bet · G001SfU28 · 1976-12-31 00:00:00 — Kostnadsökningarnatill följd av överenskommelsen och den i propositionen 1976/77:117 föreslagnautbyggnaden av föräldraförsäkringen, vilken ulskotlel behandlar i sittbetänkande 1976/77:27, föreslås i propositionen bli täckta genom en höjning avsocialförsäkringsavgiften till sjukförsäkringen. Sammantagen med ett tidigareberäknat underskott till följd av en ökad sjukfrekvens har kostnadsökningenberäknats medföra en höjning av avgiften från avavgiftsunderiaget. Ennärmare redogörelse för de nya ersättnings- och avgiftsbelopp som följer avöverenskommelsen kommer all lämnas nedan i samband med all ulskotlel prövarmotionsyrkanden med anknytning direkt eller indirekt lill de i proposilionenbehandlade frågorna. Utskottet vill emellertid redan nu uttala sintillfredsställelse över att sjukvårdshuvudmännens resurser för att fortsättautbyggnaden av den offentliga öppna vården nu kraftigt ökas och att en särskildsatsning sker på hemsjukvårdens område. SfU 1976/77:28 13 1 propositionen las även upp frågor om vissaförändringar på hjälpmedelsområdet utöver den lidigare nämnda höjningen avhjälpmedelsersält-ningen. Enligt ett separat avtal skall istället för Svenska centralkommittén för rehabilitering gemensamt med staten gåin som huvudman för handikappinstitutet fr. o. m. den . Ensärskild överenskommelse om finansiering av institutets drift har ocksåträffals för den närmaste tvåårsperioden. Sjukvårdshuvudmännens ansvar ochmed-inflytande på hjälpmedelssektorn vidgas också genom att Landstingens inköpscentral() kommer att ingå som en av parterna vid ett sammanförande av karolinskasjukhusets orlopediska verkstad med i fr.o. Övriga parter i bolaget blir de nuvarande ägarna ochstaten. Förslageni sistnämnda hänseenden har inte föranlett några motionsyrkanden. I likhet medsocialutskottet, som yttrat sig över förslagen (se bilaga), tillstyrkerutskottet propositionen i dessa delar. Ytterligaretvå frågor avseende sjukvården anmäls i propositionen. Den ena avser inrättandeav en central instans för bekämpning av sjukhusinfektioner, vilket skall skegenom att statens bakteriologiska laboratorium får medel lill alt inom sigorganisera en särskild enhet för ändamålet. Den andra avser införande avändrade regler fr. o. m. när det gäller möjligheterna föroffentligt anställda läkare med fritidspraklik alt ansluta sig lillsjukförsäkringen. Eftersom båda dessa frågor föranlett motioner kommerutskottet i del följande att mera utförligt redogöra för propositionen i dessadelar. Riksdagenhar (prop.1976/77:100, bil. 16, CU 18, rskr 187) beslutat allpensionärer ulan barn fr. o. m. skall få slatskommunaltbostadsbidrag i den mån detla är förmånligare än vederbörandes kommunalabostadstillägg. 1 proposilionen föreslås nu att i lagen (1962:392) om hustrulilläggoch kommunall bostadstillägg till folkpension tas in ett bemyndigande förregeringen - eller efter regeringens bestämmande - attutfärda regler för beräkning av bostadskostnadens storiek när en pensionär ärberättigad till såväl slatskommunalt bostadsbidrag som kommunallbostadstillägg. Avsikten härmed är all få till stånd mer enhetliga regler förberäkningen än som f n. gäller. Utskottetansluter sig lill detta förslag, som inte föranlett något motionsyrkande. Ipropositionen föreslås slutligen viss ändring i lagen om delpensionsförsäkringför alt förhindra ett inte avsett utnyttjande av försäkringen. Till dettaförslag, som föranlett ett motionsyrkande, återkommer utskouet senare iyttrandet. Ersättningför offentlig öppen vård och sjukhusvård Den nya överenskommelsen innebär som inledningsvisnämnts att er-sätlningarna från sjukförsäkringen lill sjukvårdshuvudmännen höjsfr. SfU 1976/77:28 14 den1 för sjukvård som ombesöos av staten, landstingskommun ellerkommun som inte tillhör landstingskommun. För läkarvård höjs ersättningsbeloppenfrån 70 lill . per läkarbesök som den patientavgiftsjukvårdshuvudmännen har rätt alt la ut höjs från högst 15 till högst 20 krTilläggsavgiften vid läkarbesök hos den sjuke om . blir oförändrad, liksompatientavgiften om högst . Vid undersökning ochbehandling efter remiss från försäkringsansluten privatpraktiserande läkarehöjs ersättningen . 