bet · G001JuU4 · 1976-12-31 00:00:00 — med anledning av motioner angående lagen om tillfälligtomhändertagande 1 motionen 1975/76:400 av rn. (fp)hemställs såvitt nu är i fråga (yrk. 4 b) att som sin mening ger tillkänna vad som i motionen anförts om tillämpningen av lagen om tillfälligtomhändertagande (LTO). Önskemåleni molionen går ut på all nya tillämpningsföreskrifter skall utarbetas ochredovisas för . Motionärerna uppger all reglerna i LTO angåendeförulsältningarna för omhändertagande och social utredning visat sig svåra atttolka och att nya tillämpningsföreskrifter därför bör utarbetas på grundval avbl. a. de erfarenheter som redovisats av justitieombudsmannen. 1 molionen 1975/76:538 av m. (vpk) hemställs alt uttalar sig för ett upphävande av LTO och hosregeringen hemställer om framläggande av förslag härom. Motionärernauppger all LTO skapat osäkerhet och förbittring bland stora grupper av ungdomaroch undergrävt deras förtroende för myndigheter. Maktmissbruk och övergrepp harenligt motionärerna förekommit från polisens sida och syftet med de socialavårdinsatserna enligt lagen har ej infriats. 1 barnavårdslagen (1960:97), lagen (1954:579) omnykierhelsvård, lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård ivissa fall saml i utlänningslagen (1954:193) finns bestämmelser som innebärall polisstyrelse i avbidan på ställningstagande av annan myndighet kan beslutaomhänderta någon för att underlätta att lämplig vård sätts in eller annanåtgärd vidtas. 1 anslutning lill dessa bestämmelser finns i I S lagen(1973:558) om tillfälligt omhändertagande (LTO) föreskrifter som gör detmöjligt för polisman att i sådant fall göra ett tillfälligt omhändertagande iavbidan på polisstyrelsens beslut, om föreskrivna förutsättningar för beslut omomhändertagande bedöms föreligga och om dröjsmål med omhändertagandet innebärfara för den omhändertagnes eller annans liv eller hälsa eller fara i annathänseende. Vidare gäller enligt 2S att om någon, som kan antas vara under 15år, anträffas under förhållanden som uppenbarligen innebär överhängande ochallvarlig risk för hans hälsa eller utveckling han för las om hand av polismanför att genom dennes försorg skyndsamt överiämnas till föräldrar, annanvårdnadshavare eller barnavårdsnämnden. Enligt 3 S skall den som genom 1 1976/77. JuU 1976/77:4 2 sittuppträdande stör allmän ordning eller utgör omedelbar' fara för dennaomhändertas av polisman om del är nödvändigt för all upprällhålla ordningen.Sådanl omhändertagande skall också ske när del fordras för all avvärjaslraffbelagd gärning. Haromhänderlagandelskett med stöd av 3 5; skall enligl 6 ;? en ulredning göras beträffande denomhändertagnes levnadsförhållanden, dock endast i den mån behov av sådan utredningkan antas föreligga. Utredningens syfte skall vara att utröna om denomhändertagne är i behov av. hjälp-eller slödinsals från samhällels sida. Sådanulredning skall om möjligl göras av social myndighel. Lagen innehåller också enbestämmelse om all den, som omhänderlagils på grund av att han genom sillupplrädande stört den allmänna ordningen eller utgjort omedelbar fara för dennaeller för all avvärja slrafföelagd gärning, skall friges så snart utredning ochförhör slutförts och anledning föreligger alt den omhändertagne ej längrekommer all utgöra omedelbar fara för allmän ordning och säkerhet, dock senastinom sex limmar efter omhändertagandet. I övrigt ges i lagen vissaföreskrifier om förfarandet vid omhändertagande. Påregeringens uppdrag har meddelat närmare föreskrifter förlillämpningen av lagen. Såvitt rör sociala frågor har föreskrifterna meddelatsefter samråd med socialsiyrelsen (Allmänna meddelanden från rikspolisslyrelsen1973:29). Beträffandeomhändertaganden med stöd av 3 S LTO framhålls i föreskrifterna att det måstebeaktas att eil omhändertagande, även om del är lillfälligl, innefattar ingreppi medborgarens grundlagsenliga rätt lill personlig inlegrilel och därmed i enviktig medborgerlig rältighet. 