bet · G001LU26 · 1976-12-31 00:00:00 — Gruppen hade även att överväga frågan om ekonomiskt stöd i desituationer som kan uppkomma vid delad bosättning och gemensam vårdnad.Gruppens arbete är nu avslutat och dess material har överiämnats tillfamiljelagssakkunniga för fortsatt övervägande. har till uppgift att göra en översyn av delsocialpolitiska bidragssystemet från samordningssynpunkl. Målsättningen föröversynen bör enligt utredningens direktiv vara att klarlägga hur långtbidragssystemet kan samordnas i en allmän socialförsäkring. Motionerna 1976/77:666 och1976/77:944 Imotionen 1976177:666 ar\rörsh\. a. alt det i enrad fall har hänt all barn mot sin bestämt uttryckta vilja tvingats lillförflyttning frän miljöer, där de velat stanna. Det har också förekommit attbarn tvångsvis återförts till miljöer, där de inte velat vistas. Motionärenanser att socialmyndigheierna visal en ökad benägenhet för godtycke och tvångmot de unga och att denna utveckling står i strid med modern rättsuppfattningoch livssyn. Motionärens uppfattning är att de ungas rättsställning börstärkas. Detta kan ske genom att deras rättsliga självständighet gradvis ökasfram till den fulla myndighetens inträdande. LU 1976/77:26 12 I den i detta betänkande aktuella delen av motionen1976/77:944 yrkar motionären att vissa ändringar skall göras i 6 kap, och 21kap, FB, Förslagen syftar enligt motionären lill att stärka barnsrättsställning främsl genom alt 1, kroppslig bestraffning och kränkande behandling avbarn förbjuds, 2, barnets egen vilja tillmäts större betydelse vidvårdnadstvister och 3, barn får rätt till biträde såväl av en särskildförtroendeman som av en av rätten utsedd barnpsykolog vid vårdnadslvisier, Molionärenanför bl, a. att vår lids frihetsexplosion främsl har inneburit ökad frihet förföräldrarna, under det all barnen har kommit i kläm mellan de vuxna. Ettexempel pä denna utveckling utgör enligt motionären avskaffandet avbarnavärdsmannainstitutel . En anledning till denna reformvar, framhålls det, att det ansågs kränkande för ensamstående mödrar alt demåste ha barnavårdsman, men motionären ifrågasätter om det verkligen var braför barnet att barnavärdsmannen togs bort. Det är nu hög tid att ge barnen enstarkare rättsställning, även om det i någon män skulle inkräkta på en förvändföräldrafrihet, heter del i motionen. - Motionären erinrar om att aga sedanlänge varit förbjuden i t, ex. skolor och ungdoms-värdsskolor men att FB inteinnehåller något förbud mot aga. FB utgör enligl motionärens mening knappastnågot verksamt hinder mot skadliga uppfostringsmetoder. - Enligt 21 kap, 4 §FB får verkställighet av domstols vårdnadsbeslut i regel icke ske mot ett barnsvilja om barnet fyllt eller nått motsvarande mognad. Motionären menaremellertid att man i stället skall ta hänsyn till det lilla barnelskänslomässiga omognad på sä sätt att ju mindre barnet är, desto mer skall dessönskan prioriteras i förhållande till de vuxnas. En särskild förtroendeman,dvs, en person som barnet känner och har förtroende för, skall enligtmotionären ingå i samlalsmiljön och fungera som trygghetsfaktor för barnet. Denav rätten utsedda barnpsykologen skall, menar motionären, ha den erfarenhet sombehövs för att förstå vad barnet vill och skall stå pä barnets sida gentemot devuxnas intressen. Frågor om barns rättsliga ställning har undersenare år aktualiserats i flera motioner. Med anledning av två motioner 1972med yrkanden om förbud mot aga framhöll utskottet (LU 1972:23) bl. a, att det,även om barn redan åtnjöt ett rättsligt skydd genom bestämmelser,skulle vara av värde att i FB infördes en icke straffsanktionerad bestämmelsesom gav ett klart och otvetydigt uttryck för den ändrade