bet · G001UbU20 · 1976-12-31 00:00:00 — En utredning av frågan föreslås med deni motionen anförda målsättningen (yrkandet 2). Utskottetanser mot bakgrund av i propositionen anförda skäl att bör antaförslaget till lag om elektorsförsamling vid högskoleenhet. Motionen 1976/77:1410 yrkandet 1 i denna del bör således avslås av . Utskottetansluter sig alltså till den avvägning som gjorts i propositionen mellan önskanatt låta alla få samma inflytande över valet av studeranderepresentanter ochmöjligheten att ge alla berörda studerandegrupper även små sådana representation. UbU 1976/77: 20 41 avvägningsfrågaberörs även i motionen 1976/77: 1410, men någon lösning på problemet redovisasinte. I stället förordas en utredning. Utskottet anser att regeringens förslagom elektorsförsamlingar är till fyllest och att någon särskild utredning nu avhur de studerandes representanter skall utses inte är nödvändig. böravslå motionen 1976/77: 1410 yrkandet 2 i denna del. Riksdagenbeslöt (prop. 1975: 9 s. 566) att företrädare för de studerande istyrelse för institution eller annan arbetsenhet skall utses av de studerandegenom val. För vissa utbildningar gäller att de studerande studerar vid en ochsamma institution . Om företrädare för de studerandeendast kan utses genom direkta val bland dem som vid valtillfället studerar vidinstitutionen eller arbetsenheten kan följden bli att de valda företrädarnadels representerar ett fåtal av dem som studerar vid institutionen under läsåret,dels redan har hunnit lämna institutionen eller enheten när styrelsen skallbörja sitt arbete. Utskottet anser att ett sådant förhållande bör undvikas. vid högskoleenheten kunna utse företrädarna för destuderande i styrelse för institution eller arbetsenhet. Enligt utskottetsmening bör elektorsförsamlingen ha goda möjligheter att utse representativaföreträdare för de studerande vid institutionen eller arbetsenheten. Det börankomma på regeringen eller myndighet som regeringen utser att besluta attföreträdare för de studerande i styrelsen för institution eller arbetsenhetskall utses av elektorsförsamlingen. Vad utskottet här anfört bör somsin mening ge regeringen till känna. 2.4.5Sammansättning av vissa organ m. m. Propositionen (s. 120144). I fråga omhögskolestyrelsernas sammansättning förordas två olika modeller. Vid de störreenheterna, och här avses främst de enheter som kommer att omfatta nuvarandeuniversitet, bör styrelsen omfatta 18 personer och vid de mindre enheterna 15personer. I båda fallen skall rektor vara självskriven ledamot och normaltordförande samt de anställda och de studerande ha vardera tre representanter. större styrelsen skall vidare ingå förvaltningschefen samt sex företrädareför allmänna intressen och fyra lärare som företrädare för verksamheten vidhögskoleenheten. Antalet företrädare för allmänna intressen skall i den mindrestyrelsen vara fem samt för lärare som företrädare för verksamheten vidhögskoleenheten tre. Företrädarnaför allmänna intressen skall utses av de kommuner och landstingskommuner, tillvilka högskoleenheten är förlagd, företrädarna för de studerande avelektorsförsamlingen, företrädarna för de anställda av påförslag av berörda arbetstagarorganisationer och företrädarna för verksamhetenvid enheten av de lärare som innehar lärartjänst vid enheten. UbU 1976/77: 20 42 Formerna för att inhämta förslag till innehavare avtjänst som r e k-t o r bör bestämmas lokalt. Det bör alltså ankomma påvederbörande högskolestyrelse att ta ställning till om förslag skall avges tillregeringen från en valförsamling eller av styrelsen. Styrelsen bör även taställning till om tjänst som rektor skall ledigförklaras eller ej. Valförsamlingenbör bestå av två tredjedelar anställda och en tredjedel studerande vidhögskoleenheten. Rektor bör i likhet med chef för statlig myndighet förordnas av regeringen. Behovet av särskilda tjänster som rektor bör bedömasfrån fall till fall. I linjenämnd bör ingå företrädare för lärare sommeddelar undervisning inom