bet · G001FöU13 · 1976-12-31 00:00:00 — betänkande 1976/77:13 medanledning av propositionen 1916/11:14 om inriktningen av säkerhetspolitiken ochtotalförsvarets fortsatta utveckling samt propositionen 1976/77:100 jämtemotioner I betänkandet behandlas förslag som regeringen -efter föredragning av statsministern samt av statsråden , , , , , och - har förelagtriksdagen i propositionen 1976/77:74. Vidare behandlas vissa förslag ipropositionen 1976/77:100 bilagorna 7 (försvarsdepartementet) och 14(). Flertalet förslag i propositionen 1976/77:100 bilaga 7har redan behandlat (FöU 1976/77:9, rskr 1976/77:154). 81motionsyrkanden behandlas i betänkandet. Motionerna är väckta antingen underden allmänna motionstiden eller med anledning av propositionen1976/77:74. En sammanställning av alla motionsyrkanden återfinns i bilaga 1. Avbilagan framgår var i betänkandet de olika yrkandena behandlas. Vidberedningen av propositionen 1976/77:74 har försvarsutskottet hemställt omyttranden från andra utskott enligt följande: Statsministernsanförande Bilaga I såvitt avser säkerhetspolitiken (försvarsdepartementet) Bilaga 2 såvitt avser riktlinjer för det Bilaga 3 () Bilaga 4 () Bilaga 5 () Bilaga 6 () Bilaga 7 () Bilaga 8 (kommundepartementet) Civilutskotlet Inkomnayttranden redovisas i bilagorna 2-7. Underarbetet med betänkandet har inför utskottet lämnats upplysningar av företrädareför utrikes-, försvars-, handels- och kommundepartementen samt av personer iledande ställning inom det militära försvaret, civilförsvaret, det ekonomiskaförsvaret och det psykologiska försvaret. Riksdagen1976/77. FöU 1976/77:13 2 Regeringen har i propositionen 1976/77:74(s.4-8)berett tillfälle att ta del av vad statsministern har anfört omsäkerhetspolitiken och totalförsvaret. Statsministern slår fast att det svenska samhälletpräglas av en djup och grundläggande värdegemenskap. Denna vidmakthålls ochstärks genom att sådana ekonomiska och sociala villkor förverkligas sommotsvarar det svenska folkets önskningar och strävänden. Den inre stabilitet,som en sådan utveckling av hela samhället skapar, förblir en väsentligförutsättning för att statsmakterna skall kunna föra en fast politik både ifred och i krig. Statsministernåterger den beskrivning av målet för säkerhetspolitik som har gälltsedan är 1968 och uttalar att detta mål skall gälla alltjämt. Vårsäkerhetspolitik byggs upp genom en samverkan mellan utrikespolitiken,försvarspolitiken, vår politik i internationella nedrustningsfrågor,handelspolitiken och biståndspolitiken. Sverigehar för sin säkerhet valt en alliansfri politik som syftar till neutralitet ikrig. Att landet kunnat hålla sig utanför krig har enligtstatsministern bidragit lill att fast förankra denna politik hos det svenskafolket. Vårt lands möjligheter att även stå utanför krig och allvariigakonfiikter med bibehållen frihet och självständighet främjas bäst genomneutralitetspolitiken. Denna ökar också våra möjligheter att i olika sammanhangverka för en bättre och fredligare värid. Densvenska neutralitetspolitiken är inte internationellt garanterad ellerfastslagen i överenskommelse med annan stat. har själv valt ochutformat sin säkerhetspolitiska linje. Dess trovärdighet vilar främst på vårfredstida utrikes- och försvarspolitik. Enväsentlig förutsättning för neutralitetspolitiken är alt omvärlden harförtroende för vår vilja och respekt för vår förmåga att orubbligt hålla fastvid den valda linjen. För att denna avsikt skall bli klart förstådd ochrespekterad krävs enligt statsministern att politiken inte görs beroende av tillfälligafaktorer utan förs med konsekvens och fasthet. Internationella bindningar somgör det omöjligt att iaktta neutralitet i krig kan inte accepteras. Sverigesträvar efter att skapa ökad respekt för varje nations frihet ochsjävbestämmanderätt. Vi verkar även för sociai och ekonomisk rättvisa, politiskavspänning, militär nedrustning samt för omfattande och förtroendefulltsamarbete över gränserna. En värid i varaktig fred kan endast