inställningen i frågaom kroppsliga tillrättavisningar av barn. Utskottet förordade därför att 6 kap,FB blev föremål för översyn. Vid denna översyn borde vidare undersökasmöjligheterna att i FB införa bestämmelser som tydligare än de då gällande gavuttryck för samhällets syn på den psykiska omvårdnad som föräldrarna bordebereda sina barn. biföll utskottets hemställan (rskr 1972:345). LU 1976/77:26 13 skrivelse överlämnades lillfamiljelagssakkunniga för beaktande, I en vid föregående väckt motion yrkadesalt en allsidigt sammansatt arbetsgrupp snarasi skulle tillsättas med uppgiftalt se över hela området för barns rättsliga ställning och framlägga förslagtill regler om förstärkt rättsskydd för barn. I sitt betänkande LU 1976/77:33tillstyrkte lagutskottet bifall till motionen. Utskoliei anförde bl, a. att detvar föga sannolikt alt en lagreglering skulle kunna lösa alla de problem somuppslår i förhållandet mellan vuxna och barn. Vad som fordrades var enligtutskottet en attitydförändring hos föräldrar och andra vuxna när del gällerförhållandet till barn. Utskottet ansåg att en sådan attitydförändring bästskulle kunna uppnås genom information, råd och stöd samt utbildning. Utskottetville emellertid inte avstå från att genom lagstiftning söka öka barnetsrättsskydd och ansåg att det skulle vara av värde om man tillsatte en brettförankrad arbetsgrupp för att se över lagstiftningen med utgångspunkt i barnensbästa och för att föreslå de förändringar som kunde finnas erforderiiga. Utskottetfann inte anledning föreslå några närmare direktiv för utredningen men pekadepå möjligheten att förordna god man för barn i t. ex, ärenden om överflyttningav barn. biföllutskottets hemställan (rskr 1975/76:397). Utredningom förstärkning av barns rättsliga ställning Med anledning av begäran har regeringennyligen beslutat att tillsätta en parlamentarisk kommitté med uppgift attutreda vilka lagstiftningsåtgärder som behövs för att förstärka barnsrättsskydd. 1 utredningsdirektiven (Dir. 1977:25) hänvisar justitieministerntill vad i detta hänseende uttalat i samband med behandlingen avpropositionen 1975/ 76:170 och anför att det enligt hans mening är angelägetatt den begärda utredningen kommer till stånd. I direktiven anförs vidare bl.a. följande. Allmänt kan utredningens uppgift sägas vara attundersöka i vilka fall och på vilka sätt barns intressen och behov börtillgodoses bättre än f n, genom föreskrifter som - huvudsakligen inom ramenför lagstiftningen i övrigt -särskilt tar sikte på barnens rätt. Jag är välmedveten om att en sådan förstärkning av del rent rättsliga skyddet för barnendast är en av många åtgärder som behövs för att skapa goda uppväxtbetingelserför barn och främja deras harmoniska utveckling. a. är det nödvändigt attsamhället genom generella socialpolitiska åtgärder stöder särskilt utsattagrupper. Viktigast är givetvis att föräldrar och andra fostrare handlar i enanda av omtanke om barnen och låter deras rättmätiga behov gå före del egna intresset.Pä den punkten är en förbättrad föräldrautbildning av stor betydelse. Nyalagreglerom barns rättsliga ställning kan emellertid medverka till en önskvärdattitydförskjutning. har inte funnitanledning att föreslå några särskilda direktiv för LU1976/77:26 14 Inte heller jag anser det behövligt altnärmare precisera utredningsuppgifterna. Jag skall i del följande la upp någraområden som bör ägnas särskild uppmärksamhet. Hit hör främsl reglerna omvårdnad och umgängesrätt samt överfiyttning av barn, 1 det väsentliga bör detemellertid kunna överlåtas ät kommiilén alt själv kartlägga problemområdet ochange i vilka ämnen lagändringar bör komma i fråga. I linje härmed ligger altkommiilén i en första