bet · G001UU7 · 1976-12-31 00:00:00 — med anledning avmotioner om bojkottåtgärder mot I motionen 1975/76:208 av m. (vpk) föreslås att hos regeringen hemställer hos denna 1. att ställa sig positiv till en bojkott avChilejuntan pä alla plan, 2. att i internationella sammanhang aktivt verka föratt inga krediter, lån eller några former av bistånd kommer Chilejunlan tillgodo förrän samtliga politiska fångar frigetts, 3. att inom den s. k. verka för att Chileinte beviljas några skuldlättnader förrän samtliga politiska föngar frigetts, 4. att framlägga förslag som stoppar svenska företagskapitalexport till , 5. att i alla internationella sammanhang verka för entotal bojkott av fascistjuntan i enligt de rekommendationer som finnsutarbetade i den chilenska landsorganisationen solidariteisplaltform. Imotionen 1975/76:464 av m. fl. (c) hemställs att riksdagenbeslutar att hos regeringen anhålla att regeringen aktivt verkar för en ekonomiskbojkott i FN:s regi mot militärjuntan i . Till stöd för yrkandena i motionen 208 anförs bl.a. att samtliga de partier som ingick i president regeringoch den chilenska fackföreningsrörelsen förespråkat internationellabojkottaktioner mot . Även de båda fackliga väridsorganisationerna FFIoch FVF liksom andra organisationer och enskilda länder anges ha uttalat sigför en bojkott av den nuvarande juntaregimens . Imotionen 464 framhålls bl. a. att svårigheterna att fä en allmän uppslutningkring en bojkott av Chilejuntan naturligtvis är betydande men att detta ickebör hindra från all aktivt driva kravet på en FN-bojkoit och .söka nåså brett stöd härför som möjligt bland FN:s medlemsstater. Den har vid flerfaldigatillfällen sökt bidra till den internationella opinionsbildningen mot denchilenska mililärjuntans omänskliga framfart. Den har vidare verkat församordnade åtgiirder inom FN:s ram för att bistå det chilenska förtrycketsoffer. Därutöver har vårt land och frivilliga svenska organisationer gjortavsevärda egna hjälpin.satser för flyktingar från . 1 1976/77. UU 1976/77:7 2 I utrikesminister anförande den 13oktober inför framhölls som ett aktuelltexempel på sådana länder där det förekommer tortyr och andra särskiltförkastliga former av kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Mera ingåendehar Chilefrågan därefter behandlats i generalförsamlingens tredje utskott, därden svenske i ett anförande bl. a. fastslog attdet politiska våldet i har institutionaliserats och genomförs i ettsystem av förtryck, skändande av mänsklig värdighet och ringaktning för människoliv.Han framhöll vidare att det är en viktig uppgift för FN att garantera en bredinternationell opinion till förmån för grundläggande mänskliga rättigheter iChile. En resolution i ärendet, till vilken var medförslagsstallare,har antagits av generalförsamlingen. Möjligheternaatt få till stånd en internationell ekonomisk bojkott av dryftades iriksdagen (resp. den14 november) med anledning av frågor därom till dåvarande utrikesministernSven . Denne framhöll då att beslut om tvingande bojkotter ochsanktioner endast kan fattas av . För att sanktionsbeslutskall komma till stånd krävs inte endast majoritet inom rådet utan även attingen av de fem permanenta rädsmedlemmarna inlägger sitt veto. En förutsättningför att rådet skall kunna besluta om sanktioner mot en stat är vidare att rådetkonstaterar att det föreligger ett hot mot internationell fred och säkerhet.Det var regeringens bedömning dä att förutsättningar saknades för att få tillstånd beslut i säkerhetsrådet om FN-sanktioner mot . underströk vidare att en isolerad svensk bojkottaktion, som t. ex.ginge ut på att avbryta all svensk handel med , inte skulle innebära någotavbräck för landet i fråga, som i stället lätt skulle kunna öka sin handel medandra länder. Dessutom skulle en ensidig statlig svensk aktion strida motåtaganden i och andra internationella överenskommelser. Detväsentligaste