bet · G001KrU43 · 1976-12-31 00:00:00 — I motionen 1976/77: 1445 av herrar Lövenborg ()och Hagel () hemställs, såvitt nu är i fråga (yrkandet 3), att skogssamernasproblem skyndsamt utreds. Motionärernaanser att det är en brist att propositionen liksom sameutredningen förbigår skogssamernassärskilda problem. KrU 1976/77: 43 24 De förslag till riktlinjer för stödet till desamiska näringarna och sysselsättningen inom sameområdena, m. m. som framläggsi propositionen föranleder från de synpunkter jordbruksutskottet har attanlägga följande kommentarer. Utskottetdelar uppfattningen att en avgörande förutsättning för att den samiska kulturenskall kunna bevaras är att rennäringen kan fortleva som samisk näring och att ettrimligt antal samer kan få sin utkomst inom rennäringen eller påannat sätt inom det geografiska bosättningsområde som av ålder har varitsamernas. Detta var också en grundtanke vid antagandet av 1971 årsrennäringslag. Somanges i propositionen måste rennäringen även i fortsättningen få statligt stödsamtidigt som åtgärder måste vidtas för att skapa arbetstillfällen för samernai näringar som kan anslutas till och komplettera rennäringen. Utskottet vill iförevarande sammanhang erinra om det prisstöd till rennäringen som infördesden enligt beslut av riksdag (prop. 1973: 96, JoU 1973:25, rskr 1973: 232)! Prisstödet fastställdes i form av pristillägg som till enbörjan uppgick till . per slaktad och besiktigad ren. Pristillägget harsuccessivt höjts, och enligt beslut vid innevarande (prop.1976/77: 100 bil. 13, JoU 1976/77: 13 p. 10, rskr 1976/77: 182) kommer det fr.o. m. att uppgå till . Medanledning av motioner i ämnet har utskottet tidigare framhållit det angelägna iatt alternativ sysselsättning kan beredas inom renskötselområdet för de samersom inte får tillräcklig sysselsättning inom själva renskötseln (se bl. a. JoU1974: 1 p. Vid rennäringslagens tillkomst betonades också att det var enväsentlig uppgift för lantbruksnämnderna att efter samråd med bl. a',samerna själva och arbetsmarknadsmyndigheterna inom renskötselområdet skapanya arbetstillfällen för samerna. Utskottetdelar den i propositionen redovisade uppfattningen att lantbruksnämndernasbefattning med de sysselsättningsskapande åtgärderna är en angelägen uppgift.Mot de förslag till ansvarsfördelning mellan lantbruksorganisationen ocharbetsmarknadsmyndigheterna som härvidlag framläggs har utskottet inte någotatt invända. Som framgår av propositionen har i årets budgetproposition underanslaget Lantbruksstyrelsen beräknats medel för en konsulenttjänst församernas näringsfrågor. Regeringens förslag till medelsanvisning under nämndaanslag har efter utskottets tillstyrkan biträtts av (prop.1976/77: 100 bil. 11, JoU 1976/77: 13 p. 2, rskr 1976/77: 182). KrU 1976/77: 43 25 Mot föredragande statsrådets beslut att intebiträda sameutredningens förslag om ett stödjande medlemskap i samebyarna harutskottet inte något att invända. Ipropositionen redovisas ett av samernas eget program för utvidgade samebyar. Den försöksverksamhet somorganisationen föreslår ligger som sägs i propositionen vid sidan av denverksamhet som regleras i rennäringslagen. Det föreligger emellertid, somföredraganden har framhållit, inget rättsligt hinder mot att samer, vare sig deär renskötande eller inte, går samman och driver ekonomisk verksamhet vid sidanav rennäringen. Givetvis står det dem också fritt att ägna sig åt ideellverksamhet. Utskottet delar föredragandens mening att det vore värdefullt omSåminuorras förslag kunde prövas. propositionen