etapp bör inrikta sitt arbete på att mera diskussionsvispresentera olika uppslag och förslag lill lösningar, gärna i form avalternativ. De synpunkter och förslag som läggs fram bör remissbehandlas. Ensådan arbetsmetod svarar enligl min mening väl mot utredningens syfte. Den gördet möjligt fur kommittén att tillgodogöra sig erfarenheter och synpunkter frånbetydligt fier instanser än som rimligtvis kan delta i själva utredningsarbetet.Samtidigt kan förfarandet stimulera den allmänna debatten i de viktiga frågorsom det här rör sig om. Särskilt betydelsefullt är del att nya reglerom vårdnadoch umgängesrält blir noggrant genomlysta och omsorgsfullt diskuterade. De nya reglerom föräldrars gemensamma vårdnad somriksdagen beslöt och som trädde i kraft syftar tillatt främja barnets intresse av goda förhållanden till båda föräldrarna.Kommittén bör undersöka vilka möjligheler som står till buds att ytterligaretillgodose barnets eget intresse i vårdnadsfrågor. Den bör sålunda söka belysaden centrala frågan om vilka faktorer som bestämmer barnets bästa ivårdnads-och umgängesfrågor. Skäl talar vidare för att barnet behöver någon somunder hela handläggningen av ett tvistigt vårdnadsärende har att bevakauteslutande barnets intresse. Detsamma gäller i fråga om ärende omöverfiyttning av barn. Också i övrigt kan formerna för behandlingen avvårdnadsärenden behöva bättre anpassas efter vad barnets intresse kräver. Enmöjlighet är att genom särskilda regler underiätta för föräldrar som slår ibegrepp att separera att nå en frivillig överenskommelse i vårdnadsfrågan. Genom direktiven har kommitténvidare övertagit familjelagssakkunnigas uppdrag (rskr 345) att seöver 6 kap, FB med syfte att däri införa bestämmelser mot aga m. m. I betänkandet behandlar utskottetsex motioner i vilka tas upp frågor som rör gemensam vårdnad av barn, umgängemed barn samt barns rättsliga ställning. genomfördes med verkan fr.o. m. vissa ändringar i reglerom vårdnad (LU1975/76:33). Ändringarna innebär i huvudsak följande. Den under äktenskapetgemensamma vårdnaden av barnen behöver inle längre upplösas vid en skilsmässa.Är föräldrarna överens om all de även efter skilsmässan vill utöva vårdnadengemensami, skall domstolen förordna härom, om det ej är uppenbart stridande motbarnens bästa. Även föräldrar som inte är eller har varil gifta med varandrakan numera få gemensam vårdnad om sina barn, oberoende av LU 1976/77:26 15 omde bor tillsammans eller inte. En förutsättning härför är dock även här attföräldrarna är överens om att de vill utöva vårdnaden gemensamt och altdomstolen inte finner att en gemensam vårdnad skulle uppenbart strida motbarnens bästa. Om å andra sidan båda föräldrarna eller någon av dem villupplösa den gemensamma vårdnaden,skall domstol -oavsett om föräldrarna är giftamed varandra - förordna att endast den ene skall vara vårdnadshavare eller, omdet är uppenbart att ingendera av föräldrarna bör utöva vårdnaden, anförtrodenna åt särskild förordnad förmyndare. Vägledande för domstolens bedömning ärvad som är skäligt med hänsyn till barnets bästa. Imotionen 1976/77:333 (s) föreslås att regler införs i FB av innebörd attdomstolen, om föräldrarna inte är ense om hur vårdnaden skall utövas, skallkunna anförtro vårdnaden åt den av föräldrarna som är mest beredd att fä tillstånd en fungerande gemensam vårdnad. Motionsyrkandet är föranlett av en önskanatt för barnens skull få till stånd en reglering som motiverar föräldrarna atti högre grad än som sker samarbeta i vårdnadsfrågorna. I motionen1976/77:652 (m) yrkas att frågan om ogifta föräldrars rätt att få gemensamvårdnad om sina barn ånyo utreds. Motionären menar att, till skillnad från vadsom nu gäller, gemensam