bet · G001LU21 · 1976-12-31 00:00:00 — 1916/11: 21 medanledning av motion om rätt till ersättning vid skada på grund av felaktigttandtekniskt material 1 motionen 1976/77:55 av () yrkasatt hos regeringen anhåller om förslag om förstärkt ersällningsskyddför patienter som drabbats av skada på grund av felaktigt tandteknisktmaterial. Motiveringenlill yrkandet finns i motionen 1976/77:62, som hänvisats lill socialutskottet,Enligl motionären kan felaktigheter i tandproteser förorsaka patienterna svåralidanden i form av infiammalioner m, m. Motionären framhåller att kostnadernaför insättande av tandtekniskt material är mycket höga för patienterna. Dettagäller särskilt när materialet är felaktigt och patienterna måste prova nyatandproteser m, m, Enligl motionären lorde den s, k, patientförsäkringen integälla skador som orsakas en patient på grund av felaktigheter i tandproteseroch annat tandtekniskt material. Inte heller omfattas sådana skador av delförslag lill lagstiftning om ersättning för läkemedelsskador, som framlagts avproduktansvarskommittén. En patient .som skadas på grund av felaktigheter itandtekniskt material är därför hänvisad lill möjligheten alt begära skadeståndav materialets tillverkare, Enligl motionären svarar tillverkare endast ibegränsad utsträckning för pro-duklskador. Patientens möjlighet att fåersättning för sina skador är därför myckel osäker. Motionären anser attnuvarande ordning är otillfredsställande och all skador på grund avtandtekniskt material måste jämställas med andra skador inom sjukvården iersätlningshänseende. Motionären anser en möjlig lösning vara allproduktansvarskommitléns förslag utvidgas lill att omfatta även skador på grundav tandtekniskt material. En annan utväg är alt särskilda ersättningsreglerinförs för denna typ av skador. Med produktansvar avses i allmänhet skyldighetenalt utge ersättning när en tillhandahållen vara orsakar personskada eller skadapå annan egendom än varan själv. Som exempel på produktskador kannämnasatllivsmedel innehållergiftiga ämnen och därigenom orsakar skador eller att enbils bromsar inle fungerar, vilket leder till en trafikolycka med person- ochsakskador. Ettsärdrag för produktansvaret i jämförelse med det ansvar som annars vilar pä densom tillhandahåller varor är att den skadelidande och den ansvarige ofta intestår i kontraktsförhållande till varandra. Flera kommersiella led kan slåmellan tillverkare eller importör och den konsument som drabbas 1 1976/77. LU 1976/77:21 2 Vidare kan - i de fall där ansvar för detaljisten kommer i fråga -skadan drabba inle köparen ulan någon i hans omgivning. Slutligen kan denskadelidande - exempelvis vid utsläpp av giftiga ämnen eller vid brukande avforlskafftiingsmedel - vara en helt utomstående person. Ettannat särdrag för produktansvaret är den omfattning skadorna kan få. Skadan avden enskilda produkten överstiger ofta vida produktens eget värde. När del ärfråga om masstillverkade varor, kan därför skadorna uppgå lill mycket slorabelopp. Ett välkänt exempel är neurosedynfallet. Någrasärskilda reglerom produktansvar finns inle i svensk rätt. På några områdenfinns dock speciallagstiftning, t, ex, atomansvarighetslagen (1968:45), sominnehåller beslämmelser av betydelse för möjligheterna all föra lalan om produklansvar.Också rällspraxis på området ärsparsam. Frågor om produklansvar får avgöras medlillämpning av de allmänna reglerna i skadeståndslagen (1972:207) eller i vissafall skadeståndsregler som gäller när skadevållaren och den skadelidande står ikontraktsförhållande till varandra, t, ex, köplagens beslämmelser. Skadeståndslagenreglerar endasl frågor om skadeståndsansvar när skada uppkommit genom någonsvållande, dvs, när den orsakals uppsålligen eller av vårdslöshel. Förutomregler om skadeståndsansvar för den som själv vållat en skada innehåller lagenockså bestämmelser om arbetsgivares ansvar för skador som vållats i tjänsten avhos honom anställda personer, s, k. principalansvar. Ansvaret gäller