1 tillämpningsföreskrifterna till lagrummetanförs vidare bl. a. följande. Som en grundläggande förutsättning för ettomhändertagande av ordningsskäl gäller att någon genom sill upplrädande störden allmänna ordningen eller utgör en omedelbar fara för denna. Del är allisåfråga om eil uppträdande som innefattar angrepp eller fara för angrepp på ettordnings-iniresse av belydelse för allmänhelen eller eljesi från allmänsynpunki. Polismannen äger sålunda inle all med stöd av bestämmelsen ingripaför all upprätthålla ordning exempelvis i en lägenhet. Däremot kan paragrafenåberopas även på privat område när del gäller au avvärja straffbelagd gärning.I båda fallen äger polismannen bruka nödvändigt våld för all genomföraijänsleåtgärden. Våldels omfallning måsle dock alltid vägas i förhållande tilldel inlresse som skall skyddas. Fråganhuruvida eil vissl upplrädande siör den allmänna ordningen'för inle avgörasfrån den begränsade synpunkien av vadsom för den enskilde polismannen framslårsom obekväml eller olämpligt. Den måsie avgöras efter vad som för allmänheleneller eljesi ur allmän synpunki framslår som anmärkningsvärt och siörande.Enbart den omständigheten all en person vägrar ätlyda polismans tillsägelseinnebär sålunda inle i och för sig att han stör den allmänna ordningen. Delavgörande i ett sådant fall är vilka följder från ordningssynpunkl som enbristande efterrättelse kan antas medföra. I de fall då ett siörandeav eller omedelbar fara för allmän ordning är JuU 1976/77:4 3 förhanden, gäller som ytteriigare förutsättning för omhändertagande attingripandel verkligen är nödvändigt för ordningens upprätthållande. Dennagrundförutsättning framgår av bestämmelsen i 16 S polisinsiruklionen omtillvägagångssättet vid utförande av ijänsteåtgärd, nämligen att polismanaldrig för använda strängare medel än förhållandena kräver utan alltid i förstahand bör söka vinna rättelse genom upplysningar och anmaningar. Bestämmelsen i3 § kan även tillämpas i fall ett omhändertagande framstår som nödvändigt föratt avvärja en slrafibelagd gärning. Det kan här vara fråga om såväl brottenligt BrB som andra straffbelagda handlingar. 1 vissa fall kan det gälla attavbryta ett redan pågående föriopp, som t. ex. då någon gör sig skyldig tillförargelseväckande beteende och inte efterkommer en tillsägelse att upphöradärmed. Bestämmelsen för emellertid tillämpas även i fall då någon ännu integjort sig skyldig till en straffbar handling. En person försöker t. ex. all isprilpåverkal lillslånd starta sin bil. Mannen tycks inte förstå att bilkörningi sprilpåverkal tillstånd är ett allvariigt brott. Polismannen lyckas inteförmå mannen att överiämna bilnycklarna. Mannen uppger att han har för avsiktatt köra bilen så snart polismannen lämnat platsen. Som en sista utväg attavvärja brott kan föraren omhändertas med stöd av bestämmelsen. I fråga om sådan utredning angående denomhändertagnes levnadsförhållanden, som avses i 6§ LTO, framhålls itillämpningsföreskrifterna att utredningen om möjligt bör verkställas av entjänsteman vid socialvården och skall syfta lill att initiera eller förberedasådana åtgärder från eller kontakter med andra myndigheter, vårdorgan,organisationer eller enskilda som bedöms kunna vara till nytta för den omhändertagne.I polisdistrikt där socialvården inte tillhandahåller särskild jourverksamheleller då del av andra omständigheter inte är möjligl att överiåta utredningenpå tjänsteman vid socialvården, för utredningen utföras eller i varje fallinledas av polispersonal. Samarbete och samråd med företrädare för socialvårdenbör, då så är möjligl, ske genom telefonkontakt. Lagenom omhändertagande av berusade personer m. m. Enligt lagen (1976:511) om omhändertagande avberusade personer m. m., som träder i kraft den dag regeringen bestämmer (prop.1975/76:113, JuU 1975/76:37, rskr 351), för den som på allmän plats, utom-eller inomhus, anträffas berusad av alkoholhaltiga drycker eller annatberusningsmedel omhändertagas