bet · G001SfU9 · 1976-12-31 00:00:00 — medanledning av motioner om offentllganställdas pensioner 1975/76:1894 av m. fi. (m) varihemställs att hos regeringen begär lämpliga åtgärder för att kommalill rätla med nu och tidigare stals- och kommunalanställdas livränte- ochpensionsproblem i enlighet med vad i motionen anförts, 1975/76:2058 av m. fi. (fp) varihemställs bl. a. aU som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om samordningsbeslämmelserna för statspension och pension frånallmänna försäkringen. Av motionen 2058 behandlas i detta betänkandeuteslutande sistnämnda yrkande. Yrkandena avseende folkpensionärernaskonsumtionsmönster och fier deltidsarbeten för äldre behandlade utskottet ibetänkandet SfU 1975/76:44, medan yrkandet om höjning av de inkomslgränser, vidvilka de kommunala bostadstilläggen skall avtrappas, avsocialförsäkringsulskottet överiämnals till civilutskottet och behandlas idetla utskotts betänkande CU 1975/76:25. Motionärerna i motionen 1894 framhåller attsamordningen av stats- och kommunalpensionen med den allmänna försäkringenspensioner medför problem för de anställda genom att standardhöjningar av dessapensioner fortfarande samordnas. Klart orättvis anser motionärerna situationenvara när det gäller ATP-grundande sidoinkomster för statstjänstemän. Om enstatstjänsteman i ett tidigare skede som privalanslälld tjänat in pension inomATP-systemet, sker ingen samordning av denna pension med hans pension frånstaten. Men om en försäkrad under tid då han är statsanställd tjänar in pensiongenom tillfällig anställning samordnas pensionerna. Pensionen från ATP drasalltså av från statspensionen och statstjänstemannen går därigenom miste omsin ATP. Anledningen härtill är-framhåller motionärerna-att de årligaförhandlingarna om statspensionerna mellan och statstjänstemannenshuvudorganisationer inte innefattar frågor om statsanställdas ATP påsidoinkomster. Enligt motionärernas uppfattning bör statstjänstemannen rimligenkunna komma i åtnjutande av pension även på sina sidoinkomster, i synnerhet somhan ofta inte får göra undantagande från .ATP för dessa inkomster. Detta bör -menar motionärerna - åstadkommas genom alt man inför nettosamordning avpensionssystemen. Motionärerna anser vidareatt man bör företa en inventering av alla gamla, 1 /97(5/77. // saml. SfU 1976/77:9 2 ickevärdesäkrade livräntor i syfte alt räkna upp och/eller värdesäkra dem och i samband därmed bör överväga om problemet med de äldre fullständigapensionernas standardeftersläpning kan bringas närmare en tillfredsställandelösning. Liknande synpunkter framförs i motionen 2058.Motionärerna anser den värdesäkring av statspensionen varom avtal träffades1975 utgöra ett värdefullt första steg mot bättre statspensioner. Ett naturligtnästa steg borde enligt motionärernas mening vara alt i statspensionssystemetföra in något mer av den respekt för intjänad pension som präglar privatpensionering. kan inte nöja sig med att hänvisa till all området ärförhandlingsbart, eftersom effekterna för pensionärerna så intimt ärförknippade med beslut om folkpensionsförmånerna, vilka inte är föremål förförhandlingar. Bestämmelser om de statsanställdas pensioner finnsi statens allmänna tjänstepensionsreglemente(SPR) med följdförfattningar. Vissabestämmelser i reglementet har med verkan fr. o. m. givitsavtalskaraktär. Administrationen av statspensionerna handhas av statenspersonalpensionsverk. Det statliga pensionsreglementet omfattar statsanställdatjänstemän, oavsett anställningsform, vilka fyllt och innehar anställningmed minst halvtidstjänstgöring. Pensionkan utgå i form av ålderspension, sjukpension (beräknad på samma sätt somålderspensionen), förtidspension, egenlivränta, familjepension samlfamiljelivränta. Statspensionerna liksom de statliga livräntorna är numeravärdebeständiga. De bestäms på grundval av basbeloppet vid ingången av det årdå de utbetalas. Förfull ålderspension krävs i princip 30 tjänsteår. Pensionsundertaget utgörs avslutlöneklassens lönebelopp i den lönegrad den anställde befinner sig vidpensionsfallet. Har den anställde haft lönegraden än kandock pensionsunderlagel bli något lägre. Vid högre lönegrader än F 25 inräknasinte hela lönen i