bet · G001UU22 · 1976-12-31 00:00:00 — 1976/77: 22 medanledning av motioner om förhindrande av investeringar i ochNamibia, m. m. Imotionen 1976/77:56 av m. fi. (vpk) föreslås 1. att hos regeringenhemställerom lagförslag innebärande förbud mot svenska investeringar iSydafrika så länge rasförtrycket består, 2. att skarpt fördömersvenska företags investeringar i och förbindelser med och kräver attde skyndsamt avvecklar dessa. 1 motionen 1976/77:676 avherr i m. fi. (fp) yrkas att hos regeringenbegären skyndsam utredning om hur svenska ekonomiska sanktioner mot Sydafrikaskall kunna genomföras. I motionen 1976/77:1054 avfru m. fi. (s) hemställs 1. attriksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om de ändringar i valutalagstiftningen som behövs för att kapitalexport till och skall kunna förbjudas, 2. att beslutar uttalaatt regeringen bör inleda överläggningar med berörda svenska företag i enlighetmed i motionen angivna riktlinjer. 3. att hos regeringenbegär en fortlöpande information om hur de svenska företagen utvecklas samt omresultatet av överläggningarna med berörda svenska företag, 4. att ger regeringentill känna vad som i motionen anförs om svenska initiativ i Förenta nationernaang. Deöveriäggningar med företagen varom talas i sistnämnda motions yrkande 2 skallenligt motionen syfta till att åstadkomma en nedtrappning av de svenskaekonomiska intressena i och saml att nå överenskommelse omhur begränsningarna av de svenska aktiviteterna i dessa länder skallgenomföras. Imotiveringen för yrkandet 4 i samma motion anförs bl. a. att i FN börförsöka driva fram en effektiv sanktionspolitik mot . Så länge detinte finns utsikter att säkerhetsrådet skall besluta om allsidiga och bindandesanktioner, bör fortsätta att verka för att frågorna om vapenembargooch förbud mot nyinvesteringar i förs framåt. bör vidareverka för att få slut på ockupation av , för att sanktionernamot skall tillämpas i full utsträckning och för att SWAPO skallstödjas som företrädare för folk. bör enligt motionen vidarestödja FN:s informationsarbete om förhållandena i södra , FN:sopinionsbildning för befrielsekampen och FN-organens bistånd tillbefrielserörelserna där. 1 1976/77. UU1976/77: 22 UU 1976/77: 22 2 Motionsyrkanden om förbud mot svenska investeringari och om avveckling av sädana investeringar har förut behandlats avutskottet, senast (UU 1976/77:10). 1nyss angivna betänkande erinrades bl. a. om att inom FN sedan längeförordat etl internationellt ingripande mot med anledning av desystematiska brott mot mänskliga rättigheter som den sydafrikanskarasåtskillnadspolitiken innebär. har i FN karakteriserat den situationsom skapats i södra som ett hot mot freden och pä denna grund förordatatt , om godtagbara resultat ej kan uppnås genomförhandlingar, tillgriper sanktioner för att avlägsna hotel. I första hand harSverige föreslagit att den rekommendation som säkerhetsrådet antog hösten 1973om stopp för alla vapensändningar till skall omvandlas till ettbindande beslut. Vidare har i hösten 1976tillsammans med övriga nordiska och vissa andra länder framlagt ettresolutionsförslag syftande till att åstadkomma ett stopp för utländska nyinvesteringari . Förslaget som antogs (med röstsiffrorna 124-0-16)utmynnade i en uppfordran till säkerhetsrådet att överväga mätt och steg föratt åstadkomma ett slut på utländska nyinvesteringar i . 1nämnda betänkande erinrades vidare om att såväl den tidigare som den nuvarandesvenska regeringen intagit en negativ hållning till investeringar i Sydafrikaoch bl. a. uppmanat svenska företag att avstå från sädana. Utskottet,som uttalade sitt stöd för dessa regeringens åtgärder, framhöll vidare bl. a.alt händelseutvecklingen i , som tydde på enytterligare skärpning av rasmotsättningarna där och ett hårdnande förtryck,gjorde det desto angelägnare att genom bl. a. FN söka åstadkomma effektivainternationella pätryckningsålgärder. Utskottet konstaterade att det är enallmänt omfattad mening att de internationella påtryckningarna på altändra