bet · G001TU26 · 1976-12-31 00:00:00 — medanledning av propositionen 1976/77:146 om vissa sjöfartsfrågor jämte motioner I propositionen 1976/77:146 har regeringen() föreslagit alt 1. antaga förslag till lag om tillstånd lillöveriåtelse av fartyg, 2. godkänna de riktlinjer för lämnande av garantiertill svenska rederier som i propositionen förordats, 3. bemyndiga fullmäktige i alt underliden 30 juni 1978 ikläda staten garantier lill svenskarederier till ett sammanlagt belopp av , 4. till Bidrag till vissa resor av sjöfolk /78 utöver av redan beviljat förslagsanslag anvisaytterligare . Ärendet bör enligt propositionen behandlas underinnevarande . I propositionen behandlas den allmännasjöfartsutvecklingen och den svenska sjöfartsnäringens nuvarande läge ochkonkurrensförmåga. En sjöfartspolitisk utredning med uppgift alt närmare belysabl. a. näringens samhällsekonomiska betydelse saml framtida verksamhet ochkonkurrensförmåga aviseras. Ett särskilt tidsbegränsat likvidilelsslöd i form avstatliga kreditgarantier på 500 milj. kr. föreslås, varav ca 50 milj. kr.beräknas för den mindre skeppsfarten. I propositionen föreslås ett statsbidragom 18 milj. kr. till sjöfolkels resor. Vidare anmäls vissa speciella åtgärderför den mindre skeppsfarten. Slutligenföreslås en lag som klargör att sjöfartspoliliska synpunkter skall beaktas vidprövning av ärenden om tillstånd lill överiåtelse av fartyg till utlandet. 1 1976/77. 15 saml Nr 26 Detvid propositionen fogade lagförslaget har följande lydelse. Lag om tillstånd tillöverlåtelse av fartyg Svensktregistreringspliktigl skepp eller andel däri Hr ej övertalas utan tillstånd avregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer, om skeppet genomöveriåtelsen upphör att vara svenskt. Vidprövning av fråga om tillstånd lill överiåtelse skall särskilt beaktas hurdenna påverkar effektivitet och sysselsättning inom sjöfartsnäringen och deombordanställdas förhållanden. Tillstånd skall ej lämnas, om det strider molväsentligt allmänt intresse att skeppet upphör att vara svenskt. Ifråga om överiåtelse som sker i strid med vad nu har sagts skall föreskrifternai 4, 5 och 7 §§ lagen (1939:299) om förbud i vissa fall mol överiåtelse ellerupplåtelse av fartyg m. m. äga motsvarande tillämpning. Denna lag träder i kraft dagen efter den dag, dålagen enligt uppgift på den utkommit från trycket i Svensk författningssamling.Lagen gäller lill utgången av . Genomlagen upphäves kungörelsen (1939:592) angående tillämpning av lagen den 22 juni1939 (nr 299) om förbud i vissa fall mot överiåtelse eller upplåtelse av fartygm. Äldrebestämmelser gäller fortfarande i fråga om ärende som har anhäng-iggjorts förelagens ikraftträdande. Motionerväckta under allmänna motionstiden I motionen 1976/77:882 av m. fl. (vpk)föreslås alt uttalar att överförande av svenska fartyg under s. k.fiffelflagg skall förbjudas och hos regeringen begär förslag till lagstiftningi detta syfte. I motionen 1976/77:1256 av herrar Rosqvist och JanBergqvist i (båda s) hemställs att hos regeringen begärenbranschutredning för svensk sjöfart. Motionerväckta med anledning av propositionen 1976/77:146 Imotionen 1976/77:1638 av m. fl. (s) hemställs 1. attriksdagen i fråga om tillståndsgivningen vid överlåtelser av fartyg ger regeringen till känna vad som anförts i motionen, 2. altriksdagen anhåller hos regeringen att erforderiiga åtgärder vidtas för all tillgodose vad som anförts i motionen angående den statliga upphand lingen av sjöfraktsljänster. I motionen 1976/77:1639 av m. fl. (vpk)föreslås att beslutar 1. att avslå propositionen i vad gällerkreditgarantier på 500 milj. kr. 2. att likviditetsstöd i form av kreditgarantier på150 milj. kr. endast skall utgå till den mindre skeppsfarten I juli1977-30 juni 1978, 3. att med avvisande av regeringens förslag till Lagom tillstånd lill överiåtelse av fartyg hemställa hos regeringen om utarbetandeav ett förslag till Lag om förbud mot överiåtelse av fartyg till stater med s.k. bekvämlighetsflagg. Kreditstödi form av