av polisman, om han till följd av berusningen ärur stånd att laga vård om sig eller annars utgör en fara för sig själv ellerannan (1 S). Finnes den omhändertagne vara i behov av hjälp eller stöd frånsamhällets sida, skall polisen, innan omhändertagandet upphör, tillhandagåhonom med råd och upplysningar saml, i den mån det lämpligen kan ske, samrådamed annat samhällsorgan som har till uppgift att tillgodose sådant behov. Denomhändertagne skall friges så snart det finnes kunna ske ulan men för honomsjälv och anledning lill omhändertagande ej längre föreligger. Frigivandetskall dock alltid äga rum senast efter omhän- 1* 1976/77. JuU1976/77:4 4 deriagandeiom del ej uppenbariigen är förenligt med den omhändertagnes eget inlresse allhan får kvarstanna därutöver (7 S). Föreskrifterna i den nya lagenskall tillämpas även i fall, då förutsällningar för omhändertagande skulle haförelegal också enligl 3 § LTO (9 5;). Vidriksdagens behandling av förslagei lill lag om tillfälligt omhändertagande avberusade personer m. m. uttalades bl. a. följande (JuU 1975/76:37 s. 24 f). --- mening är del angeläget alt de som omhändertagits enligt denna lag förutomden medicinska vården erhåller hjälp och stöd även i andra avseenden på sammasätt som föreskrivs i LTO. --- Enligt 7 ! ; andrastycket i den föreslagna lagen skall polisen tillhandagå den omhändertagne med rådoch upplysningar eller samråda med annat samhällsorgan, om den omhändertagnefinnes vara i behov av hjälp eller stöd från .samhällels sida. Fullgörandel avdenna uppgift torde enligt utskottets mening inte sällan förutsälla enulredning rörande den omhändertagnes levnadsförhållanden liknande den somföreskrivs i 6 § andra stycket LTO. 1 anslutning till det sagda vill utskottetunderstryka vikten av ett samarbete mellan polisen och de sociala myndigheternai de situationer det här gäller. Gjorda undersökningar visar att deomhändertagna fylleristerna i stor utsträckning utgörs av människor som är ibehov av sociala hjälpåtgärder. Inte sällan kan situationen vara sådan all detsociala hjälpbehovet har blivit helt akut, t. ex. genom att den omhändertagnetillfälligt saknar bostad eller medel för sitt omedelbara uppehälle. I sådanafall kan den omhändertagne behöva hänvisas till ett organ som kan göra en omedelbarinsats för honom. 1 andra fall kan situationen vara mindre akut. Även då är detemellertid i de flesta fall värdefullt att åtgärder vidtas som kan leda lillall den omhändertagne för kontakt med myndigheter eller vårdorgan. Liksomdepartementschefen vill utskotlel i della sammanhang erinra om önskvärdhelen avalt företrädare för sociala organ finns tillgängliga i anslutning lill polisenslokaler eller genom särskild jourverksamhel. Som nämnts skall enligt ullrycklig beslämmelse1976 års lag lillämpas då förutsättningar föreligger för ingripande såvälenligl denna lag som enligt 3 ij LTO. I utskottets belänkande i 1976 årslagstiftningsärende framhölls att det var nödvändigt med särskilda åtgärder föratt bemästra problemaliken med gränsdragningen mellan olika former föromhändertagande av berusade. Enligl utskottet borde tillämpningsföreskrifteroch anvisningar utfärdas till ledning för den enskilde polismannen och tillämpningenborde följas med särskild uppmärksamhet. Uppkommande svårigheter härvidlagborde enligt utskotlel skyndsamt leda till en omprövning av lagregleringen. sålunda anförde gavs regeringen till känna. Tidigareriksdagsuttalanden m. m. LTO trädde i kraft . Samtidigtupphävdes dittills gällande bestämmelser om tillfälligt omhändertagande ipolisinsiruklionen (1972:511). Enligt dessa (17 och 18 §§) kunde polisman göraett tillfälligt omhändertagande under samma förutsättningar som gällerenligl I och JuU 1976/77:4 5 3§§ LTO, dvs. i avbidan på polisstyrelsens beslut enligl vissa specialförfattningareller för att upprätthålla allmän ordning eller hindra någon att begå brott. Tillgrund för lagstiftningen låg de förslag till åtgärder för alt bekämpabrottsligheten och förbättra den allmänna ordningen som framlades i prop.1973:115.1 samband med behandlingen av förslagen upptog justitieulskottet ävenen motion, vari bl. a. yrkades avslag på förslaget till lag om tillfälligtomhändertagande. 