vårdnad bör utgöra huvudregel även beträffande ogiftasammanboende föräldrar. I motionen 1976/77:658 (m) yrkas att den genombestämmelsen i 6 kap. 7 i; FB införda möjligheten för make i beståendeäktenskap att fä den gemensamma vårdnaden upplöst skall upphävas eftersombestämmelsen kan användas i trakasseringssyfte lill men förändra maken ochbarnet. Vidare föreslås en omformulering av lagtexten så att det framgårattdomstolen skall kunna ogilla talan om att vårdnaden skall tillerkännas den eneföräldern i fall där föräldrar har gemensam vårdnad. föreslårmotionärerna ett återinförande av den före gällande regeln i6 kap. 13 i; FB om att domstolen, oavsett vad den tidigare beslutat i envårdnadsfråga, skall kunna ändra beslutet endasl när väsentligt ändradeförhållanden påkallar delta. Till stöd för sistnämnda yrkande anförs att detför barnet är viktigt alt stabilitet upprätthålls i fråga om vårdnad. Utskottet vill till enbörjan erinra om att grunden vårdnadsreform varit omsorgen ombarnets bästa. Möjligheten att låta den gemensamma vårdnaden bestå vidskilsmässa har tillskapats för att barnets intresse av bevarandet av nära ochgoda förhållanden till båda föräldrarna skall kunna tillgodoses (prop.1975/76:170 s. 142). En ordning med gemensam rättslig vårdnad har vidareansetts ägnad att minska riskerna för de svåra, känslomässiga konflikter somlätt uppstår i värdnadsfrågor och som kan ha allvarliga konsekvenser förbarnet. Också möjligheten för ogifta föräldrar att ha gemensam vårdnad harinförts i syfte att ge barn tryggare och mer harmoniska förhållanden. Utskottetuttryckte i lagstiftningsärendet (LU 1975/76:33 s, 88) för sin del förhoppningenatt utvecklingen skall gå i den riktningen att föräldrar i stor utsträckningutnyttjar möjligheten till gemensam vårdnad. Syftet med förslaget i motionen1976/77:333 ligger således hell i linje med LU 1976/77:26 16 denuppfattning som utskottet vid föregående gav uttryck för. Förslagettill lagteknisk lösning kan utskottet emellertid inte ställa sig bakom. Även dei motionerna 1976/77:652 och 658 föreslagna ändringarna i vårdnadsreglerna ärföranledda av omsorgen om barnets bästa och därför i och för sig förtjänta avatt närmare övervägas. Vid ett ställningstagande till motionsspörsmälen böremellertid beaktas att de nya reglerna om gemensam vårdnad har varit i kraftendasl . Erfarenheterna av den nya lagstiftningen ärföljaktligen mycket begränsade. Enligt utskottets mening kan det därför inteanses motiverat att redan nu på nytt ta upp vårdnadsfrågorna lill prövning.Utskottet förutsätter emellertid alt regeringen med hänsyn till frågornas viktföljer utvecklingen på området och tar de initiativ som kan bli erforderliga. På anförda skäl avstyrkerutskottet motionerna 1976/77:333,652 och 658. Resekostnadervid utövande av umgängesrätt I motionen 1976/77:334 (c) begärs att familjelagssakkunnigages i uppdrag att pröva frågan om någon form av resebidrag skall kunna ges åtförälder som vill besöka sina barn, när dessa bor hos den andre föräldern.Motionärerna förordar att sådant bidrag också bör kunna ifrägakomma beträffandebarn som besöker förälder på annan ort. Utskottethar , senast i samband med den i del föregående redovisadebehandlingen av förslaget till vårdnadsreform (LU 1975/76:33 s. 101), strukitunder det angelägna i att barn, när föräldrarna inte bor tillsammans, gestillfälle till ett väl tilltaget umgänge med den av föräldrarna som är skildfrån vårdnaden. Det är därför enligt utskottets mening olyckligt, om ekonomiskaomständigheter skulle läggahinder i vägen för ett utövande av umgängesrälten. Utskottetvill i detta sammanhang erinra om att statsmakterna lagit flerainitiativ som syftar till