nämndens ansvarsområde, företrädare för studerandesom deltar i utbildning inom nämndens ansvarsområde samt företrädare föryrkeslivet med anknytning till nämndens ansvarsområde och, om så är lämphgt,företrädare för sådan högskoleutbildning som har anknytning till nämndensansvarsområde men inte ingår i detta. Var och en av dessa tre gmpper skallrepresenteras av så långt möjligt samma antal ledamöter. Därtill skall ingå eneller i vissa fall flera företrädare för den tekniska och administrativapersonalen. Om särskilda skäl finns skall högskolestyrelsen kunna bestämma attinga representanter för yrkeslivet skall ingå i linjenämnden eller att de skallutgöra en mindre andel. Företrädarnaför lärarna bör utses av lärare samt assistenter och amanuenser.Högskolestyrelsen bör kunna föreskriva att en företrädare för lärarna skallutses av högskolestyrelsen efter gemensamt förslag av den eller dearbetstagarorganisationer vid högskoleenheten som har medlemmar som är lärareoch som är verksamma inom nämndens ansvarsområde. I tillämpliga delar börsamma ordning för utseende efter förslag av arbetstagarorganisationer gällarepresentationen för den tekniska och administrativa personalen. Företrädarnaför yrkeslivet och för annan högskoleutbildning bör utses av högskolestyrelsen,sedan förslag har inhämtats från berörda myndigheter och organisationer m. fl.Företrädaina för yrkeslivet förutsätts komma att utses bland sådana personersom har både erfarenhet av och fortlöpande kontakt med det yrkesområde somlinjenämnden avser. Företrädarnaför de studerande bör utses av elektorförsamlingen och ordföranden avhögskolestyrelsen. som har inrättats av regionstyrelse bör samma ordning gälla medundantag av att de uppgifter som ankommer på högskolestyrelsen då bör fullgörasav eller den myndighet som bestämmer. ii onsstyrelserna bör gällaatt de skall bestå av prefekten, tillika ordförande, samt företrädare för deanställda och för de studerande vid institutionen. Andra ledamöter än prefektenskall utses genom val av berörda grupper vid institutionen. UbU 1976/77: 20 43 korporationskall få välja mer än hälften av det antal styrelseledamöter som utses genomval. Enhgt propositionen 1975: 9 skall nuvarandefakultet och sektion i betydelsen av församlingen ordinarie lärare i fortsättningenbenämnas fakultetskollegium respektive sektionskollegium och bestå av, förutomprofessorer och biträdande professorer, innehavare av fasta universitetslektoratoch motsvarande tjänster. I propositionen anfördes vidare att arbetsformernainom fakulteter och sektioner borde effektiveras genom att ett mindreledningsorgan inrättades inom varje fakultet och sektion Detta organ skullebestå av företrädare för de inom fakulteten och sektionen verksamma. föreslås att i fakultetetskollegium och sektionskollegiumskall ingå den som innehar eller uppehåller tjänst som professor ellerbiträdande professor vid högskoleenhet i högskoleregionen, den som innehareller uppehåller lärartjänst för vilken krävs lägst doktorsexamen ellermotsvarande kompetens samt i vissa fall den som innehar eller uppehåller tjänstvid forskningsråd. Jämfört med vad som angavs i propositionen 1975: 9 innebärförslaget att kollegierna utvidgas med bl. a. docenter och forskarassistenter. och sektionsnämnd skall bestå av fakultetskollegietsrespektive sektionskollegiets dekanus, som skall vara ordförande, och dessprodekanus, som skall vara vice ordförande, samt därutöver nio ledamöter,nämligen fem ledamöter av fakultetskollegiet respektive sektionskollegiet, tvåföreträdare för de anställda som medverkar i forsknings- ochforskarutbildningsverksamheten inom fakulteten/sektionen samt två företrädareför de studerande som deltar i forskarutbildningen inom fakulteten/sektionen.Högskolestyrelsen får, efter förslag eller hörande avfakultets/sektionskollegiet, utse en företrädare för verksamhet utanförhögskolan i stället för en av de fem företrädarna förfakultets/sektionskollegiet. På samma sätt får högskolestyrelsen, efter