bet · G001LU3 · 1976-12-31 00:00:00 — Försäkringsmöjligheter erbjuder sig här som - om det tillses altde utnyttjas - synes kunna innebära en god lösning av de problem motionenaktualiserat. framhåller - med instämmande av och - att skadefrekvensen vid större sprängningsarbeten ärokänd. Likaså är okänt i vilken omfattning ersäiiningsberältigad skadelidandeblir ekonomiskt drabbad beroende på att den ansvarige saknar ekonomiskaförutsättningar att ersätta den skadelidande. torde skador på grund av markvibrationer, somsprängning framkallar, vara vanligast. En annan skadetyp är skada på grund avkringflygande sprängsten, s. k. stensprul. har särskilduppmärksamhet riktats mot grundvattensänkningar och skador på grund därav.Även vid sådana skador kan sprängning, exempelvis vid tunnelarbeten, vara denyttersta orsaken. Föreningensuppfattning är alt seriöst verkande sprängningsfirmor torde ha försäkring för iprincip sitt lagliga skadeståndsansvar. Då ansvarsbedömningen vid sprängskadorär synnerligen komplicerad, utgör förekomsten av försäkring ingen garanti föratt den skadelidande hålls skadeslös. Detta kan enligt föreningen bero på altsprängaren inte anses skadesiåndsansvarig. Men även om sprängaren är skyldigall utge skadeslånd, gäller försäkringen LU 1976/77:3 18 medsitt särskilda innehåll, vilket inte behöver överensstämma med spränga-rensansvar. Överhuvud taget förefaller det föreningen tveksamt om försäkringsskyl-dighei böråläggas sprängaren, Enligl gällande rätt är del i första hand byggherren - denför vars räkning arbetena utförs - som är lagligen ansvarig. En eventuellförsäkringsplikt borde därför, forlsälier föreningen, snarare läggas påbyggherren. Härvid bör beaktas all stal och kommun, som tillhör de störstabyggherrarna, ofta är självförsäkrare och förmodligen föga intresserade av enförsäkringsplikt. Underåberopande av del anförda föreslår föreningen all man lill en början utrederskadefrekvensen vid sprängningsarbeten och huruvida ersätlnings-berälligadeblir drabbade därför att den ansvarige saknar ekonomiska möj-lighelerattfullgöra sin ersättningsskyldighet. Först sedan dessa frågor utretts kan detfinnas underlag för ställningslagande lill den fråga motionären aktualiserat. anser att när del gäller större sprängningsarbetennuvarande ordning synes vara lill fyllest och ifrågasätter därför omförsäkringsskydd bör prövas som villkor för tillstånd all ulföra sprängningsarbeten.Enligt förbundet lorde byggherren i de flesta fall vara solveni, och del måsteligga i dennes intresse att vara noggrann vid valet av entreprenör och bl. a.se lill att denne har försäkring som i vart fall gör del möjligt för byggherrenall av entreprenören återkräva vad byggherren tvingats belala på grund aventreprenörens vållande. Förbundet finner ej sådana skäl föreligga som talarför obligatorisk försäkringsplikt just inom detta område. Inom svensk skadeståndsrätt har gälltsom huvudregel att skadeståndsansvar inträder först när någon uppsåtligen ellerav vårdslöshet orsakar skada. Denna regel, som brukar kallas culparegeln, harlagfästs i skadeståndslagen. Lagen är i första hand tillämplig iutomobligatoriska (icke konlraktsrättsliga) förhållanden. Vid sidan avskadeslåndslagen finns det särskilda skadeståndsregler för utomobligatoriskaförhållanden i åtskilliga speciallagar, vilka inom sina tillämpningsområden harföreträde framför skadeståndslagen. Härutöver har i domstolarna utbildats enpraxis som innebär eit skärpt skadeståndsansvar i speciella situationer. Desärskilda reglerna om skadeståndsansvar i utomobligatoriska förhållanden harsin grund i alt man'på vissa områden, där skaderiskerna är särskilt stora, inlekunnat upprätthålla culparegeln av hänsyn lill den skadelidande. I stället harett objektivt, strikt ansvar kommit att tillämpas, dvs. ansvar för annansvållande eller ansvar oberoende av om vållande ligger någon lill last. I detsenare fallet brukar ansvaret betecknas som rent objekiivi eller rent striktansvar. Det renl objektiva ansvaret är ibland förknippat med en lagregleradskyldighet att ha ansvarsförsäkring. LU 1976/77:3 19 En annan metod att lösa ersättningsproblemen vidolika typer av fariig verksamhet har kommit till användningnämligen att införa ett från skadeståndsrätten fristående försäkringssystem,som verkar direkt till förmån för den skadelidande. Ersättningsreglerna itrafikskadelagen utgör