bet · G001LU6 · 1976-12-31 00:00:00 — medanledning av motion om allmänna arvsfonden I motionen 1975/76:1098 av fröken () ochfröken () yrkas att begär en översyn av lagen om allmännaarvsfonden i syfte att uppnå den decentraliserade förvaltning och utdelning somförespråkas i motionen. Motionärernaframhåller alt den kvarlåtenskap som tillfaller allmänna arvsfonden oftasthärrör från äldre människor och att dessa kanske hela sitt liv bott och varitverksamma i viss bygd och känt samhörighet med den. Enligt motionärerna skulledet för sädana arvlätare med all säkerhet kännas riktigare om den efteriämnade egendomenkommer deras egen bygd till godo än om den tillfaller en central fond somförvallas i och vars medel utdelas av regeringen. Motionärernaanser att allmänna arvsfonden bör vara organiserad så att kvariåtenskap frånpersoner inom en viss kommun stannar inom denna kommun för utdelning där.Medlen bör förvaltas av ett av kommunens organ och utdelningen av dem göras avexempelvis kommunstyrelsen. Ändamålet med fonden bör emellertid vara detsammaför hela landet och fondens huvudsyfte bör liksom nu vara att främja värd ochfostran av barn och ungdom. Enligt motionärernas mening bör ett sådantdecentraliserat förvaltnings- och utdelningsförfarande vara till fördel ochkunna ge garantier för att medlen kommer till användning för sitt syfte samtidigtsom det kan uppmuntra lokala initiativ och ge stimulans lill de lokalaföreningarnas ungdomsarbete. Enliglärvdabalken är arvsrätten begränsad till bröstarvingar, make, föräldrar,syskon samt far- och morföräldrar och deras barn. Kusiner och avlägsnaresläktingar ärver inte. Saknas arvsberätligade släktingar till den avlidnetillfaller arvet allmänna arvsfonden. Arvsordningen kan åsidosättas genomförordnande i testamente. Närmarebestämmelser om arvsfonden finns i lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden.Enligl 1 S skall egendom, som tillfaller arvsfonden genom arv, gåva ellertestamente, förvaltas av kammarkollegiet som en särskild fond för främjande avvård och fostran av barn och ungdom saml omsorg om handikappade. En tiondel avde medel som inflyter under ett räkenskapsår skall läggas till fonden.Återstoden skall tillsammans med årets avkastning från och med näsiföljanderäkenskapsår vara tillgänglig för lyftning. 1 2 § stadgas att understöd urfonden utdelas av regeringen eller myn- 1 1976/77. LU1976/77: 6 LU 1976/77:6 2 dighetsom regeringen bestämmer samt att understöd inte får ges för åtgärd som detåligger stat eller kommun att bekosta. Fondensräll till egendom skall bevakas av kammarkollegiet (3 S). Kammarkollegiet fårpä fondens vägnar godkänna testamente till annan än fonden. Godkännande kanske även om anledning till föreligger eller testamentet inle bevakats iföreskriven ordning under förutsättning all testamentet kan antas vara ettrikligt uttryck för arvlälarens yttersta vilja (4 §). Arv som tillfallit fondenkan avstås helt eller delvis till annan om det med hänsyn till arvlälarensuttalanden eller andra särskilda omständigheter kan antas överensstämma medarvlälarens yttersta vilja. Även i annat fall kan arv avslås lill arvlälarenssläkting eller annan person som stått arvlåtaren nära om det kan anses billigt.Beslut om avstående fattas av regeringen eller efter dess bemyndigande avkammarkollegiet. I vissa fall när fast egendom ingår i kvariålenskapen krävsriksdagens medverkan (5 §). Lagen innehåller härutöver vissa beslämmelser omförfarandet när egendom tillfallit fonden. Devanligaste formerna för bidrag ur arvsfonden är anordningsbidrag, som kan utgåtill uppförande eller inköp av