bet · G001KU25 · 1976-12-31 00:00:00 — En sådan omröstning måste sålunda ses som ettextra led i det sedvanliga beredningsförfarandet. KU 1976/77: 25 35 somsyftar lill att ge fullmäktige ett så tillföriitligt beslutsunderlag sommöjligt. I detta ligger också att de i omröstningen ställda frågornasjälvfallet måste rymmas inom ramen för den kommunala kompetensen, dvs. gällaämne i vilket fullmäktige har rätt au fatta beslut. Någonmöjlighet att nu närmare formalisera själva omröstningsförfarandel genomsärskilda bestämmelser härom i kommunallagen finns enligt utskottets meninginte. Avsikten är, som framhållits, inte att sådana omröstningar skall bli eltofta förekommande inslag i den kommunala verksamheten. Kommunerna resp.landstingen bör själva i de särskilda fall då omröstningar blir aktuellanärmare utforma de bestämmelser som reglerar omröstningsförfarandet. Däremotanser utskottet i likhet med demokratiutredningen att det i lagen bör tas in enuttrycklig bestämmelse om att valnämnden får anlitas för alt genomföra en kommunalomröstning. Eftersom valnämnden är en specialreglerad nämnd, varsuppgifter framgår av vallagen, får en sådan begäran från fullmäktige självklartinte komma i konflikt med nämndens övriga arbetsuppgifter. Det ankommer påvalnämnden själv att avgöra i vilken utsträckning som nämnden - med hänsyn lillandra arbetsuppgifter - kan medverka i en föreslagen eller landstingskommunalomröstning. Ett beslut av valnämnden att inte medverka kan överklagas genomkommunalbesvär. Vidare bör frågan om den ekonomiska ersättningen förvalnämndens medverkan i en landstingskommunal omröstning avgöras avfullmäktige. Den av utskotlel förordade lagbestämmelsen innebär sålunda attvalnämnd får anlitas, om dess verksamhei i övrigt inte hindras därigenom.Beträffande vissa särskilda frågor som uppkommer i detta sammanhang hänvisaslill utskottets specialmotivering (s. 58-59). Medhänvisning till del ovan anförda föreslår utskottet att motionerna 1975/76:1980och 1976/77:5, båda såvitt nu är i fråga, anses besvarade. Vid sidan av de former för verksamhet somregleras i kommunallagen används i praktiskt taget alla kommuner ochlandstingskommuner även privaträltsliga former för vissa slag av verksamhet,särskilt för sådan verksamhet som har ett starkt inslag av affärsdrift. Dedominerande företagsformerna är aktiebolag och stiftelse, men i viss månförekommer även ekonomiska föreningar. Som motiv för att använda sådanaföretagsformer åberopas främst effektivitetsskäl. Företagsformeninnebär emellertid också vissa nackdelar. Medborgarnas möjligheter till insynär mera begränsade än i fråga om verksamhet inom de kommunala förvaltningarna.Beslutanderätten i företagen utövas av kommunens representanter i företagensstyrelser samt, i aktiebolag, också av kommunens ombud på bolagsstämman.Fullmäktiges direkta insyn och in- KU 1976/77: 25 36 flytandeär mindre än om verksamhelen drivs inom ramen för den vanliga förvaltningen.Offentligheten omfaUar bara handlingar som tillställs kommunen. I fråga omaktiebolag skall viss årlig redovisning ske som är offentlig. För verksamheteninom den kommunala förvaltningen gäller däremot i princip att alla handlingarär tillgängliga för allmänheten. Från offentlighet undantas endast sådanahandlingar som anges i sekretesslagen (1937:249). Till detta kommer attbolagsstämmor och styrelsesammanträden inte är offentliga i motsats till vadsom gäller för fullmäktiges sammanträden. Frågorominsyn i kommunägda företag härvid flera tillfällen behandlats i meninte föranlett ändring av lagreglerna. Kommunalrättskom-mitléns förslag ibelänkandet (SOU 1965:40) Kommunala bolag har inte heller lett tilllagstiftning. behandlade frågan har denkommunala och landstingskommunala verksamhet som drivs i företagsform ökat iomfattning. I vissa avseenden har förändringar skelt beträffande företagensstruktur och verksamhetsinriktning. En övergång från stiftelseformen tillaktiebolagsformen kan också noteras (se närmare härom prop. s. 183-184). Medhänsyn