bet · G001LU1 · 1976-12-31 00:00:00 — medanledning av motioner om lagstiftning rörande ideella föreningar 1 motionen 1975/76:1117 av m. fl. (m)yrkas att hos regeringen hemställer om att en utredning tillsätts isyfte att framlägga förslag till lagstiftning för att rättsligt reglera deideella föreningarnas verksamhet och befogenheter. Imotionen 1975/76:1999 av m. fl. (m) yrkas att hosregeringen anhåller om utredning och förslag till en ramlagstiftning om ideellaföreningar. I juridiskt hänseende skiljer man mellan ekonomiskaföreningar och ideella föreningar. De ekonomiska föreningarna regleras i lagen(1951:308) om ekonomiska föreningar. För att en förening skall kunna vinnaregistrering som ekonomisk förening fordras enligt I v! att föreningen har tilländamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genom sådan ekonomiskverksamhet i vilken medlemmarna deltar som avnämare eller leverantörer ellermed egen arbetsinsats eller genom begagnande av föreningens tjänster eller påannat dylikt sätt. Det krävs alltså dels att föreningen bedriver ekonomiskverksamhet, dels att verksamheten skall åsyfta att främja medlemmarnasekonomiska intressen. Saknas endera av dessa förutsättningar är föreningen attanse som en ideell förening. Ideellaföreningar omfattas inte av lagen om ekonomiska föreningar. Beträffandeideella föreningar liksom i fråga om stiftelser saknas en sådan detaljeradcivilrättslig lagstiftning som finns rörande aktiebolag och ekonomiskaföreningar. Inte heller finns det i lagstiftningen någon definition avbegreppet ideell förening. Deideella föreningarna kan indelas i två huvudgrupper dels sådana föreningar somharannat ändamål än att befrämja sina medlemmars ekonomiska intressen, t. ex.föreningar för religionsutövning, politisk verksamhet, vetenskaplig forskning,välgörenhet, sällskapsliv, idrott och , försvarsföreningar,kamratföreningar, djurskyddsföreningar m. fl., dels föreningar som syftar tillatt befrämja sina medlemmars ekonomiska intressen på annat sätt än genomekonomisk verksamhet i lagens mening, t. ex. arbetsgivareföreningar,fackföreningar och branschsammanslutningar. I rättspraxis har sedanlänge ansetts att en ideell förening äger rättskapacitet 1 Riksdcificn 1976177. S sam/. LU 1976/77: 1 2 dåden antagit stadgar som inte är alltför bristfälliga och vall styrelse. Förbindelsersom ingås för en sådan förening binder endast föreningen, inte de enskildamedlemmarna. Om föreningen inte uppfyller nämnda förutsättningar - vanligtbland föreningar av enklare slag, såsom läsecirklar och svagt organiseradesällskapsföreningar- blir avtal som ingås för föreningens räkning bindandeendast för dem som ingått detta avtal. Enligt praxis anses vidare följandeprinciper gälla. Styrelsen äger rätt att företräda föreningen om ej stadgarnasäger något annat. Stadgarna avgör föreningens organisation och inrerättsförhållande. Föreningar utan ekonomiskt syfte eller betydelse för sinamedlemmar anses i allmänhet ha rätt att vägra motta nya medlemmar liksom attutesluta medlemmar. Styrelsen handhar löpande ärenden och andra ärenden somstadgan eller föreningsstämman anförtror denna. I övrigt är föreningsstämmanbeslutande genom i regel enkel majoritet, om stadgan ej föreskriver annat.Särskilt ingripande beslut, t. ex. ändring av föreningens ändamål, torde krävasamtycke från alla föreningsmedlemmar. Beslut som strider mot föreningensändamål eller som otillbörligt gynnar vissa medlemmar på andras bekostnad ärogiltiga, såframt icke alla medlemmar, eller i det sistnämnda fallet de vilkasrätt eftersatts, ger sitt samtycke. som driver näringsverksamhet kan enligt handelsregisterlagen(1974:157) registreras i handelsregister. Vidare gäller enligt firmalagen(1974:156) att ideell förening som är näringsidkare förvärvar ensamrätt tillfirma genom registrering eller inarbetning. Firmalagen stadgar också attregistrering av en näringsidkares firma inte får ske om firman innehåller någotsom är ägnat att uppfattas som bl. a. benämning på ideell förening