bet · G001KU44 · 1976-12-31 00:00:00 — 1 skrivelse från planeringskommitté -vilken skrivelse enligt beslut skulle tjäna till ledning vidregionplanens tillämpning- yttrade kommittén au det inte varit möjligt altfinna något bättre läge bland andra studerade alternativ för lokalisering av engodslerminal för SJ, och då några nya omständigheter inte framkommit borde yrkandetinte föranleda någon åtgärd. Regionplanen fastställdesav regeringen . 1bilaga 12 A till detta betänkande lämnas vissa ytteriigare uppgifter om frågansläge, som hämtats från en inom upprättad PMdagtecknad . Imotionen1975:1451 av m. fi. (c) yrkades att hos regeringenskulle anhålla alt planeringen för lokalisering av post- och SJ-terminal tillVästerjärva skulle avbrytas och alt frågan om annan lokalisering skulleutredas. Isitt av godkända yttrande över motionen uttalade trafikut-skoltel (TU1975:8); De anläggningar varom här är fråga berör såvälSolna kommun som Slorslockholmsregionen i övrigt och bedöms enligt vadutskottet erfarit av de båda verken som nödvändiga för att de stora trafik- ochservicebehov som inom området föreligger skall kunna tillgodoses på ettbetryggande sätt. Något annat lämpligt alternativ för lokalisering avanläggningarna har av verken ej heller befunnits föreligga. Sedan åtskilliga årtillbaka pågår därför ett omfattande och komplicerat utrednings- ochförhandlingsarbete för att i samråd med vederbörande regionala och lokalamyndigheter m. fl. få till .stånd en för de olika parterna så gynnsam lösningsom möjligt av frågorna. Det måste enligt utskottets uppfattning få ankomma påde båda verken att fortsätta arbetet härmed samt att i föreskriven ordning förstatsmaktemas prövning anmäla härav föranledda förslag eller eljest uppkommandespörsmål. Utskottet vill dock i sammanhanget understryka att staten såsom arbetsgivare i regionen har ett ansvar för en förbättrad inomregionalbalans. Underhänvisning till det anförda och då utskottet anser det fortsatta utrednings-och förhandlingsarbetet böra avvaktas anser utskottet någon åtgärd frånriksdagens sida i frågan i vart fall f n. ej påkallad. skrivelse till kommun hemställde ochpostverket att kommunen skulle upprätta detaljplan för det staten KU 1976/77:44 37 tillhörigamarkområdet inom Västerjärva, som enligt den tidigare nämnda regionplanen hadereserverats för terminaler för de båda verken. Kommunenmeddelade i skrivelse att kommunen motsatte sig den tänktalokaliseringen av terminalerna och alltså inte vidtagit några åtgärder iplanläggningsfrågan. Statens järn vägar och postverket begärde med anledning avskrivelsen att regeringen skulle vidta den åtgärd som det angivna förhållandet föranledde. Ibeslut , vari hänvisades till den inom kommunikationsdepartementetupprättade promemorian uttalades följande: Tillkomsten av de nya terminalerna måste ansesutgöra ett betydande allmänt intresse. Till främjande av detta intresse är detnödvändigt att stadsplan upprättas för det aktuella området. Kommunen harunderlåtit att vidtaga erforderliga planeringsåtgärder. Utredningen i ärendetvisar att det föreligger ett behov av en terminal för postverket. Regeringen förelade med stöd av 27 § byggnadslagenkommunfullmäktige i kommun att för prövningunderställa regeringen stadsplan för postterminal inom berört område iVästerjärva. Regeringenförutsatte att kommunen vid den översiktliga planeringen som borde föregåupprättande av slutligt förslag till stadsplan för postterminal reserverademark för tillgodoseende av statens järnvägars behov av godsterminal m. m. Frågantogs upp av den nya regeringen som i beslut upphävdeföreläggandet för kommun i fråga om stadsplan förmarkområdet i Västerjärva. Vidare hemställde regeringen i skrivelsetill att genom regionplanenämnden måtteutreda frågan. Regeringens skrivelse fogas som bilaga 12 B till dettabetänkande. Avskrivelsen framgår bl. a. att regeringen för att underlättaregionplane-nämndens arbete att skapa praktiska förutsättningar föröverläggning om' alternativ lösning skulle tillsätta en referensgrupp underledning av statssekreteraren i . Vidare framhölls att detvar angeläget att arbetet bedrivs i sådan takt att förslag till lokaliseringoch eventuell ändring i regionplanen kunde föreläggas under första halvåret1977. Enligt uppgift från har den nämnda referensgmppentillsatts och ett antal sammanträden med regionplanenämnden hållits. Fråganhar behandlats i interpellationsdebatter i den 24 febmari och den 18november 1976, Som bilaga 12 C till detta betänkande fogas skrivelse 1976-10-25från chefen för postverket och chefen för till bostads- ochkommunikationsministrarna. har tagits upp frågan om den nya regeringen genom upphävande avregeringsbeslutet åsidosatt vad tidigare uttalatangående lokaliseringsfrågan. Vidare har ifrågasatts om berörd personal enligtde principer som statsmaktema fastlagt fått tillfälle att KU 1976/77:44 38 framförasina synpunkter i saken. Även frågan om tillämpningen av 27 § byggnadslagen iförevarande fall har tagits upp inom utskottet. 1vad gäller den första frågan har bl. a. åberopats det tidigare återgivnariksdagsbeslutet , i vilket uttalades att något annat lämpligtalternativ för lokalisering av anläggningarna i fråga än det angivna områdetinom kommun inte befunnits föreligga. Utskottetvill erinra om att regeringsbeslutet innefattade förutomupphävandet av föreläggandet för kommun en hemställan till Stockholmsläns landsting att genom regionplanenämnden skyndsamt utredalokaliseringsfrågan. För att underiätta regionplanenämn-dens arbete harregeringen tillsatt en referensgrupp under ledning av statssekreteraren ibostadsdepartementet. Motbakgrund av bl. a. kommuns inställning i saken var det enligt utskottetnaturiigt att regeringen lät föranstalta om ytterligare utredning av frågan.Något definitivt ställningstagande föreligger sålunda ännu inte. får det sjäfvfallet förutsättas att vederbörlig information lämnasberörda personalkategorier innan slutligt beslut fattas i frågan. Beträffandetillämpningen av 27 § byggnadslagen vill utskottet erinra om den kommunalasjälvstyrelsen och det s. k. planmonopolet. Bestämmelsen i fråga, som tillkomredan 1931, innebär visserligen en inskränkning i planmonopolet, men detframgår av bl. a. förarbetena att det förutsatts att bestämmelsen skulletillämpas restriktivt. Det bör erinras om att den möjlighet som enligtbestämmelsen föreligger för regeringen att även mot kommuns önskan fastställastadsplan tagits i anspråk. (Se m.fl.Byggnadslagstiftningen s. 157). Vidare kan nämnas att departementschefen vidbestämmelsens tillkomst bl. framhöll att det var uppenbart att med"allmänt intresse" i bestämmelsen inte åsyftades det fall attstadsplanen var av betydelse för staten som fastighetsägare. Upphävandetav det tidigare regeringsbeslutet får bl. a. ses mot bakgrund av angivna förhållanden.I övrigt har utskottet inte funnit anledning till något uttalande i frågan. 13.Ersättning i visst enskilt fall 1 propositionen 1976/77:71 om viss ersättning tillhandikappad föreslogs att godkände att särskild ersättning skulle utbetalastill med . Bodmark, som är handikappad efter enhjärnskada, har i enlighet med bestämmelser i lagen (1962:381) om allmänförsäkring uppburit folkpension i form av helt sjukbidrag sedan mitten av1960-talet med undantag av . Enligtpropositionen borde statsmakterna "med hänsyn till de speciella förhållandensom obestridligen föreligger i detta fall" utnyttja de möjligheter sommyndigheterna saknar och i särskild ordning ge Bodmark ersättning för uteblivnapensions- och tilläggsfön'nåner för den nämnda tidsperioden KU 1976/77:44 39 Ettenigt socialförsäkringsutskott (SfU 1976/77:20) hade inte något att erinra motatt den ersättning som ställts i utsikt till Bodmark utbetalades ochtillstyrkte följaktligen propositionens förslag. Socialförsäkringsutskottetanförde emellertid vissa principiella synpunkter på det förfaringssätt somanvänts i detta fall. godtog utan votering utskottets förslag. Medanledning av denna