byggnad, lill om- och tillbyggnad saml tillförbättringsarbeten, och inventariebidrag, som kan utgå till inköp avinventarier och annan lokalutruslning. Som exempel på ändamål till vilka bidragutgått kan nämnas sommargårdar (barnkolonier), fritidslokaler för barn ochungdom, inköp och utrustning av mindre segelbålar för sjöscouter m. fl.,parklekslugor, försöksverksamhet med fritidsaktiviteter för barn i åldern 7-12år samt åigärder som är ägnade all förhindra eller bryta de handikappadesisolering eller är ägnade att eljest underiätta deras levnadsvillkor. Ocksåtill forskning inom området för bidragsgivningen kan understöd utgå ur fonden. Beträffandeslorieken av lill fonden influtna medel och av bidragsgivningen kan följandeuppgifter lämnas. LU 1976/77:6 3 Dansk,finsk och norsk rätt på området I och saknas motsvarighet tillallmänna arvsfonden. Om arvsberätligade släktingar saknas tillfallerkvariålenskapen staten. Några föreskrifter hur medlen skall användas finnsinte. Enligtfinska tillfaller arv staten när arvsberätligade släktingar saknas.Om inle särskilda skäl finns att behålla arvfallen egendom i statens ägo elleralt använda den på annat sätt kan den överiämnas helt eller delvis till denkommun, där arvlåtaren varit bosatt. Fast egendom kan också överlämnas lillden kommun vari egendomen är belägen. Vid riksdag yrkades i en motion allriksdagen måtte besluta sådan ändring i gällande regler för allmännaarvsfonden, all en tredjedel av infiutna medel finge stanna hos arvlälarenshemvislkommun. framhöll i betänkandet ILU 1955:30 alt understöd ur fonden brukatutgå till mycket behjärtansvärda ändamål och alt fonden tillförts inteoansenliga belopp och därför kunnat fylla en betydelsefull uppgift pä områden,dit samhällets sociala verksamhet inle nått. Allteftersom kännedom ombidragsgivningen och därmed om arvsfondens ändamål och betydelse spreds ividare kretsar hade man enligt utskottets mening anledning vänta, alt fondenskulle omfattas med alll större förtroende. Ett genomförande av motionärensförslag skulle enligt utskottets mening medföra bestämda nackdelar.Decentraliseringen av bidragsgivningen skulle sålunda föranleda organisatoriskaolägenheter och medföra en inte önskvärd oenhetlighet vid prövning avbidragsärendena. En uppdelning av fondmedlen skulle också avsevärt minskafondens betydelse, och skulle de belopp som kom att tillfalla kommunernaofta bli alltför ringa föran kunna utnyttjas på ett effektivt sätt. hemställan lämnades motionen utan åtgärd av . Fråganåterkom vid riksdag då i tvä likalydande motioner yrkades, attriksdagen mätte besluta om sådan lagändring, alt där legal arvinge saknas entredjedel av kvariålenskapen skall tillfalla den avlidnes hemortskommun.Första lagutskottet erinrade i betänkandet ILU 1964:19 om den ståndpunktutskottet intagit till den liknande motionen vid riksdag. Utskottetframhöll, att en mycket betydande del av de understöd som lämnas ur fonden gårtill åtgärder med starkt lokal anknytning. Medelstilldelningen sker efterbehovsprövning. Ifrågavarande ändamål kunde inte antas bli mera rättvist ochmera effektivt tillgodosedda, om motionärernas förslag genomfördes. Denkommunala andelen av arvsmedlen skulle blott komma att fördela sig mycketojämnt på de olika kommunerna och inflyta oregelbundet. Med hänsyn lill delanförda avstyrkte utskottet bifall till motionerna. beslöt i enlighetmed denna hemställan. I proposition 1969:83 medförslag till lag om ändring i lagen om allmänna LU 1976/77:6 4 arvsfonden,rn. m. framlades förslag till vissa ändringar av bestämmelserna angåendearvsfonden. Ändringarna avsäg bl. a. den andel av inflytande medel som skulleläggas till fonden saml bidragsändamålen. 