bet · G001FöU13 · 1976-12-31 00:00:00 — Utskottethar för sin del inte funnit anledning alt gå ifrån vad i propositionenförordats och som i sin lur innebär ett vidareförande av FRLs förslag, molvilket personalorganisationerna centralt i denna del inte riklat någon erinran.En personalorganisation har uttryckligt hävdat att någon befattning sombiträdande försvarsdirektör inte bör finnas. Detta innebär att utskottet inteheller förordar ett i motionen 1976/77:1486 (m) föreslaget uttalande. FRI räknar med att försvarsenheternas resursbehovuttryckt i personår uppgår till 688 om några rationaliseringar ej genomförs.Framlagda förslag minskar resursbehovet på kort sikt till . Genomytteriigare rationaliseringar bedömer FRI det möjligt all på längre siktminska behovet till , militärassistenternas insats iförsvarsenheternas arbete har då ej medräknats. Den nuvarande personalramen förförsvarsenheterna innefattar 608 tjänster. propositionen (bil. 8, s. 33-34) anförts om resurskonsekvenserna har integivit utskottet anledning till erinran eller särskilt uttalande. FÖU 1976/77:13 B 41 Ej heller har vad i propositionen (bil. 8) i övrigtanförts givit utskottet anledning till erinran eller särskilt uttalande. Nänarande:herrar (), (), (), Åkerfeldt (c), (fp), Jadestig (s), fröken (), (), (), i (c), herrar i Karisiad (s). (),i (s), i (fp) och i (s). FÖU 1976/77:13 8 42 I. Gmnden för den beredskapsprincip vi vall i vårtland är statsmakternas bedömning av vårt säkerhetspolitiska läge. Vi har engemenskap inom som gör alt något hot från våra närmaste grannländer intebedöms föreligga. Vidare har statsmakterna bedömt att inte utgör någotprimärt strategiskt mål för någon främmande makt. Dessa två grundläggandebedömningar har lett till slutsatsen att vi bör kunna räkna med någon form avförvarning före ett eventuellt angrepp på oss. Denna förvarningslid skall viutnyttja för att höja vår beredskap. Förall vi skall kunna fä en tillräcklig förvarningstid krävs en allsidig underrättelsetjänstoch ett i fred planlagt och övat system för ändringar av beredskapen inomtotalförsvaret. Tillskillnad från nästan alla övriga länder i har vi inga s. k. ståendemilitära förband i vårt land. Vi har heller inga i fred uppsatta civilförsvars-enhetersom är klara för omedelbar insats. Inom såväl försvarsmakten som civilförsvaretfinns bara förband och enheter som genomgår grundutbildning ellerrepetilionsulbildning/övning. Försvarsmaktens fredsresurser kan dock utnyttjasför alt höja beredskapen i lägen som inte kräver inkallelser. Förde civila delarna av totalförsvaret gäller vid planläggningen den huvudregeln,att den som har ansvaret fören viss verksamhet i fred också bör ha ansvaret församma verksamhet vid beredskap och krig. Delta ger en hög personell beredskapoch minskar kraven på särskild utbildning för krigsuppgiften. Härtill kanläggas att betydande delar av de civila tolalförsvarsområ-dena genom sinfredsverksamhet redan har en hög inneboende beredskap för verksamheten i krig.Det gäller t. ex. sjukvården, polisväsendet, kommunikationsverken,näringslivet och kommunerna. Dennämnda huvudregeln att den som har ansvaret för viss verksamhet i fred ocksåskall ha ansvaret för samma verksamhet vid beredskap och krig leder lill altelt mycket stort antal myndigheter, organisationer och företag är engagerade iberedskapsplaneringen m. m. Detta ställer särskilda krav på ledning ochsamordning centralt, regionalt och lokall. Särskilda