förverkligas omdessa strävanden förblir starka. Varje steg mot en ökad internationell säkerhetfrämjar även förverkligandet av vårt eget säkerhetspolitiska mål. Det krävs enligtstatsministern samlade internationella insatserom vi skall FöU 1976/77:13 3 nåen värld i varaktig fred. En sådan värld kan inte förverkligas enbart genomnationella åtgärder. engagemang i det internationella fredsarbetetstår alltså inte i motsatsförhållande till strävandena att stödja den svenskaalliansfria politiken genom ett allsidigt sammansatt totalförsvar. En grundläggandeförutsättning för att på olika sätt skall kunna verka för en bättrevärid är att landets självständighet bevaras. Maktbalansenmellan stormakterna väntas bestå . I internationellakrissituationer kommer därför stormakternas styrkor att främst bindas motvarandra. Angrepp mot eller delar av svenskt område bedöms i sådanasituationer inte vara av primärt intresse för en stormakt. Skulle ett sådantangrepp ändå övervägas, begränsas den styrka en angripare kan sätta in mot ossgenom att huvuddelen av hans resurser måste avdelas mot huvudmotståndaren. Ävenett litet land som har därför förmåga att bygga upp och vidmakthållaett försvar som kan ge ett respektingivande stöd för dess säkerhetspolitik.Vårt totalförsvar bör - uttalar statsministern - även i fortsättningen utformasså att det vid .kriser och konfiikter i mellan stormaktsblocken harsådan styrka, sammansättning och beredskap att hot, påtryckningar ellerangrepp mot inte av någon kan bedömas vara lönsamt. Då hartotalförsvaret den avsedda fredsbevarande förmågan. Enstat som överväger angrepp mot måste vara övetygad om vår vilja ochförmåga att vid angrepp bjuda segt motstånd i varje del av landet. Vi måstedärför enligt statsministern inge respekt för vår förmåga att leda, utbildaoch utrusta vårt totalförsvar, så att möjligheterna att lyckas i ett angreppmot vårt land framstår som ovissa. Totalförsvaret måste därför ha en sådan sammansättningoch en sådan styrka att ingen till följd av brister i detta misstror allvaret ivår politik. Det militära försvaret måste dessutom vara så utformat att dessuteslutande defensiva syfte klart framgår. Anskaffningav materiel som är väsentlig för försvaret får inte försätta i enberoendeställning till andra länder av sådan art att den kan utnyttjas förpåtryckningar. Kombinationenav en fast, förtroendeingivande utrikespolitik och ett starkt totalförsvar börenligt statsministern kunna inge stormakterna respekt för Sverigesneutralitetsvilja och förmåga att stå emot påtryckningar och andra aggressivahandlingar. Det måste stå klart för alla att vi menar allvar med vårneutralitetspolitik och att vi målmedvetet upprätthåller ett sådant totalförsvarsom ingen kan bortse från i ett kris- eller krigsläge. Våra långsiktigaförsvarsbeslut skall enligt statsministern ses som ett uttryck för dennamålmedvetenhet. Vårttotalförsvar har stor betydelse redan i fred. Väsentliga försvagningar av detsvenska försvarets styrka i förhållande till omväriden kan rubba stabilitetenoch balansen i . En fast och konsekvent svensk utrikes-ochförsvarspolitik främjar freden och stabiliteten i norra . Statsministern uttalar attett militärt angrepp till sina konsekvenser är det FöU 1976/77:13 4 allvariigaste hotet mot vår säkerhet och att försvar mot invasion därför måstevara totalförsvarels viktigaste uppgifi. Dess fredsbevarande förmåga berordärför alltjämt främst på styrkan hos det militära försvaret. Samhällsutvecklingeni alla industrialiserade länder gör emellertid att känsligheten för andra slagshot och påtryckningar ökar. Härtill kommer att framtida krig och kriser kan iökad utsträckning och på annat sätt drabba hela samhället och helabefolkningen. Därav följeratt totalförsvaret skall ses som en del av samhälletoch att samhällsutvecklingen även fortsättningsvis skall ske så att rimlighänsyn tas till totalförsvarets behov. Därigenom begränsar vi vår sårbarhet ochökar vår säkerhet. Vårttotalförsvar är ett uttryck för vår vilja att slå vakt