ellerliknande sammanslutning. Skyddet för en ideell förening i sistnämnda hänseendeär inte beroende av om föreningen är näringsidkare. Närman talar om föreningsrättsliga problem kan man avse inte blott frågor som rörförhållandet mellan en förening och dess medlemmar eller som rör verkan motutomstående av rättshandlingar som företagils på föreningens vägnar utan ocksåvissa andra problem. Med termen föreningsrätt kan sålunda avses den allmännamedborgerliga rätten att utan hinder eller inblandning av offentlig myndighetsammansluta sig och verka för gemensamma syften i föreningar. För tydlighetensskulle brukar termen användas för att beteckna det offentligrättsliga begreppetoch för att markera skillnaden till föreningsrätten i privaträttslig mening.Föreningsfriheten ingår bland de grundläggande fri- och rättigheter som upptasi regeringsformen. Detprivaträttsliga begreppet föreningsrätt förekommer också inom arbetsrätten.Med föreningsrätt avses i lagen (1936:506) om förenings- och förhandlingsrätträtt för arbetsgivare och arbetstagare att tillhöra förening, utnyttjamedlemskap i förening samt verka för förening eller för bildandet av sådan utanatt bli utsatt för påtryckningar eller annan obehörig inblandning från motparti arbetsförhållandet. Förening äger föregen del skydd i lagen endast så tillvida, att den inte är skyldig att tåla sådan kränkning av enskild ar- LU 1976/77: 1 3 betsgivares eller arbetstagares föreningsrätt,som innebär intrång i dess verksamhet. Reglerna har enbart till syfte att skydda rätten att organisera sig (den s. k.positiva Joreniitfisrätten)men ger inte något skydd för anspråk på att få vara oorganiserad eller för rätt att inte tillhöra viss förening (den s. k. nei;aliva föreninfisrärten). Omfattningen av den lagstadgade föreningsrättenär av betydelse för spörsmålet om och i vilken utsträckning s. k. organisationsklausuler i kollektivavtalskall anses ha rättslig verkan. Sådana klausuler kan medföra förpliktelseför arbetsgivare att uteslutande anställa eller ha anställdamedlemmar i viss arbetstagarorganisation eller att lämna organisationens medlemmar företrädesrätt till anställningeller förpliktelse för medlem i arbetstagarorganisation att endast taanställning hos arbetsgivare som tillhör viss arbetsgivarorganisation. Vad gäller organiserade, anställda arbetstagare innebär bestämmelsernatill skydd för den positiva föreningsrättenatt organisationsklausuler inte flr åberopastill stöd för ingrepp i rätten att tillhöra facklig organisation och utnyttja medlemskap idenna. För övriga arbetstagare liksom förarbetsgivare innebär avsaknaden av reglerom dennegativa föreningsrätten att det inte finns något skydd mot åtgärder påarbetsgivar-eller arbetstagarsidan som syftar till att påverka någonpå den andra sidan att organiserasig. Anställda arbetstagare som inte är organiserade kan emellertid när det gälleranställningstryggheten sägas ha ett skydd, motsvarande de organiserades, för rätten attutan inblandning från arbetsgivaren slå utanförförening. Den omständigheten att en arbetstagare är oorganiserad anses nämligen inte vara saklig grund föruppsägning eller avskedande enligt lagen(1974:12) om anställningsskydd eller för att vägraföreträdesrätt till ny anställning enligt samma lag, vare sig arbetsgivaren är bunden av organi-saiionsklausuler eller ej. I motionen 1975/76:1117 framhålls att begreppet ideell förening omfattar ett fiertal mycket inflytelserikaorganisationer och hänvisas till att ideella föreningar har ett stort avgörande inflytande inom arbetsmarknaden, folkbildningenoch bostadspolitiken m. m. Enligt motionärernahärden enskildes förhållande tilldessa organisationer ytterligare aktualiserats då man frånvisst håll fört fram tanken, alt de s. k. folkrörelsernaskulle från offentliga myndigheter överta en rad verksamheter. Barnomsorg och boendemiljö liksom informations- och bildningsverksamhet är några av deområden vilka enligt denna uppfattningborde skötas av de s. k. folkrörelserna. Motionärernaanser att