organisatoriska och andraanordningar i samordningssyfte har därför vidtagits. Genomregelbundna gemensamma ledningsövningar samövas totalförsvarets ledningsorgan,civila och militära, redan i fred. Civila och militära ledningsorgan på denregionala nivån är oftast samgrupperade i krig, t. ex. länsstyrelser/försvarsområdenoch civilbefälhavare/mililärbenilhavare. Platser varifrån totalförsvarelsledningsfunktioner skall verka i krig utbyggs i fred och ges gott skydd ochgoda telekommunikationer. Genom gemensamma civila militära ledningsövningar,samgruppering och personliga kontakter har en gemensam grundsyn skapats förtotalförsvaret inom olika delar av landet. Delta ger en god handlings- ochledningsberedskap. Den lotalförsvarsutbildning som bedrivs tjänar samma syfte. FöU 1976/77:13 8 43 Grunden för alla beredskapsåtgärder är en godlångsiktsberedskap. Enkelt uttryckt kan långsiktsberedskapen sägas omfatta allade åtgärder vi vidtar i fred föratt bygga upp och vidmakthålla entotalförsvarsorganisation i vid bemärkelse. De viktigaste åtgärderna är sådanasom syftar till att förse totalförsvaret med utbildad personal, materiel ochförnödenheter för krigsorganisationen samt att bygga skyddsrum, befästningaroch andra anläggningar som är nödvändiga för verksamheten i krig,befolkningens skydd etc. Den lid som behövs för att krigsorganisera enheterur försvarsmakten och civilförsvaret, mobiliseringsberedskapen, varierar mellanolika enheter beroende på dessas uppgifter, lokala förhållanden etc. Mobiliseringstidenkan för vissa enheter vara delar av dygn och för andra . 1en vidare bemärkelse kan man säga att mobiliseringsberedskap är den tid delberäknas ta att ställa om samhället för krigsförhållanden. av statsmakterna fastlagda uppgiften för försvarsmakten ligger att kunna ta upp försvar mot överraskande anfall samt att kunna avvisa kränkningar av vårt territorium både i fred och under ett neutralitets- tillstånd. Försvarsmaktens beredskap för dessa uppgifter, insaisberedskap. grundar sig på utnyttjande av fredsresurserna i form av förband under utbildning eller övning. Insatsberedskapen indelas i kuppförsvarsberedskap mot överraskande anfall, incidentberedskap mot kränkningar av vårt terri torium och siabsberedskap vid ledningsorganen. Insatsberedskapenvarierar inom armén och marinen beroende på årstid och de värnpliktigasutbildningsståndpunkt. Inom flygvapnet är insatsberedskapen hög under helaåret. Ingripandemot kränkningar av vårt territorium i fred avser i huvudsak incidenter tillsjöss och i luften. Fartyg och flygplan finns ständigt avdelade härför. Vadgäller ingripanden mot främmande flygplan bör observeras att såväl ingripandensom underlåtenhet att ingripa i många fall kan iakttas (radar) av våra närntastegrannländer och andra länder runt . Sverigeär ett rättssamhälle i fred och skall förbli så även i ett krigsläge. I försvarsförberedelserna ingår därför författningsarbete för att vidmakthålla och skapa rättsliga förutsättningar för totalförsvarets verksamhet under krig och olika grader av krigsfara eller andra utomordentliga förhållanden. Föreskrifterna, vår administrativa beredskap, är mestadels öppna handlingar. Därigenom kan redan i fred en bred utbildning ske av personal i lednings funktioner inom hela totalförsvaret vad gäller beredskapslagstiftningens innehåll och tillämpning i olika situationer. De mest väsentliga delarna av vår beredskapslagstiflning är samlade