statliga garantier I propositionen redogörs för den allmännasjöfarlsulvecklingen och den svenska sjöfartsnäringens nuvarande läge ochkonkurrensförmåga. a. framhålls alt - trots ett gott utgångsläge - desenaste årens fraktmarknadsutveckling inneburit en likvidilelspåfrestning förfrämst de rederier som har sin verksamhet inriktad på tank- eller annanmassfart med stora fartyg. Redan den löpande driften har gett underskott ochdärmed påverkat likviditeten hos svenska rederier. Därtill har kommit mycketstora räntor och amorteringar för fartygen saml kontantandelar för ännuutestående beställningar. Den senaste inom gjordaanalysen visar att också för vissa stora rederier likvidiletspåfrestningen kanbli mycket besvärandedet kommande året. Detta kan tvinga fram åtgärder som negativt kan påverka densvenska rederinäringens framtidsmöjligheter. Sålunda kan det trots låga priserpå fartygsmarknaden komma att ske omfattande försäljning även av modernttonnage till utlandet. Följden av sådana försäljningar kan, sett i ett längreperspektiv, bli kapitalföriuster för inte enbart vederbörande rederi ulan ocksåför samhället. Vidare minskar antalet sysselsättningstillfällen för deombordanslällda. Föredragandedepartementschefen framhåller i anslutning härtill att det är viktigt att intesjöfartsnäringens utvecklingsmöjligheter försämras. Det kan gälla en satsningpå nya typer av fartyg eller en utbyggnad inom speciella marknadsavsnitt. Vadgäller frågorna härom anses rederiernas behov på ett godtagbart sätt kunnalösas genom de förslag som lagts fram i prop. 1976/ 77:139 om vissa varvsfrågor.Rederierna ges härigenom möjligheter att lägga ut nybeställningar ulan attdärmed belasta sin likviditet. Förslageni sistnämnda proposition innebär bl. a. alt fullmäktige i riks-gäldskonloretbemyndigas alt t. o. m. ikläda staten garantier till svenskafartygsbeslällare intill ett sammanlagt belopp av högst 3 100 milj. kr.avseende upplåning i anslutning lill beställning av fartyg hos svenska varvliksom förslag om statliga avskrivningslån lill svenska beställare av fartygvid svenska varv intill ett sammanlagt belopp av högst 1 300 milj. kr. Även ett kredilstöd för andra ändamål ter sigemellertid enligt föredragandens mening befogat. Syftet härmed skulle i förstahand vara alt ge rederierna möjlighet att undvika av likvidiletsskäl framtvingadeomfattande försäljningar av modernt tonnage till underpris. Ett sådant stödmåste dock enligt propositionen vara selektivt och grunda sig på en ingåendeindividuell bedömning. Både rederi och fartyg skall befinnas vara livsdugligainom svensk sjöfartsnäring. Åtskilliga förändringar måste dock accepteras föratt den svenska handelsflottan framgångsrikt skall kunna anpassas lill nyaförhållanden. Försäljning lill utlandet av också relativt nybyggda fartyg kandärför få godtas. Även om försäljningspriset ter sig lågt kan del förväntademarknadsläget för ifrågavarande typ av fartyg bedömas som sådant att det är änmer olönsamt att behålla fartyget i svensk ägo. Medhänvisning till det anförda föreslås att ett tidsbegränsat likviditetsstöd iform av statliga kreditgarantier införes. För nästa budgetår bör sålunda finnasmöjlighet till ett sådant stöd, då vid den fraktmarknadsutveckling som ter sigmest sannolik flera rederier kan komma i ett trängt likviditetsläge. Stödetanses böra utgå i form av statliga kreditgarantier inom en ram av 500 milj. kr.Härav föreslås ca 50 milj. kr. avdelas för den mindre skeppsfartens behov. Utskottetdelar helt föredragandens uppfattning om vikten av att sjöfartsnäringensutvecklingsmöjligheter inte försämras. Mot bakgrund härav finner utskottet detockså vara lämpligt att som ett kompletterande led i statsmakternas åtgärderför att stödja rederiernas fortsatta verksamhet det i proposi- tionenförordade garanlisystemet nu införes samt tillstyrker följaktligen förslagethärom. Följandevillkor anses enligt propositionen böra gälla för kreditslödet. Syftet meddetsamma skall vara alt ge garantier för relativt kortfristiga