proposition har utskottet velat belysa frågan omriksdagsbehandling av ärenden som gäller ersättningar, pensioner o. d. tillenskilda personer. I en kanslipromemoria (bilaga 13) redogörs dels förregeringsformens bestämmelser i detta hänseende, dels för de ärenden av dettaslag som förekommit i sedan enkammarreformen 1971. Regeringsformenlämnar utrymme för att med utnyttjande av sin rätt att besluta överstatens medel tillerkänna enskilda personer ekonomiska förmåner. Dennamöjlighet har emellertid, som den ovannämnda kanslipromemorian visar, endastutnyttjats i rena undantagsfall. Det nu aktualiserade ärendet eller den praxissom utbildats föranleder därför inget uttalande från utskottet. Utskottet har utöver de granskningsämnen somredovisats i det föregående tagit upp ytterligare några frågor. a.Fråga om vissa garantiutfästelser Mot bakgmnd av de ansträngningar som från svensksida tidigare gjorts i fråga om export av jaktflygplanet m. m. tillBelgien, , och har inom utskottet tagits upp fråganom vissa garantiutfästelser från den sida till berördaländer. En kanslipromemoria i ämnet har upprättats -bilaga 14 till dettabetänkande. Avpromemorian framgår bl. a. att dåvarande försvarsministern i brev till denämnda ländernas regeringar (försvarsministrar) behandlatfrågor om eventuell export av Viggenplanet m. m. och därvid gjort vissa uttalandenom garantiutfästelser från svensk sida. Enligt vad utskottet erfaritinformerades utrikesnämnden om regeringens åtgärder i Viggenfrå-gan. Som käntkom någon export av Viggenplanet inte till stånd. Hade så skett och frågauppkommit om eventuella garantier från statens sida beträffande fullföljande avberörda svenska företags åtaganden, vill utskottet anföra att en sådan åtgärdsjälvklart skulle ha krävt medverkan på grund av åtagandenasomfattning och konsekvenser. Det är naturiigt att frågan om riksdagensmedverkan klargörs i sådana sammanhang. KU 1976/77:44 40 b. Dispositionenav visst väganslag I statsverkspropositionen 1974 föreslogs införandetav ett särskilt, konjunkturpolitiskt betingat anslag om 200 milj. kr., benämntSärskilda byggnads- och förbättringsåtgärder avseende statliga vägar. Enlämplig ordning var enligt departementschefen, att det särskilda anslagetställdes till Kungl. Maj:ts förfogande att disponeras för särskilda insatser ifråga om drift och byggande av statliga vägar, när detta är motiverat avkonjunkturpolitiska eller andra skäl. Åtgärderna,som i första hand bordeinriktas på arbeten, som på en gång var från sysselsättningssynpunkt värdefullaoch vägpolitiskt angelägna, skulle enligt departementschefen planeras i samrådmed (). Ettenigt trafikutskott (TU 1974:1) framhöll bl. a. att anslaget borde till fullofå utnyttjas av som skulle få i uppdrag att planera sin verksamhetmed hänsyn till detta. Det borde också få ankomma på verket att görafördelningen mellan byggnads- och driftsanslagen. Utskottet förutsatte attbehovet av en snabb ombyggnad av broar med otillräcklig bärighet särskiltuppmärksammades, att angelägna nybyggnadsbehov inte eftersattes och att enåterhämntning kunde påbörjas i fråga om det ackumulerade behovet av egentligtvägunderhåll. Utskottet föreslog att bl. a. vad här återgetts gavs regeringentill känna samt att anvisade de begärda medlen. Detta blev ocksåriksdagens beslut. 1budgetpropositionen 1975 förordade departementschefen att ett motsvarandeanslag togs upp även för /76. Anslaget föreslogs liksomföregående år bli ställt till regeringens förfogande för att disponeras försärskilda insatser i fråga om drift och byggande av statliga vägar närdetta varmotiverat av konjunkturpolitiska och andra skäl. (TU 1975:1)upprepade i huvudsak samma uttalande som gjorts . Utskottetsenhälliga uttalande godkändes av . Utskottethar tagit del av regleringsbreven för ifrågavarande anslag för budgetåret1974/75 och 1975/76. Av dessa framgår visserligen att hela anslaget i enlighetmed beslut ställts till statens vägverks disposition och attvägverket vid fördelningen mellan