i ett läge, dä icke-offentliga .sammanslutningar övertar traditionellt kommunala verksamheter, frågan om medbor- 1* Riksilaiicn 1976/77. LU 1976/77: 1 4 garnasrätt till inflytande och insyn, t. ex. besvärsrätt, blir av största vikt. Ettallmängiltigt drag drag i de senaste decenniernas utveckling anser motionärernavara, att kollektiva sammanslutningar- främst de ideella föreningarna - fåttökat inflytande gentemot arbetsgivare, kommuner och andra motparter. Samtidigttenderar i många fall den enskildes position gentemot organisationen attförsvagas. Detta gäller i särskilt hög grad om vederbörande ej är medlem i organisationenutan av olika skäl valt att förbli oorganiserad eller tillhöra annanorganisation. 1 anslutning härtill hänvisar motionärerna till den försvagningav den fria organisationsrätten som skett och framhåller attden s. k. negativa föreningsrätten borde vara en självklarhet. Enligtmotionärerna innebär förhållandena på arbetsplatser och annorstädes, vilka irealiteten tvingar en oorganiserad arbetstagare att - ställd inför hotet att ejfå anställning - gå med i den dominerande fackliga organisationen, långtgåendekränkningar av den enskildes integritet och frihet. Förhållandet är självfalletdetsamma för den som tvingas lämna en organisation som villkor för att fåanställning. Motionärerna pekar på att totalt kan 80 000-90 000 anställda inomLO-sektom antas omfattas av organisationsklausul i olika former. Det ärföljaktligen en betydande grupp människor, vilka på detta sätt inte har fullfrihet att välja om de önskar tillhöra en facklig organisation, och i så fallvilken, eller om de vill vara oorganiserade. Pågrund av det anförda anser motionärerna att den negativa föreningsrätten ihela dess vidd nu måste göras till föremål för utredning med inriktning pålagstiftning på området. En sådan utredning bör också pröva hela frågan omlagreglering av de ideella föreningarnas verksamhet. Flera västerländska staterhar funnit en dylik lagstiftning erforderlig för att garantera den enskildesrätt mot organisationsväsendet. Det finns enligt motionärernas förmenandestarka skäl alt vidga utredningens uppdrag till all omfatta inte baraarbetsmarknadens organisationer utan också de ideella föreningarna som sådana.Att avvägningen organisation-enskild har aktualitet också utanför arbetslivetvisas av t. ex. den växande konfiikt som enligt motionärerna uppstått mellanhyresgästförening och medlem. Motionärernaanser all de ideella föreningarna i största möjliga utsträckning bör Slåutanför statliga regleringar, eftersom deras livskraft ochul-vecklingsmöjligheterskulle komma alt skadas om de införlivades med statligoch verksamhet eller detaljreglerades av statliga bestämmelser. Dettaprincipiella ställningstagande far dock enligt motionärerna inte innebära attden offentliga makten helt underlåter att reglera organisationslivets verksamhetsformeroch inflytande. I konflikten mellan den enskilde medborgaren och desammanslutningar som skall tillvarata dennes intressen måste möjligheten tilloffentlig reglering av förhållandena alltid kvarstå. Äveni motiveringen till motionen 1975/76:1999, som finns i motionen LU1976/77: 1 5 1975/76:1979, tas upp frågan om organisalionsklausuler.Enligt motionärerna utgör förekomsten av sådana klausuler ett allvarligtåsidosättande av vars och ens rätt att själv välja sin fackliga tillhörigheteller att slå utanför en facklig organisation och är härigenom ett hot motgrundläggande förenings-rättsliga principer. Motionärerna anser att organisationerna har en rad svåraintegritets- och demokratiproblem att brottas med samt att självsanering är detbästa botemedlet i all föreningsverksamhet. Enligt motionärerna kan emellertidsamhället inte stå passivt. Den enskilde måste tillförsäkras etttillfredsställande rättsskydd också gentemot organisationerna. Om de s. k.folkrörelserna gör anspråk på en allt betydelsefullare plats i samhället, farde också acceptera att deras interna organisation och demokratiska integritetmåste följa av samhället givna regler. Motionärerna framhåller vidare att mansvårligen kan tänka sig att olika s. k. folkrörelser skulle kunna tilldelasuppgifter, vilka handläggs av offentliga myndigheter, om inte motsvarandekontroll ifrån medborgarnas sida kan utövas. Motionärerna hänvisar till att och redanföre erhöll grundläggande lagregler om ideella föreningar.För vidkommande antogs under mellankrigsåren en lag om föreningar. Denu nämnda reglerna har inte någon klart uttalad målgrupp. 