i "". Kännetecknandeför vår beredskapslagstiftning äratt den ger möjlighet till ett flexibelthandlande allt efter lägels krav och dessutom har inbyggt i sig vissaautomatiska åtgärder, som möjliggör ett snabbt handlande inom skildasamhällsområden i akuta situationer. Både den militära och civila beredskapsplaneringenskall avse såväl en successiv stegring av beredskapen som FöU 1976/77:13 8 44 intagandeav högsta beredskap i ett steg. Vårtsystem för beredskapshöjningar grundas på lagen (1960:513) omberedskapstillstånd och kungörelsen (1960:515) om vad som skall iakttagas vidberedskapstillstånd m. m. (beredskapskungörelsen). Till dessa ansluter sigförordningen (1977:55) om vissa statliga myndigheters beredskap m. m. Lagenom beredskapstillstånd innehåller allmänna föreskrifter som anger attregeringen kan förordna om beredskapstillstånd vid krigsfara och attförordnandet om beredskapstillstånd kan ske genom beredskapslarm vid omedelbarkrigsfara. I vissa fall kan även civilbefälhavare eller länsstyrelse förordnaom beredskapstillstånd, nämligen om siridshandlingar inleds mol svensktterritorium och förbindelserna med högsta och centrala ledningen är brutna. 1sådant fall sker förordnandet alltid genom beredskapslarm och larmet har verkanendast inom civilområdet eller länet. Iberedskapskungörelsen anges vad som skall ske vid beredskapstillsiånd ochberedskapslarm. Åtgärdernavid beredskapstillsiånd är inom försvarsmakten beroende av vad regeringenbestämmer. Fördet civila totalförsvaret tillämpas beredskapsgraderna III, II ochI (lägsta mellersta resp. högsta beredskapsgraden). Den närmare innebörden avdessa beredskapsgrader framgår såvitt gäller civilförsvaret av civilförsvarslagen(1960:74) m. m., såvitt avser det allmänt civila medicinalväsendet och detcivila veterinärväsendet av krigssjukvårdslagen (1953:688) m. m. ochbeträffande polisväsendet av särskilda anvisningar. Innebörden av beredskapsgradernalll-l för övriga myndigheter m. fl. anges direkt i beredskapskungörelsen ochkompletteras i ovannämnda förordning (1977:55) om vissa statliga myndighetersberedskap m. m. Förordnas om beredskapstillstånd skall beredskapsgrad IIIintagas, om inte annan beredskapsgrad anbefalles. Vid en kris som skärpssuccessivt höjs därefter beredskapen genom förordnande om beredskapsgrad 11 ochI. Vid beredskapslarm intas beredskapsgrad 1. Vilkaåtgärder som skall vidtagas inom de civila totalförsvarsseklorerna beskrivsnedan. I stort sett kan sägas att vid beredskapsgrad 111 sker översyn av planerm. m., vid beredskapsgrad II görs ytterligare förberedelser för en snabbövergång till krigsorganisation och vid beredskapsgrad I sker krigsorganisering. Detsålunda i korthet beskrivna systemet för beredskapshöjningar inom det civilatotalförsvaret skall inte ses som ett stelt schema. Som antytts finnsstora möjligheter alt tillämpa olika beredskapshöjningar inom skildaverksamhetsområden eller olika delar av landet allt efter lägets krav. Särskiltföre förordnande om beredskapstillstånd (vilket av olika skäl kan dröjajavsesberedskapshöjningar ske genom punktförordnanden av regeringen, dvs.beredskapshöjningar inom olika sektorer med eller utan anknytning tillberedskapsgrad. FöU 1976/77:13 8 45 En schematisk sammanfattning av de här särskiltnämnda beredskapsför-fatlningarna och deras innebörd finns i bilaga 1(underbilaga I). Vadsärskilt gäller de offentliga organens verksamhetsformer m. m. finnsbetydelsefulla regler - utom i regeringsformens 13 kap. och i riksdagsordningens8 kap. - i lagen (1942:87) med särskilda bestämmelser angående slats-ochkommunalmyndigheterna och deras verksamhet vid krig eller krigsfara m. m. k. administrativa fullmaktslagen) och lill denna lag knutnatilläggsbestämmelser. Lagen medger bl. a. förenklade arbetsformer, ärende-ochpersonalöverföringar m. m. I tillämpningsbeslämmelserna sägs bl. a. attverksamheten skall anpassas efter det rådande läget och att vid planeringensärskild uppmärksamhet skall ägnas frågan i vad mån ärenden, som inte angårförsvar- och folkförsörjning, kan t. v. läggas ner och personal därigenomfrigöras för andra uppgifter. Den vikliga roll som tillkommer civilbefälhavareoch länsstyrelse framgår av Kungl. Maj:ls instmktion (1970:763) för civilbefälhavareoch regeringens förordning (1975:1004) med krigsinstmktion för länsstyrelserna. ?ör.försvarsmaktensberedskap gäller särskilda bestämmelser (hemliga). Den beredskap som råder under normala fredliga förhållanden, grundbered skap, kan höjas utan att inkallelser behöver ske. Beslut om sådan höjning av insatsberedskapen med fredsorganisationens resurser kan fattas av ÖB. För att snabbi kunna höja beredskapen finns ett par beredskapssteg förberedda inom fredsorganisationens ram. Dessa kan intas utan att ingrepp behöver göras i samhället i övrigt. Deninsatsberedskap som försvarsmakten kan upprätthålla med fredsorganisationensresurser är av begränsad styrka och uthållighet. De militära beredskapsstegeninom fredsorganisationens ram saknar motsvarighet inom de civila delarna avtotalförsvaret. Omsituationen kräver inkallelser lill försvarsmakten för att höja beredskapenkan regeringen besluta om inkallelser enligt vämpliktslagen 27 § 2. till"beredskapsövning" eller enligt 28 § 1. "för riketsförsvar". Inkallelsernas omfattning kan anpassas till vad som bedömserforderligt i den rådande situationen. Allmän mobilisering innebär en totalkrigsorganisation av försvarsmakten. Partiell mobilisering innebär att delar avförsvarsmakten inkallas. För att i en kritisk situation minska tiden förpartiell mobilisering finns vissa beredskapsalternativ förberedda. Inkallelserav förband som ingår i dessa beredskapsalternativ kan ske genomradiomeddelande. En partiell mobilisering kan även varieras geografiskt. Det mestlångtgående av de förberedda beredskapsaliernaliven fömtsätier bl. a. attberedskapsförfogan-delagen (1942:584) sätts i tillämpning. Förcivilförsvarets beredskap (civilförsvarsberedskap) finns närmare föreskrifter om beredskapsgradernas innebörd i civilförsvarskungörelsen (1960:377). De innebär i korthet följande. Beredskapsgrad III: Personal inkallas enligtregeringens beslut i begränsad omfattning främst för ledning, bevakning,utbildning FöU 1976/77:13 8 46 Regeringen kan besluta om åtgärder rörandedirekta befolkningsskyddsåtgärder, t. ex. iordningställande av skyddsrum förkrigsbruk (ägare) eller mörkläggning (fastighetsägare), etc. Beredskapsgrad II: Utövervad som gäller för beredskapsgrad Illskallsådan beredskap hållas att övergångtill krigsorganisation kan ske utan dröjsmål. Personal inkallas enligtregeringens bestämmande. Beredskapsgrad I: Fullständig krigsorganisering.Allmänna civilförsvaret och verkskydden skall kunna fullgöra sinakrigsuppgifter. För att vid behov kunna minska tiden förinkallelser vid partiell mobilisering av civilförsvaret (beredskapsgraderna 111och II) finns ett antal inkallelsegrupper