bet · G001KU44 · 1976-12-31 00:00:00 — För detta har ekonomiska skäl ansetts tala men ett gemensamt fiygplanköp innebär också ett praktiskt led i standardiseringssträvandena inom NATO. FörBelgien beräknas anskaffningsbehovet vara 116 jaktplan, för 102,för 72 och för 58. Som jämförelse kan nämnas att den svenskaplaneringen är inriktad mot en anskaffning av ca 150 plan. En förstaseriebesiällning om 30 har beslutats av regeringen. Defyra länderna har bildal en särskild kommitté för all förbereda ett kommandebeslut (Multinalional Fighter Program) med den norske försvarsministern som ordförande i ministerkommittén. Den norske generalenSverre Hamre har som ordförande lett den s. k. styrkommittén som haft att göratekniska och ekonomiska utvärderingar av aktuella plan. Kommitténs sekretariatfinns i . har bedömt fyra olika plan, nämligen tvåamerikanska (resp. ), den och densvenska . Sedan det amerikanska fiygvapnel för sin del tycks rekommenderaGeneral plan, har del andra amerikanska planet fallit bort från,diskussionerna. Enligtvad som redovisats av de fyra ländernas försvarsministrar fyller de treåterstående flygplanen de tekniska krav som man ställt upp från ländernas sida. Deekonomiska aspekterna av Viggen-affären är givetvis i första hand en angelägenhet för berörda svenska företag (. flygmotor och L.M. ), vilka också lämnat förslag till styrkommittén rörande dels priser, dels vissa indusiribeställningar och -investeringar vid ev. köp av jaktversion (kallad ). Företagens huvudalternativ har därvid gällt en till de fyra länderna helt förlagd produktion. Ettandra alternativ har utgjort förslag om en samproduktion av ca 500 plan förSverige och de fyra länderna, varvid av produktionen skulle ske iSverige. Detta senare alternativ med samproduktion torde a v de fyra staterna bedömas vara det mest realistiska. Medhänsyn till att det i ett fall som delta rör sig om en ev. export avkrigsmateriel ankommer det emellertid också på regeringen att fatta beslutinnan ev. export kommer till stånd. Från de fyra ländernas sida har man vidareansett det vara angeläget att fö del av svenska erfarenheter av Viggen-sysiemetmen också riktat kompletterande frågor till regeringen. De frågor som riktatstill den har huvudsakligen kretsat kring tre KU 1976/77:44 B 142 områden,nämligen ekonomiska frågor, frågor om export till de fyra länderna i händelseav krigs- och kristillstånd resp. export till tredje part samt fråga omsamarbete vad avser utbildning, underhåll m. m. Företrädareför de fyra länderna har besökt , två gånger underhösten 1974 och en senast sedan. Försvarsministern har i ett brevtill de fyra ministrarna, som avsändes före jultiden , redovisat svar på dedittills ställda frågorna. Svar på kompletterande frågor har lämnats . Frågorom prisets storiek liksom industribeställningar etc. avgörs av de svenska företagen själva. Försvarsministern har dock låtit företrädare för gå igenom de priserbjudanden de svenska företagen lämnat. Efter denna granskning har försvarsministern i sitt brev till sina kollegor i de fyra länderna kunnat konstatera att priserna är rimliga. Vid överläggningar som senare ägt rum har man också från de fyra ländernas sida förklarat sig införstådd med prissättningen. Om ett kontrakt skulle komma till stånd, på grund av lämnade erbjudanden från företagens sida, har regeringen ansett sig kunna garantera ett fullföljande av detta kontrakt. Frånde fyra ländernas sida har man pekat på att - även om priset i sig är rimligtför - ländernas ekonomiska planering inte skulle inrymma enanskaffning av . Man har därvid tagit upp tanken på någon form av direktstatlig subventionering från svensk sida av priset. Denna propå har regeringeninte ansett sig böra tillmötesgå. Frågorom export av krigsmateriel regleras i genom beslut i anledning av prop. 1971:146(UU 1971:21). Innan export kan komma till stånd skall beslut fattas i ärendet av regeringen (chefen för handelsdepar tementet efter föredragning av krigsmaterielinspektören). Enligtde beslutade