bet · G001KrU17 · 1976-12-31 00:00:00 — med anledning avmotioner om järnvägsmuseal verksamhet I detta betänkande behandlar utskottet följandemotioner, vilkas behandling på förslag av kultumtskottet i betänkandet1975/76:42 uppskjutits till 1976/, nämligen 1975/76:580 av herrar Raneskog (c) och iUlfsbyn (c) vari hemställs 1. att hos regeringen begär en utredning omde smalspåriga järnvägarnas museala värde, 2. att uttalar att Stora Lundbyjärnvägsmuseum med förankring i bör bli föremål för kulturrådetsintresse och framtida stöd, 1975/76:1341av i m. fl. (fp, c, m, vpk) vari hemställs 1. att hos regeringen anhåller om en översynav ekonomi- och samordningsfrågor beträffande järnvägsmuseerna i avsikt attgarantera deras framtida existens, 2. att som sin mening uttalar attmuseijärnvägarna, i avvaktan på en mera långsiktig lösning, under enövergångstid bör beredas arrendefrihet eller annat därmed jämföriigt stöd. I motionen 1975/76:580 lämnas uppgifter om StoraLundby järnvägsmuseum, som drivs av en bildad museiförening.Föreningen har förvärvat ett flertal ånglok och motoriok samt annan mllandemateriel. trafikeras den natursköna bansträckan mellanAntens järnvägsstation och , en del av den smalspåriga f d.Västgötabanan. har enligt motionärerna på ett förtjänstfulltsätt utvecklat sin verksamhet, som bedrivs helt på ideell basis. a. harföreningen en betydande ungdomsverksamhet. Motionärernaerinrar om att bevarandemålet betonats starkt både i propositionen 1974:28 omden statliga kulturpolitiken och av musei-och utställningssakkunniga(SOU 1972:45). De anser att det ligger väl i linje med vår nya kultursyn attinkludera de smalspåriga järnvägarna i bevarandemålet och att breddakultursektorn till att omfatta också gamla kommunikationer från ånglokenstidevarv. Det uppges i motionen 1975/76:1341 att både detcentrala järnvägsmuseet i med som huvudman och delokala/regionala mu-seijärnvägsföreningarna har haft betydandeekonomiska svårigheter, vilket enligt motionärerna talar för attstatsmakternas stöd till dem 1 1976/77. KrU1976/77: 17 KrU 1976/77:17 2 bordesamordnas och förstärkas. För detta ändamål borde en särskild styrelse för ettframtida järnvägsmuseum tillsättas med företrädare för de lokalamuseijärnvägarna. , de järnvägsanställdas fackliga organisationer,staten, berörda kommuner och SJ. Järnvägsmuseet i skulle då bli ettverkligt centralmuseum, med vilket de ute i landet befintliga föreningarna hadeen organiserad kontakt. Detframtida stödet till järnvägsmuseal verksamhet bör enligt motionärernas meninginnefatta medel såväl till det centrala museet som till de lokala och regionalamuseijärnvägsföreningama. Detligger enligt motionen i hela samhällets intresse att för framtiden bevarademånga kulturyttringar som landets förstajärnvägar bär vittnesbörd om. Därförbör en översyn göras, syftande till samordning mellan de regionalamuseijärnvägarna. Vidare behöver den tilltänkta museistyrelsens sammansättningdiskuteras och det ekonomiska stödets utformning övervägas, allt i avsikt attstödja och för framtiden bevara de förnämliga järnvägsmuseer vi har på flerahåll i landet. Vissauppgifter angående kommunikationshistoriska samlingar Samlingar av äldre samfärdsmedel ingår i storutsträckning i de allmänna kulturhistoriska museerna. De mer allsidigtinriktade av dessa har därtill utsträckt sin insamling till 1900-taletskommunikationsmedel. förekommer motorfordon i spridda exemplar i läns-och lokalmuseerna. En mer målinriktad dokumentationsverksamhet avseendesamfärdselns utveckling har dock främst bedrivits inom statens sjöhistoriskamuseum och i . Som specialmuseum för att belysajärnvägarnas utveckling fungerar