oavsettvilken ställning arbetslagaren intar och omfattar både privata arbetsgivare ochstatliga och kommunala myndigheter. Detär den skadelidandes sak alt bevisa att en viss handling eller un-deriåtenhetorsakat skadan. Han skall vidare styrka alt vällande ligger någon till last,dvs, alt fel eller försummelse förekommit. När det gäller principalansvareibehöver han dock inle peka ut någon bestämd arbelstagare som vårdslös. Delräcker med att del kan konstateras att den vållande måste ha varit någon förvilken arbetsgivaren ansvarar. Arbetsgivaren svarar nämligen också för"anonyma" fel. Likaså omfaltar principalansvaret "kumulerade"fel, dvs. när var och en av fiera befattningshavare gjort sig skyldig lill enmindre vårdslöshel, som inte för någon av dem skulle vara tillräcklig att ledalill skadeståndsskyldighel för arbetsgivaren men som tillsammans innebär enavsevärd brist i aklsamhelen. Medstöd av skadeslåndslagens regler kan sålunda den som drabbas av en produklskadabli berättigad lill skadeslånd av säljaren eller tillverkaren av produkten. 1 mångafall lorde den skadelidande emellertid ha svårt att fullgöra sinbevisskyldighei. Särskilt gäller detta när skadeståndsanspråken riktas mottillverkaren. En viss bevisskyldighet anses därför ibland ligga även på denne.Omfattningen av tillverkarens bevisskyldighei anses ha nära samband med vilkakrav på aktsamhet man kan ställa på tillverkaren, 1 vissa fall kanaktsamhetskravel ställas myckel högt. och då anses del ligga nära till handsall överfiytlii delar av bevisskyldigheien lill lillverkaren. LU 1976/77:21 3 Tillverkarensansvar kan då i vissa avseenden anses ligga nära s, k, objekiivi ansvar för feli varan, dvs, ansvar även ulan vållande av honom själv eller hans anställda. Vidvissa typer av skador torde lillverkaren inle kunna åläggas skadeståndsansvar,typfall utgör de situationer då del inte framstår klart vem som bär delhuvudsakliga ansvaret för utformningen av produkten. Den skadelidande kankanske inle klarlägga från vilken tillverkare en produkt kommer. Eller ocksåkan produkten beslå av ell fiertal halvfabrikat som härrör frän olikatillverkare, medan den slutliga sammanfogningen är av enkelt slag, Ellannat slag av skador som faller utanför skadeståndslagen är de s, k,ulvecklingsskadorna. Dessa kännetecknas av att de beror av ellkonstruk-lionsfel, vars skadeverkningar inle kunnal förutses ens av den främstasakkunskapen på området. Hur högt kraven än ställs på tillverkarens utvecklingoch ulprovning av produkterna, kan han sålunda inte anses som vållande lillsådana skador. Del torde inte vara ovanligt - ell känl exempel ärlo-baksrökning - all del försi efter lång lids användning av en produkt harkunnal vetenskapligt fastställas att denna förorsakar allvarliga skador. Etttredje slag av skador som inte ersätts enligl culparegeln är skador som berorav alt produkten som sådan eller något däri ingående ämne på grund av självasin beskaffenhet har skadebringande - t, ex, giftiga eller explosiva -egenskaper. Detanförda gäller tillämpningen av culparegeln i skadeslåndslagen, 1 vissa fall avproduklskador kan det länkas all den som har försålt produkten ådrar sigskadeståndsansvar enligl regler om skadeslånd i kontraktsförhållanden, iförsta hand genlemol köparen själv men evenluelll också genlemol vissa personeri dennes närmaste omgivning. Det är dock högst ovisst under vilkaförutsättningar ell sådant ansvar inträder och i vad mån det sträcker siglängre än det allmänna vållandeansvarei, 1 den juridiska litteraturen harvisseriigen livligt diskuterats, om inle säljaren i vissa fall bör varaansvarig för skadebringande egenskaper hos produkten oberoende av vållande,dvs, bära ell renl objekiivi skadesiåndsansvar. Del har också hävdats alt manunder vissa förutsäiiningar skulle kunna komma fram lill ett sådani objekiiviansvar för tillverkaren genom analogisk lillämpning av konlraktsrättsligagrundsatser om s, k, "tysta garantier" e, d. Del fåtal avgöranden påområdet som finns i domsiolspraxis