lån. Garantiskall dock om särskilda skäl finns kunna medges för lån med en löptid av och med amorteringsfrihet under högst avgarantitiden. Som säkerhet skall lämnas icke utnyttjade bästa säkerheter ifartyg tillhörande del förelag som medges kreditgaranti. Detta innebär att fören garanti som ges för att t. ex. undvika försäljning av ett visst fartygtilläggssäkerhet skall kunna lämnas i andra fartyg. I många fall bör sådanasäkerheter gå att få inom av fartygsvärdena. Garanti bör emellertid kunnamedges av fartygens beräknade värde. Utskottetkan för sin del ansluta sig till vad föredraganden sålunda föreslagit. För attkreditstödet emellertid inte skall få en utformning som motverkar syftet meddetsamma synes det dock vara angeläget att den förenämnda garantin av fartygets beräknade värde avser ett värde som inte statiskt bindes tillenbart marknadsvärdet. Utskottet förutsätter att en sådan bedömning kommer atttillämpas. Vidare synes i sådana fall, där vederbörande rederi har för avsiktatt uppta banklån mot säkerhet av sådana fartygsinteckningar som ärbankmässiga, kreditgarantin inte böra omfatta denna del av upplåningen. Föredragandens förslag i övrigt har i dessa delarinte geti utskottet anledning till erinran eller särskilt uttalande. a. att för den statliga garantin skall utgå en avgift som börfastställas bl. a. med hänsyn till de risker som kan vara förknippade medkredilgaranligivningen. anses därvid vara en lämplig nivå. Denangivna kreditgarantiramen om 500 milj. kr. skall t. v. räknas av mol dettotala garantibemyndigande för fullmäktige i riksgäldskoniorel om 19 750 milj.kr., avseende garantier lill svensk varvsindustri,som anges i prop. 1976/77:139. Besluts- och prövningsförfarande förutsätts i princip bli desamma somför de garantier som föreslagits i nämnda proposition. Delbör vidare få ankomma på regeringen att utfärda de närmare föreskrifterna förkreditslödet. Medhänsyn lill de speciella förhållanden som kan föreligga för den mindre skeppsfartenförutsätts i propositionen att andra garantivillkor än de angivna i vissa fallkan aktualiseras. Frågan skall i så fall underställas regeringens prövning. Av det anförda följer vidare att utskottetavstyrker yrkandena (1 och 2) i motionen 1976/77:1639 om avslag påpropositionen i vad den avser förut nämnda kreditgarantier pä 500 milj. kr. ochom alt i stället ett tidsbegränsat stöd i form av kreditgarantier på 150 milj.kr. skall utgå endast till den mindre skeppsfarten. Bidragtill vissa resor av sjöfolk I propositionen erinras om all den s. k.flaggutredningen i betänkandet (SOU 1976:44) Sjöfart och flagg som enkonkurrensfrämjande åtgärd föreslagit att frågan om statsbidrag till sjöfolketsfria hemresor omprövas. Sädana bidrag har tidigare utgått i och utgårfortfarande i våra nordiska grannländer. Isjömanslagen (1973:282, ändrad senast 1976:591) finns regler om fri resa medunderhåll till hemort i samband med semester, annan ledighet,anställningens upphörande, sjukdom eller havandeskap. Defria resorna är enligt föredraganden en viktig social och ekonomisk förmån förde ombordanslällda. innebär de betydande kostnader för främst sädana rederiervilkas fartyg sällan eller aldrig anlöper svenska eller närtiggande hamnar.Sett från redarnas synpunkt är införande av statsbidrag för de ombordanställdashemresor en åtgärd från det allmännas sida för att hålla nere driftkostnadernaoch därmed förbättra det internationella konkurrensläget. Föredragandenfinner för sin del alt ett tillfälligt åtagande för statens del bör begränsastill viss del av resekostnaderna. Dessa kan för nästa budgetår beräknas lilltotalt ca 60 milj. kr. Genomsnittligt för hela handelsflottan kan man enligtuppgift räkna med att ett skifte av varje befattning ombord medför kostnaderomsammanlagt ca 18 milj. kr. Enligt de intill utgången av gällandebestämmelserna svarade arbetsgivaren och staten för hälften vardera avsjöfolkets fria resor. Viden samlad bedömning anser föredraganden att statens bidrag - under enIvåårsperiod - bör fastställas