statens järnvägars museum i . I statensvägverks organisation ingår de väghistoriska samlingarna som en enhet.Samlingar av flygplan och övrig materiel som belyser lufttrafikens tidigarehistoria förekommer huvudsakligen vid , inom flygvapnet och hosluftfartsverket. Beslut har fattats om inrättande av ett flygvapenmuseum i , Järnvägsmuseetssamlingar, som består av materiel från statens jämvägar och från de enskildajärnvägarna i , rymmer ett sjuttiotal fordon av olika ålder samtsamlingar av tillbehör och inredningsföremål, verktyg och modeller. I museetskatalog är upptagna 7 000 nummer. Museet har ansvaret för ett femtiotal fordon,som av utrymmesskäl eller av lokala intressen förvaras utanför museet. Tillmuseet hör ett bildarkiv om ca 75 000 bilder. Museet är utmstat med ettbibliotek, som dels fungerar som referensbibliotek för museiverksamheten, delsinnehåller äldre tidtabeller, författningar m. m., som endast i rnindreutsträckning är bevarade vid andra bibliotek. Den utåtriktade verksamheten vidjärnvägsmuseet omfattar visning av de fasta utställningarna och i mindreutsträckning tillfälliga utställningar, KrU1976/77:17 3 Äldre fordon och materiel från järnvägar har undersenare år tillvaratagits vid en rad genom enskilt initiativ bildade museer. Deviktigaste av dessa är Jädraås-Tallås järnväg (), (), , (), samt ÖstraSödermanlands järnväg (). Till bilden hör dessutom de samlingar avspårvagnar och bussar, som tillvaratagits vid iMalmköping av . Till de mer kända sträckor som i dagtrafikeras av museiföreningar hör S:t i (Skånska järnvägar,SkJ), Anten-Grävsnäs i (Anten-Gräfsnäs järnväg, AGJ),Marie-fred-Läggesta i (Östra järnväg, ÖSLJ) ochUppsala-Länna-Faringe i (jemväg, ULJ). Kultumtskottet har inhämtat yttranden övermotionerna 1975/76:580 och 1975/76:1341 från (),och . Utskottet hemställde om yttrandeäven från Stiftelsen . Från museet har inkommit en skrivelse iärendet. Beträffande det kulturhistoriska värdet hos denedlagda järnvägarna och järnvägshistorisk materiel samt ansvaret för dessbevarande anför : Järnvägarnas avgörande betydelse för landetskulturella och ekonomiska utveckling är obestridlig. En statistisk uppskattningger vid handen att landets järnvägsnät har minskat med sedan1930-talets mitt. Dennautveckling gör det särskilt angeläget att ge akt på det kulturhistoriskavärdet hos de nedlagda järnvägarna. Det är väsentligt att vissa delar avjärnvägshistoriska föremål och anläggningar bevaras eller på annat sättdokumenteras kulturhistoriskt. Ansvaret för att detta sker åvilar enligt ämbetetsuppfattning, vad de statliga järnvägama beträffar. medJärnvägsmuseet i ,, som f n. främst bevakar dokumentationen av de statligajärnvägarna med dess röriiga materiel etc, medan det allmäntkommunikationstekniska ingår i Tekniska museets intresseområde. Ämbetetser som sin uppgift att ha överinseende över vården av kulturhistorisktvärdefulla järnvägsbyggnader och järnvägsanläggningar av betydelse förkulturiandskapet. I samband med den fysiska riksplaneringen har ämbetet ävenuppmärksammat museijärnvägens betydelse, just vad beträffar bananAnten-Gräfsnäs, , kommun. De remissmyndigheter som uttalat sig om museijärnvägarnas verksamhet har en positiv syn på museiföreningarnas insatser. Järnvägsmuseiföreningarna gör en angelägeninsats genom att bevara och levandegöra kommunikationshistoria ochteknikhistoria. Det är väl om- KrU 1976/77:17 4 vittnatvilken uppskattning denna verksamhet röner bland allmänheten -såväl aktivadeltagare som besökare. Järnvägsmuseerna har härigenom en stor uppgift attfylla inom skolundervisning och fritidssektorn -en uppgift som skulle kunnautvecklas, Museijärnvägarna