bet · G001AU5 · 1976-12-31 00:00:00 — Deav motionärerna uppräknade exemplen på grunder för uppsägning tillhör fall somingående diskuterades i samband med lagens tillkomst. Det framhölls därvid attkravet på saklig grund får anses uppfyllt först om arbetslagaren visat enklart dokumenterad olämplighel. Deiia innebär bl. a. att uppsägning inte bör faske enbart på grund av något enstaka fall av AU 1976/77: 5 20 misskötsamheieller olämpligt uppträdande, såvida förseelsen inte är av mycket allvariig art.Mot bakgrund härav och då i övrigt inte framkommit material som ger anledninglill ändring i lagen avstyrker utskottet motions-yrkandet. Omarbetsgivaren beslutar att säga upp eller avskeda en anställd skall beskedhärom lämnas den anställde personligen (10 resp. 20 SS)- Motionärerna yrkaratt underräiielse om uppsägning eller avskedande skall lämnas tillden anställdes fackliga organisation. Lagenförutsätter att beslut om uppsägning eller avskedande föregås av varsel lillden lokala fackliga organisationen för att bereda denna tillfälle alt överiäggamed arbetsgivaren om den tilltänkta åtgärden. Man får utgå från att denfackliga organisationen efter överiäggningarna håller sig underrättad om denslutliga utgången i ärendet även ulan en formell underrättelseplikt förarbetsgivaren. Med hänsyn härtill bör motionen även i denna del lämnas utanbifall. Uppsägningstidenär enligt grundregeln i 11 S en månad för arbetsgivare och för arbetstagare.Flertalet arbetstagare med längre anställningstid än är emellertidtillförsäkrade längre uppsägningstid. Den är för arbetstagare som har fyllt 25år och ökar successivt med stigande ålder. Den som är elleräldre har en uppsägningstid av . Motionärerna begär attuppsägningstiden oavsett arbetstagarens ålder skall bestämmas . Dei lagen stipulerade uppsägningstiderna ansågs vid sin tillkomst vara en rimligavvägning mellan olika intressen. Utskottet finner inte anledning frångå dennabedömning. Motionsyrkandet avstyrks således. Genomkollektivavtal kan göras avvikelser från lagens bestämmelser omuppsägningslider. Man kan alltså den vägen komma överens om såväl förmånligareregler för arbetstagare som inskränkningar i deras rättigheter. Motionärernaföreslår nu att avtalsfriheten skall begränsas på det sättet att avtal skallkunna träffas enbart om uppsägningstider som är . Lagenom anställningsskydd har karaktär av social skyddslagstiftning, och dessbestämmelser är därför i stor utsträckning tvingande. Det har dock an.setts bör kunna ta hänsyn till de olikartade förhållanden som råder inom skildabranscher på arbetsmarknaden. Av det skälet kan lagens regler på den aktuellaliksom på vissa andra punkter ersättas med speciella, branschanpassadeföreskrifter. En garanti för att avtalsfriheten generellt sett inte kommer attförsämra det lagfästa anställningsskyddet i otillbörlig utsträckning ligger iatt överenskommelserom avvikelse från lagen skall vara träffade påförbundsnivå. Med hänvisning lill del anförda avstyrker utskottetmotionsförslaget. Underuppsägningslid har arbetslagaren rätt lill lön och andra anställningsförmåneräven om arbetsgivaren inte kan erbjuda honom arbele. Arbetsgivaren har dockenligt 13 S rätt all från lönen avräkna inkomst som AU 1976/77: 5 21 arbetslagarenförvärvat i annan anställning eller uppenbarligen kunde ha förvärvat på annathåll. Avräkning får också göras för utbildningsbidrag om arbetstagaren påbörjatarbetsmarknadsutbildning efter uppsägningen. I motionen yrkas att dessaavräkningsregler skall upphävas. Konsekvensenav motionärernas förslag är alt arbetstagaren i en del fall får uppbära dubblalöner. Det kan knappast vara befogat att genomföra en lagändring som far dennaföljd. Motionsyrkandet avstyrks därför. Tillgriperarbetsgivare permittering är arbetstagaren enligt 21 S berättigad tillpermilleringslön och andra anställningsförmåner när permitleringen varat tvåveckor i följd eller sammanlagt under samma kalenderår. Motionärernaföreslår skärpning av reglerna