pensionsunderlaget. Ålderspensionen och sjukpensionen utgör65 % av pensionsunderlaget vartill kommer vissa tillägg. Familjepensionensstorlek beror på anlalet efterievande. Destatliga pensionsförmånerna är samordnade enligt den s. k. bruttome-loden medförmånerna från den allmänna pensioneringen, dvs. folk- ochtilläggspensioneringen i lagen om allmän försäkring. Bruttosamordningen innebäratt den enskilde är berättigad till minsl de förmåner som skall utgå enligt pensionsreglementet.Skulle folk- och tilläggspension lillsammantagna vid någotulbetalningstillfälle överstiga tjänstepensionens belopp, skall del högrebeloppet utbetalas. Samordningen är sålunda individuell och innebär au denenskilde är garanterad att alltid få ut minst så stora förmåner som följer SfU 1976/77:9 3 avden allmänna pensioneringen. Samordningen gäller enbart sådana pensioner somintjänats . En anställd med endast tjugo tjänsteår får därför endasttvå tredjedelar av folkpensionen samordnad. Har en sådan anställd under lid dåhan inte hade statlig tjänst förvärvat pensionspoäng inom ATP-systemet på grundav anställning eller annat förvärvsarbete, samordnas inte den del avtilläggspensionen som dessa pensionspoäng ger upphov till. För vissafamiljepensionsförmåner gäller särskilda samordningsregler. Somovan framhållits bygger det statliga pensionssystemets ålderspension på lönen islutlöneklassen. Vid beräkning av ålderspensionens storlek inom ATP-systemetutgår man från . Avgörande för ATP-pensionens storlek blirenligt huvudregeln inkomsterna under den försäkrades 15 bästa inkomstår. Enannan skillnad i systemen är att kompensationen i det statligatjänstepensionssystemet är något högre (65 96) än i ATP (60 96). Det sagdainnebär all vid en jämförelse av utfallet för en enskild pensionär enligt debåda systemen den statliga tjänstepensionen ofta blir inte oväsentligt högre.Detta medför i sin tur att statsanställda, som vid sidan av sin tjänst harandra förvärvsinkomster, som i och för sig berättigar till ATP, i allmänhetinte får någon direkt fördel av dessa inkomster i pensionshänseende. Endastför det fall all sidoinkomslen har en sådan storlek att den sammanlagda folk-och tilläggspensionen skulle överstiga tjänstepensionen ger sidoinkomstenutslag i högre pension för statspensionären. Om sidoinkomsten är löneinkomst,betalar arbetsgivaren avgift lill ATP. Avgiftsskyldigheten är obligatorisk ochföreligger alltså oavsett om sidoinkomsten medför förhöjd pension. Om däremotsidoinkomslen härrör från annat förvärvsarbete än anställning - del gällerinkomst som egen företagare - skall vederbörande själv betalatilläggspensionsavgift. 1 det fallet föreligger emellertid inte obligatoriskskyldighet att betala avgift. Den försäkrade kan nämligen anmäla undantagandefrån ATP, såvitt angår inkomst av annat förvärvsarbete än anställning. Harsådant undanlagande skett, skall vid beräkning av pensionsgrundande inkomst förtid efter ingången av året näst efter det då anmälan gjordes hänsyn inte lastill inkomst av annat förvärvsarbete. Avgifisskyldighet föreligger självfalletinte om undantagande gjorts. En statsanställd som i egenskap av egen företagarehar inkomster vid sidan av tjänsten kan alltså genom all i förväg anmälaundantagande av sidoinkomsten från ATP undgå alt belastas rfiedlilläggspensionsavgift. Undantagmedför vissa konsekvenser. Den som för inkomst av annat förvärvsarbete trätt urATP-systemet kan inte ånyo träda in i delsamma förrän förfiutit, och densom återinträtt kan i allmänhet inte på nytt göra undanlagande. Dessa reglerhar tillkommit för alt förhindra spekulation från de försäkrades sida.Undantagande från försäkringen för tilläggspension får vidare betydelse försjukförsäkringen. Den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst skall nämligen,om undantagande gjorts, bestämmas med bortseende från inkomst av annatförvärvsarbete. 