är i huvudsak en lokal verksamhetsom utgör en fritidssysselsättning för intresserade inom en speciell region,uttalar . fortsätter: '; De är dessutom turistattraktioner. Såväl denmuseala verksamheten som utnyttjandet ger rika tillfallen till kunskap,upplevelse och gemenskap mellan generationer. Kulturrådetanser att museijärnvägarna representerar en avancerad, aktiv ochdecentraliserad amatörverksamhet, som stämmer väl med de kulturpolitiska målenoch finner det angeläget att verksamheten i fortsättningen kan inrangeras ikultursektorn. Verksamhetenrepresenterar en aktiv och engagerad amatörism, som har uppenbarakulturhistoriska dimensioner. Museijämvägama och deras miljöer bör sombyggnads- och industriminnen hänföras till kulturminnesvårdens sektor. anser att museijämvägama är avteknikhistoriskt intresse. De ger möjligheter till en aktiv och meningsfylldfritid, som de åt efterväriden bevarar och aktiverar en typ avmiljöer som de statliga eller lokala museerna inte förmår. Förslagen om u t r e d n i n g av de smalspårigajärnvägarnas museala varde och om översyn av ekonomi- och samordningsfrågortillstyrks av och . Enligt SJ:suppfattning bör i första hand järnvägsmuseet inordnas i den allmännamuseiorganisationen och därefter bör det inom denna organisation övervägas vadsom kan vara motiverat beträffande andra järnvägsmuseala anläggningar inomramen för statens engagemang inom museiväsendet som helhet. uttalarsig inte i fråga om utredning och översyn. Sommotivering till sitt ställningstagande anför : Det vore enligt ämbetets mening ur flera synpunkterfördelaktigt om järnvägsmuseerna kunde samlas i en intresseorganisation. Enlandsomfattande organisation skulle kunna bidraga till att fastare former förstödåtgärder kunde uppnås, att samarbetet och utbytet mellan järnvägsmuseernaskulle öka, att verksamheter skulle kunna bedrivas under enhetliga och - ipositiv mening - mera rationella former etc. Ämbetettillstyrker förslaget om en översyn av ekonomi- och samordningsfrågorbeträffande järnvägsmuseerna i avsikt att garantera deras framtida existens.Ämbetet utgår ifrån att en sådan översyn skulle omfatta även formerna för dessamuseers utveckling liksom frågan om de smalspåriga järnvägarnas museala värde. KrU 1976/77:17 5 anför i fråga om en utredning ochöversyn i huvudsak följande: De olika museijärnvägarna konkurrerar sinsemellanhårt om den begränsade mllande materiel som finns tillgänglig. Detta är frånmuseal synpunkt otillfredsställande. Det råder osäkerhet om de olikaföreningarna är kapabla att för framtiden bevara den materiel de förvärvar. Ävenom dessa järnvägar i första hand bör ses som en och regionalangelägenhet utgör de dock också bitar av ett mycket större område avriksintresse - landets kommunikationsväsende, dess framväxt och betydelse församhällsutvecklingen. Idetta större perspektiv har de naturiiga anknytningar till de centrala museernaTekniska museet i och det av drivna Järnvägsmuseeti . Behovetatt musealt sätta in museijärnvägarna i perspektivet av landets totalakommunikationsväsende och bör utredas. stöderriksdagsmotionernas förslag att en särskild utredning kommer till stånd. Enutredning om museijämvägama bör beakta behovet av en riksorganisation för demuseala järnvägarna, ekonomiska fömtsättningar, ungdomsverksamhet,tillgänglighet för allmänheten, garantierna för materialets framtida vård etc.och inte minst fullfölja MUS 65:s intentioner om Järnvägsmuseet i . Kulturrådetkan inte ta ställning till hur ett sådant utredningsarbete börbedrivas. Rådet finner det naturiigt med ett samarbete i någon form mellankulturrådet och . Av regeringen har fått enrad omfattande