1 samband härmed diskuterades bl. a.frågan om möjligheten att delegera beslutanderätten beträffande bidragsgivningen.Föredragande statsrådet framhöll härvid att han för egen del ansåg det varabetydelsefullt att bidragsgivningen i stort låg i händerna på ett organ somhade god överblick över hela det fäll inom vilket bidrag kunde komma i frågaoch därigenom fick möjlighet alt väga olika behov mot varandra och mottillgängliga resurser. Detta lalade för att beslutanderätten fick ligga kvarhos Kungl. Det sagda uteslöt emellertid inte att bidragsgivningen ivissa fall delegerades till underordnad myndighel, och statsrådet förordade allen sådan delegationsrätt infördes. Yttranden över motionen har inhämtats frånsocialstyrelsen och kammarkollegiet som bifogat bl. a. en inom kollegietupprättad promemoria, varjämte betetts tillfälle attyttra sig. Remissinstanserna avstyrker bifall till motionsyrkandel. Socialstyrelsenframhåller all genom centraliseringen av medlen uppnäs flera fördelar. Delsblir förvaltningen av medlen mer enhetlig och samlad varigenom en störtelönsamhet av investerade medel kan åstadkommas. Dels kan utdelningen av medelske lill ändamål som bedöms viktiga för utvecklingen av vissa områden förlandet i sin helhet, varvid kommuner med dåligt ekonomiskt läge har sammamöjligheler som kommuner med bra ekonomiskt läge att fä del av medlen.Socialstyrelsen anser alt också en viss utjämnande effekt mellan kommunerna kanåstadkommas på detta sätt. Somexempel nämner all stora delar av den vikliga försöks-ochutvecklingsverksamhet inom barn- och ungdomsvårdsomrädel som pågått de senasteåren har bekostats av medel från allmänna arvsfonden. Del gäller t. ex.förskoleförsöken, framför allt olika försök i glesbygdsområden, samt försök medfritidsverksamhet för barn. Trotskommunsammanslagningarna är enligt existerande kommunerfortfarande mycket olika i storlek och befolkningssammansäti-ning. De hardärför olika ekonomiskt utgångsläge. En till ytan slor kommun kan ha ett myckellitet invånarantal och stora utgifter för sociala ändamål, medan en till ytanliten kommun kan ha stort invånarantal och små sociala utgifter. Ocksåunderlaget för arvsfondsmedel kan, fortsätter , påverkas avkommunens struktur. Vissa kommuner skulle kanske erhålla stora summor iarvsmedel, medan andra endasl skulle erhålla mindre summor eller inget alls.Socialstyrelsen anser det otillfredsställande om kommunernas möjligheter attbedriva utvecklingsverksamhet t. ex. inom bar-navårdsomrädet skulle bli mereller mindre beroende av hur många inom LU 1976/77:6 5 kommunensom dör utan att efteriämna arvingar och utan att ha förfogat över sinkvariåtenskap via testamente. Socialstyrelsenframhåller vidare att det av motionärerna avsedda ändamålet bättre skulleuppnås genom att man i högre grad utnyttjade möjligheten att förfoga över sinkvariåtenskap genom testamente, vilket redan sker i viss utsträckning. Försocialstyrelsens del är det ett väsentligt intresse att medel ur arvsfondenäven fortsättningsvis kan användas för angelägen utvecklingsverksamhet.Särskilt viktigt är det att kunna använda dessa medel till att stimulera enutveckling inom glesbygdsområden och bristom-räden. Socialstyrelsenvill dock inte avvisa att det ur andra synpunkter kan finnas behov av översynav nu gällande regler. Kammarkollegieianser att åtskilliga problem kan uppstå vid en decentralisering i enlighet medmotionsförslaget och framhåller att av innehållet i den bifogade promemorianframgår all helt övervägande skäl talar mot en