ger emellertid inte någoi svar på dessafrågor. Somförut har nämnts kan produktskadorna uppgå till slora belopp, Skadeslåndslagenger vissa möjligheler att jämka mycket betungande ersättningsskyldighet.Arbetsgivares ersättningsskyldighet för sakskada, som arbelstagare har vållatgenom fel eller försummelse i tjänsten, kan jämkas, om del är skäligt medhänsyn till föreliggande försäkringar eller försäkringsmöjligheler. Vidare harfr, o, m, införts en allmän jämknings-regel i 6 kap, 2 >, Enligldenna bestämmelse kan skyldighet att utge skadeslånd jämkas efter vad som ärskiiligt. om skyldigheten är oskäligt be- 1* Riksda.aen 1976/77. LU1976/77:21 4 lungande med hänsyn lill den skadesiåndsskyldigesekonomiska förhållanden, varvid även den skadelidandes behov av skadeståndetoch övriga omständigheter skall beaktas. Som exempel på fall, där jämkning ikontraktsförhållanden kan komma i fråga, nämns i förarbetena (SOU 1971:83 s,53; jfr prop, 1975:12 s, 178) produklskador, när ersättningsskyldigheten vidaöverstiger vad som kan anses vara en normal risk i den ansvariges verksamhet. Också förhållanden på den skadelidandes sida kan föranledaall ersättningsskyldighet utesluts eller jämkas, I det hänseendet kan förstpekas på att felbedömningen i slor utsträckning sker utifrån ell vedertagetbruk av produkten, I de fall, där skadan beror pä att en vara används i stridmot vad som är brukligt i den krets den skadelidande tillhör, kan sålundaibland något fel inle sägas föreligga och lill följd därav ej heller någonersättningsskyldighet uppkomma. Är emellertid varan behäftad med fel, kanjämkning på grund av medvållande komma i fråga, t, ex, därför att denskadelidande varil oförsiktig eller att han bort uppmärksamma felet.Möjligheterna lill jämkning av skadeslånd ined anledning av personskada är dockinskränkta. Enligl huvudregeln i 6 kap, 1 nkan sådanjämkning ske om den skadelidande själv uppsålligen eller genomgrov vårdslöshet har medverkat till skadan. Enligt köplagen kan rätten lill skadestånd falla bort tillföljd av underlåtenhet att undersöka godset, för sen reklamation eller för senunderrättelse till säljaren om ersättningsanspråk. Utöver vad som följer avregler om medvållande torde dessa köprättsliga bestämmelser inte ha nämnvärdpraktisk betydelse för produktansvaret. Försäkring på den skadelidandes sida Vid personskada lill följd avproduktfel gäller liksom vid andra skadefall att den skadelidande kan laersättning genom socialförsäkringen. Socialförsäkringen omfattar den allmänna försäkringen(sjukförsäkringen, folkpensioneringen och tilläggspensioneringen) samlarbetsskadeförsäkringen. Socialförsäkringen ger ett ekonomiskt grundskydd vidsjukdom och skadefall. Ideell skada (sveda och värk, lyte eller annai men)ersätts inle. Under akut ,sjukdomstid efter en skada ulgår sjukpenning somersättning för inkomsiförlusl. Vidare ersäiis hell eller delvis all läkarvård,landvård och sjukhusvård saml mediciner elc, Ulgifter för landvård till den sominte fyllt 20 är ersätts dock inte eftersom sådan person kan få avgiftsfrilandvård inom folktandvården. Vid långvarig arbetsoförmåga kan en skadad fåförtidspension eller sjukbidrag från den allmänna försäkringen och - vidyrkesskada - livränta från arbetsskadeförsäkringen. Pension eller sjukbidragförutsätter nedsättning av arbetsförmågan med , livränta nedsättningmed minst en femiondel. Till efterlevande utgår familjepension LU 1976/77:21 5 frånden allmänna försäkringen och - vid yrkesskada - efterievandelivränta frånarbetsskadeförsäkringen. Invaliditets- och efterlevandeförmånerna kankompletteras med vissa tillägg. Om en skadad person får ersällning frånsocialförsäkringen och har rätt till skadeslånd enligt skadeståndsreglernaskall försäkringsersättningen reducera skadeståndet. Detfinns dessutom ett-stort antal försäkringslyper som ger skydd mot förluster isamband med personskada, I första hand kan nämnas liv-, olycksfalls- ochsjukförsäkringar. Sädana försäkringar gäller kollektivt - gruppförsäkringar -eller enskilt. Tjänstegrupplivförsäkringen (TGL) är exempel på ett skydd avdetta slag som arbetsgivaren bekostar. Ett annat exempel är den allmännagruppsjukförsäkringen (AGS), som infördes pä arbetsmarknaden ,Personförsäkringar inom denna kategori är för del mesta S, k,summaförsäkringar. Därmed menades ursprungligen att ett visst på förhandöverenskommet belopp utbetalas (på en gäng eller i periodiska poster) dåskadefallel inträffar. Men en försäkring av detta slag kan också vara anpassadlill den konkreta skadan (t, ex, inkomstförlust lill en viss nivå).Försäkringsersättningar av de former som har angetts räknas normall inle avpå skadeslånd som utgår . I den svenska allmänna ansvarsförsäkringen undantasersättningsskyldighet för skada som har uppkommit till följd av orikligutfästelse om levererad egendoms lämplighet för visst ändamål. Undantaget hargivits en vidsträckt tillämplighel och anses i fiertalet fall uteslutaersättning vid produktskador. Försäkringen omfattar i huvudsak tvåtypsilualioner av produktansvar, nämligen dels när av misslag en varalevereras i stället för en annan, dels när enstaka produkter eller produktserieravviker från normal standard lill följd av åigärder av underordnadearbetstagare. Sedanslutet av 1960-talei meddelar vissa större svenska försäkringsbolag .särskildproduklansvarsförsäkring. Denna försäkring tecknas i allmänhet i kombinationmed allmän ansvarsförsäkring. Därvid utesluts alll ansvar för produklskadorfrän den senare försäkringen. I internationella sammanhang tecknas i regelproduklansvarsförsäkring i ell och samma försäkringsbolag för såväl moderbolagsom utländska dotterbolag. Detta innebär all i fråga om ansvarsförsäkring förproduktskador som inträffar i ett land det ofta är försäkringsvillkorfastställda i ell annat land som gäller. Devillkor enligl vilka särskild produklansvarsförsäkring meddelas i är ihuvudsak enhetliga. Vissa avvikelser från de allmänna försäkrings-villkorenförekommer dock i särskilda fall. De allmänna villkoren har senast omarbetatsår 1975, Dessa villkor innehåller bl, a, följande. Försäkringenavser i försäkringsbrevel angivna produkter (produktslag) somförsäkringstagaren (den försäkrade) har levererat. Försäkringen avser denförsäkrades skadeståndsskyldighel enligl gällande rätt saml utrednings- LU1976/77:21 6 Skadeståndsskyldighet lillföljd av konlrakluella åtaganden ersätts inle i den mån åtagandet medförskadeståndsskyldighel utöver eljest gällande räll, såvida inleförsäkringsgivaren godkänl ålagandel. Skadeståndet skall avse sak- ellerpersonskada, som under försäkringsliden och inom del geografiska marknadsområdesom anges i försäkringsbrevel inträffar genom skadebringande egenskaper hoslevererade produkier, Belräffande varje skada gäller ett högslaförsäkringsbelopp för skadeslånd samt utrednings-, förhandlings- och rätlegångskosinad.Dessutom gäller en begränsning för skador som inträffar under ett och sammaförsäkringsår; högsta sammanlagda ersättning är därvid två gångerförsäkringsbeloppet. Flera skador anses som en skada, om de har orsakals avsamma slags skadebringande egenskap, oavseli om de har inirälTal under elleller fiera försäkringsår eller om de har orsakats av en eller fieraprodukter. Skador,som har uppkommit genom all gällande bestämmelseromproduktsäkerhet åsidosatts, ersätts i allmänhet inle, Ersältningsskyldighelutesluts också, om skadan har uppkommit genom sådan skadebringande egenskap somvid leveranstillfällei varit känd eller bort vara känd för den försäkrade ellerhans driftledning eller som beror av brister hänföriiga till undersökningar, proveller analyser. Dessutom undantas varje skada som den försäkrade eller hansdriftledning har orsakat uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet Normala försäkringsbelopp per skada är 1 milj, kr. Också 2och 5 milj, kr. Högsla försäkringsbelopp som har förekommit är 50milj, kr, per skada eller 100 milj, kr, per försäkringsår. finns ettsärskilt försäkringssystem för sjukvården, kallat