bet · G001UU17 · 1976-12-31 00:00:00 — Regeringen har enligt beslut av 1975/riksdag (UU1975/76: 14, rskr 349) vidare möjlighet att inom ramen för en internationellöverenskommelse göra utfästelse om avskrivning av återstående kapitalskuld ochförfallna räntor på utvecklings-krediter avseende samtliga de somenligt FN:s definition rubriceras som de minst utvecklade eller som hardrabbats särskilt hårt av den internationella prisutvecklingen. Förinnevarande budgetår beräknas de av regeringen avskrivna skuldtjänsterna uppgåtill ca 16 milj. kr. Oavsett om någon internationell överenskommelse kommertill stånd avser regeringen att avskriva samtliga skuldtjänster påutvecklingskrediter för /78 avseende , ,, , , och . UU 1916/11:17 32 Utskottethar i detta sammanhang behandlat delsmotionen 1976/77: 337 av m. fl. (m) vari hemställs attriksdagen beslutar att uttala att nya avtal innebärande svenskt bistånd ej böringås med land, vilket är aktivt engagerat utomlands i milit'ära operationer,som icke rimligen kan betraktas som vidtagna'i självförsvar, delsmotionen 1976/77: 675 av m. fl. (vpk) såvitt avser yrkandena 1, 2och 3, nämligen attriksdagen uttalar att bistånds- och u-landspolitiken utformas med beaktande av 1. att biståndet till ,, och behålles på oförändrad nivå och att , ,, , och successivt avvecklas som svenskaprogramländer, 2. att de resurser som frigörsgenom bifaU till yrkande nr 1 och bifall till vpk;s motioner om avslag påanslagen till m. m. anv'ånds till ökat stöd åt anti-imperialistiskarörelser, progressiva regimer och socialistiska stater i "tredjevärlden" av vilka följande i första hand bör prioriteras: ,, , , , , , , ochSydjemen, anti-imperialistiska rörelser som ANC i , SWAPÖ i ,POLISARIO i , FRETILIN i samt till Eritreanska och Palestinska Röda korsorganisätionen, 3. att stöd ges till progressivaoch socialistiska länder i "tredje världen" i deras strävanden attutveckla en egen teknik anpassad efter deras behov och förutsättningar, delsmotionen 1976/77: 1057 av fm m. fl. (s) såvitt avser yrkandena5, 10, 12 och 13, nämligen 5.till anslaget Bilateralt utvecklingssamarbete (C 2, )anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjtreservationsanslag på 2 , 10.uttalar att de riktlinjer som lades fast av riksdag beträffandelångsiktiga utfästelser inom det bilaterala utvecklingssamarbetet endast skallgälla för programländerna, 12. ger regeringen till känna vadsom anförs i motionen beträffande det bilaterala familjeplaneringsbiståndetsamt utnyttjande av biståndsmedel inom ramen för ett bredare samarbete medandra länder än programländer, 13. bekräftar de gällandeprinciperna för ländervalet i det bilaterala utvecklingssamarbetet. ' UU1976/77:17 33 I motionen 1057 föreslås bL a. attriksdagen fastställer nästa budgetårs samlade anslag för bilateraltutvecklingssamarbete m. in. (C 2) till ett belopp av 2 , dvs.ett belopp som är 107,8 milj. kr. högre än vad regeringen i budgetpropositionenföreslagit för samma ändamål. En motsvarande sänkning har i samma motionföreslagit* beträffande regeringens ber'äkning av nästa budgetårs samladeanslag för bidrag till internationella biståndsprogram (C 1). Motionärernas syfte med sitt förslag om en omfördelningmellan de båda huvudanslagen C 1 och C 2 är att möjliggöra vidgade biståndsramarför ett antal programländer och för stödet till flyktingar ochbefrielserörelser i södra . För dessa ändamål har i motionen framförts enrad särskilda yrkanden, vilka behandlas i det följande. Motionens yrkande avseende en minskning av det föreslagnaC 1-an-slaget har förut avstyrkts av utskottet (vid punkten 3 ovan). I konsekvensdärmed avstyrks även det nu aktuella yrkandet och tillstyrks regeringensförslag beträffande nästa budgetårs anslag till bilateralt utvecklingssamarbetem. (C 2). I motionen 1057 hemställs attriksdagen bekräftar de gällande principerna för ländervalet i det bilateralautvecklingssamarbetet. Grundläggande principer för inriktningen av Sverigesbistånd och för valet av mottagarländer