lill av rederiernas totala resekostnadermed undantag för sädana resor som sammanhänger med leverans i utlandet av fartyglill svensk redare. Bidrag anses böra utgå inom en total kostnadsram förvartdera av budgetåren 1977/78 och 1978/79 om 18 milj. kr. Statsbidragetföreslås utgå för resekostnader som omfattar resor lill och från hemorten ellerden s. k. basorten enligt gällande kollektivavtal. Bidragen skall utbetalas iefterskott. Det förutsätts få ankomma på regeringen att utfärda de närmareföreskrifterna för bidragsgivningen. Riksdagenhar för /78 anvisat ett förslagsanslag av . undersjätte huvudtitelns anslag D 6 Bidrag lill vissa resor av sjöfolk (prop.1976/77:100 bil. 9, /77:11, rskr 1976/77:177). Det nu föreslagnastatsbidraget bör enligt propositionen utgå under denna anslagsrubrik ochytteriigare ett belopp om 18 milj. kr. Utskottettillstyrker att pä de av föredraganden anförda grunderna statsbidrag lill härberörda resor beviljas samt att för ändamålet under nästa budgetår - utövertidigare beviljade medel -beräknas ett belopp om 18 milj. kr. Lagom tillstånd till överlåtelse av fartyg Föredraganden anknyter i denna del till de förslagsom lagts fram av flaggutredningen. Denna gör en bestämd skillnad mellanöverlåtelser med bevarat svenskt driftsinfiytande och överlåtelser tillutlandet utan att sådant inflytande kvarstår. Överiätelser av det senare slagetingår i allmänhet som ett normall led i rederiverksamheten och utgör en viktigfinansieringskälla för nyanskaffning av fartyg. Under normala förhållandenskall därför någon prövning av sädana överlåtelser inte ske. Utredningenhar föreslagit en särskild lagstiftning för överiåtelse av fartyg. Förslagetinnebär att tillstånd i normalfallet skall krävas för sådan överiåtelse avfartyg ellerandel däri, som medför att fartyget upphör all vara svenskt menäven efter överiåtelsen står under svenskt driftsinflytande. Vid prövningenskall beaktas om överlåtelsen är till gagn för svensk sjöfart. Omflaggöver-föring är enda möjligheten att erhålla eller behålla betydandelastkontrakt till följd av sjöfarlsprotektionism eller om fartyget avses ingå iinternationellt samarbetsprojekt anser utredningen att tillstånd bör kunna ges.Tillstånd skall inte lämnas om det strider mol väsentligt allmänt intresse attfartyget upphöratt vara svenskt. Utredningen anger också alt tillstånd inte börges om det finns skälig anledning anta att den huvudsakliga avsikten med överföringenär att använda låglönebesätlningar, uppnå skattefördelar eller komma ifrånsociala åtaganden gentemot de ombordanslällda. Eftersom utredningen anser allfartyg under bekvämlighetsflagg är ett ovälkommet inslag i väridssjöfarten fåröverföring av svenskt fartyg lill sådan fiagg normalt antas strida motväsentligt allmänt intresse. Utgångspunktenvid bedömningen av här berörda spörsmål måste enligt föredraganden vara attsvensk sjöfart så långt möjligt skall drivas under svensk flagg. Sjöfartensutlandsinvesteringar kan emellertid -liksom eiable-ringar utomlands av denlandbaserade industrin-medföra avsevärda fördelar för det svenska näringslivetsinternationella konkurrenskraft. Möjligheter måste därför finnas också förrederierna att etablera sig i andra länder. En okontrollerad och betydandeavtappning av svenskt tonnage lill utlandet skulle dock kunna medföraallvarliga konsekvenser för det svenska samhället och de anställda inomsjöfartsnäringen. Iavvaktan på en särskild sjöfartspolitisk utredning, som föredraganden avser attföreslå regeringen att låta göra och som utskottet återkommer till i detföljande, anser han det inte vara lämpligt alt f n. lägga fiaggutredningensförslag till grund för en långsiktig lösning av problemet med flaggöverföring.Föredraganden finner det dock angelägel att redan nu genom en särskild lagklargöra att sjöfartspoliliska synpunkter skall beaktas vid prövning av ansökanom tillstånd att lill utlandelfä övertala svenskt fartyg. En sådan lag ansesböra vara tidsbegränsad, förslagsvis t. o. m.juni 1978, och i likhet med 1939års lag - om förbud i vissa fall mot överiåtelse eller upplåtelse av fartygm.m.