1 Förenta Staternaoch har lagstiftning antagits till skydd förmedlemmar i fackliga organisationer. Enligt motionärerna torde ett sådant skyddförutsätta lagreglering av bl. a. den interna beslutsprocessen ochöverklagandemöjligheter, och man bör pröva möjligheten av en ramlagstiftning,vilken reglerar de ideella föreningarnas roll i . framlades av 1901 årsforeningskommittéett betänkande med lagförslag rörande ideella föreningar.Efter överarbetningar förelades förslaget 1910 och riksdagar (prop.1910:83 s. 108, LU 1910:50 samt prop. 1911:35 s. 64, LU 1911:46). Förslagetförföll bägge gångerna på grund av kamrarnas skiljaktiga beslut i frågan. 1919 avlämnades av en särskild utredningsman ett nyttbetänkande med förslag till lag om ideella föreningar. Betänkandet föranleddeemellertid inte någon åtgärd från Kungl. aktualiserades frågan ånyo i samband meddiskussionerna om och lagstiftningsförsöken rörande arbetsmarknadsparternasrättsliga ställning. Sedan 1936 anhållit att Kungl. Maj:t måileverkställa utredning av frågan om föreningsväsendets normering genomlagstiftning tillsattes en utredningsman med uppdrag att verkställa en tekniskavvägning av vad som lämpligen borde inbegripas under lagstiftningen. LU 1976/77: 1 6 sulteradei en promemoria (promemoria 1938:1). Vid promemorianfanns fogat ett utkast till lag om ideella föreningar. Avsikten var att fortsattutredningsarbete skulle ske under medverkan av sakkunniga. Sådant arbete komemellertid aldrig till stånd. Betänkandet(SOU 1949:17) med förslag till lag om registrerade föreningar m. m., som lågtill grund för lagen om ekonomiska föreningar, upptog vissa bestämmelser omideella föreningar. Dessa bestämmelser blev emellertid inte genomförda (prop.1951:34 s. 70 f). Vid1971 års riksdag väcktes en motion, vari begärdes utredning och förslagbeträffande lagstiftning om ideella föreningar. Isitt av godkända betänkande (LU 1971:14) framhöll utskottet alt enväsentlig anledning till att någon lagstiftning om ideella föreningar intekommit till stånd torde vara att sådana föreningar är av mycket växlandekaraktär, varför det är svårl ati föra in dem under gemensamma regler. Efter enredogörelse för de normer rörande ideella föreningar som utbildats i praxispekade utskoliei på all foreningsväsendet fungerat väl ulanlagstiftning och att önskemål om generella regler inte syntes ha framställtsfrån föreningarnas sida . Inte heller i de remissyttrandensom folkrörelsernas riksorganisationer avgivit över lore-varande motion hadeframställts önskemål om lagstiftning. 1 stället hade framhållits att någotbehov därav inte förelåg. Motsvarande uppfattning hade kommit till uttryck iremissvaren från LO och SAF. Medbeaktande av vad sålunda anförts ansåg utskottet all det saknades skäl attföranstalta om utredning rörande lagstiftning för de ideella föreningarna. Tankenatt lagfästa den negativa föreningsrätten har aktualiserats i samband medarbetsrättslig lagstiftning, senast av arbetsrättskommittén i betänkandet (SOU1975:1) Demokratipåarbetsplatsen,variframladesförslagtillnylagstifi-ning påarbetsrättens område. I betänkandet (s. 213-228) lämnas en utföriig redovisningav frågans tidigare behandling. fann för sin del avgörandeskäl för att inte i då förevarande lagstiftningssammanhang lägga fram förslagtill lagreglering av den negativa föreningsrätten. Härvidlag pekade kommitténbl. a. på att frågan om skydd mot organisationstvång hade betydelse ävenutanför arbetsmarknadens förhållanden och det därför kunde hävdas att den börövervägas i ett