fastställdes av ienlighet med dåvarande statsutskottets utlåtande (SU 1970: 84, rskr 191) över1970 års statsverksproposition. Principerna fastlades för att vara vägledandenär tillfälle ges till en utvidgning eller förnyelse av den länder-krets tillvilken det direkta biståndet koncentreras. Det framhölls därvid bl. a. att i första handborde söka samarbete med länder vilkas regeringar i sin ekonomiska och socialapolitik strävar efter att genomföra sådana strukturförändringar som skapar förutsättningarför en utveckling präglad av ekonomisk och social utjämning. Det svenskabiståndet borde vidare medverka till en samhällsutveckling i demokratiskriktning och insatserna bidra till en bred ekonomisk och social utvecklingtill gagn för den stora massan av folket. framhöll vidare attstatsmakterna, när de har att ta ställning till en utvidgning avmottagarkretsen för bilateralt bistånd, främst bör välja länder som förenarfattigdomens och undemtvecklingens behov med framstegsvilja ochutvecklingskraft. Från allmän utjämningssynpunkt kunde det ställa signaturligt att utvälja särskilt fattiga länder som mottagare av svenskt bistånd,men detta innebar å andra sidan inte att sådant bistånd borde helt varaförbehållet de allra fattigaste länderna. Utskottet betonade vidare riskernamed alt döma interna politik efter dagslägets växlingar ochframhöll att en långsiktig .1 1976/77. UU1976/77:17 34 planering av biståndsinsatserna under alla förhållanden ärnödvändig. konstaterade även att den svenska biståndspolitikensmålsättningar är möjliga att uppnå i länder med olika politiska och ekonomiskasystem. Principerna i fråga har sedermera kontinuerligtbekräftats. Senast har de åberopats i årets budgetproposition. Därvid betonasäven vikten av långsiklighel i det bilaterala utvecklingssamarbetet ochbekräftas den koncentrationsprincip som tillämpats sedan mitten av 1960-talet.Det heter i propositionen bl. a. att denna koncentration av de svenska biståndsansträngningarnabör fullföljas och fortsatt restriktivitet tillämpas när det gäller att inledaomfattande samarbete med nya länder. Därmed torde det nu aktuella yrkandet i motionen 1057 omett bekräftande av de gällande principe:fna för ländervalet i det bilateralautvecklingssamarbetet vara tillgodosett. Utskottet vill i sammanhanget erinra om att principernaför den framtida avgränsningen av den krets av länder som mottar ett mera betydandebilateralt svenskt bistånd hör till de huvudfrågor som det upp-dragits åtbiståndspolitiska utredningen att pröva. En analys av de faktorer som bidrartill en utveckling för social och ekonomisk utjämning skall enligt direktivenligga till grund för utredningens överväganden. Utredningens huvudbetänkande v'äntas bli framlagt senare ivår. Län-dervalsprinciperna kan därför komma upp till förnyad diskussion medanledning av de rekommendationer och synpunkter som kommer fram i utredningenoch vid dess remissbehandling. Tills vidare ligger dock de av riksdag angivnagrundsatserna härvidlag fast. Ifrågavarande yrkande i motionen 1057 torde därmed fåanses besvarat med vad utskottet anfört. I samma motion yrkas vidare attriksdagen skall uttala att de riktlinjer som fastställdes av våren1976 beträffande långsiktiga utfästelser inom det bilateralautvecklingssamarbetet endast skall gälla för programländerna. Yrkandet i fråga har framförts mot bakgrund av regeringensförslag i årets budgetproposition att treåriga biståndsutfästelser skall kunnagöras även gentemot ett antal ytterligare länder med vilka redan harett biståndssamarbete och som kan förutses fortgå under en längre period.Utskottet har inhämtat att de länder som därmed åsyftas är , ,, , , och . Till flera av dessa länder har svenskt bistånd gått under fleraår, an-fingen som reguljärt utvecklingsbistånd eller som katastrof- eller humanitärtbistånd. I fallet har regulj'ärt utvecklingssamarbete inletts förstunder innevarande budgetår, då förutsättningar för planering av ett långsiktigtutvecklingssamarbete tidigare