drift- och byggnadsåtgärder skall beakta vadtrafikutskottet anfört. Men regeringen har enligt båda regleringsbrevenförbehållit sig den slutliga prövningsrätten i fråga om anslagets fördelning.Särskilt bör noteras att regeringen i regleringsbrevet /76 har gettvägverket detaljerade direktiv om vilka vägprojekt som skall beaktas vidupprättandet av förslaget till fördelning av anslaget. Enligt utskottet harregeringen i fråga om detta anslag inte tillräckligt noggrant iakttagit vadriksdagen beslutat. c. Vissaytterligare frågor Härutöver har utskottet granskat vissa frågorbeträffande regeringens åtgärder till bekämpande av tobaksrökningensskadeverkningar. KU 1976/77:44 41 memoriai ämnet har upprättats (bilaga 15). Vidare har för utskottets granskninganmälts ett inom handlagt tillsätinings-ärende rörandeen universitetslektorstjänst i - kanslipromemoria bilaga 16. Vissa frågorrörande den berörde sökanden behandlades av utskottet även i förra åretsgranskningsbetänkande (se KU 1975/76:50 s. 49). Inom utskottet har tagits uppvissa frågor rörande utfärdandet av lagen (1976:891) om val av ledamöter ilänsstyrelses i-yz-p/se (kanslipromemoria bilaga 17). Slutligen har utskottetbehandlat fråga om direktiv till socialutredningen (kanslipromemoria bilaga18). Utskottethar inte funnit anledning att göra något särskilt uttalande med anledning av deangivna frågorna. Den granskning som sålunda utförts samt resultatetdärav får utskottet för Närvarande:herrar (), i (s), i Näs.sjö (m). Fiskesjö (c). i (fp), i (s),(), Karisson i (s), Schött (m). Kindbom (c), (), fruHammarbacken (c), fröken () och (). Vid beslut under nedan antecknade avsnitt harbeträffande avsnittet 14 Övriga frågor ersatt och fmLundqvist - såvitt avser styrelse - ersatt . KU 1976/77:44 42 i , , i , Karisson i ,, fröken och (alla s) har avgivit följande åttareservationer till betänkandet: Beträffande avsnittet 2. Den nya regeringenssammansättning samt vissa förändringar inom såvitt avsersamordning och personalförändringar Reservanterna anser att den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 9 "För samordning" och slutar på s. 10"från utskottets sida" bort ha följande lydelse: I en modern pariamentarisk demokrati harmedborgarna rätt att ställa höga krav på regeringens politiska handlingskraft.För att kunna möta dessa krav måste regeringen organisera sitt arbete på etteffektivt sätt. Härigenom skapas förutsättningar för en målmedveten ochsammanhållen regeringspolitik. Detär mot denna bakgmnd som man skall se den tidigare regeringens ansträngningaratt förstärka de samordnande och politiska funktionerna inom regeringskansliet.Inom statsrådsberedningen skedde en successiv utbyggnad av ett centraltpolitiskt samordningskansli. tilldelades statssekreterarnabetydelsefulla roller i det politiska samordningsarbetet. Ocksåinformationstjänsten inom fick en fastare organisation. Bl.a. inrättades inom departementen och statsrådsberedningen särskilda tjänstersom informationssekreterare. Dennya regeringen som på grund av sin koalitionskaraktär uppenbariigen harsärskilda behov av samordningsresurser har valt att i stället för en centralsamordningsenhet arbeta med tre separata kanslier. inom statsrådsberedningen har regeringen inrättat samordningskanslierinom ekonomi- och arbetsmarknadsdepartementen. Av en undersökning somredovisas som bilaga till denna reservation {bilaga 19) framgår att inom dessakanslier har t. o. m. mitten av anställts sammanlagt 19 personer,därav två som statssekreterare, en som kansliråd och 16 som sakkunniga.Samtidigt har även utanför samordningskanslierna förordnats personer medhuvudsakligen politiska uppgifter. Undersökningen i bilagan visar, att vidsidan av statssekreterarna och informationssekreterarna, vars antal ökat medtvå resp. fyra efter regeringsskiftet, har 18 politiskt sakkunniga förordnats.Utskottet avser att återkomma med en mer ingående kartläggning av dessaförhållanden. Men redan nu kan enligt utskottet konstateras att