om nationens säkerhetoch oberoende. Totalförsvaret är därför, uttalar statsministern, en helafolkets angelägenhet och bygger på att varje medborgare efter förmåga bidrartill landels försvar. Detta tillgodoses bl. a. genom den allmänna värnplikten,civilförsvarsplikten och andra former av tjänstgöringsskyldig-hel. Defrivilliga försvarsorganisationerna och våra folkrörelser har också storbetydelse för totalförsvarsidéns förankring i samhället. Meden sådan syn på totalförsvaret blir det naturligt att i största möjligautsträckning samordna militära och civila funktioner. Ett led i denna strävanär att civila myndigheter som har ett ansvar i fred behållet detta i kris-eller krigslägen. Genom en sådan samordning förankras totalförsvaretytterligare i samhället. Underenlång tid hardet rått stor enighet i vårt land om inriktningen av vårsäkerhetspolitik och behovet av ett starkt och respektingivande totalförsvar.Detta har bl. a. inneburit enighet om att åriigen avsätta en avsevärd del avsamhällsresurserna för försvarsändamål. Det förhållandet att vår säkerhetspolitikhar ett brett folkligt stöd tillmäter statsministern det största värde. Utskottetbehandlar i detta sammanhang motionerna 1976/77:l452avherrar Hagel (-) och Lövenborg (-jsåvitt gäller yrkandet 1 att riksdagenbeslutar att hos regeringen anhålla att garantier erhålls från NATO ochWarszawapakien i det syfte som avses i motionen. 1976/77:1504av m. fi. (s) såvitt gäller yrkandet 1 att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om den svenskasäkerhetspolitiken. Omsorgen om det egna landets yttre trygghet är ettgrundläggande drag i alla nationers politik.. Det svenska samhället präglas aven djup och grundläggande värdegemenskap och det finns -som statsministernuttalar-ett överväldigande stöd i folkmeningen för säkerhetspolitikensgrundprinciper. FÖU 1976/77:13 5 Det yttersta syfiet med säkerhetspolitikhar alltsedan 1968 uttryckts på följande sätt: säkerhetspolitik, liksom andraländers,syftartillatt bevara landets oberoende. Vårt säkerheispoliiiska mål bördärför vara att i alla lägen och i former som vi själva väljer trygga ennationell handlingsfrihet för att inom våra gränser bevara och utveckla vårtsamhälle i politiskt, ekonomiskt, socialt, kulturellt och varje annat hänseendeefter våra egna värderingar samt i samband därmed utåt verka för internationellavspänning och en fredlig utveckling. Liksom statsministern och utrikesutskottet (bil. 2)anser försvarsutskottet att delta mål skall gälla alltjämt. Vårsäkerhetspolitik bygger på och förutsätter en samverkan mellanutrikespolitiken, försvarspolitiken, vår politik i internationellanedrustningsfrågor, handelspolitiken och biståndspolitiken. Vi skall strävaefter att skapa ökad respekt för varje nations frihet och självbestämmanderättoch verka för social och ekonomisk rättvisa, politisk avspänning, militärnedrustning samt för omfattande och förtroendefullt samarbete över gränserna.Sverige bör även i fortsättningen på allt sätt sträva efter att stärka Förentanationerna i organisationens arbete att söka förebygga och lösa internationellakonfiikter. Sverigehar för sin säkerhet valt en alliansfri politik som syfiar till neutralitet ikrig. Om det blir krig i vår omvärld har vi att själva svara för vår säkerhetoch vårt oberoende. Föratt nå sitt säkerhetspolitiska mål behöver fortfarande ett efter sinaförhållanden starkt totalförsvar. Motionen1504 (s) innehåller ett yrkande om säkerhetspolitiken. Motionärerna hävdar attregeringen till namnet ansluter sig till förslagen om säkerhetspolitikens inriktningi försvarsutredningens första betänkande men i praktiken gör sådana avvikelseratt man kan tala om en annan värdering och avvägning av säkerhetspolitikensinstrument. Utskottet kan liksom utrikesutskottet inte dela denna mening. Bådegrunderna för vår säkerhetspolitik -angivna av statsministern - ochsäkerhetspolitikens närmare inriktning, beskriven av försvarsministern eftersamråd med utrikesministern, innebär och bör innebära en fortsättning av vadsom har gällt . Den motsättning som anges i motionen 1504föreligger inte, anser utskottet. bör därför inte uttala sig enligtmotionsförslagel. 