sådan delegering ochdecentralisering som föreslås. nämnda promemorian framhålls all del är kvariålenskapen frän stora dödsbon,som bär upp arvsfondens verksamhet, även om sammanlagt betydande summortillfaller fonden också frän bon med oansenlig behållning. Enligt promemorianmåste utdelningen i en kommun genom dess egen försorg bli beroende av antaletdödsbon med betydande tillgångar. Sådana bon fördelar sig i de kommuner där deöver huvud taget förekommer mycket ojämnt i tiden. Det synes därför bliberoende av tillfälligheter om en medelstor kommun flr några arvsmedel avstörre omfattning att disponera. I promemorian pekas vidare på de särskildaproblem som kan uppkomma när tidigare okända arvingar gör anspråk på arv somtillfallit arvlälarens kommun och disponerats av denna. Vidare framhålls attdet övervägande antalet personer som saknar arvsberätligade släktingar ochförmögna arvlåtare i synnerhet som regel förordnar om sin kvariåtenskap genomtestamente samt att de som inte testamenterat i mänga fall kan antas ha varitmindre engagerade i sin bygd och dess frågor. Enligt promemorian torde förövrigt den samhörighet en person känner med sin bygd snarare avse denförsamling eller del av kommunen i vilken han bott än kommunen i sin helhet. Ipromemorian pekas pä att det sätt på vilket arvsfondens medel hitintillsanvänts givit fonden en goodwill, som det gäller att slå vakt om. Enligtpromemorian torde man inte kunna säga att kommunerna på något sätt blivitmissgynnade vid utdelningen av arvsfondsmedel. Ej heller kan del göras gällandeatt kommunernas önskemål eller mer lokalt betonade behov förbisetts.Beslutsfattandet centralt har medfört att kommunerna kunnat fl erforderiigabidrag för lämpliga ändamål utan hänsyn till den lokala tillgången på"arvsfondsmedel" vid viss bestämd tidpunkt. ,som yttrat sig genom sin styrelse, anför att en decentralisering avförvaltningen av utdelningen från arvsfonden kan få vissa negativakonsekvenser. LU 1976/77:6 6 Skäl som talar emot den föreslagna ändringen ärenligt styrelsen all ålderssammansättningen är olika i olika kommuner. Iglesbygdskommunerna dominerar äldregruppen medan andra kommuner uppvisar en högandel barn och ungdomar. Styrelsen förutsätter att ändamålet med fonden ejskall ändras och anför att en sådan lösning som föreslagits i motionen kommeratt skapa en obalans av medelstilldelningen. För kommuner som kan uppvisa storabehov av insatser för exempelvis barn och ungdom finns risk för alt de ej kankomma i åtnjutande av arvfondsmedel. Enliglstyrelsen har nuvarande centrala fondering och utdelning av arvsfondsmedelfungerat tillfredsställande. Som exempel härpå vill styrelsen framhålla demedel som utgått till kommuner och föreningar för verksamhet för barn i åldern7-12 år. Dessa medel har fått en förhållandevis jämn spridning mellan olikakommuntyper, såväl geografiskt som befolkningsmässigt. Enligt styrelsens meningbör den nuvarande organisationen av allmänna arvsfonden ej ändras. Styrelsensyttrande har beslutats av slyrelsemajoriteten. En minoritet avstyrelseledamöter (samtliga c) har ansett alt styrelsen borde ha tillstyrkt deni motionen begärda översynen. I motionen framhålls att kvariåtenskap somtillfaller allmänna arvsfonden ofta härrör från äldre personer, som kanske helasitt liv bott i en viss trakt och känt samhörighet med denna. Enligtmotionärerna skulle det för sådana arvlåtare ha kants riktigare attkvariålenskapen kommit deras bygd till godo än att egendomen tillfallit encentral fond. Motionärerna anser därför att allmänna arvsfonden bör varaorganiserad sä att kvariålenskapen frän personer