1 sitt av godkända betänkande (JuU 1973:26, rskr1973:258) tillstyrkte utskottet förslaget i propositionen och avstyrktemotionsyrkandel. Utskottet framhöll bl. a. all ett ordningsslörande beteendesom föranleder omhändertagande i många fall torde vara en direkt följd av ettpåbörjat eller utbildat missbruk av alkohol eller narkotika eller av annansocial missanpassning. Med hänsyn härtill ansåg utskottet det värdefullt atttiden för ett omhändertagande kan ulnyltjas på ett meningsfullt sätt genomförberedande av åtgärder eller etablerande av kontakter som kan bli till hjälpeller stöd för den omhändertagne. Ett infriande av denna målsättning krävdeenligt utskottet en närmare ulredning angående den omhändertagnes personligaförhållanden och aktuella situation. Utskottetunderströk det betydelsefulla i att utredningen handhas av socialvårdenspersonal och då helst inom ramen för en särskild jourverksamhel i direktanslutning till de lokaler dit den omhändertagne förs. Utskotlel såg därför medtillfredsställelse att medel i propositionen föreslagils bli ställda tillsocialstyrelsens förfogande för försök med social jourverksamhet saml betonadevikten av alt den avsedda jourverksamheten från socialvårdens sida kom tillstånd i så stor utsträckning som möjligt. Att så skedde var av väsentligbetydelse inte bara från uiredningssynpunkl utan också för att lagstiftningenöver huvud taget skulle få avsedd tillämpning och effekt. Statsbidrag för försök med social jourverksamhetutgår f n. av . För fortsatta försök till utgångenav har sålunda för innevarande budgetår anslagils 3 milj. kr. (prop.1975/76:100 bilaga 7 s. 173, SoU 1975/76:30, rskr 246). En ulvärderingsrapporlbeiräffande för-söksverksamhelen beräknas föreligga (anslagsframställning /78, VJ5 Bil. 1 s. 6). Motioner angående upphävande av LTO har prövats avriksdagen vid riksdag (JuU 1974:27) och vid 1975/(JuU1975/76:4). Vid del sistnämnda tillfället uttalade utskottet i sitt avriksdagen godkända belänkande bl. a. följande. Beträffande behovet av ifrågavarande lagstiftningvill utskottet understryka att för såväl samhället som den enskildemedborgaren det är eli viktigt intresse alt ordning råder på allmänna platser.Olvivelakligi förekommer det ofta särskilt i storstäderna situationer sommåste anses störa den allmänna ordningen. Enligl utskottets mening är detnödvändigt att polisen i sådana sammanhang har möjlighet att ingripa ochundanröja störningarna redan innan de leder till broll. Som tidigare berörtshar polisen också haft sådana befogenheter. JuU 1976/77:4 6 Det bör vidare beaktas att vid tillämpning avbestämmelserna om omhändertagande liksom vid all annan polisverksamhet gäller- enligl den allmänna bestämmelsen i 16 § polisinsiruklionen - att polismaninte för använda strängare medel än förhållandena kräver saml all han i förstahand bör söka åstadkomma rättelse genom upplysningar och anmaningar. Bestämmelsernai lagen om tillfälligt omhändertagande bör således endast till-lämpas när denaktuella situationen inte kan lösas på annat sätt, exempelvis genom attpolismannen kan förmå vederbörande att självmant lämna platsen. Det börunderstrykas alt ett frihetsberövande som regel framslår somen belydligl mindre ingripande åtgärd än de som kan bli följden omordningsstörande beteenden leder till åtal och dom. Ofta torde nämligen sådanabeteenden innefatta eller kunna leda till brottsliga gärningar exempelvisofredande, skadegörelse och förargelseväckande beteende. Genomomhändertagandena undgår personerna i fråga ofta ett utdraget brollmålsförfarande.Del bör vidare beaktas att ett omhändertagande enligt lagen vanligtvis inleleder till några som helst efterräkningar för den omhändertagne. Utskottet villhärutöver framhålla att