1propositionen uttalar statsministern att den svenska neutralitetspolitiken inteär internationellt garanterad eller fastslagen i traktat. har självvalt och utformat sin säkerhetspolitiska linje. Dennas trovärdighet är alltsåinte beroende av internationella garantier. 1motionen 1452 (-) hävdas att det nu bör vara dags för att krävagarantier från de båda militärblocken för att skapa ökad trygghet. Motionärernaanser att det måste vara av obestridligt värde för vårt land om man kunde fågarantier där man från båda blockens sida förpliktar sig att avslå från varjeförsök att nu eller kränka neutralitet och nationella FöU 1916/11:13 6 självständighet,att förbinda sig att gentemot inte använda våld eller hot om våld ochatt på allt sätt respektera vår suveränitet även i en annorlunda och mera skärptinternationell situation. Utrikesutskotteterinrar i sitt yttrande till försvarsutskottet om att för sin del haravvisat tanken alt skriva in neutraliteten i något internationellt avtal ochdärigenom råka i något slags beroendeförhållande till militära allianser ellerstormakter. Med hänvisning till utrikesutskottets yttrande (bil. 2) avstyrkerförsvarsutskottet bifall till det nu aktuella motionsyrkandet. 1. att avslår motionen 1976/77:1452,yrkandet 1, 2. att med avslag på motionen 1976/77:1504,yrkandet 1 i denna del, lämnar utan erinran vad statsministern har anfört omsäkerhetspolitiken och totalförsvaret. Regeringen har i propositionen 1976/77:74 (bil. 91) berett tillfälle att avge yttrande över vad föredragandestatsrådet har anfört om säkerhetspolitiken. försvarsutredning har redovisat sinabedömningar av den internationella utvecklingen i betänkandet Säkerhetspolitikoch totalförsvar (SOU 1976:5). I samma betänkande lämnade utredningen förslagtill riktlinjer för den svenska säkerhetspolitiken. Eftersamrådmed chefen för behandlar föredragande statsrådet(försvarsministern) den internationella utvecklingen och inriktningen av densvenska säkerhetspolitiken. Beträffandeden internationella utvecklingen berör försvarsministern bl. o vilka stater som kankarakteriseras som supermakter o avspänningspolitiken o de strategiska vapneno de konventionella styrkorna o intressemotsättningarna mellan supermakternao samarbetet mellan och o Sovjetunionensrelationer till bundsförvanter och till o och södra förhållandena i o det nordiska området ° utvecklingsländernassituation o betydelse ° strävandena efterrustningsbegränsning och nedrustning. FÖU 1976/77:13 7 Beträffande inriktningen a v säkerhetspoliliken berör försvarsministern bl. a. o syftet med säkerhetspolitiko engagemang i det internationella fredsarbetet o inriktningen avvår säkerhetspolitik o vår neutralitetspolitik o omväridens tilltro till vårdeklarerade politik o totalförsvaret som stöd för säkerhetspolitiken o Sverigesengagemang i det internationella fredsarbetet o stabiliteten i det nordiskaområdet o totalförsvarets fredsbevarande förmåga o utgångspunkterna förförsvarsplaneringen o totalförsvarets styrka och sammansättning. Utskottetbehandlar i detta sammanhang motionerna 1976/77:1452av herrar Hagel (-)och Lövenborg (-)såvitt gäller yrkandet 2 alt riksdagenbeslutar alt hos regeringen anhålla om initiativ till samnordiskaöveriäggningar i syfte att proklamera som en kärnvapenfri zon. 1976/77:1504av m. fi. (s) såvitt gäller yrkandet som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om den svenskasäkerhetspolitiken. 1976/77:1521av () och fröken () såvitt gäller yrkandet att riksdagenbeslutar avslå propositionen 1976/77:74 (yrkandet 1) samt andrahandsyrkandeiatt som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts imotionen om säkerhetspolitikens mål och metoder (andrahandsyrkandei 3). 1976/77:1522av () och fröken () såvitt gäller yrkandet hos regeringen begär tillsättande av en säkerhetspolitisk utredning -ej underordnad försvarsdepartementet - med förändrad studiemetodik ochplaneringsunderiag enligt vad som anförs i motionen. 