riktlinjerna är huvudregeln elt generellt förbud mot att exporterakrigsmateriel ulan tillstånd. I vissa fall föreligger ovillkoriigl hinder motsådan export, exempelvis på grund av internationella avtal, beslut av FN:ssäkerhetsråd eller folkrättsliga regler om export av neutral stat under krig. Idessa fall skall exporltillstånd vägras. I övrigt brukar tillstånd intebeviljas för export till stat som befinner sig i väpnad konfiikt med annanstal, till stat som är invecklad i konflikt som kan befaras leda till väpnadkonflikt, och till stal som har inre väpnade oroligheler. Föratt göra det möjligt för att följa med i den snabba tekniskautvecklingen på området förutses riktlinjeratt svenska företag skallkunna inleda samarbete med företag i andra stater om gemensam utveckling ochproduktion av teknologiskt avancerad krigsmateriel. Sådant samarbeteförutsätter ett särskilt avtal som skall underställas regeringen.. Val avutländsk samarbetspartner skall därvid prövas mycket restriktivt. Ett samarbetsavtalgördel möjligt fördel svenska företaget att fullfölja sina åtaganden enligtavtalet oavsett förhållanden som normall utgör hinder för krigsmaterielexport.Dock gäller även här de ovillkoriiga exporthindren, som i detta fall ipraktiken innebär elt beslut av om förbud mot export av KU 1976/77:44 B 143 krigsmateriel.Med reservation för ett sådant beslut har regeringen därför ansett sig kunnameddela de fyra länderna att den kommer alt medge den export av materiel somföranleds av ett eventuellt samarbetsavtal om gemensam utveckling ochproduktion av . Emellertidfår man också beakta hur förhållandena kan utvecklas i praktiken i kris ochkrig. Man måste räkna med att stora faktiska hinder gör en export omöjlig. Medtanke därpå förutses sådana åtgärder som lagring i respektive länderavreservdelar, liksom deposition därav ritningar m. m.och en allmänframförhållning i produktionen i . Från de svenska företagens sida harman till de fyra länderna lämnat förslag härom. Vadavser reexport till tredje land har från svensk sida upplysts om att i del fallproduktionen helt äger rum utanför ankommer det på de fyra länderna altavgöra denna fråga. Vid samproduktion krävs medverkan i beslutet från svensksida, varvid riktlinjer kommer alt ligga till grund för det svenskaställningstagandet. Frånde fyra ländernas sida har även tagits upp fråga om samarbete rörande utbildning, underhåll m. m. liksom samarbete för utveckling och produktion. Ettvisst samarbete skulle enligt svensk bedömning kunna ske. Svenska erfarenheternär det gäller utbildning, flygsäkerhet m. m. skulle kunna utnyttjas. Ettsamarbete i fråga orn bl. a. dokumentation, felanalyser och anskaffning avtestulrustning, specialverktyg och reservdelar skulle vara möjligt. Vid ensamproduktion behövs någon form av projektledning, som dock måste vara skiltfrån organ för liknande ändamål inom NATO. Regeringenhar avvisat förslag om alt skapa en för de fem länderna gemensamunderhållsorganisation. Bibehållandetav en svensk industri för produktion av försvarsmateriel aren förutsättning för vår alliansfria utrikespolitik. För har därfören eventuell försäljning av intresse från bl. a. den synpunkten att man framöver har alt räkna med svårigheter att behålla en egen flygplansinduslri om man ej kan räkna med någon form av internationellt samarbete. KU 1976/77:44 B 144 Översättningav i pressmeddelande från statssekreteraren i försvarsdepartementetingående texter på engelska Pressmeddelande I vilken utsträckning är densvenska regeringen villig att garantera förslagen om samproduktion ochytteriigare kompensation som har gjorts av de svenska industrierna harframställts till de fyra länderna? I vilken utsträckning är densvenska regeringen villig att garantera de priser som de svenska industriernaangivit till de fyra länderna? I vilken utsträckning är densvenska regeringen villig alt begränsa effekten av kostnadsökningarna när detgäller de delar som skall produceras i för de fyra länderna? I vilken utsträckning är densvenska regeringen