förslageller hörande av den eller de arbetstagarorganisationer som har medlemmar somär verksamma inom fakultets/sektionsnämndens ansvarsområde, utse enföreträdare för verksamhet utanför högskolan i stället för en av företrädarnaför de anställda inom fakulteten/sektionen. Enligtförslaget kommer fakultets/sektionskollegiet att företrädas av sju ledamöterinklusive dekanus och prodekanus. Om inte särskilda skäl föranleder annat skallfyra av de sju ledamöterna vara professor eller biträdande professor, två varaprofessor, biträdande professor, docent eller forskarassistent samt en varauniversitetslektor. Företrädareför verksamhet utanför högskolan, vilka utses i fakultets/ sektionsnämnd, skallvara verksamma i forsknings- och utvecklingsarbete som har anknytning tillnämndens verksamhetsområde. Beträffande formerna förutseende av ledamöter i fakultets/sektions- UbU 1976/77: 20 44 nämndbör gälla att företrädarna för fakultets/sektionskollegiet utses av detta.Företrädarna för de anställda bör utses av högskolestyrelsen efter förslag avde arbetstagarorganisationer som har medlemmar verksamma inom nämndensansvarsområde. Representanterna för de studerande skall utses avelektorsförsamlingen. Om företrädare för forsknings- och utvecklingsarbeteutanför högskolan utses bör detta göras av högskolestyrelsen efter förslag avfakultets/sektionskollegiet respektive berörda arbetstagarorganisationer. I fråga om regionstyrelserna föreslås att antaletledamöter skall vara 21. Av dessa bör 14 företräda allmänna intressen, två företrädaverksamheten inom högskolan, tre företräda de anställda en för varje berördarbetstagarorganisation och två företräda de studerande. Samtligade 14 ledamöter som företräder allmänna intressen i regionstyrelserna skallutses av regeringen liksom de båda företrädarna för verksamheten inomhögskolan. De tre företrädarna för de anställda inom högskolan bör utses avregeringen efter förslag från berörda arbetstagarorganisationer. Företrädarnaför de studerande bör utses av regeringen efter förslag från berördastuderandeorganisationer. Förhållandena när det gäller olikaintressenters inflytande över planeringen och ledningen av den grundläggandehögskoleutbildningen inom de ramar som riksdag och regering angett skiftarför närvarande påtagligt mellan olika delar av högskolan. fattade år1975 beslut om hur den nya högskolan skall vara organiserad samt vilkauppgifter de olika organen skall ha. Ett syfte med beslutet var att skapa störreenhetlighet, ett annat att möjliggöra en decentralisering av beslutanderätten.En förutsättning för en sådan decentraliserad beslutanderätt är att debeslutande organen inom högskolan har en sammansättning som är avvägd medhänsyn till både högskolans samhälleliga betydelse och uppgifter, de särskildakunskaperna och erfarenheterna hos olika grupper av de inom högskolanverksamma och kravet på medinflytande för de anställda och de studerande överden egna arbetsmiljön och arbetssituationen. Med utgångspunkt i vid 1975 årsriksmöte beslutade riktlinjer anmäls nu hur de olika organen avses blisammansatta m. m. I den mån inte annat följer av vad utskottet nu kommer attanföra ansluter sig utskottet till föredragande statsrådets synpunkter. Genom18 § i förslaget till högskolelag tillförsäkras de anställda och de studeranderätt att vara representerade i högskolestyrelsen. Det skall ankomma påarbetstagarorganisationerna att avgöra om rättigheten till representation istyrelsen för de anställda skall utnyttjas. Av propositionen framgår attStatsanställdas förbund (SF), Tjänstemännens centralorganisationsstatstjänstemannasektion (TCO-S) och /SR vid förhandlingar förklarat attföreträdarna för de anställda i bl. UbU 1976/77: 20 45 skolestyrelsebör utses efter förslag av arbetstagarorganisationerna. Departementschefenförordar att vad organisationerna anfört godtas. Organisationernas önskemålbör tillgodoses och yrkandet A 7 i motionen 1976/77: 1366 alltså avslås avriksdagen. Enligt beslut skall rektor vid