utredningsuppdrag inom olika kulturpolitiska områden, bl. a.inom museisektorn, som tar de ekonomiska resurserna i anspråk för de närmasteåren. En satsning från sida på ett utredningsarbete ommuseijärnvägarna skulle kräva att särskilda medel tilldelas rådet. har som nämnts utgått från detcentrala järnvägsmuseets ställning och anför: Motionärerna synes vilja se järnvägen och dessverksamhet som en separat företeelse. SJ anser däremot att järnvägen även imuseala sammanhang bör bedömas som en del av samhället inte minst med hänsyntill järnvägens obestridliga betydelse och nära samband med utvecklingen inäringslivet i övrigt och samhället som helhet. Det ställer sig därför i höggrad motiverat att se också de järnvägsmuseala anläggningar som anses haallmänt intresse som delar av det allmänna museiväsendet. Den naturiigaåtgärden borde då bli att inordna i första hand järnvägsmuseet i den allmännamuseiorganisationen. Beträffande museijärnvägarnas ekonomiska situationanser att ett upprätthållande och en utveckling av nuvarandeverksamheter kräver en lösning av de ekonomiska problem som för mångajärnvägsmuseer f. n. utgör ett hinder för verksamheten Ämbetet anser att detekonomiska ansvaret för museijärnvägarnas fortbestånd och utveckling i förstahand är en lokal och regional angelägenhet. KrU 1976/77:17 6 konstaterar att museijärnvägarnai landet brottas med en rad problem av vilka de ekonomiska dominerar.Föreningarna har stora utgifter för inköp och underhåll av materiel,upprustning och underhåll av byggnader i anknytning till banorna, arrende avmark från bl. De tekniska museerna - centralt såväl somlokalt - samt Järnvägsmuseet har, anför , endast kunnat gemuseijärnvägarna ett marginellt stöd, oftast i form av expertråd. Avvägningmellan kommunalt och statligt stöd för verksamheten bör göras efter deriktlinjer som gäller för andra kulturfrågor liksom fördelningen av ansvaretmellan centralmuseerna - och Jämvägsmuseet - och de regionalamuseerna. framhåller att museijärnvägarnasuppmstning skett genom föreningsmedlemmarnas egna insatser och attbidrag endast i få undantagsfall utgått från stat eller kommun. Sådana bidragmåste enligt museet komma föreningarna till del för att deras verksamhet skallkunna fortsätta under trygga former. Bidragsgivningen och andra insatser börenligt skrivelsen kanaliseras genom , som därigenom skulle gesstörre resurser till olika former av bevakning, konsultation, service m. m. I fråga om ekonomiskt stöd tillstyrkerriksantikvarieämbetet att de järnvägsmuseer som har akuta ekonomiskasvårigheter i avvaktan på en mera långsiktig lösning kommer i åtnjutande avlämpliga stödåtgärder. Enligt SJ:s uppfattning bör statliga åtgärder tillstöd för den järnvägsmuseala verksamheten i första hand inriktas påjärnvägsmuseet. SJ har i linje härmed i anslagsframställningar 1975 och 1976begärt ersättning för drift-, underhålls- och kapitalkostnader som ärhänföriiga till museet i . Om statsmakterna skulle vara beredda att stödjaockså annan järnvägsmuseal verksamhet har SJ ingen erinran mot det. I motionema 1975/76:580 och 1975/76:1341 tas uppfrågor som rör den järnvägsmuseala verksamheten. Båda motionerna syftar tillatt förbättra betingelserna förde lokala och regionalamuseijärnvägsföreningama. Motionen 1341 berör även järnvägsmuseet i , somi organisatoriskt hänseende utgör en enhet inom . Utskottetkan konstatera att det på skilda håll i landet visats stort intresse att samla,bevara och uppmsta järnvägsmateriel från de smalspåriga järnvägamas tid. Däromvittnar den livliga aktiviteten i ett antal på privat initiativ bildademuseijämvägsföreningar. Omfattningen av verksamheten skiftar, men inte