till de nämnda nackdelarna från insyns- och infly-tandesynpunkt hardemokratiutredningen förordat att företagsformen används i begränsadutsträckning. Denna mening har delats av remissinstanserna. Utredningenanser för sin del att det är möjligt att utan lagändringar vidta omfattandeåtgärder för att öka fullmäktiges möjligheter att följa verksamheten iföretagen och att ange riktlinjer för denna. Dessa åtgärder förutsätter iregel föreskrifter i bolagsordning eller, när det gäller stiftelse, i dessstadgar. Utredningen rekommenderar bl. a. att det i bolagsordning resp. stadgaranges att vissa åtgärder inte får vidtas utan fullmäktiges godkännande och altrevisionsberättelsen överlämnas till fullmäktige för kännedom. 1 fråga omaktiebolag rekommenderar ulredningen att kommunens resp. landstingskommunensombud vid bolagsstämma väljs av fullmäktige, att styrelsen utarbetar skriftliginstruktion för ombuden och att ledamöterna i fullmäktige för rätl att närvaravid bolagsstämma. bör styrelsen vara det organ som i första hand har ansvaret förtillsynen över de kommunägda företagen. härom bör tas in ibolagsordning resp. stadgar för stiftelse. Andra åtgärder, som enligtulredningen kan vara lämpliga, är all öka offentligheten för företagenshandlingar, att anordna informationssammanlräden för ledamölerna i fullmäktigeoch all förelagens verksamhetsberättelser anmäls som elt särskiltärende i fullmäktige. Demokratiutredningensrekommendationer om åtgärder för att öka insynen i företagen och för attförbättra fullmäktiges möjligheter till styrning har genomgående bemöttspositivt av remissinstanserna. Utan att gå närmare KU 1976/77: 25 37 inpå utredningens rekommendationer framhåller även föredragande statsrådet altdessa bör kunna utgöra en lämplig utgångspunkt för kommunernas ochlandstingskommunernas överväganden om vilka krav på insyn och inflytande sombör ställas upp, när det gäller de egna företagen. Vidare framhålls betydelsenfrån informationssynpunkt av att företagens planer och redovisningar görsöversiktliga och lätt tillgängliga för förtroendevalda och allmänhet. Som eltpositivt inslag pekas på de möten, samrådsgrupper m. m. som har blivit alltvanligare. De förtroendevalda i företagens styrelser har här en viktig uppgiftatt fylla (se prop. s. 309). Enligtden nya aktiebolagslagen (1975:1385), som har trätt i kraft ,väljs aktiebolags styrelse av bolagsstämman, om det inte är föreskrivet ibolagsordningen att en eller flera styrelseledamöter skall utses på annat sätt.Hinder föreligger alltså inte längre mol att i bolagsordningen föreskriva attsamtliga styrelseledamöter skall utses på annat sätt än av bolagsstämman. Minsten av revisorerna skall dock även enligt den nya lagen väljas av bolagsstämman.I stadgar för ekonomisk förening kan enligt lagen (1951:308) om ekonomisk föreningföreskrivas att samtliga eller vissa styrelseledamöter och revisorer skallväljas på annat sätt än genom val på föreningsstämma. Lagen (1929:116) omtillsy n över stiftelser innehåller inga bestämmelser som hindrar att det istadgarna för en stiftelse föreskrivs att styrelseledamöterna skall utses avkommun eller landstingskommun. Föratt fullmäktiges möjligheter till insyn i och ledning av verksamhet som bedrivsi företagsform skall öka har demokratiutredningen föreslagit alt fullmäktige ikommunerna resp. landstingskommunerna skall få rätt att utse allastyrelseledamöter och revisorer i förelag som ägs av kommunen resp.landstingskommunen och att del i lag föreskrivs att den proportionellavalmetoden skall kunna tillämpas. I fråga om företag som kommun ellerlandstingskommun äger tillsammans med annan kommun eller landstingskommuneller tillsammans med enskild har föreslagits motsvarande ordning. anser också att det är naturligt alt kommunen resp.landstingskommunen utser alla styrelseledamöter i helkommunala företag.Föreskrifter härom kan las in i bolagsordning resp. stadgar. Att minst enrevisor alltjämt skall utses av bolagsstämman utgör enligt föredragandestatsrådels