Patientförsäkring vidbehandlingsskada. Försäkringen meddelas av ett konsortium av försäkringsbolag.Staten, samtliga landstingskommuner och de tre kommuner som står utanförlandstingen har avtal om sådan försäkring. Även huvuddelen av deprivatpraktiserande landläkarna samt alla privatpraktiserande läkare harförsäkringar med i allt väsentligt samma villkor. Patientförsäkringen gäller endasl skador som inträffatefter , Ersättning ulgår utan att den skadelidande behöverbevisa all förutsättningar för skadeståndsansvar föreligger, dvs, all skadanhar vållats genom fel eller försummelse. Försäkringen haren viktig begränsning.Den gäller bara skada som är en följd av beslut eller åtgärd från sjukvårdenssida. Normala och ofrånkomliga sjukdoms- och skaderisker måste fortfarandebäras av patienten, 1 enlighet härmed gäller försäkringen vid oförutseddaskador i direki samband med hälso- och sjukvård, om skadan orsakals vidundersökning, medicinering eller behandling, dock inte om skadan är ennaturlig eller sannolik följd av åtgärden, eller om skadan orsakats vidolycksfall, dock endasl inom lokal eller område där hälso- eller sjukvårdbedrivs eller i samband med sjuktransport. LU 1976/77:21 7 Vissa undanlag finns. Försäkringen gäller inle vidskador som har orsakals av skadebringande egenskaper i läkemedel ellersjukvärdsmateriel, som använts enligt gällande anvisningar, eller orsakats avsmitta eller infektion som överförts ulan direki samband med ingrepp ellerannan behandling, Inämnda hänseende skiljer sig dock villkoren för de privatpraktiserandelandläkarnas försäkring från villkoren för den offentliga sjukvårdens. Från denförstnämnda försäkringen ersätts nämligen i viss mån skador på grund avfelaktigheter i tandtekniskt material. Ersättning utgår för kostnader för nybehandling och anskaffande av nyll material saml för lyte eller annat men.Skador på grund av skadebringande egenskaper i vidare mån ersätts dock inte. Ersättningur patientförsäkringen utgår för inkomstförlust, lakar- och sjukhusvård, svedaoch värk, lyte och men saml rehabilitering. Vid dödsfall ersättsbegravningskostnader samt föriust av underhåll. Försäkringenär samordnad med andra förmåner vid personskada på så sätt att ersättning pägrund av försäkringen är sekundär lill andra förmåner, som kan utgå enligtsocialförsäkringen eller på grund av försäkringsavtal m, m. Patientförsäkringens sainrådsgrupp, har bildats avsjukvårdshuvudmännen och försäkringskonsortiet. Gruppen har till uppgift attfölja utvecklingen och föreslå justeringar av försäkringsbestämmelserna. Föralt pröva svårbedömda eller tvistiga fall av behandlingsskador har inrättats enskadenämnd, som består av sex ledamöter. Ordföranden utses av regeringen, somockså utser en ledamot som företrädare för allmänheten. Övriga ledamöter utsesav sjukvårdshuvudmännen och försäkringsgivarna. Nämnden har att pröva deskadefall som hänskjuls dit. Skadelidande, sjukvårdshuvudman ellerförsäkringsgivare kan begära att ett ärende las upp lill prövning av nämnden. beslut inle godtas kan ärendet hänskjuias lill skiljemän. Ettannat försäkringssystem, som liknar patientförsäkringen, är tryggheisförsäkringen,som läcker ell skadesiåndsansvar för personskador som arbetsgivare har åtagitsig genom kollektivavtal. Ersättning utgår för olycksfall i arbetet ochyrkessjukdom på rent objektiv grund, Trafikskadelagens (1975:1410) regler omersättning för personskada utgör ett annat exempel på ersättningssystem somverkar direkt lill förmån för den skadelidande. En skadelidandes anspråk päersättning kan också tillgodoses genom lagregler om rent objekiivi ansvar iförening med lagstadgad skyldighet alt ha ansvarsförsäkring. Sådan skyldighetföreligger dock i myckel begränsad utsträckning. En form av obligatorisk ansvarsförsäkringär den försäkring som innehavare av atomanläggning är skyldig att teckna enligtatomansvarig-helslagen (1968:45), skall del också finnas försäkring påflygplan enligt luftfartslagen (1957:297) och pä fartyg