inte förelegat på grund av UU 1976/77:17 35 befrielse-och inbördeskrigen där. Utskottet uttalade sig dock tillförmån för diskussioner om ett fastare biståndssamarbete med . I falletKap rör det sig om en direkt följd av förhållandet alt landet tillsvidare får betraktas som en från programlandet friståendestatsbildning. Diskussioner om en framtida federation mellan de båda ländernapågår, men en sådan lösning anses allmänt behöva en lång övergångstid. I falletPakistan rör det sig om ett av tidigaste samarbetsVänder. Med Lesothooch har ett samarbete förekommit som med programlandetBotswana. Reglernaför de långsiktiga biståndsutfästelser som i propositionen förutsätts kunnalämnas gentemot de nämnda länderna motsvarar dem som gäller gentemot de s. k.programländerna . Dessa innebär att åtagande om bistånd normaltskall kunna göras intill ett sammanlagt belopp som är större än denårsram som i propositionen föreslås för respektive land för kommande budgetår.Inom denna finansiella ram kan sedan särskilda årsavtal slutas samt insatsavtalsom löper över av högst fem framförliggande budgetår. Liksom redangäller för programländerna bör avvikelser från dessa regler begränsas till vadstatsmakterna uttryckligen beslutar. Förslag om minskning av den treårigaplaneringsramen för ett land torde sålunda komma att underställas förgodkännande likaväl som förslag om en ökande planeringsram. I fråga omPakistan föreslås i propositionen en sådan ökande planeringsram. Utskottethar ingen erinran mot regeringens förslag att utsträcka bemyndigandet att påangivet sätt göra långsiktiga biståndsutfästelser gentemot de namngivnaländerna. Utskottet avstyrker därför ifrågavarande yrkande i motionen 1057. Regeringensförslag överensstämmer med de av stadfästa principerna förländervalet. Samtliga de länder varom nu är fråga torde väl motsvara dekriterier som tidigare angivit, och de utgör framför allt inga nyaländer inom den svenska biståndsverksamheten. I flera fall har de varitmottagare av svenskt bistånd under en lång följd av år. De föreslås heller intebli förklarade som programländer, ett begrepp som började användas först ettpar år efter det att ländervalsprinciper fastlades. Någon omedelbar utvidgningav programlandskretsen har inte aktualiserats genom förslaget i propositionenatt lägga biståndet till ytterligare några av våra mottagarländer på enlångsiktigare bog. Syftet med förslaget, som utskottet tillstyrker, är heltenkelt att skapa underlag för en bättre planering för både mottagar- ochgivarland. I ett av yrkandena i motionen 1057 föreslås attriksdagen ger regeringen till känna vad som anförs i motionen beträffande detbilaterala UU 1976/77:17 36 familjeplaneringsbiståndetsamt utnyttjande av biståndsmedel inom ramen för ett bredare samarbete medandra länder än programländer. I motionen framhålls bl. a. att riksdagenunderstrukit att familjeplaneringsbistånd skall kunna lämnas när det kanintegreras i en allmän och social omvårdnadspolitik för folkets flertal.Hittillsvarande erfarenheter visar att kravet på mottagarens egna åtgärder ochsträvanden härvidlag behöver skärpas, heter det i motionen 1057. Ocksåi årets budgetproposition framhålls det som angeläget att bistånd påfamiljeplaneringsområdet avser stöd till en verksamhet som ingår som ett led ien allmän och social omvårdnadspolitik. Det heter i propositionen vidare attinsatser på befolkningsområdet bör kunna göras både som en del av ett bredareutvecklingssamarbete och i länder som inte är programländer. Deuttalanden som görs härom såväl i propositionen som i den nu aktuella motionensynes väl stämma överens med utskottets tidigare uttalande (se UU 1974: 3) attstöd inom befolkningsområdet också kan lämnas till länder utanförprogramlandskretsen, förutsatt att befolkningsprogrammet är inordnat i enallmän social omvårdnadspolitik. Sistnämnda uttalande har för övrigt åberopatsi SIDA:s senaste anslagsframställning. Utskottet ser därför ingen motsättningmellan regeringens och motionens uttalanden