mening ingen olägenhet från kommunaldemokratisk synpunkt. Någrasärskilda föreskrifter i lag om att styrelseledamöter och revisorer i företagsom ägs av kommun eller landstingskommun skall utses av kommunen ellerlandstingskommunen föreslås därför inte i propositionen. Däremot föreslås enbestämmelse i kommunallagen om alt lagen om proportionellt valsätt ärtillämplig på val av styrelseledamöter och revisorer i sådana företag. I detsammanhanget understryks också betydelsen av att antalet ledamöter i företagensstyrelser sätts tillräckligt högt för att även mindre partier i kommunen resp.landstingskommunen skall bli representerade (se prop. s. 311). KU 1976/77: 25 38 Frågor som berör de kommunala företagen har tagitsupp i tre av de motioner som utskottet behandlar i detta betänkande. I motionen 1976/77:5 av m. fl. (vpk)föreslås dels en vidgning av interpellationsrätten för fullmäktige, dels"en grundlig genomarbetning av hela frågan om inflytandeproblemen medsyfte att skapa demokratiska kontrollformer". Motionärerna framhåller bl.a. alt samhällets krav på demokratisk kontroll som princip måste väga tyngreän företagens eventuella önskemål att undandra sig offentlig insyn. I motionen 1976/77:76 av m. fl. (s) yrkas"att hos regeringen begär, att en översyn sker, som resulterar iatt den ekonomiska redovisningen vid kommunala verk åtskiljs från kommunensallmänna redovisning och bringas mer i överensstämmelse med den föraktiebolag". a. att den ekonomiska redovisningen, sådan den tillämpas vidflertalet kommunala verk - såsom renhållnings-, el-, vatten- och avloppsverk -medför att verksrörelsens ekonomi inte kan utan särskild utredning skiljas frånkommunens ekonomi i övrigt så att en objektiv bild av verkens resultatframstår. Härigenom kan uppkomma en oavsedd, och delvis dold, kommunalbeskauning av konsumenterna. I motionen 1976/77:572 av m. fl. (c)yrkas att hos regeringen begär torslag till sådana lagändringar alloffentlighetsprincipen kommer att gälla för kommunala och landsiingskommunalabolag och stiftelser, samt att verksamheten i sådana företag kan bli föremålför interpellationer och enkla frågor i kommunfullmäktige resp. landsting. a. att insyn i offentlig verksamhet aren grundläggandedemokratisk funktion. De pekar på att viktiga frågor som berör boendemiljö ochservice lill allmänheten riskerar att komma utanför den politiska debattengenom att vissa delar av den kommunala verksamheten bedrivs i bolags- ellerstiftelseform. Huvudprincipen bör, enligt motionärerna, vara att alllandstingskomunal och verksamhet skall vara möjlig att ta upp tilldebatt i landsting resp. kommunfullmäktige och att offentlighetsprincipen skallgälla även för kommunala bolag och stiftelser, där inte myckel starka skälframtvingar en hemligstämpling. mening är det angeläget att de förtroendevalda liksom övrigakommuninvånare i så stor utsträckning som möjligt får insyn i och inflytandeöver den verksamhet som bedrivs av kommunen resp. landstingskommunen. Såsomhar framhållits av demokratiutredningen liksom i propositionen kanföretagsformen vara lämplig vid t. ex. samarbete mellan ftera kommuner ellermellan kommuner och landstingskommuner. Självfallet måste dock en avvägning ivarje särskilt fall göras mellan å ena sidan de fördelar från bl. a.effektivitetssynpunkt som företagsformen kan erbjuda och å andra sidan detgrundläggande och principiellt mycket viktiga kravet på insyn och inflytande,vilket endast till en viss del kan tillgodoses när KU 1976/77: 25 39 verksamhetenbedrivs i företagsform. Kravet på insyn och inflytande bör, såsom framhålls ipropositionen, kunna drivas längre än vad som i allmänhet har skett. Detär sålunda väsentligt alt verksamhet inte undandras medborgarnasinsyn genom all verksamhelen bedrivs i bolagsform eller i stiftelser ellerekonomiska föreningar. I enlighet med utskottets allmänna inställning att denkommunala verksamheten bör präglas av öppenhet och tillgänglighet förmedborgarna är det viktigt alt pröva de regler och