villig att i tider av ökad spänning och i krigstid garanteratillgången på de delar som skall produceras i för de fyra länderna? I vilken utsträckning är densvenska regeringen villig att samarbeta med eller delta i den logistiskaorganisation, som de fyra länderna skulle behöva för att flyga ? De av föreslagna priserna passar inte i ramen för de fyraländernas respektive budget. Kommer som en följd därav att gå med på enavsevärd reduktion av priserna under det att alla andra villkor förbliroförändrade? b.Om så är fallet kommer då den all garantera att dessareducerade priser bibehålls under följande omständigheter: (1) Svenskt köp av mindre än 150A/C (2) De fyra ländernas köp av mindreän 348 A/C (3) Förseningar i leveranserna ijämförelse med den nu förutsedda leveransplanen (4) Allvariigare finansiellasvårigheter för huvudentreprenören c.Kommer den , innan ett ev. kontrakt undertecknats allgarantera de priser som /erbjuder? Ärdensvenskaregeringen villigatt exportera till tredje länder om ett gemensamt beslut fattas? Eftersom dessa fem ländersgemensamma produktion av elt stort antal Viggenplan skulle bli ett projekt avavsevärd storlek, skulle den då kunna tänka sig ett fördefem länderna gemensamt styrorgan på regeringsnivå för alt säkra en adekvatkontroll över utvecklingen av produktionen av och det logistiska stödet tillplanet? Är den svenska regeringenberedd alt föreslå en ytterligare integrering av det logistiska stödet förViggen i de fyra länderna och än som diskuterats? 14 1976/77. KU 1976/77:44 B 145 Den ombeds att ytterligarespecificera garantin om fortsatt produktion och leverans samt logistiskt stödunder tider av ökad spänning och i krigslid? Översättningav bilaga 1-3 till försvarsministerns brev till försvarsministrarnai och Bilaga1 (annexe 1) Den ger sitt fulla stöd åt deförslag som presenterats av , flygmotor .\B och LME ABbeträffande "". Densvenska regeringen är fullt medveten om innebörden av dessa förslag när detgäller leverans av "" till bl. a. vissa priser,investeringar i köpariänderna och köp som skall göras från dessa länder. Den har ingen anledning altifrågasätta varken den bestämda föresatsen eller den tekniska och ekonomiskakapaciteten hos ovan nämnda förelag när det gäller fullföljandet av nämndaåtaganden. Densvenska regeringen vill fullfölja utvecklingen av JA 37 somomspänner Eurofighter-programmel och sätta denna version av plan "37"i massproduktion som ett tillägg till AJ, SK, SH och SF-versionerna som redanär under produktion. De sammanlagda planerna innefattar mellan 350 och 400plan, av vilka knappt hälften skulle vara JA 37. Flygplanssystem"37" kommer att vara i funktion i del svenska försvaret . Densvenska regeringen har, genom , studerat Saab-Scaniasförslag till general daterat och anser det vara ett ialla hänseenden välgrundat förslag. Ihändelse av ett leveranskontrakt på "" till de fyra ländernabaserat på ovannämnda förslag kommer den att garantera delkonlraktsenliga fullföljandet av de överenskommelser som , Volvofiygmotor och LME kan komma att ingå avseende produktionen etc. av Eurofighteroch andra åtaganden förknippade därmed. Ihändelse av ett gemensamt program är den villig att begränsaeffekten av kostnadsökningarna med avseende på de delar som skall produceras iSverige för de fyra länderna i samma utsträckning som de fyra länderna är villigaatt begränsa kostnadsökningarna beträffande de delar som skall produceras av defyra länderna för . Detfinns resurser i för logistiskt stöd till och underhåll av vapensystem"37". Omde fyra länderna så önskar är berett att underhandla om utnyttjandet avdessa resurser även för stöd till och underhåll av vapensystem "37"inom de fyra länderna. är också berett att hjälpa de fyra länderna KU 1976/77:44 B 146 altbygga upp egna resurser i fråga om underhåll och logistik. Samarbete pådepånivå kan diskuteras. Ovannämndagaranti gäller under förutsättning att ett leveranskontrakt avseende"" undertecknas. Bilaga2 (annexe 2) har länge fört en restriktiv politik