exempel på ett sådant försäkringssystem. Ett annatexempel är trygghetsförsäkringen som tillkommit efter en överenskommelsemellan SAF, LO och PTK. Överenskommelsen har antagits som kollektivavtal av detill organisationerna anslutna förbunden. Liknande försäkringar gäller för anställdai staten och kommunerna. Avtal om sådana försäkringar har också träffats förandra anställda. Från försäkringen utgår ersättning vid olycksfall i arbetetoavsett vem som är vållande. båda motioner, som behandlas i detta betänkande, tas upp frågor om införandeav bl. a. rent objektivt ansvar och obligatorisk ansvarsförsäkring i fråga omarbetsgivares skadeståndsansvar gentemot anställda samt om ansvarsförsäkringvid sprängningsarbeten. I motionen 1975/76:1109 yrkas att hosregeringen skall begära utredning om och förslag till lagstiftning som innebäratt tillfredsställande försäkringsinnehav skall gälla som villkor för tillståndatt utföra sprängningsarbeten. Sommotionären påpekar innebär sprängningsarbeten ofta en viss risk för person- ochsakskador i omgivningen. Liksom beträffande andra typer av fariig verksamhethar särskilda skadeståndsrättsliga regler införts som ger den skadelidande enförmånligare ställning än vad som följer av skadeståndslagen. På s. 5-8 idetta betänkande lämnas en redogörelse för de bestämmelser och dendomstolspraxis som är av betydelse när det gäller fastighetsägares, bygghertesoch entreprenörs ansvar för skador på grund av sprängningsarbeten.Skadeståndsansvaret kan täckas genom olika typer av frivillig ansvarsförsäkring. mening ger skadeståndsreglerna i och för sig ett i stort setttillfredsställande skydd för den som lider skada på grund av sprängningsarbelen.Någon skärpning av reglerna synes därför inte påkallad. Utskottet villemellertid peka på att nuvarande ordning i vissa andra avseenden framstår sommindre tillfredsställande. I avsaknad av vägledande rättspraxis är rättslägetpå området oklart. Detta gäller bl. a. gränsdragningen mellan å ena sidantillämpningsområdet för fastighetsägarens eller byggherrens skadeståndsansvarenligt miljöskyddslagen och jordabalken och å andra sidan tillämpningsområdetför sprängningsentreprenörens ansvar enligt domstolspraxis. En bestämd nackdelär vidare att olika regler kan bli tillämpliga på olika skador från ett ochsamma sprängningsarbete. I vissa fall kan exempelvis fastighetsägaren ellerbyggherren ha ett rent objektivt ansvar, medan han i andra fall endast svararför culpa. LU 1976/77:3 20 Vad härefter gäller försäkringsförhållandena vidsprängningsarbeten bör enligt utskottets mening beaktas att enligt flera av deremissyttranden som inhämtats över motionen det torde höra till ovanligheternaatt entreprenörer som utför större sprängningsarbeten saknar ansvarsförsäkring.Utskottet vill också erinra om vad bl. och framhållit, nämligen att närmare kännedom saknasom i vilken omfattning skadelidande blir utan ersättning på grund av att denskadeståndsskyldige av olika skäl inle kan utge ersättning. haremellertid sprängämnesinspektionen uppgivit att fall förekommit, där denskadelidande blivit utan ersättning på grund av att den för sprängningenansvarige inte haft erforderiiga tillgångar och saknat försäkring. I anslutninghärtill vill utskottet framhålla att -som påpekats av bl. a. och - denomständigheten att den som utför sprängningen har ansvarsförsäkring inteinnebär någon garanti för att den skadelidande flr full gottgörelse. Sålundatäcker försäkringen endast skador för vilka sprängaren är ansvarig, vilket kanleda till att ersättning från försäkringen inte utgår i fall då sprängningenutförts av annan än fastighetsägaren/byggherren och den sistnämnde bärskadeståndsansvaret. Utskottet vill också erinra om att särskilda avtalsvillkori allmänhet gäller för sprängningsförsäkringar. Om sprängaren åsidosätter dessavillkor kan detta medföra att full ersättning från försäkringen inte utgåreller alt skadorna över huvud taget inte ersätts. Detanförda leder utskottet till den uppfattningen, att frågan om skadeståndsansvaroch försäkringsinnehav vid sprängningsarbeten bör i lämpligt sammanhang bliföremål för en utredning. Det bör ankomma på regeringen att meddela närmaredirektiv för utredningsarbetet. Vad utskottet anfört med anledning av motionenbör ges regeringen till känna. Arbetsgivares skadeståndsansvar, m. m. I motionen 1975/76:1116 framhålls att nuvarandeordning