1* Riksdafien 1976/77. SfU 1976/77:9 4 alltsåatt automatiskt omfatta både ATP och sjukförsäkring. Kommunernaspensionsförpliktelser gentemot sina anställda regleras i ettnormalpensionsreglemenle för arbetstagare hos kommuner, förkortat KPR förprimärkommunernas del och LKPR för sekundärkommunernas del. Skillnaderna mellanKPR och LKPR hänför sig uteslutande lill vissa detaljer. Pensioneringen ärutformad enligt brullopensionssystemel och överensstämmer lill sin uppbyggnadi allt väsentligt med den statliga tjänstepensioneringen. Sålunda uppgårbruttopensionen till 65 96 av pensionsunderlagel (slutlönen). Den kommunalapensioneringen handhas till alldeles övervägande del av Kommunernaspensionsanstalt (KPA). Fr. o. m. sker gemensam utbetalning frånKPA av såväl tjänstepension som förmåner enligt den allmänna försäkringen.Pensionsförmånerna intjänas fr. o. m. den månad arbetstagaren fyller . Förhel pension erfordras 30 tjänsteår. Pensionsunderlagel beräknas i princip påsamma sätt som enligt de statliga personalpensionsbeslämmelserna. Ifråga om såväl statliga som kommunala tjänstepensioner gäller att de vid vissatillfällen höjs efter överenskommelser vid centrala förhandlingar. Frågan om samordning mellan å ena sidan de statligaoch kommunala pensionssystemen och å andra sidan pensionerna frånsocialförsäkringen prövades av . Då väcktes en motionmed krav på en prövning av frågan huruvida de statsanställdas möjlighet alterhålla pension från ATP pä sidoinkomsier överensstämde med intentionerna ilagen om allmän försäkring och på en parallell översyn av samordningsbestämmelsernaför kommunaltjänstemännens pensionsfrågor. I motionen begärdes också eninventering av gamla, uppskjutna pensioner och livräntor i syfte alt åstadkommaen uppräkning och/eller värdesäkring av dessa. Utskottetavstyrkte bifall lill motionen (SfU 1975:6) med åberopande av altsamordningsbestämmelserna, liksom de bestämmelser som gällde beräkningen avsiats- och kommunalanställdas pensioner och av statliga livräntor, var frågorom vilka de anställda kunde förhandla och träffa avtal. Utskottet erinradevidare om att då godkänt ett krav från TCO/S ochSACO/SR om värdesäkring av statspensionerna genom en anknytning av dessa lillbasbeloppet inom den allmänna försäkringen och om alt man inom avtalsverketplanerade en översyn av pensionsbestämmelserna i syfte att söka åstadkomma ennettosamordning mellan de statliga pensionsförmånerna saml folk- ochtilläggspensioneringen. En sådan nettosamordning skulle - menade utskottet -innebära att statstjänstemännen fick möjlighet alt inom ramen för den statligapensionsnivån eller 65 96 av lönen i slutlöneklassen tillgodoräkna sig såväl förbättringarav folkpensionen som ATP-poäng på sidoinkomster. beslöt i enlighetmed utskottets hemställan. SfU 1976/77:9 5 avslog på förslag av ettenhälligt arbetsmarknadsutskott i betänkandet AU ]916/n:3 motioner med yrkandenom bl. a. standardförbättringar av statspensionerna samt uppräkning ochvärdesäkring av livräntor beviljade före . Som motivering försill avslagsyrkande åberopade arbetsmarknadsutskottet all utvecklingen av destatsanställdas pensioner var en konsek vens av de överenskommelser som deanställdas organisationer slöt med och alt dessa överenskommelserde inneburit ökade förmåner för statspensionärerna på sammanlagtmellan , varvid de låga pensionerna höjts mest. Frågor somgäller storleken av de totala belopp som avsatts för pensionerna ochfördelningen av dessa belopp är frågor som avgörs efter förhandlingar ochriksdagen har - menade utskottet - möjlighet att inverka härpå genom sinlönedelegation. Enligt utskottets mening borde inflytande utövas denvägen och inte genom åtgärder av den art som avsågs i motionerna. Centralorganisationen /SR,och (TCO-S) har den 9november slutit ett avtal om ändringar i det allmänna pensionsavtalet avden för statliga och vissa andra tjänstemän. a. all vissa lönetillägg, vilka varit pensionsgrundandeendast inom den allmänna tilläggspensioneringen, fr. o. m.den 1 januari 1977kommer att grunda rätt även lill statspension och att egenpensionens tilläggsbelopp,motsvarande för månad räknat 3,1 96 av det basbelopp som gäller dåtilläggsbeloppet börjar utgå, efter den skall utbetalas fr. o. m.65 års ålder och då avse även pension på grund av anställning som upphört föresistnämnda dag. I ett betänkande avlämnat (Stalliglpersonskadeskydd, SOU 1976:50), har yrkesskadeförsäkringskommittén, somövervägt vad man i olika hänseenden skall göra med de äldre skadefallen,uttalat att den främsta uppgiften därvidlag torde vara att räkna