förberedda tillvilka inkallelse kan ske genom radiomeddelande. Såvälallmänna som enskilda skyddsrum skall kunna iordningställas för krigsbruk inom48 timmar. Regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer kan besluta om utrymning avcivilbefolkningen från vissa områden eller orter. För att utrymning skall kunnagenomföras enligt uppgjorda planer krävs att civilförsvarspersonal inkallatsför medverkan. Civilförsvarsberedskapenligt ovan förutsätter krig eller krigsfara. För att möjliggöra höjning avberedskapen utan att civilförsvarsberedskap anbefalls, kan regeringen beslutaom inkallelse av personal "om det är nödvändigt med hänsyn tillförsvarsberedskapen", dvs. motsvarande "beredskapsövning" enligt27 s; 2. värnpliktslagen vid försvarsmakten. Om civilförsvarsberedskap rådersker inkallelser för tjänstgöring "i den omfattning som är nödig medhänsyn till fientlig verksamhet eller fara därför samt lill behovet avutbildning och övning". Förhälso- och sjukvårdens beredskap finns föreskrifter om beredskapsgradernasinnebörd i krigssjukvårdskungörelsen (1955:442). De innebär i korthet följande. Beredskapsgrad III: Intagning av patienter tillakutsjukhus begränsas. Erforderliga byggnadsarbeten och installationer vidberedskapssjukhusen utförs om så inte skett tidigare. Styrelser utses för beredskapssjukhus. Beredskapsgrad II: Utöveråtgärder enligt beredskapsgrad III sker hemskrivning av patienter frånbcredskapssjukhusen. Efter förordnande av regeringen får isamråd med överbefälhavaren och besluta bl. a. attberedskapssjukhus upprättas,att FÖU 1976/77:13 8 47 utrustningtillhörig civil sjukvårdsanstalt omdisponeras till annan sådan anstalt, attandra civila hälso- och sjukvårdsansialter än beredskapssjukhus helt ellerdelvis krigsorganiseras, att medicinal- och ekonomipersonal inkallas tilltjänstgöring. Beredskapsgrad 1: Fullständig krigsorganisering av den civilahälso- och sjukvården. Ett beredskapssjukhus är uppbyggt kring ettkärnsjukhus som alltid utgörs av ett fredssjukhus. Kärnsjukhusel kompletterasmed ett antal s. k. annex, som antingen är fredssjukvårdsanstalter eller ärandra anläggningar, främst skolor, som förbereds i fred för krigssjukvård.Kärnsjukhusen skall kunna krigsorganiseras och helaberedskapssjukhusorganisationen . Totalt finns ca 124 000 platserinom beredskapssjukhusorga-nisationen, fördelade på drygt 120beredskapssjukhus. Denöppna sjukvården leds i krig av krigstjänsteläkared regel de fredstidadistriktsläkarna). Till sitt förfogande har de biträdande krigstjänsleläkare,distriktssköterskor, barnmorskor och annan krigsplacerad sjukvårdspersonal.Den öppna vården har en god beredskap för krig, främst genom att huvuddelen avpersonalen inom den krigsorganiserade öppna vården har erfarenhet frånmotsvarande verksamhet i fred. Bestämmelsernaför veierinärväsendets beredskap enligt krigsveterinär- kungörelsen (1966:768) har i princip samma inriktning som bestämmelserna för hälso- och sjukvården. följer bestämmelser som delvis ärhemliga. Beredskapsgraderna innebär en successivt ökad jourtjänst påpolisstationerna, ökad beväpning av polismän och bevakning av polisstationer. För övriga myndigheter m. fi. innebärberedskapsgraderna i huvudsak följande. Beredskapsgrad 111: a) Myndighet vars verksamhet skall upprätthållas under krig och vid krigsfara: Normal fredsverksamhet upprätthålls om möjligt. Planer överses;samordningen med planeringen vid andra berörda