sägs om de s. k. fiskesamernas förhållanden kan utskottetansluta sig till. I likhet med föredraganden anser utskottet alltså attfiskesamerna måste tillförsäkras sådan rätt till fiske att de i mån av tillgångpå fisk skall kunna få ungefär samma tillskott av fiske till sin försörjningsom . Likaså biträder utskottet sålunda vad i propositionen sägs omlängre upplåtelsetider i vissa fall vid upplåtelser av rätt till fiske åtfiskesamerna. Desynpunkter och förslag som sameutredningen lagt fram och som ligger till grundför nu föreliggande proposition skall enligt utredningens uppfattning mera sessom en riktningsangivelse än som ett avslutat verk. Utbyggnaden av de åtgärdersom behövs kan enligt utredningen beräknas ske , eftersom defortlöpande måste anpassas till utvecklingen och till samernas egna önskemål.Utskottet delar utredningens synpunkter härvidlag. I propositionen synesföredraganden också ha tagit fasta på vad utredningen i förevarande avseendeanfört. För att de statliga insatserna för samerna i största möjligautsträckning skall kunna förbättra den samiska minoritetens livsvillkor måsteåtgärderna enligt föredraganden samordnas och utvecklingen fortlöpande följas.Detta förutsätter i sin tur ett förstärkt samarbete mellan berörda departementoch myndigheter. Föredraganden avser därför att i annat sammanhang föreslåregeringen att tillsätta en permanent arbetsgrupp för samefrågor.Arbetsgruppens huvuduppgift skall vara att samordna den fortsatta utbyggnadenav statens stöd för samerna och samekulturen. Verksamheten skall vara inriktadpå att söka lösa frågor som berör skilda samhällsområden, t. ex. frågor omsamiska näringar och sysselsättning i sameområdena och fortsatt utveckling aven utbildningsväg för samer. Vad föredraganden i förevarande sammanhang anfört föranleder KrU 1976/77: 43 26 ingenerinran från utskottets sida. Utskottet har härvid noterat att avsikten inteär att hos arbetsgruppen samla alla samefrågor oberoende av nuvarandedepartementstillhörighet, utan att syftet är att åstadkomma en effektivaresamverkan vid beredningen av sådana samefrågor som berör flera departement ochmyndigheter. Enligt motionen 1445 är det en brist attpropositionen liksom sameutredningen förbigår skogssamernas särskilda problem.Utskottet vill med anledning härav anföra följande. Sedangammalt har man skilt mellan två grupper av renskötande samer, nämligenfjällsamer och skogssamer. De renskötande fjällsamerna driver sin näring frånfinska gränsen i norr ned till nordvästligaste delen av i söderoch rör sig i regel över vidsträckta områden, i de svenska ellernorska fjällen och i det svenska skogs- och kustlandet. Derenskötande skogssamerna hör främst hemma i och uppehåller sigåret runt huvudsakligen nere i skogs- och kustlandet. Renskötselområdetomfattar totalt drygt 150 000 km-. Den allra största delen av renbetesmarkernautgörs av kronomark. I fråga om renskötselområdets omfattning och betestidenslängd gällde i den tidigare renbeteslagen skilda regler för fjällrenskötsel ochskogsrenskötsel. Den viktigaste skillnaden mellan de båda renskötseltypernavar att fjällsamerna hade betningsrätt året om endast ovanför odlingsgränsen,medan skogssamerna fick vistas året runt även på vissa marker nedanför dennagräns. rennäringslag har angivna skillnad mellan fjällrenskötsel ochskogsrenskötsel upphävts. Eftersom avsikten med rennäringslagen var att allsådan renbetesmark där renskötsel får bedrivas året runt samt, så långtmöjligt, mark inom vinterbetesområdet skulle delas upp mellan samebyarnainnebar lagförslaget