i denna fråga. Detär naturligt att man i ett sammanhang som detta bör ställa höga krav på deåtgärder och program som mottagarländerna själva utformar på befolkningsområdetoch i vilka det svenska familjeplaneringsstödel skall vara inordnat. Särskiltangeläget är att familjeplaneringsåtgärder genomförs på ett sådant sätt att deicke kränker enskilda människors integritet. Detnu aktuella yrkandet i motionen 1057 torde därmed få anses besvarat. I motionen 337 föreslås att uttalar attnya avtal om svenskt bistånd inte bör ingås med land, vilket är aktivtengagerat utomlands i militära operationer, som icke rimligen kan betraktas somvidtagna i självförsvar. Motionärernahänvisar till de grundläggande principer för valet av mottagarländer försvenskt bistånd, som fastställdes av och som senast förraåret bekräftades i utskottets biståndsbetänkande (UU 1975/76: 14). Det ärviktigt att de principer som är grundläggande för det svenska biståndetomfattas av en stor majoritet av det svenska folket, framhåller motionärerna,som vidare hävdar att det hos betydande delar av den svenska opinionen tordeuppfattas som stötande om skulle stödja ett land som handlar på ettsätt som beskrivs i yrkandet. Imotionen i fråga utpekas inget bestämt land. Med sitt yrkande synesmotionärerna i stället vilja stadfästa en princip som är avsedd att kom- UU 1976/77:17 37 plettera1970 års riktlinjer för länderinriktningen m. m, av det svenskautvecklingssamarbetet. Som förut nämnts har den biståndspolitiska utredningensom en av sina huvuduppgifter haft att pröva principerna för den svenskabiståndsverksamhetens länderinriktning, mottagarkretsens avgränsning m. m. Iavvaktan på utredningens förslag, som väntas bli framlagda senare , ochden remissbehandling som följer därefter anser utskottet att någon princip avangiven art inte bör fastställas på grundval av motionens förslag. Iolika sammanhang har långsiktighelen hos utvecklingssamarbetet understrukits.Ett abrupt avbrytande av sådant samarbete är därför ett mycket allvarligt stegsom förutsätter en ingående prövning från fall till fall. En dylik prövningsker också när det i fråga om mottagarländer vilkas utvecklingssituationuppvisar en bestående förbättring blir aktuellt med en successiv avveckling avbiståndet. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om sitt uttalande för ettår sedan (UU 1975/76: 14) att en eventuell avveckling av biståndssamarbetet,vilket bygger på långsiktiga förutsättningar, normalt ej bör ske abrupt utansuccessivt och med vederbörlig hänsyn till de åtaganden som iklätt sig. Detkriterium för avbrytande eller avveckling av biståndssamarbete som föreslås avmotionärerna synes inte tillräckligt klart eller uttömmande för att utansvårighet kunna tillämpas i alla länkbara situationer. Motionen 337 avstyrksdärför. I motionen 675 yrkas bl. a. att biståndet tillvissa länder (, , och ) inte ökas under nästabudgetår såsom föreslås i budgetpropositionen och att dessa länder jämte ettpar andra (och ) successivt avvecklas som programländer försvenskt bistånd. I motiveringen för detta yrkande hänvisas till framstegsfientligastrukturer i länderna i fråga. Iett följdyrkande i samma motion föreslås att de resurser som frigörs genombifall till föregående yrkande och andra motsvarande motioner, vilka avsermultilaterala biståndsprogram m. m. och behandlas vid punkten 3 ovan, användstill ökat stöd åt anti-imperialistiska rörelser, progressiva regimer och socialistiskau-länder av vilka ett antal namngivna prioriteras av motionärerna (,, , , , , , , ,Sydyemen, ANC i , SWAPO i , POLISARIO i , FRETILINi samt de eritreanska och palestinska Röda korsorganisationerna). Utskottetavstyrker båda dessa yrkanden och erinrar om de principer för valetav mottagarländer för svenskt bistånd som fastställdes av riksdag ochsom alltsedan dess varit vägledande för länderinriktningen av det utbyggdautvecklingssamarbetet. Dessa principer har närmare refererats ovan. Särskiltvill utskottet i detta samman- UU1976/77:17 