totalförsvarsmyndigheterkontrolleras. Förberedelsegrupp för fiyttning till krigsuppehållsplats avdelas(vissa myndigheter kan besluta om utsändande av lorberedel-segrupp).Jourhavande tjänsteman avdelas för myndighets arbetsplats under ickearbetstid. Detsamma gäller personal för telefonpassning, kryptotjänst,bevakning av lokalerna m. m. 1 mån av behov kan viss personal kallas in. FÖU 1976/77:13 b) Myndighet varsverksamhet inte skall upprätthållas under krig: Plan för avveckling avverksamheten ses över. Personal, som kan nås på telefon under icke arbetstid,avdelas. a) Myndighet vars verksamhetskall upprätthållas under krig och vid krigsfara: Utöver åtgärder enligtberedskapsgrad III ges totalförsvarsuppgifter företräde framför andrauppgifter, vilka fullgörs endast om förhållandena så medger. Planeradöverföring av uppgifter till andra myndigheter görs. Materiel förs över tillkrigsuppehållsplats. Flyttning tillkrigsuppehållsplats skall kunna påbörjas inom tid som regeringen bestämmer.Semester m. m. inskränks. Beredskapen för övergång till krigsorganisation hålleshög. b) Myndighet varsverksamhet inte skall upprätthållas under krig: Utöver åtgärder enligtberedskapsgrad III skall förberedelser för avveckling av verksamhetenslutföras. Överföring av uppgifter till annan myndighet sker. Slutligaförberedelser vidtages för arkivering, undanförsel och förstöring. a) Myndighet varsverksamhet skall upprätthållas under krig och vid krigsfara: Utöver åtgärder enligtberedskapsgrad 111 och II skall verksamheten koncentreras på uppgifter avbetydelse för totalförsvaret. Flyttning tillkrigsuppehållsplats sker i förekommande fall. Om fiyttning för vissa angivnacentrala myndigheter beslutar regeringen. b) Myndighet varsverksamhet inte skall upprätthållas under krig: Verksamheten avvecklas ominte regeringen förordnar annat. En sammanfattning av beredskapsgradernas innebördinom olika verksamhetsområden finns i bilaga 2 (underbilaga 2). Kommunernas uppgifter inom totalförsvaret reglerasi första hand genom lagen (1964:63) om beredskap och den kommunalaberedskapskungörelsen (1964:722). Lagen om beredskap förutsätter istort att den verksamhet som kommunen bedriver i fred och som bedöms viktigfrån lotalförsvarssynpunkt i möjligaste mån skall fortsätta FÖU 1976/77:13 8 49 Härtill kommer vissa speciella uppgifter enligtcivilförsvarslagen och andra författningar. Deviktigaste tillkommande arbetsuppgifterna enligt lagen om beredskap äralt sörja även för befolkning från annan kommun som till följd av krigsskada,utrymning eller andra med krig eller krigsfara sammanhängande utomordentligaförhållanden "tagit uppehåll inom kommunen". Detta innebär bl. a. attbehov av bostad och uppehälle samt vård och tillsyn tillgodoses. Vidare skallkommun registrera befolkning som uppehåller sig i kommunen samt vidta åtgärderför att efter krigsskada i erforderlig omfattning återuppta distribution avvatten, elektricitet, värme o. d. saml för att möjliggöra att samfardsleder,kommunikationer o. d. kan begagnas. Kommun är dessutom skyldig att utgekrigshjälp enligt lagen om krigshjälp samt att ombesörja utdelning avransoneringshandlingar. Medutgången av /78 bedöms alla landets kommuner ha genomfört enfullständig beredskapsplanläggning. Landstingen svarar även under beredskaps- ochkrigsförhållanden för den direkta driften av hälso- och sjukvården. Arbetet meden fullständig beredskapsplanläggning av landstingens verksamhet, liknande