särskilt när det gäller ungdomar ett omhändertagandemed åtföljande stöd och hjälpinsatser från samhällels sida kan leda till att enpåbörjad utveckling mot kriminalitet och asocialitel bryts på ett tidigtstadium. Molbakgrund av det anförda anser utskotlel, liksom då motionsspörsmålel tidigarevarit aktuellt, att de invändningar som riklats mot lagstiftningen saknar fog.En annan sak är alt lagstiftningen i vissa fall kan ha tillämpats på ett sättsom inte varit avsett eller som eljest måsie anses mindre tillfredsställandeeller all den inte lett till erforderliga stöd- och hjälpåtgärder för deomhändertagna. Enligt utskottets mening saknas emellertid underlag för någrasäkra omdömen härvidlag. Uttalandenav justitieombudsmannen m. m. I ärenden som redovisats i JO:s ämbetsberättelse1975/76 prövade denne skilda klagomål angående lillämpningen av LTO. Prövningengav JO anledning att uttala kritik i vissa fall angående polisens tillämpningav grunderna för omhändertagande enligt 3 ij LTO. Anmärkningar riktades ocksåmot polis för alt den omhändertagne kvarhållils längre än som varit erforderiigl,i ett fall . Vidare kritiserades fall av bristandeavrapportering av LTO-ingripanden och förvaring av ungdomar i polisarrest. JO:suttalanden anknöt i stor utsträckning till de av rikspolisslyrelsen utfärdadetillämpningsföreskrifterna. Frågan om registrering av LTO-ingripanden harnyligen behandlats i i ett frågesvar av justitieministern den 14oktober 1976. På initiativ av brottsförebyggande rådet (BRÅ) harlillämpningen av LTO utvärderats. Undersökningen har gällt Stockholmspolisdistrikt och arbetet har utförts av en referensgrupp under ledning avdocenten vid rådels utvecklingsenhet. 1 gruppen har ingåttrepresentanter för polisen JuU 1976/77:4 7 Resultatet av undersökningen har lagts fram i BRA:s rapport1976:1 Frihelsberövanden och polisen - en utvärdering av lagen om tillfälligtomhändertagande. Irapporten finns bl. a. intagen följande tabell över antalet omhändertagandenenligt polisinstruktionen och 3 § LTO under samt tretolvmånadersperioder fr. o. m. fjärde kvartalet 1972. Enligt rapporten förekom under lagens första åringen kontakt med socialvården i av omhändertagandefallen. Rapporteringtill socialvården förekom i 53,8 96 av fallen medan utredning genomförd avpolisen och socialvården förekom i 6,6 resp. av fallen. Vidare hadeenligt rapporten den övervägande majoriteten av omhändertagna vid omhändertagandetillfälleteller tidigare haft kontakt med samhällets vårdinsatser. BRÅ:sverkställande utskott har i en skrivelse till regeringen medöveriämnande av rapporten uttalat att utvärderingen visar, att LTO har enpositiv verkan från brottsförebyggande synpunkt. Det finns enligt detverkställande utskottet ingen anledning att antaga annat än att lagen även iden övriga delen av landet är ett verksamt medel i det brottsförebyggandearbetet. Iskrivelsen föreslås i anslutning till rapporten en lagändring beträffande desociala vårdinsatserna vid LTO-ingripanden. I betänkandet behandlar utskottet motioner angåendelagen om tillfälligt omhändertagande (LTO). Enligtvissa special författningar äger polisstyrelse i avbidan på ställningstagandeav annan myndighet besluta omhänderta någon för att underiälta alt lämplig vårdsätts in eller annan åtgärd vidtas. Detta gäller bl. a. enligt barnavårdslagenoch lagen om nykterhetsvård. I LTO ges möjlighet för polisman all i sådanafall, om vissa närmare angivna förutsättningar är uppfyllda, göra etttillfälligt omhändertagande i avvaktan på polisstyrelsens beslut. Vidaregäller enligt samma lag alt om någon, som kan antas vara under , anträffasunder förhållanden som uppenbariigen innebär överhängande och allvariig riskför hans hälsa eller utveckling, han för tas om JuU 1976/77:4 8 handav polisman för att genom dennes försorg skyndsamt överiämnas till föräldrar,annan vårdnadshavare eller barnavårdsnämnden. LTOinnehåller också en regel om att den som genom sill upplrädande stör allmänordning