upp äldrelivräntor. Kommittén föreslår en sådan uppräkning. Uppräkningen skall enligtförslaget avse yrkesskadelivräntor i såväl statlig och som privattjänst och utgöra om skadan har inträffat år 1954eller tidigare, 20 96 omskadan inträffat något av och 10 96 om skadan inträffat underliden . Om den procentuella uppräkningen inte ledertill förhöjning med . föreslår kommittén - i syfte au undvika höjning medobetydliga belopp - att livräntan ändå räknas upp med delta belopp.Uppräkningen av livräntor som grundas på skador i privat eller SfU 1976/77:9 6 tjänstföreslås finansierad genom arbelsskadeförsäkringsavgifterna. Kostnaden föruppräkningen av livräntor som utgår av statsmedel föreslås stanna påstatsverket. De totala artiga kostnaderna för uppräkningen har beräknats lillca 37 milj. kr. för enskilda och kommunala arbetsgivare och till ca 10 milj.kr. Kommitténhar också övervägt om det går att ändra bestämmelserna i om samordningenmellan äldre livräntor och pensionsförmåner men funnit att de nuvarandesamordningsreglerna i de fiesta fall ger ett tillfredsställande materielltresultat. De statliga pensionsförmånerna är samordnade medfolk- och tilläggspensioneringen enligt den s. k. brutiometoden, vilketinnebär att folk- och tilläggspensionsförmåner vid hel pension inkluderas itotalsumman för den statliga pensionen. Den enskilde är därvid berättigad tillminst de förmåner som skall utgå enligt statens allmännatjänstepensionsreglemenle, dvs. 65 96 av slutlöneklassen i den lönegrad denanställde hade vid avgången med pension. Samordningen är individuell ochinnebär alt den statsanställde aldrig kan bli sämre ställd i pensionshänseendeän den som uppbär enbart förmåner från den allmänna pensioneringen. En följd avsystemet är att en ökning av folk- eller tilläggspensionsförmånerna fårbetydelse för en statspensionär endast i det fall ökningen innebär att dessaförmåner överstiger 65-proceninivån. Statspensionerna liksom de statligalivräntorna är värdebeständiga. De bestäms pä grundval av basbeloppetvid ingången av det år då de utbetalas. 1motionerna kritiseras de bestämmelser som reglerar samordningen av offentligapensioner och pensionsförmånerna inom den allmänna försäkringen. framhåller i motionen 1894 bl. a. att offentligt anställda bör ha sammarätt som andra att tillgodoräkna sig pensionspoäng på sidoinkomster och sammamöjlighet alt göra undantagande från ATP. Motionärerna anser all en översyn avsamordningsreglerna bör ske i syfte all åstadkomma förenklingar och störrerättvisa. De menar också att man bör göra en inventering av äldre livräntor isyfte att åstadkomma en uppräkning och värdesäkrihg av dessa. Även motionärernai motionen 2058 av m. fi. anseren översyn avsamordningsbeslämmelserna nödvändig. Denna bör - framhåller de - syfta till attäven stats- och kommunalpensionärer får del av folkpensionsförbättringar. Avden inledningsvis lämnade redogörelsen framgår att motionsyrkanden av ihuvudsak samma innebörd som de nu förevarande avvisats av senastförra året (SfU 1975:6) med åberopande bl. a. av alt samordningsbestämmelsernaliksom de bestämmelser som gäller beräkningen av stats- och kommunalanställdaspensioner och av statliga livräntor är frågorom vilka de anställda kanförhandla och träffa avtal. Av nämnda redogörelse framgår SfU 1976/77:9 7 ocksåalt bifallit ell enhälligt arbetsmarknadsutskottshemställan om avslag på en liknande motion med motiveringen allstatspensionärerna till följd av de senaste två årens överenskommelser mellande anställdas organisationer och avtalsverket erhållit ökade förmåner medsammanlagt mellan och att inflytande på frågorrörande statliga pensioner och livräntor bör utövas genom dess lönedelegation. Såsent .som har avtalsverket, /SR, och träffat ett pensionsavtal som innebär betydande förbättringarav statspensionerna bl. a. så lill vida, alt vissa statliga lönetillägg -däribland alla de mera betydande - vilka varit pensionsgrundandeendast inom den allmänna tilläggspensioneringen fr. o. m. den 1 januari 1977kommer att grunda rätt även till statspension och att del tilläggsbelopp tillegenpension, för månad räknat motsvarande av basbeloppet, som tidigareutgått fr. o. m. , efter skall utbetalas fr. o. m.65 