1 dessa fall skall - liksom nu - inteutgå någon patientavgift. Undersökning och behandling efter remiss frånföretagshälsovårdsmottagning blir däremot fortfarande avgiflsbelagd.Ersäliningsbeloppel uppgår i dessa fall lill . och patientavgiften lillhögst . För vård eller behandlingar som på grund av sjukdom eller efterordination av läkare lämnas av annan vårdpersonal höjs ersättningen från 35till . per behandling och patientavgiften från högst 7 till högst 10 kr.Sådan vårdpersonal kan antingen vara anställd av sjukvårdshuvudmännen eller havårdavial med dem, exempelvis kommunala hemsamariier som utför läkarordineradebehandlingar inom hemsjukvården. Däremot kommer i fortsättningen någonsärskild ersättning eller patientavgift inte all utgå för ulprovning ochanpassning av hjälpmedel ål handikappade. Sjukvårdshuvudmännens kostnader idessa hänseenden har i stället beaktats vid beräkningen avhjälpmedelsersätiningen. 1detta sammanhang bör erinras om alt sjukvårdshuvudmännen införtrabaiieringsregler beträffande patientavgifterna för personer som mera regelbundetmåste besöka läkare eller få annan sjukvård. De flesta landsting har därvidföljt rekommendationer, som innebär au när den vårdsökandeunder ett åreriagt patientavgifter överstigande . sådana avgifterinte längre las ut. Ersättningsbeloppetfrån försäkringen när en försäkrad vårdas på sjukhus höjs enliglöverenskommelsen . Del dagliga sjukpenningavdragetvid sjukhusvistelse höjs med samma belopp. Som är avdraget dockmaximerat lill en tredjedel av sjukpenningens belopp, och den återståendesjukpenningen skall alltid uppgå till lägst . Närdet gäller patienter som uppbär hel ålders- eller förtidspensionersätter"" sjukförsäkringen kostnaden för sjukhusvård i sammanlagi365 dagar. kommer enligt överenskommelsen sjukvårdshuvudmännenatt kunna ta ul en vårdavgift av dessa ulförsäkrade patienter med utgångspunkti nivån för ersättningen från sjukförsäkringen. Det har därvid förutsatts altsjukvårdshuvudmännen vid behov skall medge avgiftsnedsättning eller avgiftsbefrielseså all patienterna lillförsäkras vissi utrymme för boslads-och andralevnadskostnader bl. a. vid kortare sjukhusvistelser. Det har också förutsattsatt frågan om ändrade avgiftsregler för ulförsäkrade patienter möjligtkommer att prövas inom efter samråd medLandstingsförbundet. Prövningen skall ske bl. a. på grundval av material somredovisats av socialulredningen i dess delbetänkande DsS 1977:2 SfU 1976/77:28 15 ochav (förbundets material är redovisat i bil. 10-12 i nämndabelänkande). 1ell flertal motioner las upp frågor gällande storleken av de kostnader denenskilde själv bör bära för sin sjukvård. m. fl. framhåller imotionen 1569 alt uppmärksamheten på dessa frågor behöver ökas så alt inteutvecklingen leder bort från de grundläggande principerna om all sjukvården börvara i stort sett fri och avgifterna för läkarvård låga och enhetliga.Sjukförsäkringen bör, anser motionärerna, även i fortsättningen ha den dubblafunktionen all tillförsäkra såväl patienterna förmånen av sådana avgifter somsjukvårdshuvudmännen finansiella resurser för en tillräckligt utbyggdsjukvård. Motionärerna önskar ett tillkännagivande av om att denfortsatta utvecklingen bör ta sikte på all i ökad omfattning finansierasjukvården genom sjukförsäkringen och i mindre omfattning genom patientavgifteroch sjukpenningavdrag. m. fl. föreslår i motionerna 959 och 1593alt alla patientavgifter slopas och yrkar all skall beslutaom en höjning av ersättningen från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännenmed belopp motsvarande patientavgifterna. Höjningen bör enligt motionärernafinansieras med en uppräkning av socialförsäkringsavgiflen lillsjukförsäkringen. Herrar Rosqvisi och Ö-strand yrkar i molionen 1591 allproposilionen skall avslås i vad den innehåller förslag om attlåginkomsttagare skall