1 propositionen redogörs för grunderna beträffandeförsvarets planeringssystem och för huvuddragen av de säkerhetspolitiskastudier som har genomförts. Härvid sammanfattas de angrepps- och krisfall somregeringen har anvisat att ligga till grund för myndigheternas studier i ettlångt perspektiv. Angreppsfalloch krisfall är beskrivningar av tänkbara internationella utvecklingar somleder till angrepp mot eller annan påfrestning för vårt land. FÖU 1976/77:13 8 De angrepps fal I som har utnyttjats i planeringoch studier förutsätter skilda angripare och leder till risk för angrepp motolika delar av landet. Angreppsfallen varieras när det gäller anlaganden om enangripares militära resurser och hur dessa utnyttjas. fö«w«(//ef//;/ngeAjhar gjort bedömningar av den internationella, politiska och ekonomiskautvecklingen,om det svenska fredssamhälleloch angående tänkbara hot motSveriges säkerhet. I sistnämnda avseende anser försvars-utredningen attsupermakterna även kommer att sträva efter att förhindra en militärkonfrontation i . Riskerna för krig mellan öst och väst i bedömsdärför komma att förbli förhållandevis små. Detta innebär emellertid inte attmotsättningarna skulle försvinna ulan betyder att parterna söker främja sinaintressen med andra medel på lägre konfiiktnivå. Det faktum att stora militärastyrkor står ständigt beredda mot varandra innebär en latent risk.Supermakternas globala intressen och kamp om resurser innebär risk att bliindragna i lokala konfiikter, vilka därmed kan trappas upp till enkonfrontation mellan supermakterna. Om försöken att få till stånd en merarättvis fördelning av de ekonomiska resurserna i väriden misslyckas, finnsenligt utredningen allvariig risk för en förändring av politik och- framför allt på - hot av nya slag mot industriländernas villkor. Närdet gäller förutsättningar för krig i behandlar försvarsutredningen denvapentekniska utvecklingen och dess olika konsekvenser, försvarsekonomiskaproblem och militära styrkeförhållanden. På grundval härav görs bedömningaromuppkomst och utveckling av konfiikter i . har ocksådiskuterat de anspråk som bör ställas på svenskt totalförsvar med hänsyn tillolika typer av tänkbara konfiikter och krig. Försvarsutredningenhar anfört att man aldrig med någon exakthet kan bedöma hur starkt ett svensktförsvar behöver vara för att verka krigsavhål-lande. Det beror på denmilitärpolitiska situationen. Överväganden om erforderiig styrka hos försvaretmåste därför innefatta bedömningar av vilka risker man är beredd att ta. spelar vår utrikespolitik och vårt totalförsvar en viktigroll för all vidmakthålla stabiliteten i det nordiska området. Sverigesalliansfria ställning förhindrar att maktblocken i detta område direkt ställsmot varandra. Föratt alliansfria politik skall respekteras och landelsoberoende i längden bevaras behövs enligt utredningen stöd av en aktivutrikespolitik och ett starkt totalförsvar. Försvarsministernbehandlar dels den internationella utvecklingen, dels inriktningen av vårsäkerhetspolitik. Beträffandeden internationella utvecklingen uttalar försvarsministern att förhållandetmellan de båda supermakterna och präglas såvälav avspänningstendenser som av mer eller mindre latenta intressemotsättningar. FÖU 1976/77:13 9 Avspänningspolitiken är grundad bl. a. på denalltmer framträdande strategiska jämvikten mellan ochSovjetunionen. Den har enligt försvarsministern skapat ett nytt psykologisktklimat i relationerna mellan supermakterna. Därigenom har vissa mycket känsligainternationella problem kunnat regleras. Denna utveckling var en förutsättningför inledandet av konferensen om säkerhet och samarbete i . Detförbättrade förhandlingsklimatet har också lett till att omfattandeförhandlingar om rustningsbegränsning har kunnat påbörjas. Avspänningspolitikenhar vidare tagit sig uttryck i ett omfattande internationellt besöksutbyte ochi alt man tonat ned sin