statlighögskoleenhet utses av regeringen efter förslag enligt regeringensbestämmande antingen av högskolestyrelsen eller av en särskild valförsamling.Nu förordas att det skall få ankomma på högskolestyrelsen att i det enskildafallet avgöra om rektorsförslaget skall avges av styrelsen eller av envalförsamling bestående av två tredjedelar anställda och en tredjedelstuderande. I motsats till H 75 anser föredragande statsrådet inte atthögskolestyrelsen skall yttra sig över valförsamlingens förslag. Imotionen 1976/77: 1407 (yrkandet 11) hävdas en annan uppfattning. Motionärernamenar i likhet med H 75 att högskolestyrelsen bör garanteras medverkan vidutseendet av rektor även i det fall rektorsförslaget avges av envalförsamling. Medanledning av motionsyrkandet vill utskottet erinra om att det enligt H 75 :sförslag är regeringen som för en viss högskoleenhet bestämmer att förslag tillrektor skall läggas fram av en särskild valförsamling. Då kan det varanaturUgt att högskolestyrelsen alltid yttrar sig över valförsamlingens förslag.Har däremot högskolestyrelsen själv beslutat anförtro uppgiften att avgerektorsförslag åt en valförsamling synes det utskottet inte på samma sättmotiverat att ha en bestämmelse om generell skyldighet för högskolestyrelsenatt yttra sig över förslaget. Utskottet avstyrker därför yrkandet 11 i motionen1976/77: 1407 och har härvid förutsatt att regeringen inhämtarhögskolestyrelsens synpunkter om skäl därtill föreligger. Utskottet har inte något att erinra mot att fråganom inrättande av en särskild tjänst för rektor prövas från fall till fall ochtillstyrker att regeringen bemyndigas att i förekommande fall föra rektorsbottentjänst Över stat. Enligt beslut skall i fakultetsnämnd ochsektionsnämnd ingå företrädare för verksamheten inom nämndensverksamhetsområde. Företrädare för de anställda och de studerande inomfakultetsnämnds och sektionsnämnds verksamhetsområde skall ha rätt att ingå inämnden. I fakultetsnämnd och sektionsnämnd skall också kunna ingå företrädareför sådant forsknings- och utvecklingsarbete utanför högskolan som haranknytning till nämndens verksamhetsområde. Imotionen 1976/77: 1366 (yrkandet A 4) hävdas att det måste få ankomma påfakultetskollegiet att självt avgöra antalet ledamöter i fakultetsnämnder ochsektionsnämnder. Mederinran om att forskarutbildningsutredningen utreder frågan om utformningen pålängre sikt av planerings- och ledningsorganisationen UbU 1976/77: 20 46 förforskning och forskarutbildning inom högskolan tillstyrker utskottetföredragande statsrådets förslag i fråga om fakultetsnämnder och sektionsnämnder.Utskottet är alltså inte berett förorda att beslutar i enlighet medyrkandet A 4 i motionen 1976/77: 1366. Utbildningen, forskningen och utvecklingsarbetetvid en högskoleenhet skall bedrivas inom institutioner eller andraarbetsenheter. Institution respektive annan arbetsenhet skall ledas av enstyrelse, om ej annat följer av föreskrifter som regeringen meddelar.Utskottet har inte funnit anledning till erinran mot vad som anförts i fråga ominstitutionsstyrelses sammansättning. Imotionen 1976/77: 1366 diskuteras huruvida det är riktigt att prefekten för eninstitution är ordförande i styrelsen för institutionen. Detankommer på regeringen att utfärda de närmare föreskrifter som behövs utöverhögskolelagen. Med erinran härom avstyrker utskottet yrkandet A 1 i motionen1976/77: 1366. I samma motion (yrkandet B 3) framförsuppfattningen att det bör finnas en generell och tvingande föreskrift omskyldighet att kalla ämnesföreträdaren eller ställföreträdare för denne tillvarje sammanträde med fakultetsnämnd och linjenämnd som skall behandla ärendesom berör hans eller hennes verksamhet. Utskottetanser att det bör få ankomma på vederbörande organ själva att avgöra vilkeneller vilka utöver ledamöter och suppleanter som skall kallas att delta isammanträde. Utskottet avstyrker därför yrkandet B 3 i motionen 1976/77: 1366. Propositionen (s. 144151). Enligt riksdagensbeslut skall