eller utgör omedelbar fara för denna skall omhändertas av polisman omdet är nödvändigt för att upprätthålla ordningen. Sådant omhändertagande skallockså ske när det fordras för all avvärja straffbelagd gärning. Haromhändertagande skett på någon av sist angivna grunder skall en utredning görasbeträffande den omhändertagnes levnadsförhållanden, dock endast i den mån behovav sådan utredning kan antas föreligga. Utredningens syfte skall vara attutröna om den omhändertagne är i behov av hjälp- eller stödinsats frånsamhällets sida. Sådan ulredning skall om möjligt göras av social myndighet. Ilagen föreskrivs vidare en maximitid för frihelsberövanden somskett i syfte alt upprätthålla ordningen eller hindra någon all begå brott. 1motionen 1975/76:538 yrkas all LTO skall upphävas. Till stöd för yrkandetanför motionärerna invändningar, som i allt väsentligt överensstämmer med vadsom anförts i motioner 1973, 1974 och 1975. Motionärerna gör gällande att LTOger utrymme för godtyckliga omhändertaganden och att det vid tillämpningen avlagen förekommit maktmissbruk och övergrepp från polisens sida. Vidare harenligt motionärerna syftet med de sociala vårdinsatserna ej nåtts. Äveni motionen 1975/76:400 förs fram kritik mol tillämpningen av lagen.Motionärerna hänvisar till fall som redovisats i JO:s ämbetsberättelse 1975/76.Enligt motionärerna är det nödvändigt alt nya tillämpningsföreskrifterutarbetas på grundval av bl. a. de av JO redovisade fallen. Närdet gäller kritiken mol utformningen av LTO för utskottet hänvisa till sina avriksdagen godkända betänkanden JuU 1973:26, JuU 1974:27 och JuU 1975/76:4.Utskottet vill särskilt understryka sitt tidigare uttalande om nödvändighetenav en lagstiftning som ger polisen möjlighet alt ingripa och undanröjastörningar mot den allmänna ordningen innan de leder lill brott. Utskottet villhärjämte erinra om den utvärdering av LTO som verkställts genombrottsförebyggande rådets försorg och som redovisats i en nyligen avlämnadrapport (1976:4). 1 en skrivelse lill regeringen har rådetsverkställande utskott med överiämnande av rapporten uttalat all utvärderingenvisaralt LTO haren positiv verkan från brottsförebyggande synpunkt. 1fråga om den praktiska tillämpningen, av LTO uttalade utskottet altlagstiftningen i vissa fall kan ha tillämpats på ett sätt som inle varit avsetteller som eljest måsle anses mindre tillfredsställande. Del kunde enliglulskoltet också vara möjligt att lagen inte lett till erforderiiga slöd-ochhjälpåtgärder för den omhändertagne. De nu nämnda tillämpningssvå-righeiernahar belysts i JO:s ämbetsberättelse 1975/76 och i BRÅ:s nyssnämnda rapport.Vad sålunda förekommit ger emellertid enligl utskoiieis mening inle anledningalt överväga att upphäva LTO. JuU 1916/11:4 9 lagenstillämpning talar däremot för att del kan finnas behov av vissa kompletteringarav gällande tillämpningsföreskrifter. Särskild uppmärksamhet påkallar de iBRÅ:s nämnda skrivelse föreslagna lagändringarna beträffande de socialavårdinsatserna vid ingripanden enligt LTO. Även den aviserade rapporten angåendeutvärderingen av försöken med social jourverksamhet är av intresse isammanhanget. Enligtvad utskottet inhämtat utarbetas tillämpningsföreskrifter lill1976 års lag om omhändertagande av berusade personer m. m. Med hänsyn till dellagtekniska och praktiska samband som råder mellan den lagen och LTO bör enligtutskottets mening arbetet med tillämpningsföreskrifterna lill de båda lagarnasamordnas. Medde här gjorda uttalandena avstyrker utskottet bifall till dels motionen 400 ihär behandlad del, dels molionen 538. 1. att beträffande upphävande av lagen omtillfälligt omhändertagande avslår motionen 1975/76:538, 2. att beträffande nyatillämpningsföreskrifter till lagen om tillfälligt omhändertagande avslårmotionen 1975/76:400 i denna del (yrkande 4 b). Närvarande:fru (), fröken (), herrar Polstam (c), i (s), i Röslånga (fp), (), i Kumla (s),herrar (), Petlersson i (s), (), (), (), () och ().