inom en viss kommun blir kvari kommunen och delas ut där. Medlen bör förvaltas av ett av kommunens organ ochutdelningen handhas av exempelvis kommunstyrelsen. Under hänvisning till detanförda yrkas att skall begära en översyn av lagen om allmännaarvsfonden syftande till den decentralisering av förvaltning och utdelning somförespråkas i motionen. Enligllagen om allmänna arvsfonden skall egendom, som tillfaller fonden genom arv,gåva eller testamente, förvaltas av kammarkollegiet som en särskild fond forfrämjande av vård och fostran av barn och ungdom samt omsorg om handikappade. Entiondedel av de medel som inflyter under ett räkenskapsår skall läggas tillfonden. Återstoden skall tillsammans med årets avkastning frän fondennäsiföljande räkenskapsår vara tillgänglig för lyftning. Understöd ur fondenutdelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Somnärmare framgår av redogörelsen pä s. 2 har ansenliga belopp utdelats iunderstöd från allmänna arvsfonden. Fonden har härigenom fyllt en betydelsefulluppgift på områden där behoven inle kunnat tillgodoses inom LU 1976/77:6 7 ramenför samhällets sociala åtaganden. Nuvarande ordning beträffande förvaltningenav fondens medel och bidragsgivningen innebär att en större lönsamhet avinvesterade medel kan åtstadkommas samt möjliggör att olika behov kan vägas motvarandra och mot tillgängliga resurser. En yiieriigare fördel är att bidrag urfonden kan ges en förhållandevis jämn fördelning mellan olika kommuner. Sommotionärerna framhåller kan det i vissa fall te sig naturiigt att kvariålenskapenefter en person som avlidit och inte efleriämnat arvsberätligade arvingarkommer arvlälarens kommun till godo. Mot ett genomförande av motionärernasförslag talar emellertid - som påpekats i de remissyttranden som inhämtats övermotionen - att fördelarna med den nuvarande ordningen skulle gå föriorade.Sålunda skulle arvsmedlen komma att inflyta oregelbundet i kommunerna. Vidareskulle tilldelningen av medlen i de olika kommunerna bli beroende avbefolkningssammansättningen med en mycket ojämn medelsfördelning som följd. Denav motionärerna förordade ordningen skulle också innbära att erforderlighänsyn inte kan las till kommunernas olika behov av arvsfondsmedel. Vid endecentralisering av bidragsgivningen skulle det vidare saknas möjlighet atttillgodose behov som bedöms angelägna för landet i dess helhet.Decentraliseringen skulle också medföra en inte önskvärd oenhetlighet vidprövningen av bidragsärendena. Särskilda problem kan vidare uppkomma närtidigare okända arvingar gör anspråk på arv som tillfallit en kommun ochdisponerats av denna. Utskottet vill slutligen peka pä att en uppdelning avfondmedlen avsevärt skulle minska fondens betydelse eftersom de belopp som kankomma att tillfalla kommunerna i allmänhet blir alltför ringa för att kunnautnyttjas på ett effektivt sätt. Avanförda skäl kan utskottet inte ansluta sig till motionärernas förslag attförvaltningen av allmänna arvsfondens medel och bidragsgivningen skalldecentraliseras. Utskottet vill tillägga att någon ändring av lagstiftningen påområdet inle är erforderiig för alt arvsmedel skall kunna tillföras kom-munema.Den som vill att kvariålenskapen skall komma kommunen till godo har nämligenmöjlighet att förordna härom genom testamente. Under hänvisning till det anförda hemställerutskottet att avslår motionen 1975/76:1098. LU 1976/77:6 8 Närvarande:herrar ()*, i (s), i (s),i (c), i (s), hertar Ekinge (fp)*,i (s), i (c), (), ()*, hert ()*, hert (), (), hert Ollen(m) och (). 'Ej närvarande vid betänkandets justering. GOTAB y-S 52340 S Slockholm 1976