vidkännas en förhöjning av sjukpenningavdraget vidsjukhusvård. Olikaförslag i syfte att begränsa kostnaderna för sjukhusvård för ulförsäkradepatienter och tillförsäkra dem ett rimligt överskott för övrigalevnadskostnader läggs fram i molionerna 94, 1569 och 1588. I den förstnämndamotionen yrkar i m. fl. en översyn av sjukhjälpsiidens längdför ulförsäkrade patienter, medan i i motionen 1588vill ha ett uttalande från om att sjukvårdshuvudmännen bör tillämpagenerösa och från humanitär och social synpunkt rimliga regler vid sinbedömning av frågan om avgiftsnedsättning eller avgiftsbefrielse förulförsäkrade patienter. m. fl. yrkar i molionen 1569'all riksdagenskall ge regeringen lill känna att generella regler möjligt bör införassom klart anger de minimibelopp pensionärerna skall vara tillförsäkrade ochsom i förekommande fall garanterar pensionärerna bibehållet kommunaltbostadstillägg. Medhänsyn lill de senaste två årens pris- och kostnadsökningar måste enligtutskottets uppfattning de överenskomna ersättningarna från sjukförsäkringenoch patientavgifterna anses skäliga. Varken överenskommelsen eller innehållet iövrigt i propositionen ger anledning till antagande att den fortsattautvecklingen av sjukvårdens finansiering kommer att avvika från degrundläggande principer som gällt. Det finns därför enligl ulskottelsmening ingen anledning för att göra ett särskilt uttalande i enlighetmed vad som föreslås i motionen 1569. Vad särskilt angårpatientavgifterna måste de för majoriteten av med- SfU 1976/77:28 16 borgarnafortfarande anses som måttliga. För dem som har ett markant behov av sjukvårdharavgiftsbelastningen väsentligt begränsatsgenom Landstingsförbundelsförenämnda rekommendationer om årliga maximiavgifter. Utskottet, som i andrasammanhang pekat på den betydande utgiftsökning som kan beräknas följa av enhelt fri sjukhus- och läkarvård, avstyrker därför bifall lill molionerna 959och 1593, den senare såvitt nu är i fråga. Utskottethar emellertid förståelse för de synpunkter som framförts i motionerna 94,1569, 1588 och 1591. Inte minsl för de ulförsäkrade patienterna är delangelägel att verkningarna av de höjda sjukhusavgiflerna beaktas såväl avhuvudmännen som i kommande förslag. Med hänsyn lill vad som angivits iöverenskommelsen och till att den i molionerna aktualiserade frågan f n.övervägs inom förutsätter utskottet alt denna fårentillfredsställande lösning. Utskoltel vill i sammanhanget fästa uppmärksamhetenpå att skillnaderna inte är särskilt stora mellan de belopp som disponeras av åena sidan en låginkomsttagare efter eriagd skall och avdrag på sjukpenningenoch å andra sidan en person med enbart folkpension sedan han eriagt avgift försjukhusvård. Utskottet förutsätler därför att man vid de fortsattaövervägandena också beaktar de lågavlönades situation vid längresjukhusvistelser, så att enhetlighet skapas i de båda gruppernas villkor. Meddel anförda får motionerna 94, 1569 i motsvarande del, 1588 och 1591 ansesbesvarade. Imotionen 949 av m. fi. lar motionärerna upp frågan om ersättningfrån sjukförsäkringen för vistelse vid s. k. hälsohem. De vill att utredningenom hälso- och sjukvården skall få i uppdrag alt pröva frågan om en sådanersättning. Ersättningfrån sjukförsäkringen för vård på enskilt vårdhem kan endast utgå om vårdhemmetupptagits som sjukhus eller konvalescenlhem på av riksförsäkringsverketfastställda förteckningar. Några hälsohem har godkänts som enskilda vårdhem förkonvalescentvård. Socialdepartementetssjukvårdsdelegation fick i uppdrag alt i samråd medLandstingsförbundet om s. k. hälsocenira. En arbetsgrupp inomdelegationen avgav en rapport ,i vilken den konstaterade alt det förelåg ett behov av s. k.reakiiveringsanläggningar, som bl. a. kunde tillhandahålla viss begränsadsjukvårdande/rehabiliierande verksamhet utförd av kvalificerad vårdpersonal. Arbetsgruppenmenade att landstingen borde vara huvudmän för verksamheten och att stateninte borde ingå som huvudman eller finansiär av densamma. Arbetsgruppensförslag, som