerinran från utskottets sida. 1 det lagförslag som intagits i propositionen harde nu aktuella bestämmelserna i återgetts med beaktande av de ändringarbeträffande vissa bestämmelser i som föreslås i propositionen 1976/77:63angående effektivare kungörande i mål och ärenden m. m. Sistnämnda propositionbehandlas f n. i och har således ännu ej prövats avriksdagen. Med hänsyn härtill har i ett som bilaga lill uiskollels betänkandefogat lagförslag med av utskottet föreslagen lydelse den nu gällande utformningenav bestämmelserna i fråga angetts. I det sålunda bilagda lagförslaget föreslåsdäriämte alt i 2 och 5 >;>;, 7 j I mom., 12 och 15 vJS, 18 S 1 mom., 19 S2 mom., 213 mom., 26 vi, 32 >; 3 och 7 mom., 44 jj I mom. och 46 ordel"Konungen" skall bytas ut mot "regeringen". 1 motionen 1976/77:809 hemställs att delshos regeringen begär en utredning om i vad mån SJ förhindrar ochlandstingsägd trafik, dels som sin mening ger regeringen till känna attkommuner och landsting bör erhålla möjlighet att överta koncessionen påvägsträckor där SJ hindrar lokal busstrafik eller där SJ ej upprätthåller denturtäthet som kommuner och landsting anser vara skälig. Medanledning härav vill utskottet erinra om det förslag som utredningen avseenderegionalt gällande generella trafikrabatter (periodkortsulredningen) framlagt.1 utredningens belänkande (SOU 1976:43) Länskorl i kollekliv-trafiken framhållsinledningsvis att en ordning med ett ansvar för landsiings-och primärkommunernaatt sörja för den regionala och lokala busstrafiken aktualiserar frågan omkommunernas möjligheter alt bestämma över trafiken när det gäller taxor,tidtabeller, linjenät etc. Sådana frågor anses bli särskilt aktuella i de fallnågon annan än huvudmannen innehar tillstånd till buss-linjetrafik. Ibetänkandet framhålls vidare att behovet för kommun alt engagera sig ibusslinjetrafik togs upp redan i prop. 1969:155 med förslag lill kungörelse omändring i YTF. I enlighet med förslagen i nyssnämnda proposition - vilkengodtogs av (3LU 1969:63, rskr 1969:394) -gäller numera (12 >;tredje stycket YTF) att kommun, landstingskommun eller kommunalt trafikföretaghar företräde, när det gäller tillstånd till busslinjetrafik, om det görssannolikt, att trafikförsörjningen inom orten eller bygden främjas genom, atttrafiken bedrivs i regi. I överensstämmelse härmed föreskrivs i \9 iYTF att tidigare meddelat tillstånd till trafik, som omfattas av ansökan frånkommun, landstingskommun eller kommunalt trafikföretag, skall återkallas om detgörs sannolikt att trafik-Ibrsöriningen inom orten eller bygden främjas omtrafiken utövas av sökanden. Denu beskrivna bestämmelserna torde enligt periodkortsulredningen i en del fallkomma att tillämpas när del gäller att genomföra periodkorls-syslemel inomlänen. Utredningens betänkande bereds f. n. inom ,och därav föranledda förslag kommer enligt vad utskottet inhämtat attframläggas i den förut nämnda trafikpolitiska propositionen. vill betona vikten av alt den kollekliva busstrafiken ordnas på ettfrån allmän synpunkt tillfredsställande sätt. Utskottet förutsätter alt dennafråga ytteriigare övervägs under det arbete som enligt det föregående pågårinom på det trafikpolitiska området. Med hänsynhärtill och i avvaktan på resultatet av arbetet i fråga bör motionen ejföranleda någon särskild åtgärd från sida. Utskottet utgår också från att de i motionen1976/77:1189 aktualiserade och enligt utskottets mening vikliga frågorna omrättstrygghet för busslra-flkutövare och anställningstrygghet för dem som ärsysselsatta i busstra-fikverksamhet beaktas under nyssnämnda arbete. Med hänsynhärtill synes någon särskild åtgärd från sida i ämnet ej varapåkallad. 1. alt motionerna 1976/77:1188 och1976/77:1192 ej föranleder någon särskild åtgärd från sida, 2. all med anledning avpropositionen 1976/77:70 antager del som bilaga till delta betänkande fogadeförslaget till lag om ändring i förordningen (1940:910) angående yrkesmässigautomobiltrafik m. m.. 3. att motionerna 1976/77:809 och 1976/77:1189 ejföranleder någon särskild åtgärd från sida. Närvarande:herrar (), (), i Heden (c), i (s), i (c), (). (), Rosqvist (s).