när det gäller ersättning för yrkesskada är bristfällig i tvåhänseenden, nämligen att bevisbördan för att yrkesskada föreligger lagts påarbetstagaren och att den s. k. trygghetsförsäkringen inte är obligatorisk.Motionärerna yrkar att bevisbördan läggs på arbetsgivarna (omvänd bevisbörda),att renl objektivt ansvar införs och att ansvarsförsäkring blir obligatorisk.Om inte dessa ändringar vidtas, bör enligt motionärerna trygghetsförsäkringengöras obligatorisk. Vidsidan av den allmänna culparegeln gäller enligt skadeståndslagen attarbetsgivare även utan eget vållande skall ersätta person- eller sakskada somhos honom anställd arbetstagare vållar genom fel eller försummelse i tjänsten.Principalansvaret tillämpas oavsett om skadevållaren intar en överordnad ellermera underordnad befattning och omfattar skador som drabbar utomståendepersoner eller arbetsgivarens egna anställda. LU 1916/17:3 21 Utskottet har tidigare, senast år1975, prövat motionsyrkanden om Införande av renl objektivt ansvar förarbetsgivare och av omvänd bevisbörda. På närmare anförda skäl (se s. 12-14)har utskottet avstyrkt bifall till yrkandena. De invändningar som därvidriktats mot förslagen äger enligt utskottets mening alltjämt giltighet.Utskottet vidhåller sålunda sin tidigare uppfattning, att önskemålen omförbättringar av det ekonomiska skyddet vid yrkesskadefall även ifortsättningen bör tillgodoses genom en successiv utbyggnad av yrkesskadeförsäkringenoch av kompletterande ersättningsanordningar i form av kollektivaförsäkringar. I anslutning härtill vill utskottet erinra om den reform avyrkesskadeförsäkringen som genomförts . Den nya lagen omarbetsskadeförsäkring ger i princip rätt till full ersättning förinkomstbortfall till den som drabbas av arbetsskada. En annan nyhet är att allaskador och sjukdomar som har uppstått på grund av olycksfall eller annanskadlig inverkan i arbetet skall anses som arbetsskador. Härigenom har desvårigheter som tidigare funnits att fl vissa sjukdomstillstånd klassificeradesom yrkessjukdomarenligt yrkesskadeförsäkringen undanröjts. Utskottet avstyrkerdärför bifall till motionen i förevarande delar. Vadhärefter gäller frågan om införande av obligatorisk ansvarsförsäkring förarbetsgivare vill utskottet framhålla att detta spörsmål behandlats i skadeståndskommitténsslutbetänkande, som avlämnats 1975. Enligt kommittén är det övervägandeantalet arbetstagare skyddade genom tryggheisförsäkring och saknar därförbehov av ett skydd genom obligatorisk ansvarsförsäkring. att alltjämt mellan 5 000 och 7 000 företag saknartrygghetsforsäkring men flertalet av dem lär enligt kommittén varaansvarsförsäkrade. De som saknar både trygghets- och ansvarsförsäkring torde,framhålls det vidare, i regel vara småföretagare med inga eller bara några fåanställda. Enligt kommitténs uppfattning framstår det som föga sannolikt attnågot behov av en obligatorisk ansvarsförsäkring för arbetsgivare i allmänhetföreligger och än mindre torde något sådant behov vara förhanden, sedan de avsedda ändringarna i yrkesskadeförsäkringslagstiftningenträtt i kraft. Arbetstagarnas skydd flr numera anses i stort sett tillfredsställande.Den omfattande administrativa apparat som ett obligatoriskt försäkringssystemskulle medföra innebär nackdelar, vilka knappast vägs upp av de begränsadefördelar som systemet kan väntas fl. Avnu anförda skäl har kommittén inte ansett anledning föreligga att företa någonnärmare undersökning av frågan. Kommitténsbetänkande har remissbehandlats och är f n. föremål för regeringensöverväganden. I avvaktan på regeringens ställningstagande bör motionsförslageti denna del inte föranleda någon åtgärd från sida. Utskottet anserinte heller att yrkandet om en lagstadgad trygghetsförsäkring bör föranledanågon åtgärd. Pågrund av det anförda avstyrker utskottet bifall till motionen 1975/76:1116. LU 1976/77:3 22 1. beträffande ansvarsförsäkring vidsprängningsarbeten att med anledning av motionen 1975/76:1109 gerregeringen till känna vad utskottet anfört angående utredning av ansvars-ochförsäkringsförhållanden vid sådana arbeten, 2. beträffande arbetsgivares skadeståndsansvar m. m.att avslår motionen 1975/76:1116. Närvarande:herrar (), i (s), i (s), Börjessoni (c), i (s), herrar Ekinge (fp), iGamleby (s)*, i (c), (), (), herrarKonradsson (s), (), (), () och fruHåkansson (fp)*. *Ej närvarande vid betänkandets justering.