sålunda har samband med den i molionen 949 väckta frågan,remissbehandlas f n. 1 avvaktan på regeringens ställningslagande tillförslaget finner utskottet inte anledning biträda yrkandet i molionen. Utskottetbehandlar i detta sammanhang slutligen den under den allmänna motionstidenväckta motionen 1080 av i Skärstad SfU 1976/77:28 17 m.fl. Motionärerna framhåller att de bestiimmelser om omhändertagande av berusadepersoner, som trätt i kraft , medfört en ökadarbetsbelastning inom'sjukvården. De begär därför att landslingens möj-lighelerall ekonomiskt och på annat sätt medverka i den akuta alkoholsjukvården skallutredas. Påförslag av juslitieutskoliet i betänkandet JuU 1975/76:37 uttalade sigriksdagen vid behandlingen av proposilionen 1975/76:113 med förslag till lag omändring i m. m. (angående fyllerisiraffets avskaffande m. fören målsättning, som innebar alt omhändertagande av berusade personer skulleförbindas med akutvård och att vården skulle ges inom nykterhetsvårdens ellersjukvårdens ram utanför polisstationerna. Hur verksamheten mera preciseratskulle bedrivas borde - framhöll juslitieutskoilet - inte avgöras innanställning tagits till de mera övergripande frågeställningar på bl. a.nykterhets-, social- och sjukvårdens område som f n. övervägs inomsocialulredningen. Det fanns enligt utskottets mening också skäl all avvaktaerfarenheterna av en av utskottet förordad försöksverksamhet, som bl. a. skulleinnefatta försök med anordnande av vårdkliniker i anslutning lill sjukhus. Medanledning av elt flertal motionsyrkanden om statligt bidrag för altläckasjukvårdshuvudmännens kostnader lill följd av den nya lagstiftningen hänvisadejustitieutskottet - som inhämtat yttrande i ärendet från socialutskottet - isill betänkande lill all huvudmannaskapsfrågorna, då det gälldenyklerhetsvården, skulle komma all las upp i samband med behandlingen avsocialulredningens förslag och all stalsbidragsfrågorna på området därigenomockså skulle komma att aktualiseras. Medhänsyn till det utredningsarbete som pågår inom socialutredningen och somväntas bli avslutat finns del enligt socialförsäkringsulskoltetsuppfattning ingen anledning all biträda utrednings-yrkandet i molionen 1080.Utskottet vill i sammanhanget erinra om att socialutskottet i sitt nyligengodkända betänkande 1976/77:25 (s. 59) framhållit att en redovisning avuppläggningen av försöksverksamheten med vårdkliniker i anslutning lill sjukhusför omhändertagna personer möjligt kommer att föreläggas ochatt detta arbete förbereds av en informell arbetsgrupp inomsocialdepartementets socialvårdsenhel med bl. a. företrädare förLandstingsförbundet. På grund av det anfördaavstyrker utskottet bifall till motionen 1080. I samband med ersäliningsberältigad läkarvård,sjukhusvård, sjukvårdande behandling och sjukvård som lämnas avdistriktssköterska och distrikts-barnmorska utgår resekostnadsersättning frånsjukförsäkringen i den mån resekostnaderna vid varje besök överstiger . Vidtandvård och rådgivning i födelsekontrollerande syfte ulgör karensbeloppet 15kr. SfU 1976/77:28 18 enliglöverenskommelsen fr. o. m. höjas till 10 resp. . ErsäUning förresekostnad i samband med ulprovning och anpassning av handikapphjälpmedelskall utgå i den mån kostnaderna överstiger . Vidambulanstransporter höjs sjukvårdshuvudmännens ersättning från sjukförsäkringenfrån 12 till . Den ersättning som får las ul av densjuke höjs från högst 8 till högst . Denärmare reglerna om beräkning av ersättningen för resekostnader finns isjukreseförordningen (1975:964). Enligl denna härden försäkrade i princip rälttill ersättning för resekostnad beräknad efter den väg och det färdsätt somfaktiskt använts. Kostnaden får dock inte beräknas till- högre belopp än vaddel skulle ha kostat alt använda den väg och det färdsätt som med skälig hänsyntill den försäkrades tillstånd, resans längd och övriga omständigheter skullemedfört den lägsta sammanlagda kostnaden. Ersättning utgår efter samma regleräven för resekostnader som åsamkats följeslagare om försäkrads