sin raspolitik kan bli verkligt effektiva först om tarställning för världsomfattande sankiionsätgärder i någon form och hänvisadetill sin förut framförda uppfattning att isolerade svenska åtgärder skulle bliverkningslösa med avseende på den sydafrikanska raspolitiken. Ettsankiionsbeslui av säkerhetsrådet - vare sig beslutet är av bindande naturellerendast får formen av en rekommendation - utgör också en förutsättning för attden särskilda svenska sanktionslagen frän , som tillämpatsendast pä , skall kunna användas i detta sammanhang. Utskottet förutsatteatt regeringen noga följer den fortsatta utvecklingen i och såvälinternationellt som på det nationella planet vidtar lämpliga åtgärder bl. a.för att motarbeta en utbyggnad av de utländska företagsengagemangen där. har vid flera tillfallen under de senasteåren även behandlat motioner i vilka yrkats pä en sådan ändring av den svenskavalutalagen UU 1976/77: 22 3 attinvesteringar förbjuds i bl. a. stater som har fascistisk eller rasistiskregim. Ett yrkande av denna innebörd avslogs på finansutskottetsförslag (FiU 1976/77:24). Nämnda utskott ansåg det olämpligt att ivaluialagstifl-ningen inrymma sladganden om prövning av sä allmän innebörd somhade föreslagits i motionen (1976/77:78) i fråga. De tolkningsfrågor som valutastyrelseni sådant fall skulle ställas inför skulle vara mycket omfattande. Ävensanktioner som innebär förbud mot kapitalexport till enskilt land borde enligtfinansutskottets mening föregås av en utrikespolitisk prövning av regering ochriksdag och inte bedömas av valuiastyrelsen. FN:s generalförsamlings uppmaning lillsäkerhetsrådet att överväga mått och steg för att åstadkomma ett slut påytterligare utländska nyinvesteringar i har ännu inte kommit upp lillavgörande behandling i rådet. , vars senaste mandatperiod isäkerhetsrådet utlöpte i och med utgång, hade hoppats få fråganupptagen i rådet , men av olika skäl blev behandlingen av dennaliksom andra frågor med anknytning till apartheidpolitik uppskjutentill innevarande år. Etl av skälen härför torde ha varit att man velat avvaktaden nya amerikanska administrationens tillträde. Säkerhetsrådetanordnade särskild apartheiddebatt, men något beslut ibl. a. investeringsfrägan har ännu inte tagits. Man räknar f n. med att frågankommer att återupptas i rådet månad. Oaktat intelängre tillhör säkerhetsrådet arbetar vårt land fortsatt för frågans upptagandeoch positiva behandling. apartheiddebatt deltog även SverigesFN-ambassadör. Denne framhöll bl. a. att etl upphörande av utländska investeringarskulle ha en allvarlig inverkan på ambitioner att nå störreekonomisk självförsörjning och att fortsätta den snabba militära uppbyggnaden.Säkerhetsrådet skulle i detta läge kunna rekommendera regeringarna alt aktivtverka emot all vidare nyinvestering i . Regeringarna i de länder därdet finns potentiella investerare skulle därvid fä en bred handlingsram ochfiexibilitet i sitt val av åtgärder. FN-ambassadören erinrade vidare om att denordiska utrikesministrarna vid sitt möte i några dagar tidigareuttalat sig till förmån för säkerhetsrådsbeslut beträffande såväl ettobligatoriskt vapenembargo som ett förhindrande av nya utländska investeringari . Situationen i och frågan om förbud lÖrkapitalexport dit var föremål för fiera inlägg i årets utrikesdebatt . Utrikesminister yttrade därvid bl. Vi tog initiativ till en resolution iFN:s generalförsamling att uppmana säkerhetsrådet att överväga åtgärder för atthejda utländska Det är ännu oklart vilket beslut rådet kan komma fram till. Ettförslag som övervägs är att rådet skall uppmana alla medlemsstater att, somSverige redan gör, avråda sina förelag från nyin- I* Riksdagen1976/77. UU 1976/77: 22 4 vesteringari och alt, om nödvändigt, förbjuda sådana investeringar. Självfalletrör det sig här bara om ett första steg. Vi anser det riktigt och nödvändigt att säkerhetsrådet går vidare och fattar tvingande sank tionsbeslut. För att ett sådant beslut skall bli effektivt krävs deltagande av viktigaste