att förbättra den ekonomiska situationen för denförälder som ej har vårdnaden om barnen. Sålunda har bl, a, nyligengodkänt ett i årets budgetproposition framlagt förslag till förbättring avbostadsbidragen för de föräldrar som inte har sina barn stadigvarande boendehos sig (prop. 1976/77:100,bil. 22 ff, CU 1976/77:18, rskr 187), Utskottetdelar motionärernas uppfattning att det kan finnas skäl att genom ytterligareekonomiska åtgärder förbättra möjligheterna till umgänge i fall dä barnet ochden umgängesberätligade inte bor i närheten av varandra. Vilka åtgärder som kanvara lämpliga anser sig utskottet dock inle böra ta ställning lill utan närmareutredning. Enligt vad utskottet inhämtat kommer familjelagssakkunniga inom kortatt lägga fram ett delbetänkande vari tas upp frågor om underhållsbidrag tillbarn och om bidragsförskott. Med hänsyn härtill är del enligt utskottets meningolämpligt att , såsom yrkas i motionen, utöka de sakkunnigas arbete till attavse även förevarande fråga. Utskottet förutsätter emellertid att regeringen isamband med departements- LU 1976/77:26 17 behandlingenav familjelagssakkunnigas delbetänkande också tar upp den i motionenaktualiserade frågan lill övervägande. Med åberopande av det anförda avstyrkerutskottet bifall till motionen 1976/77:334, I motionerna 1976/77:666 (vpk) och 1976/77:944 (fp)berörs vissa frågor rörande barns rättsliga ställning. En gemensam utgångspunkti de båda motionerna är att domstolar och andra myndigheter vid handläggning avvårdnadstvister samt ärenden om överflyttning av vårdnad eller omhändertagandeför samhällsvärd i högre grad än vad nu sker skall ta hänsyn till barnens egenvilja. 1 motionen 1976/77:666 yrkas att 6 kap, 7 ij FB skall kompletteras meden bestämmelse av innebörd att i nu angivna fall barnets inställning skallutrönas och beaktas, om barnet uppnått skolpliktig ålder. Har barnet fyllt 12är eller uppnätt en däremot svarande mognadsgrad, skall beslut, som strider motbarnets inställning, fä fattas endast om synnerliga skäl föreligger. I motionen1976/77:944 läggs fram förslag till lagändringar som innebärattju mindre ettbarn är desto merskall i förevarande fall dess önskan prioriteras i förhållandetill de vuxnas. Molionären föreslär också, att barn i ärenden om vårdnad ochumgängesrätt skall ha rätt till biträde av såväl en av barnet utvald förtroendemansom en barnpsykolog, utsedd av rätten. Därjämte föreslås att vårdnadsreglerna iFB kompletteras med ett stadgande om förbud mot aga eller kränkande behandlingav barn. Utskotteterinrar om att vid föregående begärde att regeringen snarastskulle tillsätta en allsidigt sammansatt arbetsgrupp med uppgift att se överhela området för barns rättsliga ställning och framlägga de förslag tillförstärkt rättsskydd, som kunde finnas påkallade. Efter det alt motionernaväcktes har regeringen, som framgår av det föregående (s. 13), beslutattillsälta den av begärda utredningen. Av direktiven till kommitténframgår att de genom de förevarande motionerna uppdragna spörsmålen faller inomkommitténs utredningsuppdrag. Eftersom syftet med motionerna således får ansesvara tillgodosett, är någon vidare åtgärd från sida ej påkallad. 1. he.\.x'aar\åQgemensam vårdnad a. avslårmotionen 1976/77:333 b. avslårmotionen 1976/77:652 c. avslårmotionen 1976/77:658 2. beträffande resekostnader vid utövande avumgängesrätt avslår motionen 1976/77:334 LU 1976/77:26 18 3. belräffande barns rättsliga ställning avslår motionen 1976/77:666 samt motionen 1976/77:944, såvitt nu är i fråga, Näivarande:herrar (), i (s), i (s), Ekinge(fp), i (s), i (c), (), fruLindquist (m), herrar (), (), (), fruAndersson i (c), herrar Silfverstrand (s). Ollen (m) och iUlfsbyn (c).