större sammanhang. Enligt kommittén värdet vidare att märka att-även om man höll sig inom ramen för arbetsmarknadens förhållanden - problemetinte enbart eller ens i första hand berörde förhållandet mellan arbetsgivareoch arbetstagare. Tvärtom var det främst frågorom förhållandet mellanorganisationer och enskilda som var de i sammanhanget betydelsefulla.Kommittén fann intehelleralt någon lagstiftning om organisationsklausuler varpåkallad. I betänkandet togkommittén också upp frågan om behovet av särskilda LU 1916/11: 1 7 regleri fråga om arbetsgivare- och arbetstagareorganisationer. konstaterade att del ärtydligt att de rättsregler som rör arbetsmarknadsorganisationerna som sådana,deras uppbyggnad och deras rättsliga förhållande till egna medlemmar och tilltredje man, utgör en betydelsefull grund för det arbetsrältsliga regelsystemet.Först och främst var för arbetsfreds-lagstiftningen regler av intresse vilkarättsliga krav som ställs för att en sammanslutning skall kunna betraktas såsomen sådan förening av arbetsgivare eller arbetstagare som åsyftas i denlagstiftningen. Men även vid sidan av denna grundläggande fråga uppkom enligtkommittén på det arbetsrättsliga området åtskilliga spörsmål som måste lösasmed utgångspunkt i regler om föreningars rättsliga förhållanden. Efter enredogörelse för frågans tidigare behandling fortsatte kommittén: Såvitt gäller torhållandena på arbetsmarknaden -det område som berörs av arbetsrättskommitténs uppdrag-delararbetsrällskommitténuppfattningen att det inte nu bör övervägas en allmän lagstiftning omorganisationernas uppbyggnad, inre förhållanden och verksamhet. Hittillsvarandeerfarenheter från del praktiska arbetet inom organisationerna och frånrättstillämpningen ger inte belägg for att avsaknaden av lagstiftning i dessaämnen har medfört några avgörande olägenheter. Och de förslag på detarbetsrättsliga området, som kommittén lägger fram, torde inte heller föra medsig något behov av sådan grundläggande lagstiftning. Därmed är emellertid intesagt att det nuvarande rättsläget skulle vara alltigenom klart i allahithörande frågor, eller att man skulle sakna anledning alt vänta sig nyaproblem i den kommande rättstillämpningen. Som inledningsvis antyddes kan mantvärtom förutse att de av kommittén föreslagna reformerna kommer alt på olikasätt inverka på del system av regler som gäller de på arbetsmarknaden verksammaorganisationerna som sådana. Och även utanför den ramen kommer domstolarna attställas inför åtskilliga problem, både sådana som redan föreligger men som ärolösta och nya problem vilka är svåra all nu överblicka. Del är därför inteuteslutet alt frågan om behovet av lagstiftning, åtminstone på vissa punkter,kan under intryck av nya erfarenheter komma i ett nytt läge. En systematiskgenomgång av hela delta fäll skulle emellertid bli så omfattande och krävande,alt kommittén tor sin del funnit sig nödsakad att inskränka sig till alt pekapå vissa punkter som enligt dess bedömning är av särskilt intresse. För en begränsningav uppgiften har också talat att kommittén enligt sina direktiv har att iprincip hålla sig inom arbetsfredslagstiftningens ram. På närmare anförda skäl fann kommittén attlagstiftning inte då borde övervägas. På grundval av betänkandet och de synpunkter somframkommit vid remissbehandlingen av det framlades i prop. 1975/76:105 förslagtill en arbetsrättsform. Reformförslaget innebar bl. a. att de lagarsomhittills reglerat förhållandet mellan arbetsmarknadens parter-framför alltlagen (1928:253)om kol-lektivavtal och lagen om förenings-ochförhandlingsrätt-skulle ersättas av en lag om medbestämmande i arbetslivet. Ipropositionen (bil. 1 s. 206) uttalade föredragande statsrådet att han i frågaom utvidgning av föreningsrätts- LU 1916/11: 1 skyddeti det väsentliga delade kommitténs bedömningar och förordade att gällandeföreningsrättsliga regler överfördes i princip oförändrade till den nya lagen.Statsrådet fann det inte heller påkallat att föreslå någon lagstiftning omideella föreningar. Medanledning av propositionen väcktes tre motioner angående föreningsrätten. Itvå av dessa yrkades utredning av frågan om den negativa föreningsrätten och iden tredje framlades förslag som närmast hade karaktären av ett förbud motorganisationsklausuler. 