handelspartners. Förutsättningarna för att få det nödvändiga stödet måste f. n. tyvärr bedömas som mycket små. Skulle emel lertid ett beslut enligt det svenska initiativet komma till stånd skulletrycket på öka och möjligheterna till nya beslut förbättras. Låt oss nu se vad som händer i säkerhetsrådet.Förhoppningsvis kommer där resultat att nås, även om läget kanske inte ärså ljust. Vi hoppas dock att man steg för steg når fram till en överenskommelsesom leder till en effektiv sanktionspolitik mot . När vi har kunnatutvärdera del beslut som fattas i säkerhetsrådet kan vi ta tillfället i akt härhemma - utrikesutskottet får det tilirällei - att närmare funderaöver hur vi skall utreda de juridiska, folkrättsliga och utrikespolitiskaaspekterna på ett ensidigt åtagande. Kanhändakan vi också få ett nordiskt agerande på den här punkten. Det är olyckligtvissä att man inte i alla de nordiska länderna --- är så intresserad avensidiga åtgärder eller ens åtgärder på nordisk Isamma debatt uttalade biståndsminister bl. Det är därför som vi i - vilketutrikesministern utförligt uppehöll sig vid - vill få till stånd en resolutionför att hejda utländska Det är därför slutligen som vi uppmanar våra egna företag attavstå från att göra nyinvesteringar i och inte utesluter möjlighetenav lagstiftning mot kapitalexport till . I ett anförande vid kom utrikesminister in pä samma tema: Vi har verkat för en resolution i säkerhetsrådetsom kan få stöd åtminstone av några viktiga väststater, främst och möjligenockså . I samråd med främst de afrikanska staterna och med USA:sFN-representation samt efter överläggningar i fiera huvudstäder har vi drivittanken på en rekommendation från rådet till medlemsregeringarna att de avråderföretag i sina länder från att göra nyinvesteringar i . Exakta formenför delta avrådande skulle överlåtas ål respektive regeringar men rådet skullet. ex. diskutera i vilken utsträckning uppmaningenom avrådande verkställts. nämnde vid samma tillfälle atterfarenheten av denna politik, som tillämpats i , är att denvarit effektiv: 1 praktiken förs nu inget kapital ut från ,för nyinvesteringar i . Om ett officiellt avrådande har effekt, finnsföga anledning att nu gå vidare med ett förbud. Det skulle vara, har viresonerat, att slå in öppna dörrar. Om däremot avrådandet inle har den effektsom eftersträvas, vore det rimligt att överväga att vidta förbud eller andraytterligare åtgärder. Vår önskan iir självfallet att svenska företag väljer attsjälva avstå från möjliga vinster förtjänade på ett omänskligt system.Verksamhet i innebär ju att man tvingas tillämpa apartheidlagarna ochpä det sättet medverkar UU 1976/77: 22 5 Ett upplyst egenintresse hos företagen borde också tala i samma riktning.- Bådemoraliska skäl och företagens egenintresse talar sålunda emot att investerai eller så länge apartheidpolitiken fortsatt råder där. Också i ett anförande kom utrikesminister in på situationen isödra och frågan om de utländska investeringarna där. Enligt ettpressammandrag yttrade hon därvid bl. ;Vi har förhoppningar att ett första steg skall kunna tas av FNf:ssäkerhetsråd riktat mot utländska nyinvesteringar i , detta som enuppföljning av ett svenskt initiativ. Det skulle vara en konkret varning. Omden ej får effekt bör den följas av andra gemensamt beslutade åtgärder. I ett till utskottet riktat uttalande iår framförde uppfattningen att en utredning omgåendebör tillsättas med uppgift att utreda hur den svenska valutalagstiftningen kanförändras sä att kapitalexport till kan stoppas. Nämnden villevidare uttala sitt stöd till regeringens ansträngningar alt genom FN få lillstånd ett internationellt vapenembargo mot och att uppnå en internationellöverenskommelse om förbud mot nyinvesteringar i . Uttalandet varbeledsagat av ett av nämnden antaget handlingsprogram och av en inomstatsvetenskapliga institutionen vid preliminär versionav en pä nämndens uppdrag utarbetad rapport om svenska företags verksamhet iSydafrika . Syftetmed sistnämnda rapport har främst varit att