års ålder och även avse pension på grund av anställning som upphört föresistnämnda dag. Vadsärskilt angår frågan om äldre livräntor vill utskottet erinra om altyrkesskadeförsäkringskommittén i ett avlämnat betänkande (Statligtpersonskadeskydd, SOU 1976:50) föreslagit en uppräkning av vissa yrkesskadelivräntorsom utgår på grund av skador i såväl privat som statlig och tjänst.Enligt förslaget skall uppräkning ske med 30 96 om skadan inträffat år 1954eller tidigare, med 20 96 om skadan inträffat något av och med10 96 om skadan inträffat under tiden januari 1968-juni 1977.Yrkesskadeförsäkringskommitléns förslag är f n. föremål för remissbehandling.En proposition i ämnet kommerenligt vad utskottet inhämtat att föreläggasriksdagen . Somframgår av den inledningsvis lämnade redogörelsen är en statsanställdstilläggspension på sidoinkomster samordnad med statspensionen. Detta är emellertid- vilket också, med godkännande, understrukits avarbetsmarknadsutskottet - en fråga som avgörs efter förhandlingar och somriksdagen har möjlighet alt inverka på genom sin lönedelegation. Pågrund av del anförda och då enligt utskottets mening bör vidhålla sintidigare intagna ståndpunkt alt frågor som gäller offentligt anställdaspensioner bör avgöras efter förhandlingar mellan berörda parter påarbetsmarknaden avstyrker utskottet bifall lill motionerna 1894 och 2058, sistnämndamotion såvitt nu är i fråga. SfU 1976/77:9 8 att avslår motionen 1975/76:1894 och motioneri 1975/76:2058 (yrkandet 2 a).- Närvarande:herrar Aspling (s), Ringaby (m), i Nennesholm (c), i (s), (). (), () i (c), Nilssoni (s), i (c), herrar i (s),(), () och (). SfU 1976/77:9 9 avherrar Ringaby (m). [m) och () vilka anför: Åberopande utskottets hänvisning till riksdagenslönedelegation avstår vi från att markera en särskild mening i form av enreservation. Vi föriitar oss således på att lönedelegationen tar upp de imotionerna berörda allvariiga bristerna i det statliga (och därmed indirektockså i det kommunala) pensionssystemet lill en kritisk bedömning ochkonstruktiv översyn. I annat fall kommer vi att även fortsättningsvis se ossnödsakade att motionsledes fästa uppmärksamhet på problemen. Vi villredan här peka på de mest iögonfallande. a. kommer intestandardförbättringar inom folkpensioneringen dem till del, som pensioneratsfrån offentlig tjänst. Vidare utesluts alla livränlefall inträffade före 1973från värdesäkring av förmånerna. Vad gäller förmånsnivåerna avser det i betänkandetrefererade utredningsförslaget endast skadefall. Nivåjustering bör vara likaaktuell för andra livräntor, dvs. för ofullständiga pensioner. Kravet omvärdesäkring av alla livräntor kvarstår ändå oförändrat. Det påverkas inte avnivåjusteringar som motiveras av redan inträffad värdeeftersläpning. Tillsist måste det anses vara klart otillfredsställande att offenlliganslällda somregel ställs utan möjlighet att förstärka sin pensionstrygghet genomsidoinkomster. Att detta särskilt hårt drabbar dem, som ej kan nå upp till entjänstepension som är lika stor eller större än högsta ATP är ur socialsynpunkt olyckligt. De som har de lägre tjänsterna och de lägsta tjänstepensionernaoch därmed det största behovet av en komplettering, utestängs från möjlighetenatt nå den pensionstrygghel, som de som innehar de högre betalda tjänsternainte behöver ha samma bekymmer om, eftersom pensionen relateras till slullönen.Med andra ord är samordningsbestämmelserna för stats- och kommunalpensionernautformade så alt de i det här påpekade, speciella men väsentliga avseendet, kananses drabba de lågavlönade negativt. Vi anser att den lagfästa rätten tillATP på sidoinkomster skall ha samma innebörd för offenlliganslällda som förprivatanslällda. Offenlliganslällda, som ej har så hög slutlön all de når upptill en pensionsnivå motsvarande högsta ATP-pension, bör enligt vår meningtillgodoräknas en pension där såväl statliga (kommunala) som privatasidoinkomster ger full utdelning i form av en ATP, som icke samordnas medtjänstepensionen. För övriga offenlliganslällda bör rimligtvis ATP på sådanaprivata sidoinkomsier som inte har anknytning lill tjänsten falla utanförsamordningen och i synnerhet om sidoinkomsierna härrör från enskild verksamhet.