enligl lagen(1973:1198) om ansvar för oljeskada till sjöss. LU 1976/77:21 8 Efter bemyndigande av Kungl. Maj:t tillkallades är1972 sakkunniga (Ju 1973:08) för utredning angående ersättning förproduktskador, I direktiven anförde föredragande statsrådet att det finnsåtskilliga produkter som kan anses fariiga i den meningen att de med hänsynlill del tekniska utförandet eller arten av de material eller kemiska ämnen avvilka produkten består medför potentiella skaderisker som lätt förverkligas ochdärvid kan komma alt orsaka omfattande skador på person eller egendom. När delgäller i denna mening specifikt farliga produkter, som är talriktförekommande på marknaden, framstår del från såväl sociala och psykologiskasom samhällsekonoiTiiska synpunkter som angelägel alt bereda ett bättreekonomiskt skydd än f n, existerande ersättningssystem tillhandahåller. Enligtdirektiven är del en förstahandsuppgift för de sakkunniga att finna lämpligakriterier för en avgränsning av tillämpningsområdet för särbestämmelser omersättning för produklskador. Vägledande bör härvid vara att endasl sädanaprodukter som på grund av sin beskaffenhet typiskt sett erbjuder specifikaskaderisker bör omfattas av en särreglering, I direktiven uttalas vidare alldel uppenbariigen ligger närmare lill hands att den ekonomiska bördan läggs påprodukternas tillverkare eller importör än på grossist- ellerdelaljhandelsledet, I fråga om ersättningssystemets utformning diskuteras idirektiven tvä alternativ. Antingen ett som bygger på ett skadestånds-rättsligtsystem soin ålägger tillverkare och importörer ett objektivt ansvar, eventuellti förening med obligatorisk ansvarsförsäkring, eller ett som bygger på ellfrislående försäkringssystem, Produkiansvarskommilténavgav ett delbetänkande(SOU 1976:23) Produktansvar I vari framlades ettförslag till lag om ersättning för läkemedelsskada. Ersättningssystemet, somendasl avser personskada, bygger på samma princip som ersättningsreglerna itrafikskadelagen nämligen att ersällning ulgår direkt från en försäkringoberoende av om skadeståndsskyldighel föreligger for lillverkaren av läkemedeleller annan. För ersättning ur försäkringen förutsätts inte heller att feleller försummelse förekommit. Försäkringen föreslås vara kollektiv och bekostasav dem som yrkesmässigt tillverkar eller importerar läkemedel.Ersättningssystemet syftar främst lill att ge gottgörelse för allvarliga ochsvårartade skador. Även vissa andra inskränkningar föreslås gälla bl. a, ifråga om ersättning vid skador på grund av kända biverkningar. Förslagetinnebär vidare en uppmjukning av den skadelidandes bevisskyldighet vid fysiskaskador. Här skall övervägande sannolikhet för orsakssamband vara tillräcklig.Ersättning enligt försäkringen föresläs utgå enligl skadeståndsrättsligagrunder. Vissa ansvarsbegränsningar skall dock gälla. Dennya lagen skall endasl gälla läkemedel pä vilka läkemedelsförordningen ärtillämplig, dock inle läkemedel avsedda för djur. Ersättningssystemet gällervidare sådana radioaktiva och narkotiska läkemedel som LU 1976/77:21 9 ärundantagna från läkemedelsförordningens tillämpningsområde. Genom anknytningentill läkemedelsförordningen undantas bl, a, skador på grund avodonlologiskt-tekniska preparat som landfyllnings- och protesmaterial, Ibetänkandet framhåller kommittén alt del är tydligt att genom den valdaavgränsningen undantaget i patientförsäkringen för produktskador omfattar fleraprodukier än dem som ingår i det nya ersättningssystemet. Mellan systemenfaller exempelvis skador av felaktiga röntgenapparater och av vissa läkemedelnärstående varor som används i hälso- och sjukvården. Kommittén bedömer detdock inte vara möjligl att utforma den nya ersättningsanordningen sä att denomfattar även sädana varor. Möjligen kan man enligt kommiilén hysa denförhoppningen alt de som svarar för patientförsäkringen skall vara beredda allavstå frän undanlaget för sädana produktskador, Belänkandel är efterremissbehandling föremål för överväganden inom ,