kartlägga och utvärdera denutveckling som ägt rum inom ett antal dotterföretag i svenska industrikoncerner, bl. a. beträffande omfång, tillväxt ochlönsamhet samt beträffande löne- och övriga anställningsförhållanden förspeciellt den svarta arbetskraften liksom beträffande företagens attityder tillfacklig verksamhet m. m. bland afrikanerna. Av rapporten hade nämnden dragitslutsatsen att löneklyftan mellan vita och svarta arbetare som regel intekrympt utan snarare vuxit samt all det inle ärmöjligt för svenska företag, som är hänvisade till att följa den sydafrikanskaapartheidlagstiftningen, att pä något väsentligt sätt förändra situationen förde svarta arbetarna. Utskottet har i övrigt inhämtat upplysningar i nuaktuella frågeställningar genom föredragningar av företrädare för utrikes- ochhandelsdepartementen. i , samt . Utskottet har därigenom bl.a. fått del av den uppförandekod (codex ethicus) som upprättadesinom industriförbundet med avseende på svenska företag verksamma i Sydafrikaliksom av den rapport om arbetslivsförhällanden i som år 1975framlades av en för LO och TCO gemensam studiedelegation och som i början av UU 1976/77: 22 6 år1976 föranledde en framställning till regeringen med förslag bl. a. om sådanaändringar av den svenska lagstiftningen alt svenska koncerners nyinvesteringari omöjliggörs sä länge de svenska företagen medverkar tilldiskriminerande arbetsvillkor. Av föredragningarna i övrigthar bi. attSveriges handelsutbyte med (592 milj. kr. ) uppgår till mindreän en halv procent av samlade utrikeshandel, althandelsutbytet med visar ett avsevärt export-överskott isvensk favör, allen nedgång i den svenska varuulförseln lill inträtt från och med år1975 (421 milj. kr. ) men att den svenska importen därifrån samtidigtnågot stigit (171 milj. kr. attdet i finns drygt 20 svenska företag med produktions- ellerförsäljningsverksamhet, attde svenska produktionsbolagens sammanlagda tillgångar i år 1974värderades till ca 240 milj. attde belopp som förts ut från till i investeringssyfte under1970-tulei uppgått lill i genomsnitt drygt 8,5 milj. kr. (avser såvälny- som reinvesteringar). I Ekumeniska nämndens förut nämnda studie, som ihuvudsak begränsar sig lill förhållandena vid sex större svenska dotterföretagi , framhålls bl. altsvensk företagsamhet i , som torde sysselsätta sammanlagt ca 6 500 ä 7000 personer, expanderat och befäst sin ställning på marknaden , attde sex .särskilt undersökta företagens sammanlagda ekonomiska omslutning underliden i löpande priser ökade med . attsysselsättningen vid samma företag ökade med under perioden 1974-1976och att andelen icke-vila anställda under hela den aktuella tiden låg vid drygt50 %, altvinstbilden inom företagen i fråga varit starkt splittrad men att några"övervinster" knappast kunnat uppvisas, attlönerna för afrikanska arbetare vid de svenska företagen under perioden1974-1976 procentuellt sett ökat snabbare än för vita men att löneklyftan dememellan i absoluta tal ytterligare ökat, attde svenska industriföretagen över huvud tagel torde betala sina anställdaavsevärt mer än som är fallet för den sydafrikanska tillverkningsindustrin istort, ehuru den registrerade skillnaden lill viss del kan bero pä branschmässigaeller regionala avvikelser, altde afrikanska arbetarnas månadsbruttolöner vid de svenska företagen under är1976 motsvarade mellan ca 30 och av de vila arbetarnas vid sammaföretag, att de svenskakoncernledningarna deklarerat att de inte hade UU 1976/77: 22 7 någotatt invända mot att de anställda afrikanerna organiserade sig i fackligasammanslutningar samt att dotterbolagen också är beredda att tillåta och delvispraktiskt medverka till att de anställda afrikanerna organiseras, attorganisationsarbetet ändå varit mycket begränsat men att dettaförhållande främst torde bero på de sydafrikanska myndigheternas minst sagtavoga inställning till afrikanernas fackliga strävanden, attutbildningsverksamheten vid samtliga svenska förelag starktförbättrats, i företagens agerande pä många håll