densom genomförts för kommunerna, har påbörjats. Företag, som medverkar i krigsproduktion ochfolkförsörjning, genomför sin beredskapsplanering m. m. efter anvisningar avöverstyrelsen för ekonomiskt försvar och -såvitt gäller arbetskraften -avarbetsmarknadsstyrelsen. I bilaga 3 (underbilaga 3) åskådliggörsberedskapssystemet schematiskt. På bilden har lagts in exempel på åtgärder somkan anbefallas. De viktigaste föreskrifterna inom våradministrativa beredskap utgöres av lagar och förordningar (kungörelser). De ärgrundläggande för beredskapsplaneringen och därmed sammanhängandeförberedelser av olika slag. Nugällande föreskrifter täcker de mest betydelsefulla områdena inomtotalförsvaret. Lägel i stort inom den administrativa beredskapen är så lillvida förhållandevis tillfredsställande. Fortlöpande översyner måste emellertidske. På hälso- och sjukvårdsområdet och på förfogandelagstiftningens områdepågår f n. angelägna reformarbeten (proposition om ny förfogandelagstiftningkan väntas 1977). saknas i följande avseenden: 1) Frågan om myndigheternas verksamhet på ockuperatområde. I regeringsformen 13 kap. finns vissa allmänna regler. Det börövervägas att i särskilda föreskrifter ge myndigheterna ytterligare stöd försitt handlande inom ockuperat område och inför ett ockupationshot. 2) Frågan om den s. k. kyrkliga beredskapen. Genomregeringsbeslut har tillsatts en kommitté för fortsatt utredningsamt planläggning av själavården och övriga kyrkliga beredskapsfrågor vid krigeller krigsfara. Kommittén har ännu inte kunnat börja sitt arbete. FÖU 1976/77:13 8 50 3) Frågan om anställnings- och arbetsvillkor föranställda såväl i offentlig tjänst m. fi. som i enskilda företag som medverkari krigsproduktion och folkförsörjning. Dessa frågor är angelägna. Lösningen avdem fordrar en kombination av föreskrifter i offentligrättslig ordning ochavtal mellan parterna på arbetsmarknaden, både den offentliga och den enskilda. rf T) B 0 t :n3 1 Ki -H O> h m >i O) rH 3 +» :aj -"3 0) P3 n > > fH .H :0 m 3 k .ii © bo rH C r-( .H .H O r-i U a a +' o 60 m -H .ti bD m o. " rH .rl :0 © d -ö ,o ta 13 1976/77. FÖU 1976/77:13 ca a> = > J= r; :o B -= ti 2 rj, C _:cd C O 1/) oö c 'c t/i ID Cd < -O Cd p 't7? -o > , c 'f3 cfl Cd ,cfl OJ * Tli OJ ' il *- t- , - crt IL) C3 Öl Q 'cfl" - 8 53 Underbilaga 2 (forts.) g) E o o > t/, 2 E ii t/5 O « u, t/5 00 00 , - c c c t t" S -o a-v -c: c > v; - é--s 3 c i::; 1/5 J .o c 2 00 »i 73 -c: Cd ' :cd /N t/, 00 ;S - ,. -E t P et3 cg C S CO > (U " g t/D E u ii t/1 : o til _' ' s « 00 c ,« I g .i I t/1 ?, - > :0 I g - 00 -i J2 ö 2 .E c-S (S -5 E -S -c .c ' 5 - -2: S It/, ' r: ra ' : J2 "O I ; g_jii> 5- K c : j«: - OJ = .OC :cö ' X3 :: c Si B 54 Underbilaga 3 > (O ->-» 01 "O l/> 1_ t- > -D -t-' :ro cn - FöU 1976/77:13 8 55 Utdragur protokoll vid legeringssainmaniräde Beredningför utvärdering av framtida flygplanssystem Chefenfor försvarsdepartementet, statsrådet , anför De alternativ för altackflygplanssyslemetsutformning som bör studeras ytterligare är dels en kombination av flygplanen A20 och B3LA, dels en kombination av flygplanet A 20 och ett lätt skolftygplanmed viss attackkapa-cilet. Prestanda för flygplanet A 20 liksom antalet sådanaflygplan kan vara olika i de två alternativen och bör belysas närmare. Likasåbör skilda prestanda och kostnader för det lätta skolflygplanet enligt densenare kombinationen belysas. Bådaalternativen bör belysas i ett antal olika hänseenden.