på det sättet att permitte-ringslön alltid skallutgå till arbetstagare som varit permilterade under sammakalenderår. Lagensregler om permilleringslön har till uppgift att hindra att reglerna om lön viduppsägning kringgås genom att långtidspermittering används i stället föruppsägning. Man kan ha olika uppfattningar om den tidrymd under vilkenarbetsgivaren inte skall behöva betala ut lön m. m. för alt det angivna syftetskall nås. I har tidigare framförts förslag som gått ut på såvälskärpning som liberalisering av den nuvarande regeln. Förslagen har avvisats.Utskottet finner inte skäl att nu förorda någon ändring. Det kan tillfogas altarbetstagare i regel har rätt till permilleringslön enligt kollektivavtal ellerarbetslöshetsersättning av en permitleringsperiod.Det bör också noteras att arbetsgivarnas rätt att permitlera är inskränkt genomkollektivavtalens utformning och arbetsdomstolens praxis. Imotionen föreslås vidare skärpta regler för skadestånd som arbetsgivare enligt38 och 39 SS kan ådömas om han inte uppfyller sina förpliktelser enligt lagen. a. på fall då arbetsgivaren vid uppsägning eller avskedandeunderiåler att ange vad arbetslagaren har att iaktta om han vill föraogiltighetstalan beträffande åtgärden eller då arbetsgivaren underlåter altvarsla den lokala arbetstagarorganisationen om åtgärder av nämnda slag.Nuvarande möjlighet att helt befria arbetsgivare från skadesiåndsskyldighetvill man vidare ha slopad. Ulskollelkan inte finna att det finns fog för yrkandet om skärpning av de begärdaskadeståndsreglerna och avstyrker därför förslagen. Omuppsägning eller avskedande har ogiltigförklarats av domstol och arbetslagarenändå vägras att komma tillbaka till arbetet, ådrar sig arbetsgivarenskyldighet alt betala skadestånd som utgår med belopp motsvarande högst sextonmånadslöner om arbetstagaren har varit anställd mindre än fem år.Skadeslåndsbeloppen ökar med längre anställningstid och arbetslagarens ålder. Motionärernayrkar på slopande av en spärregel som innebär att skadestånd dock inte får utgåmed fier månadslöner än som motsvarar antalet påbörjade AU 1976/77: 5 22 Spärregelnhar lill syfte att hindra att arbetstagare med endast kort anställningstidtilldöms skadestånd som kan te sig oskäligt högt. Utskottet finner inte skälatt föreslå avskaffande av denna regel och avstyrker därför moiionsyrkandei. Minoritelsorganisaiioners möjlighet att verka inomramen för den nyare arbetsrätisliga lagstiftningen las upp i ett parmotionsyrkanden. Förtroendemannalagensregler avser enbart organisationer som är bärare av kollektivavtal påarbetsplatsen. I motionen 1857 vänder sig hert m. n. (vpk) mot dettaoch begär alt lagens förmåner skall omfatta även andra fackliga organisationersom företräder minsl en femtedel av arbetslagarna på arbetsplatsen. Rätttill överläggning vid förestående uppsägning, permittering m. m. tillkommerenligt 32 S lagen om anställningsskydd lokal arbetstagarorganisation underförutsättning att organisationen står i kollekiivavtalsförhållande lillarbetsgivaren. Motsvarande ordning gäller för statsanställdas organisationerenligt 30 S statstjänstemannalagen (fr. o. m. den 7 kap. 2S lagenom offentlig anställning). ovan behandlade motionen 654 yrkas att överiäggningsrätl enligt lagen omanställningsskydd skall tillkomma även annan än kollektivavtalsbundenorganisation om denna företräder minst en femtedel av arbetstagarna på arbetsställetoch den tilltänkta åtgärden berör eller kan beröra medlem i organisationen.Dessutom yrkas på förslag till ändring av 30 S statstjänstemannalagen, så allmotsvarande ordning kommer att gälla även för minoritetsorganisationer på delstatliga området. Medanledning av motionsyrkandena vill utskottet slå fast att förenings-ochförhandlingsrätten i vårt land sedan gammall har som utgångspunkt alt ingenåtskillnad görs mellan olika fackliga sammanslutningar i fråga om degrundläggande rättsliga förutsättningarna för fri facklig verksamhet.Förhandlingsrätt