den praxis som gällerför verksamhei som bedrivs i dessa former. Utskottetanser att de olika åtgärder som har rekommenderats av demokratiutredningen börkunna utgöra lämpliga utgångspunkter för kommunernas resp.landstingskommunernas överväganden om vilka krav på insyn och inflytande sombör ställas upp när det gäller de egna företagen. Ävenom - såsom har framhållits både av utredningen och i proposiiionen - demöjligheter som finns att inom ramen för gällande lagstiftning öka insynen i dekommunala och landstingskommunala bolagen är betydande finns det restriktionersom så långt möjligt bör avskaffas. De önskemål om en utredning av frågan om envidgad tillämpning av offentlighetsprincipen i fråga om kommunägda företag somhar framförts av demokratiutredningen och i motionen 1976/77:572 bör kunnaanses tillgodosedda genom den särskilda utredning som chefen för justitiedepartementethar aviserat i prop. 1975/76:160(s. 74). Utskottet tillstyrkeratt en sådanallmän översyn kommer alt omfatta även övriga lagregler beträffande dessaföretag. Härvid bör, såsom flera remissinstanser har önskat, övervägas om en nyförelagsform kan skapas som är bättre anpassad till de villkor som gäller förkommunal verksamhei. En sådan särskild företagsform skulle sannolikt på ettbättre sätt än kunna underiätta en anpassning av verksamheten i dessaföretag till de grundläggande krav på redovisning och insyn som bör ställasfrån kommunaldemokratisk synpunkt. Det bör, enligt utskottets mening, ankommapå regeringen att avgöra i vilken form en sådan översyn bör ske. Iavvaktan på resultatet av en allmän översyn av de kommunala ochlandsiingskommunala företagens rättsliga ställning tillstyrker utskottet deförslag som framförs i propositionen rörande val av styrelseledamöter ochrevisorer i dessa förelag. Sålunda kommer, såsom ovan nämnts, kommunerna ochlandstingskommunerna alt kunna utse alla styrelseledamöter i helkommunalaföretag. Vidare föreslås i den nya kommunallagen att lagen om proportionelltvalsätt görs tillämplig på val av styrelseledamöter och revisorer. Delta bör påell verksamt sätt kunna öka möjlighelerna lill insyn och inflylande. Möjligheternatill insyn i de kommunägda företagen förbättras också genom den ändring iinterpellationsinslilutet som utskottet föreslagit (se ovan s. 20). Härigenomfår ordföranden i kommunstyrelsen rätl alt överlämna interpellaiionen förbesvarande av ledamot som fullmäktige har utsett KU 1976/77: 25 40 istyrelse för aktiebolag, ekonomisk förening eller stiftelse. Utskottet harockså, såsom framgår av specialmotiveringen (s. 66-69), övervägt frågan omområdet för interpellationsrätten vad beträffar de kommunägda företagensverksamhet. F. n. inskränks denna lill att avse kommunens resp.landstingskommunens roll i samband med sådant förelags verksamhet. En vidgningav interpellationsrätten aktualiserar dock så svåra praktiska och lagtekniskaproblem att de bör övervägas i samband med den av utskottet förordade allmännaöversynen av dessa förelags rättsliga ställning. Utskottet föreslår därför intenågon lagändring i delta avseende. Medhänvisning till det ovan anförda - liksom till vad utskottet har anfört iavsnittet om interpellationsinslilutet - föreslår utskottet att yrkandena imotsvarande del i motionerna 1976/77:5 och 1976/77:572 anses besvarade. Vadslutligen gäller yrkandet i moiionen 1976/77:76 om en översyn av den ekonomiskaredovisningen vid kommunala verk anser utskottet att denna fråga bör betraktassom en intern angelägenhet, som inte bör bli föremål för lagstiftning.Det bör sålunda liksom ankomma på kommunerna och landstingskommunernasjälva att ta ställning till hur den ekonomiska redovisningen bör utformas iresp. Med hänvisning lill denna principiella syn på innehållet i denkommunala självstyrelsen får utskottet därför avstyrka detta motionsyrkande. Kommunfullmäktiges och landstings beslut kanöverklagas genom kommunalbesvär. Kommunstyrelsens, förvaltningsutskottets samtövriga kommunala och landsiingskommunala nämnders