ålder ellertillstånd påkallar att sådan person följt honom på resan. i m. fl. yrkar i molionen 255 att skall begära enöversyn av sjukreseförordningen syftande lill all följeslagare som medföljerden sjuke till vårdinrättning i laxibil får möjlighet till ersättning även föråterresa i denna bil. Motionärerna påpekar all kostnaden för återresa medsådanl färdmedel motsvarar ungefär en tredjedel av kostnaden för fram resan. Riksförsäkringsverkethar i sina anvisningar till försäkringskassorna framhållit bl. a. alt om deallmänna kommunikationerna är sådana att de inte ulgör elt realistisktalternativ lill resa med taxi ersättning för resa med del dyrare färdmedletskall anses befogad. Härigenom lorde i många fall reseersättning utges även föråterresa med taxi. Utskottet anser sig inte kunna förorda bestämmelser som geren generell rätt för följeslagare att få ersättning för återresa med taxi i defall billigare färdsätt finns all tillgå ulan alltför slor tidsförlust. 1sammanhanget bör även beaktas all ersättning för föriorad arbetsinkomst i vissutsträckning kan utgå lill följeslagare till försäkrad, som exempelvis drabbatsav svårare olycksfall eller blivit allvarligt sjuk på avsides belägenarbetsplats. På grund av det anfördaavstyrker utskoltel bifall till motionen 255. 1molionen 691 av och framförs önskemål om möjlighetatt erhålla ersättning från det allmänna, i. ex. från sjukförsäkringen, förmerkostnader som sängbundna handikappade åsamkas när de företarrekreaiionsresor med flyg. Motionärerna menar alt de handikappade inte skallbehöva vara beroende av de bidrag för sådana resor .som f n. i vissa fall ulgårfrån privata fonder och stiftelser. Medhänsyn till att ändamålet med resorna i fråga är rekreation är del enliglutskottets mening inte möjligt att inom ramen för sjukförsäkringen lillgodosemotionärernas önskemål. De merkostnader som svårt handikappade måste vidkännasskall i princip läckas av handikappersättning och SfU 1976/77:28 19 Utskottet har lidigare avvisat tanken påatt, vid sidan av dessa förmåner, införa olika former av ersättningar för merkostnader lill följd avhandikapp och finner inte skäl all nu inta någon annan ståndpunkt. Utskottetavstyrker därför bifall lill motionen 691. Ersättningför preventivmedelsrådgivning m. m. Enligl lagen (1974:525) om ersättning för vissfödelsekontrollerande verksamhet m. m. har slaten, landstingskommun ellerkommun rätt till ersättning för preventivmedelsrådgivning som ges åt försäkradvid personligt besök. Ersättning utgår också lill organisationer, som medsocialstyrelsens tillstånd bedriver sådan rådgivning. Ersättningsbeloppenfastställs av regeringen. Sjukvårdshuvudmannen erhåller f n. områdgivningen meddelas av hos dem anställda läkare och . om rådgivningenmeddelas av annan personal. Ävenprivalprakliserande läkare har räll lill ersättning för rådgivning ifödelsekontrollerande syfte m. m. Ersättningen utgår då enligt grunder somregeringen bestämmer. 1samband med all lagt fram förslag till ändringar iläkarvårdslaxan beträffande ersättningar lill privatpraktiserande läkare harverket föreslagit all lagen om ersättning för viss födelsekontrollerande verksamhetm. m. kompletteras så alt arvode för rådgivning per telefon i födelsekontrollerandesyfte kan utgå såsom för annan telefonrådgivning. I propositionen föreslås föreslagna ändringen genomförs fr. o. m. . 1molionen 1592 yrkar i Staffansiorp alt ändringen skall trädai kraft . Motionären hänvisar därvid lill allläkarvårdslaxan för privalprakliserande läkare väntas bli justerad fr. o. m.denna tidpunkt. Utskottetfinner att de av motionären åberopade skälen inte utgör anledning attlidigarelägga den föreslagna lagändringen och avstyrker därför bifall tillmotionen. () föreslogi sin anslagsframställning för det kommande budgetåret att en särskild enhetskulle inrättas vid SBL för bekämpning av sjukhusinféktioner. Några medelhärför beräknades emellertid inte i budgetpropositionen 1976/77:100. I ställetföreslås i propositionen 1976/77:116 att enheten i fråga