och skydd för föreningsrätten, behörighet att träffa kollektivavtaloch rätt att inom lagstiftningens ram gå till facklig strid är desamma föralla sammanslutningar på arbetsmarknaden oavsett målsättningar och storlek. Enannan sak är au de olika organisationernas möjligheter att inom dessa ramarfaktiskt göra sig gällande ytterst beror på deras egen kraft. Detta innebär bl.a. att del är styrkan hos den fackliga organisationen som avgör om man kan fålill stånd ett kollektivavtal med organisationen som part. Motden bakgrunden har del inte ansetts vara en otillbörlig behandling avminoriietsorganisationer när man av såväl principiella som praktiska skäl hargjort de antagna nya arbetsrätisliga lagarna tillämpligaenbart på arbetstagarorganisationer som genom att teckna kollektivavtal med AU 1976/77: 5 23 arbetsgivarenhar tagit ett medansvar för förhållandena på arbetsplatsen. Ovanangivna grundprinciper för vårt arbetsrätisliga system har på nytt lagts fast iden antagna lagen om medbestämmanderätt i arbetslivet. Den förstärktaförhandlingsrätten m. m. enligt den lagen ges i full utsträckning endast tillkollektivavtalsbunden organisation. Minoriletsorganisatiq-nernas intressen ochmöjligheter att verka har emellertid särskilt beaktats genom all arbetsgivarenblir skyldig att iaktta primär förhandlingsskyldighet gentemotminorilelsorganisation när det gäller frågor som särskilt angår arbets- elleranställningsförhållanden för arbelstagare som tillhör sådan organisation. Enliknande möjlighet för minorilelsorganisation aU representera sina medlemmarfinns redan enligt lagen om anställningsskydd. Om det blir aktuellt att sägaupp en arbetstagare på grund av dennes personliga förhållanden hararbetstagaren rätt att begära överläggningar med arbetsgivaren innan dennefattar beslut om åtgärden. Ingenting hindrar all arbetstagaren vidöveriäggningen låter sig företrädas av ombud från sin egen organisation. Pågrund av vad sålunda anförts avstyrker utskottet de aktuella motionsyrkandena. Tidsbegränsadanställning på grund av militärtjänstgöring lag om förbud mot uppsägning elleravskedande med anledning av värnpliktstjänstgöring medger i 2 S att avtal fårträffas om att anställning skall avse tiden till dess värnpliktstjänstgöringskall påbörjas. i yrkar i motionen 1854 au den angivna lagbestämmelsenskall upphävas med motiveringen alt bestämmelsen urholkar det anställningsskyddsom lag avser att ge. Berörda arbelstagare får enligt motionären genomdenna specialregel inte heller den trygghet i anställningen som tillkommerandra arbetstagare enligt lagen om anställningsskydd. Denav motionären upptagna frågan har tidigare behandlats av riksdagen.Inrikesulskottet förutsatte därvid alt problemet skulle uppmärksammas i delutvärderingsarbete beträffande trygghelslagstiftningen som pågår inomarbetsmarknadsdepartementet i samverkan med arbetsmarknadens parter. Utskottettillade all den aktuella regeln måste bedömas mot bakgrund av sitt syfte som äratt främja anställning av män som väntar på all göra sin förstavärnpliktstjänstgöring. Arbetsmarknadsutskottethar samma inställning. Utskottet förutsätter dock alt arbetsgruppen utandröjsmål tar upp frågan och att gruppen är oförhindrad att lägga framdelförslag om del bedöms lämpligt. Mot bakgrund av det anförda saknas anledningall la något ytteriigare initiativ. Motionen bör således inte föranledanågon åtgärd. AU 1976/77: 5 24 1. beträffande ändringar i lagen omanställningsskydd alt avslår motionen 1975/76:654, yrkandena 1 b och 3 i denna del, 2. beträffande minoriieisoiganisationer att riksdagenavslår motionerna 1975/76:654, yrkandena 2 och 3 i denna del, och1975/76:1857, 3. beträffande tidsbegränsad anställning på grund avmilitärtjänstgöring att motionen 1975/76:1854 inte föranleder någon riksdagensåtgärd. Närvarande:herrar (), Fageriund (s), Wennerfors (m), i (s). Stridsman (c), i (s), (), herrar Gustafssoni (c), i (s), (), (),herrar (), i (fp), () och (). GOTAB 52407 Slockholm 1976