beslut kan också överklagasgenom kommunalbesvär, när det inte finns särskilda besvärsbestämmelser ispecialförfattningar som reglerar nämndens verksamhet. , kommunstyrelsens och de kommunala nämndernas beslutförs hos . Besvär över beslut i kommunalbesvärsmålkan anföras hos regeringsrätten. , förvaltningsutskottets och delandstingskommunala nämndernas beslut överklagas genom kommunalbesvär direkihos regeringsrätten. Sådana beslut av kommunstyrelsen, förvaltningsutskottetoch nämnderna som är av rent förberedande eller verkställande art är inteöverklagbara. Rätt att överklaga kommunala beslut genom kommunalbesvär harvarje kommunmedlem, oavsett om han eller hon särskilt berörs av beslutet ellerej. Besvärstiden är och räknas från den dag då beslutet kungjordeshos kommunen resp. landstingskommunen. Besvärsmyndigheternasprövning avser endast sådana fel i beslutet som klaganden påtalar inombesvärstiden. Nya omständigheter som klaganden anför hos förstefter det att besvärstiden har gått ut eller först hos regeringsrätten tas inteupp till prövning. och regeringsrätten kan endast pröva detöverklagade beslutets laglighet i de hänseenden KU 1976/77: 25 41 somanges i lagen men inte beslutets lämplighet eller skälighet. Om besvärenbifalls, kan besvärsmyndigheten inte ändra beslutets innehåll utan endastupphäva det felaktiga beslutet. Dessa för kommunalbesvären karakteristiskadrag, som i flera avseenden skiljer dem från de s. k. förvaltningsbesvären, harsin bakgrund i tanken att kommunmedlemmarna bör kunna påkalla statlig kontrollav de kommunala organens beslut, men att denna kontroll av hänsyn till denkommunala självstyrelsen bör hållas inom bestämda gränser. Förkommunalbesvärsprocessen finns förvaltningsrättsreform treolika regelsystem, nämligen kommunallagarnas, förvaltningslagens (1971:290) ochförvaltningsprocesslagens (1971:291). Hos gäller kommunallagarnasbesvärsregler och förvaltningslagen. I regeringsrätten gäller kommunallagarnasbesvärsregler och lorvaltningsprocesslagen. Dessutom kan regeringsrätten blitvungen alt bedöma tillämpning av förvaltningslagen ikommunalbesvärsmål. De tre regelsystemen är inle samordnade och i vissa frågorhar reglerna olika innebörd. Kommunallagsutredningenhar framhållit att detta kan återverka på handläggningen i de olikainstanserna, möjligen med återverkningar på den sakliga bedömningen av målen.Enligt ulredningen skulle del rent lagtek-niskt vara enkelt att låtalorvallningsprocesslagens regler gälla även för handläggningen avkommunalbesvärsmål hos . En allsidig belysning av detta och andraproblem rörande kommunalbesvärsprocessen i och regeringsrättenkräver dock, enligt utredningen, särskilda undersökningar. Utredningen anseratt en sådan mera genomgripande översyn av kommunalbesvärsprocessen kan varamotiverad. Flertalet av de remissinstanser som har yttrat sig omkommunalbesvärsprocessen har anslutit sig lill denna uppfattning. Ävenföredragande statsrådet anser att en översyn av kommunalbesvärsprocessen börgöras. I proposiiionen framhålls att den nuvarande ordningen med tre olikaregelsystem, som inte är samordnade med hänsyn till en kommunalbesvärstalangenom fiera instanser, synes onödigt komplicerad. Vidare anförs attsvårigheterna att överblicka de regler som gäller för kommunalbesvärsprocesseni de olika instanserna drabbar inte endast besvärs-myndigheterna utan ävenkommunmedlemmar som vill överklaga kommunala beslut samt kommunerna ochlandstingskommunerna (prop. s. 317). Utskottetanser också att det är angeläget alt en sådan översyn av besvärsprocessen somsägs i propositionen kommer lill slånd. Tills vidare bör de i propositionenföreslagna besvärsbestämmelserna, som i huvudsak stämmer överens med gällanderätt, kunna godtas. Till vissa av dessa frågor - bl. a. beträffande kommunalbesvärsnämnd - återkommer utskottet i spe-cialmoiiveringen till kap. 7 i dennya kommunallagen (s. 85-88). KU 1976/77: 25 42 uppdrag innebar enlagteknjsk översyn av kommunallagen (1953:753), kommunallagen (1957:50) förStockholm, landslingslagen (1954:319) och lagen (1957:281) om kommunalförbundsamt en utredning av därmed sammanhängande frågor. Översynen syftade till attgöra lagstiftningen enklare och mera enhetlig och att anpassa bestämmelsernatill utvecklingen av praxis. I betänkandet (SOU 1974:99) har utredningenföreslagit att bestämmelserna för alla kommuner och landstingskommuner samtför kommunalförbunden skall samlas i en lag. Den nya kommunallagen skullesålunda ersätta de nämnda lagarna och dessutom lagen (1969:215) medsärskilda bestämmelser om landstingskommun. a. att det ligger i linje med den nya regeringsformen, liksommed direktiven för utredningsarbetet, att kommunallagens karaktär av ramlagbetonas och att detaljföreskrifter så långt möjligt rensas ut. Även skillnadeni storiek mellan olika kommuner och de ökade administrativa resurser som stårtill kommunernas förfogande motiverar enligt ulredningen att kommunallagensbestämmelser i än högre grad än får karaktär av basregler för allakommuner, oavsett struktur och storlek. Detkan i detta sammanhang erinras om att regleringen i regeringsformen omfattarden kommunala indelningens struktur, innebörden i den kommunala självstyrelsenoch den därmed förenade beskattningsrätten samt formerna för den kommunalaverksamheten. Sålunda tillförsäkras avgörande inflytande på denkommunala indelningen genom att grunderna för ändringar i rikets indelning ikommuner skall bestämmas i lag. Liksom ankommer det dock på regeringenatt i de enskilda fallen besluta om ändring i den kommunala indelningen. Ifråga om den kommunala självstyrelsen slås i regeringsformen fast att densvenska folkstyrelsen förverkligas förutom genom ett representativt ochparlamentariskt statsskick också genom självstyrelse. 1 detta uttryckligger bl. a. principen om en självständig och inom vissa ramar fribestämmanderätt för kommunerna. Principen om rätl för kommunerna att ta ulskatt för alt täcka de egna medelsbehoven har också tagits in iregeringsformen. Den närmare ansvarsfördelningen mellan stal och kommun hardäremot inte ansetts böra anges i grundlag, men kommunernas befogenheter ochåligganden skall anges i lag. 1 fråga om formerna för den kommunalaverksamheten finns det inte heller någon detaljerad grundlagsreglering. Vissagrunddrag anges dock i regeringsformen. Sålunda sägs att den kommunalasjälvstyrelsen vilar på den allmänna och lika rösträttens grund och att ävenden kommunala demokratin är representativ. Regeringsformen innehåller också enviss anvisning om den rådande funktionsfördelningen inom kommunerna mellanbeslutande organ å ena sidan och förvaltande och verkställande organ å denandra. Basregler i övrigt bestäms av genom lag. KU 1976/77: 25 43 Enligt utredningens uppfattning skulle det frånlagteknisk synpunkt vara önskvärt med fullständig "uniformitet" ikommunallagstiftningen, dvs. att en lag reglerar samtliga kommuner ochlandstingskommuner och att inga särregler ges för någon särskild kommun ellerlandstingskommun. Den frihet att själva närmare reglera sina verksamhetsformeroch sin organisatoriska uppbyggnad som bör tillkomma kommunerna för då,framhåller utredningen, tillgodoses genom reglementen, arbetsordningar ochinstruktioner, som är anpassade till den enskilda kommunen ellerlandstingskommunen (ut-redn. s. 47). majoritet av remissinstanserna har tillstyrkt eller inte haft något attinvända mot förslaget om en gemensam lag för samtliga kommuner ochlandstingskommuner. Ett tiotal remissinstanser har ifrågasatt om inte ensärskild landstingslag bör behållas. Några remissinstanser har ansett attulredningen har gått för långt i sin strävan efter enkelhet och enhetlighet ochatt detta har nåtts på bekostnad av överskådligheten. Föredragande statsrådetanser också att intresset av enkelhet och enhetlighet måste vika för kravet påtydlighet och att önskemålet att ge kommunerna och landstingskommunerna frihetatt själva bestämma om organisation och arbetsformer inte bör överbetonas. Ipropositionen framhålls bl.