ingen större förändring i förhållande till tidigareordning. Bestämmelsernaom de två olika typerna av renskötsel är alltså numera enhetliga i avseende pårenskötselområdets omfattning och betestidens längd. Detta hindrar givetvisinte att det kan finnas skäl att uppmärksamma problem som mera specifikthänför sig till endera av här berörda huvudgrupper av renskötande samer. Somframgår av den överlämnade skrivelsen från SSR anger riksförbundetskogssamerna som en av flera samiska grupper som anses vara speciellt utsattatill följd av det tryck samhällsutvecklingen i övrigt skapar. SSR anmäler ocksåsin avsikt att i särskild ordning återkomma i form av förslag till konkretaåtgärder. Utskottet finner i likhetmed SSR lämpligt att hithörande frågor tas KrU 1976/77: 43 27 uppav den i propositionen aviserade permanenta arbetsgruppen för samefrågor förnärmare övervägande. Närvarande:herrar i (c), (), i (m), fruTheorin (s), (), ()*, herrar (), (), Wictorsson (s)*, i (), i (s), iVretstorp (s), (), i (c)* och i Heden (c)*. *Ej närvarande vid yttrandets justering. KrU 1976/77: 43 28 1976/77: 2 y överpropositionen 1976/77:80 om insatser för samema jämte motioner har anmodat arbetsmarknadsutskottetatt yttra sig över dels propositionen 1976/77: 80 om insatser för samerna i vadavser kapitel 5.3 (Samiska näringar och sysselsättning inom sameområdena),dels de med anledning av propositionen väckta motionerna 1976/ 77: 1445,yrkandet 2, av herrar Lövenborg () och Hagel (), och 1976/77: 1448, yrkandena2 och 3, av m. fl. (vpk). Yttrandenöver det aktuella avsnittet i propositionen har också begärts av jordbruks-och näringsutskotten. Under avsnittet om samiska näringar ochsysselsättning inom sameområdena framhålls i propositionen vikten av attrennäringen kan fortleva som samisk näring och att ett rimligt antal samer iframtiden kan få sin utkomst inom det geografiska bosättningsområde som avålder varit samernas. Detta anges som en avgörande förutsättning för att densamiska kulturen skall kunna bevaras. Konsekvensen härav blir enligtpropositionen att rennäringen även i fortsättningen måste få statligt stödsamtidigt som åtgärder måste vidtas för att skapa arbetstillfällen för samernai näringar som kan anslutas till och komplettera rennäringen. Vidare framhållsbetydelsen av att samekvinnor bereds sysselsättning inom det samiska områdetmed hänsyn såväl till strävandena att främja jämställdheten mellan kvinnor ochmän, som till utflyttningen av samekvinnor från de samiska kärnområdena. Motangivna bakgrund aktualiseras i propositionen frågan om vilken myndighet somskall ha det långsiktiga ansvaret för samernas sysselsättning. Propositionensuttalanden i denna del innebär sammanfattningsvis att huvudansvaret församernas sysselsättningsfrågor skall centralt åvila arbetsmarknadsstyrelsenoch regionalt /länsarbetsnämnden. förutsätts attlantbmksstyrelsen och lantbruksnämnderna skall behåUa det speciella ansvar församernas sysselsättningsfrågor som tilldelats dessa myndigheter i samband medtillkomsten av rennäringslag. KrU 1976/77: 43 29 har ingen invändning motpropositionens uttalanden i nu redovisade kompetensfrågor. Utskottet noterar isammanhanget att en permanent arbetsgrupp inom skalltillsättas för att åstadkomma en effektiv samverkan vid beredningen avsamefrågor som berör flera departement och myndigheter. Verksamheten skallvara inriktad på att bl. a. söka lösa frågor om sahiiska näringar ochsysselsättning i sameområdena. Iövrigt berörs i det föreliggande avsnittet av propositioneii de ytterligareutkomstmöjligheter