högskoleutbildningen organiseras i utbildningslinjer och ie n-staka kurser. Utbildningslinjerna kan vara allmänna, lokala ellerindividuella. Ipropositionen införs ett nytt studieorganisatoriskt begrepp, på-byggnadslinjen. Påbyggnadslinjerna täcker vissa utbildningar som regelmässigtknyter an till genomgången grundläggande högskoleutbildning och för vilka ettregelsystem av samma innebörd som det som skall gälla för de allmänna linjernabedöms som nödvändigt. De berörda utbildningarna har tidigare i förarbetena ochi riksdagsbeslut klassificerats som enstaka kurser. Påbyggnadslinjefår alltså betraktas som en del av den grundläggande utbildningen. Inom dennaingår påbyggnadslinje vanligen i ett utbildningsprogram där den första etappenutgörs av en allmän utbildningslinje. Ävenför andra utbildningar än dem som rimligen kan benämnas linjer kan det finnasskäl att föreskriva att de skall anordnas på visst sätt, eventuellt ianslutning till viss annan utbildning, och bekostas inom ramen för ettsektorsanslag. a. gäller det den till ekonomiföreståndar- UbU 1976/77: 20 47 linjennära hörande kursen i dietik och vissa vårdyrkesutbildningar. För dessautbildningar är benämningen linjeanknuten kurs lämplig. Sådan kurs är enenstaka kurs som av särskilda skäl bör vara så nära anknuten till en allmänutbildningslinje att kostnaden för den bör bestridas ur sektorsanslag. Den av universitetskanslersämbetet (UKÄ) ochskolöverstyrelsen (SÖ) /70 bedrivna försöksverksamhetenmed kombinerad gymnasieutbildning och utbildning vid de filosofiskafakulteterna i de s. k. kombinationsutbildningarna bör upphöra med utgången avinnevarande budgetår. bör i enlighet med H 75:sförslag vissa av de nuvarande kombinationsutbildningarna anordnas som allmännautbildningslinjer. I en del fall kommer sannolikt viss sådan utbildning att gessom lokal linje. Under anslaget Utbildning för administrativa, ekonomiska ochsociala yrken har medel beräknats för den del av utbildningen som haranordnats inom gymnasieskolan. I samband med att försöksverksamheten upphör börutbildningen ges ett enhetligt huvudmannaskap. Det är mest ändamålsenligt attdetta sker genom att ansvaret läggs på den statliga högskolan. Detta bör dockinte utesluta ett fortsatt samordnat resursutnyttjande mellan gymnasieskolanoch högskolan i de fall detta är ändamålsenligt. Lämpligen bör det ske genomatt viss del av utbildningen förläggs till gymnasieskolan efter lokalöverenskommelse mellan berörda myndigheter. Därvid bör utbildningen kunna ingåi underlaget för gymnasieskolans tjänsteorganisation och således också påverkapoängsystemet. Slutlig reglering av kostnaderna för lärare och skolledare inomgymnasieskolan för sådan utbildning bör kunna ske mellan berörd länsstyrelseoch högskolestyrelse. För allmän behörighet att antas tillforskarutbildning skall gälla genomgången allmän utbildningslinje om lägst 120poäng eller motsvarande kunskaper förvärvade på annat sätt. I vissa fall börgälla som särskilt behörighetskrav studier om minst 60 poäng i det ämne somforskarutbildningen avser. Det är angeläget att underlätta för studerande somönskar gå vidare till forskarutbildning att skaffa sig erforderlig särskildbehörighet. Det bör ske genom att de studerande får rätt att i omedelbaranslutning till genomgången allmän, lokal eller individuell utbildningslinjefördjupa sina studier med 40 poäng i syfte att vinna behörighet förforskamtbildning. Det ankommer på högskolestyrelsen att inom ramen för givnamedel planera utbudet av sådana fördjupningsstudier så att det står iöverensstämmelse med antagningskapaciteten till forskarutbildningen. Härutöverkommer det naturligtvis även att finnas möjlighet till kompletterande studiergenom enstaka kurser. Enligtnuvarande bestämmelser får utbildningsnämnd om det är oundgängligen nödvändigtfastställa ett högsta antal forskarstuderande som får påbörja forskarutbildninginom visst ämnesområde. UbU 1976/77: 20 48 prövningenav forskarutbildningsutredningens slutliga förslag i ämnet bör