vadbeträffar export av krigsmateriel. De riktlinjer som för närvarandestyrlicensgivningen för denna export antogs av och riksdag1971. På det hela laget reflekterar dessa riktlinjer den politik som fördesföre 1971. I ett viktigt avseende representerar emellertid de nuvarandeexportförordningarna en ny tankegång.Förordningarna innebär all svenskatillverkare av krigsmateriel kan ta initiativ till samarbete med tillverkare iandra länder för produktion av tekniskt avancerad materiel. I sådana fall måsteett samarbetsavlal upprättas. Avtal av detta slag måste underställas densvenska regeringen för godkännande. Ett sådant godkännande av den svenskaregeringen möjligt för den svenska parten i ett sådant avtal att såvittangår de svenska myndigheterna fullfölja sina åtaganden i enlighet medavtalet. Dennagaranti är tillämplig på alla situationer där inte har en klarinternationell förpliktelse att förhindra export av krigsmateriel som täcks avdenna typ av avtal. Endast ett beslut av säkerhetsråd somtvingar alla medlemsländer alt stoppa exporten av krigsmateriel till vilket somhelst eller alla av de fyra länderna skulle kunna förmå den svenska regeringenatt upphöra med beviljandet av de nödvändiga exporllicensema. Det ärnaturiigtvis otänkbart att säkerhetsrådet någonsin skulle fatta ett sådantbeslut, eftersom detta skulle fordra stöd av alla de fem ständiga medlemmarnaav rådet. Alltsamarbete betr. ett tekniskt avancerat vapensystem som 37 Eurofighterskulle tydligen fordra ett myckel långtgående samarbetsavlal mellan de svenskaförelagen i fråga och förelag i de fyra länderna. Ett sådant avtal skulle göradel möjligt för den att fortsätta att bevilja exportlicenserockså i tider av ökad spänning och krig. Med ett beslut av Förenta nationernassäkerhetsråd, som förbjöd sådan export, som enda och väsentligen formellareservation, är den sålunda beredd att garanteraexporttillstånd i obegränsad omfattning även i tider av ökad spänning och krigav de delar av 37 som skall produceras i under eltsamarbetsavlal. Det ligger naturligtvis också i den svenska regeringensintresse att ett sådant avtal skulle tillämpas i full utsträckning. Dessutomär den beredd alt utfärda en allmän licens som skulletillåta att planet produceras i sin helhet i de fyra länderna i fråga. Undersådana omständigheter skulle inga delar levereras från och följaktligeningen regeringsgaranli betr. exporllicenser vara nödvändig. KU 1976/77:44 B 147 Möjliga stödformer som kan avtalas mellan kunderoch i och/eller Svenska Flygvapnet Flygutbildning vid Flygvapnets Utbildningsenhet. "37"-omskolning förinstruktörer Inslruklörsträning medsimulator (attrapp) Utbildning av instruktörer förinstruktion av markpersonal Konsultation med Flygvapnetsdivisionschef beträffande operations-utbildning Rapportering av tekniska fel,dalabehandling, analys och erfarenhet, information, hjälp och utbyte Rapportering om flygsäkerhet,databehandling etc. av piloter och markpersonal Anordningar för skjutning och prov Utnyttjande av övningsområde för vapen-syslemprov och kvalitets (prestations)kontroll Eventuell gemensam anskaffningav flygande måltavlor och andra måltavlor Experter på kvalitetskontrollfrån FM V som kan representera andra kunder enligt gällande internationellpraxis Andra kunders experter påkvalitetskontroll som kan representera FMV beträffande utrustning tillverkadutanför Översättningav statssekreterareits i försvarsdepartementet brev I ett brev av informeradeden svenske försvarsministern, , försvarsministrarna i ,, och alt den , genom det , studerat Saab-Scanias förslag och ansett det vara KU 1976/77:44 B 148 välgrundati alla avseenden. Den noterar alt Saab-Scanias förslag avden innehåller vissa modifikationer vad beträffar t. ex.priset. Den är fortfarande beredd att garantera detkonlraktsenliga fullföljandet av de överenskommelser som , VolvoFlygmotor och kan ingå vad beträffar produktionen etc. avEurofighter och andra åtaganden förknippade därmed. Densvenska regeringen utgör ingen part i något avtal som kan