propaganda. Avspänningssträvandenainnebär dock inte att den ideologiska debatten har avstannat eller att man kanskönja en utveckling mot större likhet mellan samhällssystemen. Enligtförsvarsministern är en förutsättning för fortsatt avspänning att del rådersådana styrkeförhållanden att inte någondera parten behöver uppleva att den haren påtaglig militär underlägsenhet. En utveckling som leder till ensidigförsvagning är alltså inte önskvärd. Beträffandede strategiska vapnen har uppnåtts en viss balans mellan de två supermakternastotala kärnvapenarsenaler. Denna balans har skapat förutsättningar för desamtal om begränsning av de strategiska vapnen som påbörjades ochsom sedan har fortsatt i fiera omgångar. Ifråga om konventionella styrkor konstaterar försvarsministern att de bådastormakisblocken alltjämt håller stora och insatsberedda styrkor i . Enfortlöpande modernisering av förband och vapensystem äger rum. Det finns enligtförsvarsministern inte skäl alt anta att de pågående förhandlingarna i omstyrkereduklioner snabbt skall resultera i omfattande styrkeminsk-ningar. Försvarsministernanser att supermakternas handlande återspeglar grundläggande värderingar somkommer att kvarstå också om den internationella politiken kortsiktigt undergårvariationer och avspänningspolitiken företer svackor. Avspänningspolilikeninnebär inte att alla konfiiktanledningar har försvunnit. Intressemotsättningarmellan supermakterna väntas bestå . Enligtförsvarsministern har utvecklingen visat att den internationellapolitikens huvudfrågor f n. är föriagda lill och södra betyder dock inte att förhållandena i har förlorat sinbetydelse. Det finns enligt försvarsministern all anledning räkna med att vårvärldsdels centrala delar alltjämt kommer att spela en viktig roll ivärldspolitiken. Försvarsministernerinrar om att de råvarurika områden i södra där det finns vitaminoritetsregimer tilldrar sig allt större uppmärksamhet. De sväramotsättningarna inom regionen kan komma alt skärpas. Direkt eller indirektinblandning från stormakterna kan inte uteslutas i eventuella framtidakonfiikter. Problemkomplexet bör enligt försvarsministern följas noga. FÖU 1976/77:13 10 Den strategiska betydelse som supermakternatillmäter del nordiska området beror av deras maktpolitiska ambitioner ochrelationerna dem emellan. stridskrafter bedöms ha behovav att i en konfiiktsituation kunna påräkna fritt tillträde till Atlantenframför allt från men även från samt att skydda sitteget operationsområde. NATO bedöms i en sådan situation utifrånegna'försvars-synpunkter ha motsvarande behov av att förhindra det friatillträdet. Detta är enligt försvarsministern väsentliga skäl till attNordkalotten med kringliggande områden och områdena kring Östersjöutloppen harstor strategisk betydelse. Någraekonomiska eller andra tillgångar, som vid en allvarlig kris skulle vara av såväsentlig betydelse för supermakterna att de kan verka konfiikt-utlösande,bedöms inte finnas i . Däremot anser försvarsministern attnaturtillgångar och andra resurser kan bli av värde för en angripare. BeträffandeFN hävdar försvarsministern att världen utan FN troligen skulle vara ännuosäkrare och mindre fredlig än den är . Förutsättningarna för betryggandesäkerhet inom rarhen för en internationell organisation och rättsordning synesdock alltjämt vara avlägsna. Varje nation måste i sista hand själv ta ansvarför sin säkerhet. Beträffandeinriktningen av säkerhetspolitiken framhåller försvarsministern att Sverigessäkerhetspolitik syfiar till att bevara landets frihet och oberoende. Dettakommer till uttryck i den alliansfriä politiken, stödd av ett folkligt förankrattotalförsvar, och i strävandena att minska riskerna för krig och konfiikter iväriden. Vår säkerhetspolitik formas genom en samverkan mellanutrikespolitiken, försvarspolitiken, vår politik i internationellanedrustningsfrågor, handelspolitiken och biståndspolitiken. Försvarsministernanser att den av godkända och bekräftade inriktningenav vår säkerhetspolitik skall gälla alltjämt.