antaletpolitiskt rekryterade i det närmaste fördubblats efter regeringsskiftet. Denmetod som regeringen har valt för samordning har av allt att döma inneburit enfördröjning av beslutsprocessen inom . Som exempel kan nämnasatt kompletteringspropositionen inte kunnat avlämnas till . Denbristande samordningen har också medfört att KU 1976/77:44 43 enskildastatsråd i olika sammanhang agerat på egen hand i uppenbar motsättning till denfastställda regeringspolitiken. Utskottet har under årets granskning särskiltuppmärksammat energiministerns handläggning av olika energipolitiska frågor. Pariamentarismenfömtsätter att regeringen uppträder och handlar som en enhet. Det är uppenbartatt en regering bestående av fiera partier har särskilda svårigheter i dettahänseende. Dessa svårigheter synes emellertid ha förvärrats av den lösning avsamordningsfrågorna som den nya regeringen valt. Trots att ett stort antalpolitiska rådgivare anställts fungerar uppenbarligen inte regeringen som ensammanhållen politisk enhet. Detta ges tillkänna, 2.Beträffande avsnittet 10 80 Reservanternaanser att utskottets yttrande i detta avsnitt (s, 28-31) bort ha följandelydelse: Mot bakgrund av det beslut som fattadesav () styrelse att skjuta 80-projektet påframtiden har utskottet vid årets granskning tagit upp frågan om den förraregeringens handläggning av ärendet. Granskningen omfattar några moment i beredningeninom industridepartementet. Däremot har utskottet inte sett det som sin uppgiftatt bedöma det ansvariga statsrådets och regeringens ställningstaganden i olikasakfrågor med anknytning till projektet. 1 en inom utskottets kansli upprättadpromemoria, bilaga 10 till detta betänkande, lämnas en redovisning för ärendetsberedning och fattade beslut undertiden . I det följande ges därförendast en översiktlig beskrivning av ärendets handläggning. Planemapå 80 initierades inom NJA . Avsikten var att åstadkomma enutvidgning av NJA;s verksamhet genom att i stor skala vidareförädlanorrbottensmalm till stålämnen. Utredningsarbetet, som bedrevs i nära samarbetemellan NJA:s ledning och industridepartementet, ledde till att regeringen våren1974 förelade en proposition med riktlinjer för finansieringen avStålverk 80. Vid riksdagsbehandlingen förelåg enighet mellan partierna om projektetsfullföljande, men representanterna för moderata samlingsparitet förordade vissaandra riktlinjer för genomförandet, lenlighetmed riksdagsbeslutbeviljade vid 1975 och 1975/ riksdagar ytterligare medel tillstålverket. beslut innebar en inskränkning av projektets inrikning bl.a. på så sätt att stålverket i första hand skulle anpassas till svenskstålindustris behov. Undergranskningen har förre industriministern , Statsföretagsverkställande direktör och ordföranden i Statsföretags styrelseBertil företrätt inför utskottet och redogjort för ärendet. Satsningenpå ett stort ämnesverk i kom till stånd på grund av mångasamverkande faktorer. Fömtom rent företagsekonomiska aspekter på KU 1976/77:44 44 projektetvar det framför allt regionalpolitiska rnoliv i en svårsysselsättnings-situation som gjorde satsningen angelägen. Därom rådde också enbred enighet i . Det var mot denna bakgrund naturligt att frågan drevsmed kraft och skyndsamhet från såväl NJA-ledningens och Statsföretags somregeringens sida. Den som stålexpert kände förre chefen för hade först fört fram tanken på ett stålverk i . Såvälde tidigare nämnda regionalpolitiska skälen som de prognoser som gjordesangående efterfrågan på stål i världen talade för ett projektet skulle börjassnarast. Detta gjorde det enligt utskottets mening nödvändligt attpropositionen i ämnet snabbt kuiide föreläggas . Vid riksdagsbehandlingen1974 riktades inte någon kritik mot ärendets beredning i industridepartementet.Det bör i sammanhanget erinras om att näringsutskottet hade tillgång till detdetaljerade utredningsmaterialet i ärendet samt att utskottet under beredningenav ärendet inhämtade upplysningar av disponenten vid NJA ,direktör och . Riksdagensenhälliga beslut om finansieringen av ett nytt stålverk byggde på ettomfattande utredningsarbete från NJA:s sida samt tillstyrkan av projektet frånbåde NJA;s enhälliga och . Statsföretags verkställandedirektör redovisade skiljaktig mening i sin styrelse utan att anmäla reservation.Med tanke på att han en månad tidigare varit med om att i egenskap avstyrelseordförande i tillstyrka projektet, kan enligt utskottet tyngden ihand senare ställningstagande starkt ifrågasättas. Motbakgmnd av det anförda måste enligt utskottets mening den beredning avstålverksärendet som skedde inom industridepartementet ansestillfredsställande, vilket också framgick av att ansåg sig hatillräckligt underiag för att fatta sitt beslut. Dethar inom utskottet gjorts gällande att Statsföretag inte fyllt den funktion i'ärendet som var fömtsatt vid dess bildande. Föratt belysa denna fråga vill utskottet först något beröra Statsföretagsställning i förhållande till å ena sidan de statliga bolagen och å andra sidanregeringen. Statsföretagtillkom 1969 som ett statligt förvaltningsbolag med uppgift att vara ettmellanled i förhållandet mellan regeringen och de statliga bolagen. Dessuppgift skulle vara att ta ansvaret för den översiktliga planeringen i stort avde statliga företagen, varmed främst avsågs frågor rörande investeringar avsådan omfattning att de i väsentlig grad påverkade företagssektorns struktureller innebar upptagande av nya verksamheter. Enligtvad departementschefen anförde i propositonen om bildandet av Statsföretag bordeman efter tillkomsten av ett förvaltningsbolag kunna skilja mellan sådanabeslut av mera allmän innebörd, vilka fattas av den politiskt ansvarigainstansen i förhållande till förvaltningsbolaget och beslut som huvudsakligenär ekonomiskt/tekniskt motiverade, vilka förvaltningsbolaget fattar vidutövandet av sitt ägaransvar gentemot dotterbolagen. KU 1976/77:44 45 ställde sig bakom ett uttalande avstatsutskottet att det genom inrättandet av förvaltningsbolaget blev möjligtatt i större utsträckning än nu hänföra politiskt beslut av verkställande naturtill skilda organ, vilket enligt utskottet innebar faktiska fördelar och stod iöverensstämmelse med traditionen inom svensk förvaltning. Den föreslagna ansvarsuppdelningen mellan Kungl.Maj:t och förvaltningsbolaget ser utskottet som ett nödvändigt led i vad avseren rationell ledning av de statliga företagen. Maj:t har fortfarandehvudansvaret för skötseln av den statliga företagssektorn. Utskottet anser inteatt den föreslagna ansvarsuppdelningen begränsar möjligheter atterhålla upplysningarom de olika statliga bolagen. Sådana möjligheter kommer bl.a. att finnas dels genom medverkan vid revision av förvaltningsbolaget,dels genom att riksdagsledamöter bereds tillfälle delta i förvaltnings-bolagetsbolagsstämmor och där kan ställa frågor, dels i anslutning till den redogörelseom den statliga koncernen, som åriigen avses föreläggas , dels genominterpellationer och enkla frågor. 80 var utan tvekan ett projekt av sådanstorleksordning att ett förberedande utredningsarbete knappast skulle kunnatpåbörjas utan att regeringen varit ingående informerad och ställt sig positiv.Särskilt som det redan på ett tidigt stadium stod klart, att finansieringentill stor del måste ske vid sidan av Statsföretag, var det också enligtutskottets mening nödvändigt för regeringen, dvs. i första handindustriministern, att noggrant följa utredningsarbetet och därmed bevakastatens ägarintressen. Såvitt utskottets granskning gett vid handen har dettainte inverkat på Statsföretags roll i sammanhanget. Statsföretag var frånbörjan med i utredningsarbetet och hölls därefter fortlöpande underrättat omärendets utveckling. Dessutom sammanträffande styrelsens ordförande och viceordförande samt verkställande direktören ungefär medindustriministern. Ända fram var Statsföretagsverkställande direktör ordförande i och hade således även idenna egenskap möjlighet att följa projekteringsarbetet rörande 80.