finner en vilja att inom detföretagsekonomiskt möjligas ram förbättra de icke-vitas anställningsförhållandenoch attde svenska företagens sociala ansvarslagande i allmänt har vuxit ifiera avseenden . Som framgått av den föregåendebakgrundsredogörelsen väntas återupptasin behandling av - och förhoppningsvis nä ett positivt beslut beträffande -uppmaningen till rådet från fjolårets generalförsamling att vidta mätt och stegför att åstadkomma ett slut på utländska nyinvesteringar i . Attutsikterna till framgång för detta förslag från generalförsamlingen, som gårtillbaka pä ett svenskt initiativ i FN , nu bedöms som större äntidigare har inte endast att göra med de förvärrade rasmotsättningarna och dethårdnande förtrycket i apartheidsystemets utan även med den växandeinsikten i allt fler länder om att ett raskrig - med risk för åtföljandemilitär intervention utifrån - kan bli oundvikligt, såvida inte enkursomläggning snart sker, och om att apartheidsystemet med dessinstitutionella övervåld mot den svarta befolkningsmajoriteten är dömt att förreller senare gå under. Det har också att göra med den omsvängning i denamerikanska statsledningens attityd till konfiiktsituationen i södra somkommit lill synes efter presidentskiftet i . även om några konkreta beskedännu inte lämnats i fråga om den fortsatta hållningen lill investeringarna iSydafrika eller . Oavsettförhoppningarna på säkerhetsrådets behandling av frågan är det dock långtifrångivet alt enighet heller nu kan uppnås inom säkerhetsrådet ens för den relativtmjuka form av sankiionsätgärder som en av rådet utfärdad rekommendation omstopp för nyinvesteringar i skulle innebära. Stora ekonomiskaintressen i , främst till följd av tidigare investeringar och företagsetableringardär, kan även verka återhållande, fördröjande eller hindrande påpolitiska beslut i denna riktning från de närmast berördastormakisregeringarnas sida, vilka har vetorätt i säkerhetsrådet. Då det inuvarande läge närmast blir fråga om alt utfärda en rekommendation och inte etttvingande beslut, är det dock alltjämt en UU 1976/77:22 8 svenskförhoppning att veto inle skall tillgripas i detta sammanhang. Enrekommendation från säkerhetsrådet i denna fråga skulle för del varatillfyllest för alt i aktuellt avseende bringa sanktionslag, somhittills kommit till användning endast gentemot , i tillämpning även påSydafrika. utgör ett beslut eller en rekommendation fränsäkerhetsrådets sida en förutsättning för att ifrågavarande sanktionslag skallkunna tillämpas. Dådet emellertid inte kan uteslutas att ett positivt säkerhetsrådsbeslut i dennariktning ännu länge fördröjs eller helt uteblir, finnsdel enligt utskottets mening anledning att på svensk sida - trots debetänkligheter som anförts mot ett sådant ensidigt förfarande - nu gå vidareoch överväga att i svensk lagstiftning i särskild ordning införa förbud motvidare kapitalexport till , liksom till det av alltjämtockuperade , i samband med företagsinvesteringar där. Givetvisfinns del anledning att fortsätta ansträngningarna att genom FN:ssäkerhetsråd nå ett internationellt omfattat sanktionsförfarande i dettaavseende eller, om detta skulle utebli, få så många industrislater som möjligtatt för egen del vidta motsvarande åtgärd. Utskottet har i detta sammanhangnoterat alt och infört bestämmelser som syftar till att förhindranyinvesteringar frän dessa länders sida i . Utskottethar vidare noterat de uttalanden från svenska regeringsledamöter, av vilka endel äiergetts i den föregående bakgrundsredogörelsen och som gett uttryck fören beredvillighet att pröva förutsättningarna för etl unilaterall svensktåtagande mot kapitalexport till , därest förhoppningarna på ettbeslut eller en rekommendation från säkerhetsrådets sida skulle komma på skam. Utskottethar även noterat att de båda befrielserörelserna ANC och SWAPO enträget vädjattill omväriden att försöka stoppa fortsatta utländska investeringar i Sydafrikaoch samt alt de fåll stöd för denna vädjan från en stor majoritet avFN:s medlemsstater. I