så fånedlagda bandelar trafikeras . Avmotionerna - liksom av remissyttrandena - framgår att museiföreningarna iallmänhet har stora ekonomiska problem. KrU 1916/11:17 7 lokerbjuder genom sin storlek särskilda problem för museiverksamhet. Utgifternaför att förvärva och bevara materiel av detta slag är naturiigen oftast höga.Det råder vidare oklarhet om det ekonomiska ansvaret för verksamheten. Ettannat problem är att museiföreningarna för att skaffa sig inkomster använderden mllande materielen i trafik i sådan utsträckning att vagnar och bandelarslits hårt. Det museala värdet sjunker givetvis genom att delar efter handmåste bytas ut och ersättas, men mot detta får ställas det värde som ligger iatt materielen fortfarande begagnas. påpekar i sitt yttrandeatt de olika museijärnvägarna konkurrerar hårt sinsemellan om den begränsaderullande materiel som finns tillgänglig. Riksantikvarieämbetetvitsordar i sitt remissyttrande järnvägarnas avgörande betydelse för landetskulturella och ekonomiska utveckling och anser det angeläget att ge akt på detkulturhistoriska värdet hos de nedlagda järnvägarna. Ämbetet anser mot dennabakgmnd att museiföreningarna gör en angelägen insats genom att bevara ochlevandegöra kommunikations-och teknikhistoria. menarattverksamheten har uppenbara kulturhistoriska dimensioner. Museijärnvägarnarepresenterar enligt en avancerad, aktiv och decentraliseradamatörverksamhet som stämmer väl med de kulturhistoriska målen. Motionäremasönskemål om en utredning av de smalspåriga järnvägarnas museala värde resp. enöversyn av ekonomi- och samordningsfrågor stöds av ochstatens kulturråd. anser att järnvägsmuseet i i förstahand bör inordnas i den allmänna museiorganisationen och att det därefter inomdenna organisation bör övervägas vilka insatser som kan vara motiveradebeträffande andra järnvägsmuseala anläggningar. Utskottetär medvetet om att de problem som påtalas i motionerna endast avser en del avde kommunikationshistoriska samlingarna. Motsvarande problem kan antasföreligga beträffande bevarandet av andra äldre samfärdsmedel ochtrafikmiljöer. Utskottet anser det ändock befogat att i särskild ordning fåmuseijärnvägarnas situation ytteriigare belyst. Med anledning av yrkandenaunder punkt 1 i motionerna 1975/76:580 och 1975/76:1341 bör enligt utskottetsuppfattning hemställa hos regeringen om en kartläggning avmuseijärnvägsföreningarnas verksamhet och en utredning av fömtsättningama förbevarande av den materiel och de trafikmiljöer föreningarna tagit till vara. Verksamhetenvid järnvägsmuseet i har övervägts av musei- ochutställning.ssakkunniga. har haft att taställning till detta specialmuseums organisatoriska ställning. Med hänsynhärtill finner utskottet det inte påkallat att låta det kartläggnings-ochprobleminventeringsarbete som förordas av utskottet innefatta ävenjärnvägsmuseets verksamhet. Iavvaktan på ytteriigare underiag för en bedömning av läget är utskottet inteberett tillstyrka att gör några uttalanden om statligt stöd tillmuseiföreningarna av den art som föreslås i motionema 1975/76:580 KrU 1976/77:17 8 och1975/76:1341. Yrkandena 2 i båda motionerna bör därför avslås av riksdagen.Under åberopande av det anförda hemställer utskottet 1. att med anledning av motionerna1975/76:580, yrkande 1, och 1975/76:1341, yrkande I, hos regeringen anhållerom den av utskottet angivna kartläggningen och utredningen, 2. att avslår motionerna 1975/76:580,yrkande 2, och 1975/76:1341, yrkande 2. Närvarandevid ärendets slutbehandling: herrar A ndersson i (s), (),i Agnas (m), (), i Ulfsbyn (c), (), fruFraenkel (fp), fm i (s), herrar (). (),(), (), (), herrar () ochRichardson (fp).