38 häng erinra om uttalanden att densvenska biståndspolitikens målsättningar är möjliga att uppnå i länder medolika politiska och ekonomiska system och att en långsiktig planering av biståndsinsatsernaunder alla förhållanden är nödvändig. Med anledning av ett likartat motionsyrkande vidföregående framhöll utskottet (UU 1975/76: 14) att det val avmottagariänder som de svenska statsmakterna enats om inte har skett påde förenklade värdepremisser som motionen utgår ifrån. Som statsutskottet ochriksdagen uttalade är en dylik schematisk uppdelning av u-ländernaunder olika etiketter vansklig. Biståndet till flertalet av de i motionen 675 uppräknadeländerna, befrielserörelserna m. m. behandlas närmare nedan med anledning avandra och mer specifika motionsyrkanden därom. I det förstnämnda yrkandet imotionen 675 föreslås bl. a. även en successiv avveckling av biståndet tillTunisien. Beslut om en sådan successiv avveckling fattades redan för något årsedan mot bakgmnd av den bestående förbättring i detta landsulvecklingssituation som kunnat konstateras (jfr UU 1975/ 76: 14). 1 ett ytterligare yrkande i samma motion 675 föreslås attstöd ges till progressiva och socialistiska i deras strävanden altutveckla en egen teknik anpassad efter deras behov och fömtsättningar.Utskottet avstyrker yrkandet i fråga av samma skäl som de båda föregående. Vadbeträffar svenskt stöd till framtagning och utveckling av en u-landsan-passadteknologi hänvisar utskottet till det avsnitt nedan som behandlar industri- ochteknologifrågor. 4.2 Bundet bistånd Propositionen (s. 5455) Med bundet svenskt bistånd avsesuteslutande gåvobistånd i form av varor och tjänster som genom beslut avregeringen eller i vissa fall av SIDA är förhandsbestämt till upphandling iSverige. I det bundna biståndet inräknas även katastrofbistånd i form avlivsmedel eller andra svensktillverkade produkter samt svenska naturabidragtill internationella livsmedelsprogram. Det bundna biståndet uppgick under /76 till505 milj. kr. eller av de totala utbetalningarna. För innevarande budgetårär målet 600 milj. kr. eller av de totala biståndsansiagen. Av dettabelopp väntas ca 180 milj. kr. utgöra katastrofbistånd och bidrag till internationellalivsmedelsprogram. SIDA har i sin anslagsframställning redovisat de negativakonsekvenser i form av högre priser, olämpligt utbud av varor, administrativa UU 1976/77:17 39 m. som bindning av bistånd enligt verkets mening kan medföra. Ocksåföredragande statsrådet ställer sig tveksam till bindning av bistånd ochfinner det angeläget med ett fortsatt svenskt arbete för att åstadkommainternationella överenskommelser om av-bindning eller åtminstone en minskningav den bundna delen av den resursöverföring till som sker ibiståndels form. konstateras att de exempel på svenskabiståndsinsatser med negativa effekter som SIDA anfört utgör undantag. Deriktlinjer som har fastställt för det landinriktade bundna biståndetbör enligt propositionen eliminera eller åtminstone kraftigt minska risken förnegativa effekter av bindning. Genom att mottagaren inom en given finansiellram fritt får välja varor och tjänster på den svenska marknaden, kan det bundnabiståndet utnyttjas för import från sådana sektorer där det svenskanäringslivet besitter särskild konkurrensförmåga. Idet volymmäl som har gällt för varu-biståndet harkommit att inräknas en del upphandling för projekt som inte varit bunden tillSverige men som ändå har lett till svenska leveranser. Sådan upphandling börenligt propositionen inte inräknas i det bundna biståndet. Länderinriktatutvecklingsbistånd i bunden form bör för framtiden endast få ske av medelavsedda för importstöd. Det bUr därigenom möjligt att sänka målsättningen fördet bundna biståndet från 600 milj. kr. innevarande budgetår till 500 milj. kr.för /78. Den biståndsfinansierade upphandlingen i kommerinte att minska som en följd därav. a. med frågan om bindning av biståndet. betänkande föreligger blir det anledning att återkomma fiJIfrågan. Idetta