nuvarandeordning bestå. Beträffande betygen i högskoleutbildningen innebarriksdagsbeslutet att en större enhetlighet i betygsättningen skulleeftersträvas. Betygsskalan underkänd, godkänd, väl godkänd skulle utgöra enriktpunkt för betygsättning i avvaktan på en mera genomgripande översyn avbetygssystemet i högskolan. Möjligheter till variation skulle emellertidfinnas. Det skulle således vara möjligt att vid vissa utbildningslinjer ochkurser avstå från att använda betygsgraden väl godkänd. Vidare framhölls ifråga om de utbildningar inom det konstnärliga området där inga betygförekommer att man även skulle kunna avstå från att ge betyg. Bl.a. de synpunkter som på olika sätt kommit fram som har förflutitsedan riksdagsbeslutet fattades gör att betygsättningen i högskolanbör övervägas på nytt och efter delvis nya riktlinjer. Fråganom att använda färre betygssteg än de har angivit som riktpunktmåste bedömas från fall till fall efter de särskilda förutsättningar somgäller för varje enskild utbildning. Man bör därvid särskilt ta hänsyn tillbetygssystemets konsekvenser inom utbildningen och för den pedagogiska utvecklingen.Betygens informationsvärde vid anställning och vid antagning tillvidareutbildning måste vidare beaktas liksom den betygspraxis som harutvecklats vid respektive utbildning. Inte minst viktigt är att ta hänsyn tillden inställning till betygen som har visats av berörda parter bl. a. lärareoch studerande samt de fackliga organisationerna ocharbetsgivarorganisationerna. Regeringenhar utfärdat en förordning med provisoriska föreskrifter om allmännautbildningslinjer och påbyggnadslinjer inom grundläggande högskoleutbildning.Enligt denna förordning har universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), styrelsenför jordbrukets högskolor och statens veterinärmedicinska anstalt samt i vissafall () och UHÄ i samråd att fastställa utbildningsplanerför allmänna utbildningslinjer och påbyggnadslinjer inom vederbörandemyndighets verksamhetsområde. Enligt beslut har regeringenföreskrivit att vederbörande myndigheter i samband med fastställandet avutbildningsplaner också skall ange vilket betygssystem som skall tillämpas vidvarje linje. Myndigheterna skall vid behandlingen av betygsfrågorna följariktlinjer av den innebörd som redovisas i propositionen. Inga avvikelser frånden tregradiga betygsskalan skall dock göras beträffande utbildningar, vilkasbetygsförhållanden utreds i särskild ordning. Sålunda har 1974åri> lärarutbildningsutredning i uppdrag att med förtur behandlabetygsättnin-gen inom samtliga lärarutbildningar utom förskollärar- och fritidspedagogutbildningarna.Betygsättningen inom de sistnämnda utbildningarna behandlas i samband med deförslag om reformerad förskollärar- och fritidspedagogutbildning som lagtsfram i propositionen 1976/77: 76. UbU 1976/77: 20 49 uttalade i anledning av propositionen1975: 9 (UbU 1975: 17 s. 54) att den inte hade något att erinra mot att ettsystem med e x a-m e n s t i 11 a r bevaras för dem som genomgåttutbildningslinjer. förutsatte emellertid en sådan utveckling avsystemet att titlarna generellt skulle komma att ge meningsfull information omden genomgångna utbildningens innehåll eller i varje fall huvudsakligainriktning. Det ligger ett värde i examensbenämningar som ger information om utbildningensinriktning, innehåll och omfattning. Det bör ankomma på UHÄ att närmareutveckla möjligheterna att använda examensbenämningar. Därvid bör prövas om ivarje fall för längre utbildningslinjer skall finnas examensbenämningar av denkaraktär som har angivit. H 75 har till regeringen överlämnat ett förslagtill förordning om lärare vid statliga högskoleenheter. Förslaget innebär ihuvudsak en teknisk bearbetning av nu gällande föreskrifter och medförjämförelsevis ringa sakliga förändringar. Högskolereformen aktualiserar i vissaavseende behovet av en mer genomgripande och långsiktig förändring av lärartjänsteorganisationenfrämst vad avser tjänster för den grundläggande utbildningen.