säkerhetsrådet har emellertid de försök som gjorts att fåtill stånd effektiva åtgärder strandat på motstånd från de trevästliga stormakternas sida. Visseriigenär de svenska företagsintressena i vid en internationell jämförelseav relativt ringa omfattning och de senaste årens svenska nyinvesteringar därförhållandevis obetydliga. Så till vida vill det synas som om den föregåendeoch nuvarande regeringens avrådanden haft sin avsedda verkan.Ett välförstätt egenintresse vid företagens bedömning av sina framtidsutsikteri etl verksamhetsland vars politik och samhällsliv styrs av rasdogmer och ärpräglat av tilltagande rasrnotsättningar samt våld och oro torde därvid ocksåha spelat in. Trotssträvanden att förbättra villkoren för de svarta anställda synes företagen hasmå möjligheter att på något mer avgörande sätt avvika från de normer sombetingas av apartheidsystemet och den diskriminering i bl. a. lönehänseende somföljer därav i såväl lagstiftning som praxis. UU 1976/77:22 9 Med tanke på den situation som råder i ,vilken ur mänskliga rätlighelssynpunkter framstår som alltmer frånstötande ochsom gjort detta land till etl utpräglat särfall i världen, synes det motiveratalt av moraliska skäl undersöka möjligheterna av ytteriigare åtgärder i frågaom svenska investeringar i . Sådana åtgärder frän värt lands sidaskulle visseriigen knappast få några mer kännbara verkningar på densydafrikanska ekonomin, men deras politiska och moraliskt-psykologiska effekterbör inte underskattas. Moraliskaargument bör även i övrigt tillmätas en avsevärd vikt i den situation som nuråder i . Frågan om en begränsning av de svenska intressena iSydafrika är inte bara en politisk fråga om vad som kan tänkas utgöra effektivapåtryckningar på den sydafrikanska regeringen. Det är också en fråga omhuruvida svenska förelag skall medverka i ett politiskt syslem som bygger pärasdiskriminering och förtryck av svart arbetskraft. Medanledning av de förevarande motionerna 56, 676 och 1054 vill utskottet därförföreslå att hemställa att regeringen tillsätter en utredning omförbudsåtgärder frän svensk sida med avseende pä kapitalexport till i samband med företagsinvesteringar där. Utgångspunkten förutredningsarbetet bör vara att skall bidra lill att öka trycket päSydafrika. Utredningen bör omfatta de juridiska, folkrättsliga ochutrikespolitiska aspekterna pä ett sådant ensidigt åtagande samt en bedömningav de politiska, ekonomiska och psykologiska effekterna av en dylik åtgärd. Motdenna bakgrund bör utredningen utarbeta lagförslag avseende förbud motkapitalexport. Utredningen bör givetvis även noga följa motsvarande frågasfortsatta behandling i FN senare i är. Den bör arbeta skyndsamt. Resultaten börredovisas för jämte regeringens egna slutsatser och förslag iärendet. Utskottetförutsätter även att regeringen låter ombesörja överiäggningar med närmastberörda svenska företag i syfte att åstadkomma en begränsning av dessas verksamheti (och i förekommande fall i ) till vad som under rådandeomständigheter synes lämpligt. Därvid bör även beaktas de synpunkter somanförts från fackligt och kyrkligt håll. bör självfallet underrättasom resultatet av överiäggningarna. Dessutom bör information om hur de svenskaföretagens verksamhet i utvecklas fortlöpande redovisas förriksdagen. Parallellthärmed "bör givetvis även de svenska initiativen i FN fullföljas, både medavseende på vapenembargo- och på nyinvesteringsfrågan. Detsamma gällerinsatserna för att få ett slut på ockupation av Na-' mibia ochbeträffande stödet i olika former till SWAPO och frihetssträvandena iRhodesia/. sålunda anfört med anledning av motionerna 676 och 1054 samt yrkandet1 i motionen 56 bör av ges regeringen till känna. Yrkandet 2 imotionen 56 avstyrks däremot. UU 1976/77:22 10 1. att , med anledning avmotionerna 1976/77:676 och 1976/77:1054 saml motionen 1976/77:56, i vad avseryrkandet 1, som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört omåtgärder beträffande de svenska företagens verksamhet i och Namibia,m.m.,