sammanhang har utskottet behandlat delsmotionen 1976/77: 675 av m. fl. (vpk) i vad avser yrkandet 6,nämligen alt allt bistånd ges i gåvoform utan bindningar, delsmotionen 1976/77: 1052 av () i vad avser yrkandena 4 och 5,nämligen 4. att inte fastställernågon målsättning för bundet bistånd, 5. att uttalar attsvenskt u-landsbistånd bör ges utan bindning till upphandling i , delsmotionen 1976/77: 1053 av m. fl. (m), vari hemställs att riksdagenuttalar att u-landsbiståndet i fortsättningen får en sådan inriktning att denbundna delen utgör en väsentligt ökad andel av det totala biståndet. UU 1976/77:17 40 I motionen 675 påyrkas att alJ.t bistånd ges igåvoform utan bindningar. Imotionen 1052 föreslås att inte fastställer någon målsättning förbundet bistånd och att uttalar att svenskt bistånd bör ges utanbindning till upphandling i . Imotionen 1053 hemställs däremot att uttalar sig för en väsentligtökad andel bundet bistånd. Av budgetpropositionen framgår att huvuddelen avdet svenska biståndet utgår i form av gåvor och endast en liten del somräntefria krediter med löptid. Räntor och amorteringar som förfallertill betalning skrivs av för flertalet mottagarländer. Merparten av biståndetär obundet. Detbundna biståndet, dvs. sådant bistånd som på förhand är bundet till upphandlingav varor och tjänster i , har tidigare gått under beteckningenvarubistånd. Däri inräknas även katastrofhjälp i form av livsmedel eller andrasvenska produkter och naturabidrag till internationella livsmedelsprogram. Förföregående budgetår var målbeloppet för sådant bundet bistånd eller varubistånd500 milj. kr., ocli" under innevarande budgetår är det 600 milj. kr.Regeringen föreslår för nästa budgetår en sänkning av målbeloppet för detbundna biståndet till 500 milj. kr. sker dock den förändringen attupphandling för projekt som inte är bunden till men som ändå leder tillsvenska leveranser inte längre skall räknas in i målet för det bundnabiståndet. Länderinriktat utvecklingsbistånd i bunden form bör ifortsättningen därför endast förekomma inom ramen för medel avsedda för imporlstöd. Biståndsministernställer sig i budgetpropositionen tveksam till bindning av bistånd ochbetecknar det som angeläget att komma fram till internationellaöverenskommelser om avskaffande eller minskning av biståndets bindning tillupphandling i givarländerna. av de aktuella motionerna pekas på de nackdelar i form av exempelvis högrepriser som kan bli följden av biståndsbindning. I propositionen erinras idetta sammanhang om de riktlinjer härvidlag som fastställt och sombör eliminera eller åtminstone kraftigt minska risken för sådana negativaeffekter. Genom att mottagaren inom en given finansiell ram fritt får väljavaror och tjänster på den svenska marknaden, kan det bundna biståndet utnyttjasför import från sådana sektorer där det svenska näringslivet besitter särskildkonkurrensförmåga. Detingår för övrigt i den biståndspoliliska utredningens uppdrag att pröva varu-och tjänstebiståndet från olika utgångspunkter. Utredningens huvudbetänkandeväntas bli framlagt senare i vår. UU1976/77:17 41 Mot denna bakgmnd avstyrks motionen1053 liksom de aktuella yrkandena i motionerna 675 och 1052. 4.3 Industri- och teknologifrågor Propositionen (s. 22,5556) har det svenskaindustribiståndet huvudsakligen avsett rådgivningsverksamhet samt stöd tillsmåindustri och nationella utvecklingsbanker. Endast ett större projekt skogsindustriprojektet i Bai i har utvecklats med svenskt stöd. Såvälinsatserna för småindustri bl. a. i , , och som Bai Bang-projeklet innefattar medverkan från det svenska näringslivet.En del av den personal på industriområdet som SIDA har anställt förtjänstgöring inom ministerier och utvecklingsbanker har rekryterats från detsvenska näringslivet. Ar 1975 uttalade att "industribiståndkommer alltmer in i bilden som en faktor i förbindelserna mellan ochden tredje världen" (UU 1975: 4, s. 57). harefterfrågan på svenskt industribislånd ökat kraftigt. Den har delvis ändratkaraktär.