slutas. Prisetbestäms av på rent ekonomisk grund. Urden synpunkt bör värdet av förslagen övervägas i sinhelhet. De bör värderas bl. a. med hänsyn tagen till den kompensation somerbjuds i form av industriorder. Densvenska regeringen är inte beredd alt överväga åtgärder som skulle innebära attEurofighter erbjuds till elt lägre pris än det som anser möjligt,eftersom sådana åtgärder enbart skulle innebära ett direkt understöd till defyra köparländema. Sverigesplaner när det gäller anskaffandet av JA 37 avser omkring 150 plan. Ett besluthar redan tagits avseende serietillverkning av 30 plan. Densvenska regeringen kan inte göra något uttalande betr. i vilken utsträckningSaab-Scanias priser står sig om färre än 348 plan köps eller om ändringar görsbetr. leveransdatum och leveranslakt. OmEurofighter skall produceras i sin helhet i de fyra länderna kommer det att ankomma på dessa länder att besluta om export av till tredje länder. SkulleEurofighter produceras gemensamt i och de fyra länderna måste svenskttillstånd erhållas före export till tredje länder. I det fallet kommer ettömsesidigt beslut mellan och de fyra länderna att bli nödvändigt.Sverige kommer då att basera sitt beslut på de riktlinjer för export avkrigsmateriel som fastställdes av riksdag 1971. 1 detta sammanhangönskar den referera till bilaga 2 i brev avden . Om man beslutar sig för engemensam produktion tycks det bli nödvändigt att finna lämpliga former församarbete mellan de deltagande ländema beträffande utvecklingsfrågor ochproduktion inkl. kontrollfrågor. I delta sammanhang måste ta hänsyntill att utvecklingen av stridsversionen av (JA 37) pågår och att besluthar fattats avseende serieproduktion av denna version. Vad beträffar logistisktstöd kunde den länka sig samarbete beträffande t. ex.dokumentation, felanalys, dokumentation av mjukvaror, forrnkontroll avmjukvaror, underhållsplaner, anskaffning av testulrustning, speciella verktygoch reservdelar och "line-replaceable units". I detta sammanhangrefererar den till bilaga 3 i försvarsministerns brev. I bilaga 1 i sitt brev har densvenske försvarsministern skisserat möjliga former för samarbete vad beträffarlogistiskt stöd och underhåll. Den refererar till dennabilaga betr. denna fråga. KU 1976/77:44 B 149 Den svenske försvarsministern har i bilaga 2 isitt brev givit detaljer om vad den skulle vara beredd attgarantera när det gäller utfärdandet av de nödvändiga exportlicenserna i denhändelse produceras gemensamt i och de fyra länderna. Densvenska regeringen hänvisar därför till denna bilaga. Om det skulle bli frågaom en gemensam produktion förutsätter den att de fyraländerna å sin sida kommer att förse med samma garantier som densvenska regeringen är beredd att ge. KU 1976/77:44 B 150 PMangående regeringens åtgärder med anledning av uttalanden mottobaksrökning Underdel senaste årtiondet har vid ettflertal tillfällen behandlat frågor om åtgärder för att minskalobakskonsumtionen och gjort uttalanden i ämnet, vilka föranlett skrivelsertill regeringen. I denna PM redovisas de riksdagsultalanden som gjorts sedan år1968 och de åtgärder som regeringen vidtagit med anledning härav. Medanledning av motioner vid riksdag med förslag till olika åtgärder föratt minska tobakskonsumtionen uttalade att hela frågan omkonsumtionen av tobaksvaror borde bli föremål för utredning (2LU 1968:48, rskr338). Under höstriksdagen 1969 besvarades en enkel fråga om när den begärdautredningen skulle tillsättas. I svaret framhölls alt regeringen ansåg att manborde åstadkomma begränsningar av reklamen för tobak och alkohol men att sådanabegränsningar med hänsyn till de tryckfrihelsrältsliga aspekterna bordeåstadkommas genom överenskommelser med de marknadsförande företagen.Regeringens avsikt var att avvakta resultatet av dessa förhandlingar innanutredningen tillsattes. Ävenvid vårriksdag väcktes motioner i tobaksfrågan. I konstitutionsutskottetsbelänkande 1970:26 behandlades motioner som syftade till att undanröja detryckfrihetsrättsliga hinder, som