vid sidan av rennäringen som kan skapas för samerna genomfiske, slöjd och verksamhet inom bl. a. turism och friluftsliv samt genomutbyggnad av det i bedrivna industriella beredskapsarbetet(sameslöjd) med en filial i . Det betonas därvid att de allmännabidrags- och kreditmöjligheter av arbetsmarknads- eller näringspolitiskt slagsom står till buds självfallet även är tillgängliga för samebefolkningen. Vadhärutinnan anförs i propositionen ger inte arbetsmarknadsutskottet anledningtill särskilt uttalande. Arbetsmarknadsutskottettar härefter upp motionerna 1445 och 1448 i de delar varöver utskottetsyttrande begärts. T båda motionema yrkas att statliga industricenteranläggningarskall projekteras och igångsättas i , och samt, enligtmotionen 1445, även i Sopperobyarna. Därmed, sägs det, skulle öppnas nyasysselsättningsmöjligheter på hemorten för både samer och icke-samer. Somett led i det av statsmakterna antagna regionalpolitiska handlingsprogrammetpågår försök med statliga industricentra. Syftet medverksamheten är att tillhandahålla industrilokaler för uthyrning i regionalacentra inom det inre stödområdet. Huvudman för verksamheten är stiftelsenIndustricentra. I en första etapp har industricentra uppförts i , ochLycksele. beslöt (prop. 1975/76: 185, InU 1975/76: 43,rskr 1975/76; 3,6?) att verksamheten skulle utvidgas med två nya centra lokaliseradetill resp. . Därutöver föreslog dåvarande inrikesutskottetatt prioritet i nästa etapp skulle ges åt Ange och . Regeringenhar sedermera uppdragit åt industricentrastiftelsen att planera för bl. a. dennya anläggningen i . Syftet med de aktuella motionsyrkandena ärdärigenom redan delvis tillgodosett. I övrigt anser utskottet att motionernainte ger anledning för att frångå tidigare gjord prioritering avorter för nya industricentra. I sammanhanget bör uppmärksammas att regeringeni årets budgetproposition (bilaga 17 s. 9192) föreslagit attindustricentraverksamheten kompletteras med särskilt statligt stöd tillkommuner för att i mindre orter i inre stödområdet uppföra industrilokaler föruthyrning. Frågan behandlas av utskottet i ett kommande betänkande (AU1976/77: 23). KrU 1976/77: 43 30 Med hänvisning till det ovan anförda avstyrkerarbetsmarknadsut- skottet motionerna 1445 och 1448 i aktuella delar. a. i form av bidrag från anslaget Särskilda stödåtgärder i glesbygderbildades det sameägda företaget och medcentmm i . Företaget skall bl. a. bedriva handel med hudar, skinn, horn,textilier och slöjd, m. m. I motionen 1448 yrkas att staten skall garanteraföretagets verksamhet genom att täcka eventuella underskott och ge ytterligarestöd till marknadsföring och investeringar. mening är det för tidigt att nu bilda sig'en uppfattning om behovetför det nystartade företaget av utfästelser av det slag som förordas imotionen. Det framstår vidare som väsentligt och mer i överensstämmelse medpropositionens intentioner att frågan om ytterligare stöd till företagetprövas efter initiativ som tas av samerna själva. Med det anförda avstyrkerutskottet motionen 1448 även i denna del. Arbetsmarknadsutskottetsovan gjorda ställningstaganden Innebär sammanfattningsvis att utskottet för sindel biträder de i propositionen 80 förordade riktlinjerna för stöd till samiskanäringar och sysselsättning inom sameområdena samt att utskottet avstyrkermotionerna 1445, yrkandet 2, och 1448, yrkandena 2 och 3. Närvarande:herrar (), i (c), i (s), fruHömlimd (s), herrar i (c), i (s),(). (), i (s), i (fp),(), fm Berglimd (s), herrar i (m), i (s) och (). TRYCKERI 1977 77005»