- omfatta alla slag av överlåtelser av fartyg eller andelar däri tillutlan- det,dvs. både med och utan bevarat svenskt driftsinfiytande, om överlåtelseninnebär alt fartyget upphör alt vara svenskt. Emellertidanser föredraganden liksom flaggutredningen att man vid bedömningen avlillståndsärendena bör skilja mellan de båda slagen av överlåtelser. Renaförsäljningar ulan bevarat svenskt driftsinfiytande anses vara ett normaltinslag i rederiverksamheten och ett sätt alt finansiera nyanskaffning avfartyg. Tillstånd bör alltså på samma sätt som ges lill sådanaförsäljningar. I vissa situationer bör man kunna ge tillstånd även tillöverlåtelser med bevarat svenskt driftsinfiytande. Liksom fiaggutredningenanser föredraganden att del avgörande därvid bör vara om överlåtelsen kan varatill gagn för svensk sjöfart. Vid prövningen bör särskilt beaktas huröveriåtelsen påverkar effektiviteten och sysselsättningen inom sjöfartsnäringenoch de ombordanställdas förhållanden. Detsagda tar inte sikte på överföring lill land som tillhandahällerbekvämlighetsfiagg. Registrering under bekvämlighetsfiagg återverkar allvarligtpå den internationella sjöfarten, bl. a. genom sämre socialt skydd för deombordanslällda och minskad säkerhet. Liksom fiaggutredningen anserföredraganden att fartyg under bekvämlighetsfiagg är ett ovälkommet inslag ivärldssjöfarten. Normalt får därför överföring till sådan fiagg antas stridamot väsentligt allmänt intresse. Emellertid måste även här finnas möjlighetertill olika lösningar i det konkreta fallet. För all tillstånd till överföringskall kunna ges måste det dock vara klariagi att den fortsatta driften skerunder förhållanden som är godtagbara utifrån svenska värderingar och Sverigesinternationella åtaganden när del gäller säkerhet, miljö, social trygghet ochfackliga rättigheter för de ombordanslällda. Föredraganden förklarar sig ha för avsikt attsenare för regeringen lägga fram förslag lill bestämmelser om verkställighetenav den nu föreslagna lagen om tillstånd till överiåtelse av fartyg. Förriksdagens information redogörs översiktligt för vad dessa bestämmelser börinnehålla. 1 bestämmelserna bör sålunda föreskrivas alt fråga om tillstånd tillöverlåtelse av fartyg skall prövas av kommerskollegium i samråd med riksbanken.Eftersom vid prövningen skall beaktas sjöfartspoliliska synpunkter anses detnalurtigt alt kommerskollegium i mera betydelsefulla ärenden hörsjöfartsverket. Finner kollegiet att ärende har större principiell betydelseeller allmän räckvidd bör kollegiet med eget yttrande underställa ärendetregeringen för dess prövning. Delsamma anses böra gälla om de ombordanställdasorganisationer har motsatt sig bifall till ansökan. Utskottetdelar föredragandes uppfattning i nu behandlade frågor. Principen om alt ulfiaggning av fartyg endast börgodtas under förutsättning alt vederbörande rederi under svensk fiagg tillförett annat fartyg - som från sysselsättningssynpunkt i princip är likvärdigt meddet utfiaggade fartyget-utgör enligt motionen 1976/77:1638 en godtagbarutgångspunkt för en ny lagstiftning. Motionärerna anser emellertid att ettsådant tillförande avett nytt fartyg, såvida inte synneriiga skäl talar däremot, måste vara ettbestämt villkor för ulfiaggning. Medanledning härav vill utskottet erinra om att redan föreslagitalt överföring av svenska fartyg till utländsk fiagg bör ske på ett sådantsätt, att arbetstilllallena på fartyg under svensk fiagg i princip behålls pänuvarande nivå, vilket kan ske genom alt vederbörande rederi anskaffar ellerförbinder sig alt anskaffa ett nytt fartyg för varje fartyg som överförs lillutländsk fiagg. har vidare framhållit att eftersom de nyafartygen torde få mindre besättning än de gamla kan delta medföra visspersonalminskning. Denna är emellertid av samma art som då rederiernamoderniserar sitt fartygsbestånd utan fiaggöverföring. Föredragandenanför i nu berörda fråga all tillstånd lill överlåtelse inte bör lämnas,om delstrider mot väsentligt allmänt intresse all fartyget upphör att vara svenskt.Man bör sålunda enligt propositionen inrikta sig på att i det konkreta falletfinna den lösning som framstår som den mest förmånliga för samhället,sjöfartsnäringen och de ombordanslällda. Sä bör t. ex. den omständigheten attrederiet i sin ansökan anger att man avser alt tillföra verksamheten undersvensk fiagg ett annat fartyg som från sysselsättningssynpunkt i principmotsvarar det som avses registreras i utlandet utgöra skäl för bifall tillframställningen. 