kunde föreligga i fråga om förbud mottobaksreklam. Utskottet hänvisade till att regeringen enligt ett avstatsrådsberedningen utfärdat pressmeddelande avsåg alt tillsätta en utredningi syfte att undersöka vilka ändringar som behövde göras i gällande grundlag föratt förbud mot reklam för alkohol och tobak skulle kunna genomföras. I enlighetmed utskottets förslag förklarade motionerna besvarade härmed. Senaresamma vår behandlade andra lagutskottet (2LU 1970:35) motioner omtobaksrökning. Utskottet fann det angeläget alt den utredning, som riksdagenbegärt 1968, kom till stånd och förutsatte att så skedde utan särskildåtgärd från sida. Utskottet anförde i anslutning tillkonstitutionsutskottets betänkande att något hinderenligt utskottets meninginte kunde anses föreligga mot att utredningen av frågekomplexet i stortbedrevs parallellt med den av regeringen aviserade utredningen som omnämnts ikonstitulionsutskoltels ullålande. Genomkonseljbeslul överiämnades riksdagsskrivelsen från 1968och andra lagutskottets utlåtande 1968:48 jämte motioner till utredningen omenhetlig reglering i grundlag av yttrandefriheten i massmedier m. m.(rnassmedieulredningen). Maj:ts skrivelse (1971:3)till medredogörelse förbehandlingen hos Kungl. Maj:t av skrivelser"varriksdagsskrivelsen därmed slutbehandlad. I 1971 årsgranskningsbetänkande (KU 1971:34 s. 20) anmälde utskottet att KU 1976/77:44 B 151 Kungl.Maj:ts åtgärder med anledning av riksdagsskrivelse i tobaksfrågan hadetagits upp till granskning på grundval av en kanslipromemoria i ämnet (bilaga11). Granskningen föranledde ej något särskilt uttalande av utskottet. I ettsärskilt yttrande (2 fp) ifrågasattes om viljeyttring blivitvederböriigen beaktad. Imars 1971 uppdrog regeringen åt alt med utgångspunkt irapporter från Väridshälsoorganisaiionen och med beaktande av vad som anförts ien av för upplysningen om tobakens skadeverkningar (NTS)överiämnad skrivelse att redovisa en allsidig medicinsk undersökning rörandetobakskonsumtionen och med anledning härav vidtagna åtgärder. I uppdragetingick också all lägga fram förslag till de ytteriigare åtgärder inomsocialstyrelsens verksamhetsområde som styrelsen fann nödvändiga. Detutredningsuppdrag, som massmedieutredningen erhållit, redovisades under år 1972i betänkandet Tryckfriheten och reklamen (SOU 1972:49). På grundval häravframlades prop. 1973:123 med förslag till ändring itryckfrihetsförordningen. 1 propositionen föreslogs bl. a. ett stadgande i TFsom innebar att del i lag kunde föreskrivas förbud mot kommersiell annons itryckt skrift i den mån annonsen skulle användas vid marknadsföring avalkoholhaltiga drycker eller tobaksvaror. Propositionens förslag innebaremellertid inte något ställningstagande till frågan i vad mån ingripanden motsådan reklam också skulle ske. Propositionen godkändes av (KU1973:23, 1974:2). Iapril 1974 redovisade resultatet av den utredning somregeringen beställt . Styrelsen överiämnade då med eget yttranderapporten som hade utarbetats av en särskilt tillsall arbetsgrupp.Med anledning av motioner i lobaksfrågan vid riksdag erinradesocialutskottet i sitt av godkända betänkande (SoU 1974:5 s. 21-24)om utredning. Utskottet framhöll alt del var angelägel attregeringen utan dröjsmål gav tillfälle att ta ställning till ettprogram som innefattade åtgärder för en systematisk satsning på alt få tillstånd en minskning av tobakskonsumtionen. beslöt alt ge regeringentill känna vad utskottet anfört om ett program för åtgärder mot tobaksrökning (rskr112). Isocialstyrelsens lobaksrapport biehandlades bl. a. frågorna om tobaksreklamoch varningstext på lobaksförpackningar. Med anledning härav och med anledningav ovannämnda riksdagsuttalande tillkallades en särskildsakkunnig som tillsammans med sex experter (tobaksreklamutredningen H 1974:06)skulle utreda,frågan om lämpliga former för införande av förbud motlobaksreklam. Frågan om skyldighet för tillverkare och importörer alt förseförpackningar till tobaksvaror med varningstext skulle också övervägas.