1betänkandet (InU 1975/76:45) med anledning av propositionen och bl. a. nämndamotioner framhöll inrikesutskottet att frågorna om föreningsrättsskyddetsutsträckning var av komplicerad natur och innefattade känsliga avvägningarmellan olika intressen. Frågan om den negativa föreningsrätten var enligtinrikesutskottet inte av arbetsrättslig natur utan hängde samman med problemetom en allmän reglering av ideella föreningars verksamhet. Inrikesutskottethänvisade till att den frågan skulle komma att behandlas av i annatsammanhang med anledning av en motion som remitterats till lagutskottet.Inrikesutskottet erinrade om att i propositionen aviserats ett fortsattutredningsarbete på medbestämmanderättens område samt att den nya utredningenskulle fl i uppgift att undersöka vissa föreningsrättsliga spörsmål. kunde det vara lämpligt att utredningen i det sammanhangetäven fick överväga de i motionsärendena aktualiserade spörsmålen omföreningsrättsskyddets omfattning. Motionsyrkandena tillstyrktes alltså såtill vida att utskottet förordade utredning. Utskottet hemställde att detanförda skulle ges regeringen till känna, och biföll hemställan idenna del. Förslagen i propositionen i övrigt antogs av med vissaändringar. Den nya lagstiftningen träder i kraft . Arbetsmarknadsministern har efterriksdagsbehandlingen av arbetsrättsreformen bemyndigats tillkalla den aviseradearbetsrättsutredningen. I direktiven redovisas flera frågor som skall tas uppav utredningen. Härvid erinras bl. a. om att uttalat sig för fortsattutredningsarbete rörande den negativa föreningsrätten och föreningsrättsskyddetför arbetssökande. ,som tillkallats på begäran, har i uppdrag att företa enöversyn av lagstiftningen om stiftelser. En viktig fråga som utredningen enligtdirektiven skall ta ställning till är om stiftelse skall tillåtasför varjehanda ändamål. Om stiftelseinstitutet begränsas bör utredningen prövaom samhället kan delta i vissa stiftelsers förvaltning. I samband härmed skallockså prövas hur förvaltningen skall vara ordnad och om nuvarande reglerbeträffande minimikrav om stadgarnas LU 1976/77: 1 9 Andra frågor som skall behandlas av utredningen ärbokföringsplikt och revision, möjligheter till skadeståndstalan motstyrelseledamot i stiftelse samt behovet av bestämmelser om likvidation ellerfusion. I motionen 1975/76:1117 yrkas att en utredningtillsätts med uppgift att framlägga förslag till lagstiftning om rättsligreglering av de ideella föreningarnas verksamhet och befogenheter. I motionen1975/76:1999 begärs utredning och förslag till en ramlagstiftning om ideellaföreningar. Ibåda motionerna framhålls att de ideella föreningarna i ökande utsträckningtilläggs betydelsefulla samhälleliga uppgifter. En sådan utveckling medförenligt motionärerna att medborgarna måste tillförsäkras ett tillfredsställanderättsskydd gentemot organisationerna och att möjligheterna till inflytande ochinsyn måste stärkas. I anslutning härtill framhåller motionärerna attavsaknaden av lagstiftning om den s. k. negativa föreningsrätten, dvs. rättenatt vara oorganiserad eller att inte tillhöra viss organisation, och om förbudmot organisationsklausuler kan leda till negativa konsekvenser för den enskildei form av kränkningar av hans integritet och frihet. Motionärerna anser därföratt möjligheterna att reglera de ideella föreningarnas verksamhet bör prövas.En utredning på området bör bl. a. syfta till en lagstiftning om den negativaföreningsrätten i hela dess vidd samt om beslutandeprocessen i föreningarnaoch rätt att överklaga föreningsbeslut. Utskottetvill inledningsvis peka på att man i juridiskt hänseende skiljer mellanekonomiska föreningar och ideella föreningar. De ekonomiska föreningarnaregleras i lagen om ekonomiska föreningar.