motargumentet var dock att isolerade aktioner, som inte ger någoneffekt, skulle kunna utmålas som en framgång för den åsyftade regimen och ökadess självförtroende och omedgörlighet. Regeringen skulle dock inte spara någonmöda för att med andra medel även i fortsättningen ge aktiva bidrag till deninternationella opinionsbildningen mot juntan i som inte kan undgå attpåverka utvecklingen där. I båda de förevarande motionerna förespråkassvenska åtgärder till förmån lor en internationell bojkott av , som enmanifestation mot den chilenska militärjuntans förtryck och förföljelse avegna medborgare. Utskottetkan i huvudsak instämma i motionärernas omdömen om den brutalitet somkännetecknat den chilenska militärregimens kränkningar av UU 1976/77:7 3 demänskliga fri- och rättigheterna. Utskottet har tidigare (bl. a. i UU 1973:20 och UU 1974:5) hafl anledning uttala sig härom, i sambandmed motionsyrkanden om bistånd till flyktingar och andra offer för denpolitiska förföljelsen i , som pågått alltsedan statskuppen i september1973. Beträffandeförutsättningarna för en internationell bojkott mot har utskottet erfaritatt samma bedömning som den ovan refererade alltjämt görs av den svenskaregeringen. Vadbeträffar yrkandena i motionen 208, av innebörd att regeringen iinternationella sammanhang aktivt bör verka för att inga krediter, lån ellernågra former av bistånd eller skuldlättnader beviljas förrän samtligapolitiska föngar frigetts, konstaterar utskottet att detta är vad som redansker. Sålunda har bl. a. inom Väridsbanken motarbetat de lån till Chilesom varit aktuella . Motsvarande har skett inom Valutafondenoch den s. k. . Några krediter till frän Internationellautvecklingsfonden (), vartill bidrar med biståndsmedel, har inteförekommit. Utskottet utgår från att denna politik kommer att fullföljas. 1motionen 208 föreslås vidare att hos regeringen skall begära förslagom stopp för svenska företags kapitalexport till . Såvitt utskottet kunnatutröna föreligger hos svenska företag i nuvarande läge ingen vilja att göra nyainvesteringar i . Frågan om ett uttryckligt förbud försvensk kapitalexporttill stater som har fascistisk regim var föremål för eninterpellationsdebatl i . Dåvarande finansministern i sitt svar om att traditionellt har hävdat uppfattningen attvårt land bör ta del i internationella ekonomiska sanktioner mot visst landeller vissa länder endast när har beslutat om sådanasanktioner. 1 enlighet härmed hade genom särskild svensk lagstiftningsanktioner beslutats i ett fall, nämligen i fråga om Rhodesia.Oberoende av internationella aktioner var det emellertid enligt finansministernangeläget att av solidaritet med förtryckta folk motverka investeringar ivissa länder genom uppmaningar till företagen att avhålla sig från sådana. tog ställning (se FiU 1975/76:36) tillmotioner i vilka bl. a. påyrkats förbud, genom ändringar i den svenskavalutalagen, mot investeringar i länder med fascistisk eller rasistisk regim,hänvisade finansutskottet med instämmande till finansministerns refereradeuttalande och avstyrkte motionerna. anslöt sig till sammauppfattning. Utskottetfinner det angeläget att , så länge det nuvarande förtrycket i Chilefortgår, också i fortsättningen inom FN och på andra håll verkar för att fåtill stånd en allt bredare internationell opinion däremot. Däri ingår givetvisstöd till alla realistiska förslag om åtgärder som innebär effektivainternationella påtryckningar på den nuvarande Chileregimen. UU 1976/77:7 4 skottetanser däremot inte att ensidiga svenska säraktioner pä det ekonomiska planetskulle fä någon kännbar verkan. Mot anförda bakgrundavstyrks motionerna 208 och 464. att avslårmotionerna 1975/76:208 och 1975/76:464. Närvarandevid ärendets slutbehandling: (), (), herrAdamsson (s), i (c), herrar (), (),(), (), (), (), herrarEricson i (s), (), (), () och fruJohansson i (c). GOTAB 52644 Slockholm 1976