inrättas fr. o. m.den . Enheten skall ha lill uppgift alt registrera och kartläggaförekomsten av sjukhusinfektioner i landet, utarbeta metoder och förslag lillsamarbetsformer för bekämpning av sådana infektioner samt svara förrådgivning, viss forskning och utveckling av metoder m. m. lill slöd försjukvårdshuvudmännen. Kostnaderna för /78 har beräknats till ca SfU 1976/77:28 20 och skall belasta förslagsanslaget ,till vilket anvisat medel med 9 263 000kr. (SoU 1976/77:25 p. 18, rskr 200). HerrAspling m. fi. framhåller i molionen 1569 att regeringen med hänsyn lillkostnaderna för den nya verksamheten bort begära medel för ändamålet. Då såinte skett anser motionärerna att , för alt verksamheten verkligenskall komma lill stånd, bör, utöver tidigare medelsanvisning, för nästabudgetår anvisa . till förslagsanslaget Statens bakteriologiskalaboratorium: Centrallaboratorieuppgifter. Utskottethar berett socialutskottet lilHalle att yttra sig över motionen 1569 i dennadel. 1 yttrandet, som fogats till detta betänkande som bilaga, hänvisarsocialutskottet till all del i sill ovan nämnda belänkande SoU 1976/77:25förutsatt att regeringen i den nu förevarande propositionen skulle föreslåinrättande fr. o. m. den av en enhet vid SBL för service ålsjukhusen i fråga om intensifierade insatser mot sjukhusinféktioner. Socialutskottethar därför inte något all erinra mot den i proposilionen föreslagna enhetenvid SBL och alt kostnaderna för denna bestrids från ovan nämnda förslagsanslag.Socialutskottet utgår från att regeringen för /79 särskiltberäknar erforderliga medel. Med hänsyn härtill och då tidigare i eltlikartat ärende inom socialutskottets beredningsområde inte haft något atterinra mot att ett förslagsanslag förutsatts skola överskridas för en utökadverksamhet inom ramen för del ändamål anslaget avsåg, anser socialutskottet attmolionen 1569 i nu aktuell del inte bör föranleda någon åtgärd av . Socialförsäkringsutskottel,som ansluter sig till socialutskottets uppfattning, avstyrker bifall lillmotionsyrkandel i fråga. Anslutningav offentligt anställda läkare till sjukförsäkringen antog 1974 (prop. 1974:104, SfU 23, rskr260) nya bestämmelser om ersättning från den allmänna försäkringen fördenläkarvård som lämnas av privatpraktiserande läkare. Bestämmelsernainnebär all läkarna kan bli uppförda på en av iillmän försäkringskassaupprättad förteckning. Deras arvoile bestäms då enligt läkarvårdstaxan.Patienterna erlägger sin del av arvodet, i allmänhet , till läkaren, somerhåller återstoden av arvodet från Ibrsiikringskassan. I princip föreliggerfri anslutningsriilt lill försiikringen. För kikare som är anställda i denoffentliga vården och vid sidan härav bedriver privatpraktik äranslutningsrätten begränsad under en övergångstid ;iv högst . Härvid gällerdock som föruisäiining all vederbörande den regel-mässiglbedrivii privalpraktik och att arbetsgivaren avböjt ökadtjänstgöring på s. k. särskild arbetstid. Ar dessa villkor uppfyllda försläkaren upp på förteckningen i sänder. har frågan om de s. k. fritidsprak- SfU 1976/77:28 21 tikernasmöjligheter att fortsättningsvis få ansluta sig lill försäkringen varit föremålför överläggningar i den till knutna läkarvårds-delegationen.1 delegationen, som har till uppgift alt följa upp verkningarna av 1974 årsprivailäkarreform, ingår representanter för bl. a. socialstyrelsen.Landstingsförbundet och . Överläggningarnai delegationen har lell fram till ett förslag som godtagits av parterna och sominnebär att offentligt anställd läkare som bedriver fritidspraklik fr. o. m.den 1 juli 1977 och i första hand fram lill den får ansluta sigtill försäkringen under förutsättning att han har heltidstjänst i offentligvård. Del har förutsatts att anslulningsreglerna skall omprövas omfritidspraktikerverksamheten blir mer omfattande än beräknat och altläkarvårdsdelegalionen fortlöpande skall följa verksamheten. Genom de nyaanslutningsreglerna beräknar delegationen att antalet ersättnings-berättigadeläkarbesök skall öka med 100 000.