1 propositionen angivna principer för bedömningen sägsslutligen stå i samklang med den inställning företrädare för rederinäringen ochde ombordanslällda har gett uttryck för i skrivelser till regeringen. Vadsålunda anförts innebär såvitt utskottet kan finna att motionärernas önskemålbeträffande särskilt villkor för överlåtelse - därest synnerliga skäl inteföreligger - kommer alt tillgodoses. Motionärernas uppfattning alt debekvämlighetsfiaggade fartygen kan utgöra en stor fara för sjösäkerheten delasf ö. även av ulskotlei. Underhänvisning till det anförda och då i vart fall utskottet för sin delinte funnit sig berett alt göra något mer bindande uttalande i förevarandefrågor synes någon särskild åtgärd från sida med anledning avmotionen i denna del ej motiverad. Utskottetanser sig vidare kunna utgå från att, som motionärerna yrkat, den föreslagnalagstiftningen kompletteras med sådana tillämpningsföreskrifter att ettkringgående av syftet med densamma i möjligaste mån motverkas. De avmotionärerna härvid aktualiserade frågorna om bareboat-charter och eventuelltuppkommande fall, där svenska rederier köper in fartyg med bekvämlighetsfiagg,bör exempelvis kunna uppmärksammas i anslutning härtill eller i annat lämpligtsammanhang. Medanledning av de synpunkter motionärerna anfört beträffande medbestämmanderättenför arbetstagarna - i samband med tillståndsärenden - vill utskottet framhållaatt frågorna härom bör kunna lösas genom bestämmelserna i de avtal om sådanmedbestämmanderätt parterna har all besluta om. Motionärerna har slutligen erinrat om ett avriksdagen gjort uttalande (FiU 1974:31, rskr 1974:318) om att staten imöjligaste män bör undvika alt utnyttja bekvämlighetsfiaggade fartyg vid sinupphandling av frakttjänster för att ej främja rederier som undandrar sig sittsociala arbetsgivaransvar. Riksdagensskrivelse i frågan har överlämnats till fiaggutredningen. Denna har i sitttidigare nämnda betänkande förklarat alt utredningen övervägt totalförbud motstatliga myndigheters anlitande av bekvämlighelsfarlyg. Detta skulle emellertidstrida mot internationella åtaganden och en sådan princip skulledessutom kunna fördyra och i ett krisläge försvåra för landelsenergiförsörjning nödvändig tillförsel av oljeprodukter. Självfallet bör likvälupphandlingen enligt utredningen ske på ett sätt som harmoniserar medföreslagna handlingslinjer när del gäller undermåligt bekvämlighelston-nage.Statlig myndighet anses alltså i princip böra avhålla sig från befraklning avsådant tonnage. Redan kravet i upphandlingskungörelsen (1973:600) attaffärsmässighet skall iakttagas vid upphandling innebär att hänsyn också måstelas till transportens kvalitet. Det måste därför enligt utredningen kunnaförutsättas att statlig myndighet förvissar sig om alt fartyg som man avser attbefrakta inte brister i säkerhet eller standard. Vidare måste förutsättas attstatlig myndighet inte anlitar rederier som undandrar sig sitt socialaarbetsgivaransvar. I den mån sädana hänsyn i det enskilda fallet är oförenligtmed kravet på affärsmässighet anses alltså myndighet böra underställaregeringen frågan om befraklning av sådant bekvämligheision-nage för vägning avaffärsmässighelskravet mol det allmänna intresset att de ombordanslällda har tillfredsställandesocialt skydd. Underhänvisning till det anförda och i avvaktan pä regeringens prövning av förslagenfinner utskottet någon särskild åtgärd från sida med anledning avmotionen i denna del inte nu påkallad.