Östrand (s), i (c), i Amål (s), iVrångebäck (m), (), ()och (). Lag om ändring iförordningen (1940:910) angående yrkesmässig automobiltraflk m. m. Härigenom föreskrives i fråga om förordningen(1940:910) angående yrkesmässig automobiltrafik m. m.,. delsatt i 2 §, 18 § 1 mom., 19 § 2 mom., 21 i) 3 mom., 26 §, 32 § 3 och 7 mom., 44§ 1 mom. och 46 S ordet "Konungen" skall bytas ut mot "regeringen". delsatt 4 och 5 SS, 7!! 1 mom., 8, II, 12 och 15 SS, 25 S 2 mom. samt" 34 S 1mom. skall ha nedan angivna lydelse, dels att i 7 S skall införas ett nytt moment, 4mom., av nedan angivna lydelse. MedI i n j e t r a f i k förstås i denna förordning yrkesmässig trafik förregelbunden befordran av passagerare eller gods å viss vägsträcka eller mellanvissa orter under sådana omständigheter alt bestämmanderätt i fråga omautomobilens utnyttjande icke tillkommer viss trafikant eller vissa trafikantergemensamt. Yrkesmässig trafik, som icke är ö» hänföra till linjelrafik, benämnesbeställningstrafik. Ingåryrkesmässig trafik for person-befordran som ett led i en längre transport,skall trafiken bedömas för sig vid prövning av fråga om trafiken är att hänföratill Hnjetrafik eller beställningstrafik. Såvittavser trafik med person- eller lastautomobil förstås i denna förordning /.med linjetrafik: yrkesmässig trafik för regelbunden befordran av passagerareeller gods å viss vägsträcka eller mellan vissa orter under sådanaomständigheter alt bestämmanderätt i fråga om automobilens utnyttjande icketillkommer viss trafikant eller vissa trafikanter gemensamt, 2.med beställningstrafik: yrkesmässig trafik som icke är linjelrafik. 'Senastelydelse 1972:437. TU1976/77:21 9 Nuvarande lydelse A v utskottet föreslagen lydelse Såviii avser irajik med oinnibusförstås i denna förordning 1. medbeställningstrafik: yrkesmässig trafik för befordran av passagerare ellergods, i vilken omnibus förare lillhaiidahållas på villkor att beställarenhar dispositionsrätten över fordonet och all ersättningen bestämmes med hänsyntill fordonets utnyttjande och transportens längd och ej lör varje passagerareför sig, 2. medturisttrafk: sådan yrkesmässig trafik för befordran av passagerare eller godsmed omnibus som icke är beslällningslrafik, om transporten ingår som ett led iett sammanhängande arrangemang, där huvudsyftet ligger på annat än självairaiis-porien, 3. medlinjetrajik: yrkesmässig trafik som icke är bcslällningsirajik eller turisitrafik. Yrkesmässig trafik må bedrivas endast efter vederbörligttillstånd (trafiktillstånd). Trafiktillstånd skall, såvitt ej angår linjelrafik förpersonbefordran, innefatta föreskrift om det antal aulomobiler och släpfordon,varmed trafiken må bedrivas, saml om den största last eller det högsta antalpersoner, som må med varie automobil eller släpfordon befordras. Släpfordon,som icke är inrättat för person- eller godsbefordran, må brukas i yrkesmässigtrafik utan särskilt tillstånd. Ansökan om trafiktillstånd eller medgivande tillöverlåtelse av sådant tillstånd skall göras av den som avser att driva trafikmed stöd av tillståndet. Kan antagas alt trafikförsörjningen inom viss kommunfrämjas, om be-suillningsiranken för personbefordran med personautomobil utövasav juridisk person, får kommunen göra ansökan om tillstånd för den juridiskepersonen eller om överlåtelse av tillstånd på denne. Fråga om tillstånd att bedriva linjelrafik å vägsträcka,som är belägen i mer än ett län, eller mellan orter inom skilda län eller ommedgivande 2 Senaste lydelse 1972:437. A v inskottetföreslagen lydelse tillöverlåtelse av tillstånd lill sådan trafik prövas av i det län,där längsta delen av vägsträckan är belägen. Fråga om tillstånd att med personautomobil bedriva beställningstrafik för personbefordran eller om medgivande till överlåtelse av sådant tillstånd prövas av den trafiknämnd, inom vars verksamhetsområde sta-lionsorten skall förläggas. I fall som avses i tredje stycket andra punkten prövas dock frågan av Konungen. I övriga fall prövas fråga om trafiktillstånd elierom medgivande till överlåtelse av tillstånd av i det län, varesi linjetrafik skall äga rum eller slationsort för beställningstrafik skall förläggas. Fråga om tillstånd att bedriva turisttrafik eller om medgivande tillöverlåtelse av sådant tillstånd prövas av i det län därupptagning av passagerare först skall äga rum. Fråga om tillstånd att medpersonautomobil bedriva beställningstrafik för personbefordran eller om medgivandetill överiåtelse av sådant tillstånd prövas av den trafiknämnd, inom varsverksamhetsområde stationsorten skall föriäggas. I fall som avses i tredjestycket andra punkten prövas dock frågan av regeringen. Ifråga om tillstånd som meddelats av Konungen enligt femte stycket anses dentrafiknämnd inom vars verksamhetsområde stationsorlen är förlagd somtillsländsgivande myndighet vid tillämpningen av denna förordning. Ifråga om tillstånd som meddelats av regeringen enligt sjätte stycket anses denirafiknämnd inom vars verksamhetsområde stationsorlen är förlagd somlillståndsgivande myndighet vid tillämpningen av denna förordning. Imom.-' Vid ansökan om tra-fiktillstånd skola fogas handlingar, som äro ägnadealt bestyrka den ifrågasatte tillståndshavarens lämplighet såsom utövare avdet slag av yrkesmässig trafik, ansökningen avser, ävensom, där fråga ej är omlinjetrafik för personbefordran, uppgift om typ och antal av de automobileroch släpfordon för person-eller godsbefordran, som äro avsedda att användas itrafiken, med angivande av Vid ansökan om trafiktillstånd skola fogas handlingar, som äro ägnade attbestyrka den ifrågasatte tillståndshavarens lämplighet såsom utövare av det slagav yrkesmässig trafik, ansökningen avser, ävensom, där fråga ej är om linjetrafikför personbefordran, uppgift om typ och antal av de aulomobiler och släpfordonför person- eller godsbefordran, som äro avsedda att användas i trafiken, medangivande av 'Senaste lydelse 1972:437. denstörsta last eller del högsta antal personer, som avses skola med varjeautomobil eller släpfordon befordras. Vid ansökan av kommun enligt 5 S tredjestycket skall fogas den ytterligare utredning som Konungen bestämmer. A v utskottetföreslagen lydelse denstörsta last eller del högsta antal personer, som avses skola med varjeautomobil eller släpfordon befordras. År fråga om beställningstrafik medoinnibus eller turisttrafik skall även angivas det antal reservfordon som sökandenanser sig behöva för att ersätta fordon som kan komma att tagas ur trafik pågrund av reparation eller annan liknande orsak. Vid ansökan av kommun enligt 5S tredje stycket skall fogas den ytterligare utredning som regeringenbestämmer. Ansökan om tillstånd till turisttrafik skall, utöver vad i 1mom. angives, innehålla den redovisning av trafiken som finner behövlig. Överansökan om tillstånd till linjetrafik skall länsstyrelse ej mindre höravederbörande polismyndighet samt trafikföretag och sammanslutningar av utövareav yrkesmässig automobiltrafik, som beröras av den ifrågasatta trafiken, änäven, om förhållandena därtill föranleda, på lämpligt sätt lämna vederbörandevägförvallning, kommuner och andra, som ärendet kan angå, tillfälle att yttrasig. Avser ansökningen rätt till linjetrafik med omnibus, skall dylikttillfälle alltid beredas vederbörande kommunala förvaltningsmyndighet. Över ansökan om tillstånd som avses i 5 S fjärdestycket skall inhämta yttrande av i annat län somberöres av den ifrågasatta trafiken. Överansökan om tillstånd lill linjetrafik eller turisitrafik skall länsstyrelse ejmindre höra vederbörande polismyndighet samt irafikfö-retag ochsammanslutningar av utövare av yrkesmässig automobiltrafik, som beröras avden ifrågasatta trafiken, än även, om förhållandena därtill föranleda, pälämpligt sätt lämna vederbörande vägförvallning, kommuner och andra, somärendet kan angå, tilirällc att yttra sig. Avser ansökningen rätt tilllinjetrafik med omnibus, skall dylikt tilirälle alltid beredas vederbörandekommunala förvaltningsmyndighet. Överansökan om tillstånd som avses i 5 S Ciärde stycket skall inhämtayttrande av i annat län som beröres av den ifrågasatta trafiken.Detsamma gäller i fråga om turisttrafik som berör annat län. »Senastelydelse 1969:689. Nuvarandelydelse A v utskottet föreslagen lydelse Utanhinder av vad i 8 och 9 SS är stadgat må infordrande av yttranden inskränkaseller underlåtas, då ansökan avser tillstånd