bet · G001TU1 · 1976-12-31 00:00:00 — med anledning av motionom säkrare motorvägstrafik I motionen 1975/76:1612 av ()hemställs att ger regeringen till känna att motorvägarna skall försesmed skydd i form av t. ex. räcken eller stängsel som förhindrar olyckor genomöverkörning på motsatt körbana. Över motionen har yttranden inhämtats från statensvägverk och . Se bilaga till detta betänkande. I remissyttrande framhålls att studierav trafiksäkerheten på det allmänna vägnätet visar att motorvägar som är byggdaenligt nuvarande svensk standard är mycket säkrare än övriga vägtyper. Beträffandeolyckor på motorväg har det konstaterats att vid var femte olycka något fordonkommit över på körbana för mötande trafik. Mötesolyckor, dvs. kollision mellanfordon med motsatta köniktningar, utgör emellertid av dettotala antalet motorvägsolyckor. Motsvarande siffra för riksvägarna är åttaprocent och genomsnittet för det allmänna vägnätet på landsbygd är tolvprocent. Mötesolyckor på motorvägar är alltså en relativt sällsynt olyckstyp.Enstaka olyckor på motorväg kan enligt verket naturligtvis ha mycket svårakonsekvenser. Det anses emellertid inte med fog kunna göras gällande attolyckor på motorvägar skulle ha väsentligt svårare konsekvenser än olyckor påandra riksvägar. Etträcke i mittremsan minskar enligt verket skadeföljden vid vissa trafikolyckormen reducerar det fria utrymme inom vilket en fordonsförare kanmanövrera för att återfå kontrollen över sitt fordon. Forskningsresultat harockså visat att förekomsten av mitträcke leder till ett ökat antal olyckor. anslag är begränsade måste vidare enligt verkets uppfattning varjeåtgärd bedömas med hänsyn till dess nytta och kostnad. I vad gäller räckenutgörs nyttan framför allt av trafiksäkerhetseffekter. Dessa förhållanden harbeaktats vid utarbetandet av anvisningar för uppsättande av mitträcken.Anvisningarna föreskriver att sådana erfordras om mittremsan är smalare än åttameter och trafikflödet överstiger 15 000 fordon 1 1976/77. En generösare inställning till uppsättande av räcken skulle leda tillatt resurser måste tas från åtgärder som kan ge större trafiksäkerhetsvinster persatsat kapital. Trafiksäkerhetsverketframhåller att det från de synpunkter verket har att företräda är ett önskemålatt motorvägars mittremsor ges en sådan bredd att riskerna för överkörningarblir minsta möjliga. En sådan utformning av miltremsorna är emellertid mycketkostsam och kan normalt inte heller tillämpas på redan befintliga motorvägarmed smala mittremsor. fall det av kostnads- eller andra skäl inte ärmöjligt att anordna tillräckligt breda mittremsor för att förhindraöverkörningsolyckor torde endast kvarstå möjligheten att sätta uppskyddsräcken. Verketanser sig sålunda i princip kunna biträda motionärens synpunkter omönskvärdheten att förhindra överkörningsolyckor men anser att behovetav räcken för detta ändamål bör avgöras från fall till fall med hänsyn tillrådande förhållanden. Även utskottet finner det angeläget att en än merökad trafiksäkerhet på motorvägarna kommer till stånd. Av det anförda framgårockså att åtgärder härför fortlöpande vidtas i enlighet med bl. a. de avvägverket utfärdade anvisningarna för uppsättande av mitträcken. Frågan om ivilken ytterligare utsträckning detta skall ske bör dock som de båda verkenframhållit bedömas från fall till fall med hänsynstagande till såväl kostnadsaspekternasom omständigheterna i övrigt. Utskottet förutsätter också för sin del att enomsorgsfull prövning - med tillbörligt beaktande av de viktigatrafiksäkerhetsaspekterna - i de enskilda fallen sker. Underhänvisning härtill samt till vad de båda verken i övrigt anfört finnerutskottet någon särskild åtgärd i ämnet från sida ej påkallad ochavstyrker därför motionen. att avslårmotionen 1975/76:1612. Näi-varamie:herrar (), (), i Heden (c), i (s), i (c), (), (), (),(), Rosqvist (s). Clarkson (m), (). Östrand (s), Komstedt(m) och (). Yttrandenöver motionen 1975/76:1612 () Studier av trafiksäkerheten på det allmännavägnätet visaratt motorvägar som är byggda enligt nuvarande svenska standard ärmycket säkrare än övriga vägtyper. Som mått på trafiksäkerheten användsvanligen olycks-kvoten dvs. antalet olyckor per miljon fordonskilometer. Påmotorvägar är olyckskvoten i genomsnitt 0,3 medan den är 0,4 på motortrafiklederoch 0,5 på övriga högklassiga tvåföltsvägar. På det sekundära och tertiäravägnätet är olyckskvoten större än 0,7, Genomsnittet för det allmänna vägnätetpå landsbygden är 0,65. Beträffandeolyckor på motorväg har det konstaterats att vid var femte olycka har någotfordon kommit över på körbana för mötande trafik, Mötesolyckor, dvs. kollisionmellan fordon med motsatta körriktningar, utgör emellertid avdet totala antalet motorvägsolyckor. Motsvarande siffra för riksvägarna är 8procent och genomsnittet för det allmänna vägnätet på landsbygd är 12 procent.Mötesolyckor på motorvägar är alltså en relativt sällsynt olyckstyp. Vadgäller olyckornas svårighetsgrad kan nämnas att av depolisrapporterade olyckorna på motorvägar resulterar i personskador. Förriksvägar är motsvarande tal . Den andel av personskadeolyckorna somhar dödlig utgång är på motorvägar och på riksvägar.Enstaka olyckor på motorväg kan naturligtvis ha mycket svåra konsekvenser. Medhänsyn till ovan nämnda siffror torde det emellertid vara fel att påstå attolyckor på motorväg skulle ha väsentligt svårare konsekvenser än olyckor påandra riksvägar. Etträcke i mittremsan minskar skadeföljden vid vissa trafikolyckor. Förekomstenav mitträcke minskar emellertid det fria utrymme inom vilket en fordonsförarekan manövrera för att återfå kontrollen över sitt fordon. Forskningsresultathar därför visat att förekomsten av mitträcke leder till ett ökat antalolyckor. anslag är begränsade måste varje åtgärd bedömas med hänsyn till dessnytta och kostnad. Vad gäller räcken utgöres nyttan framför allt avtrafiksäkerhetseffekter. Dessa förhållanden har beaktats vid utarbetandet avanvisningar för uppsättande av mitträcken. Anvisningarna föreskriver attmitträcke erfordras om mittremsan är smalare än 8 m och trafikfiödet överstiger15 000 fordon per årsdygn. En generösare inställning till uppsättande avmitträcken skulle leda till att resurser måste tagas från åtgärder som kan gestörre trafiksäkerhetsvinster per satsat kapital. Motionären tar upp frågan om vilka åtgärder som kanvidtas mot den olyckstyp där ett fordon i samband med halka eller eljest köröver mittremsan på motorväg och in på den motsatta körbanan. Någonsamlad statistik föreligger inte om den olyckstyp som det här är fråga om.Erfarenhetsmässigt kan dock sägas att i de fall en kollision inträffar vid ensådan överkörning blir de personella och materiella skadorna oftast svåra ochomfattande. Från de synpunkter trafiksäkerhetsverket har attföreträda är det ett önskemål att motorvägars mittremsor ges en sådan breddatt riskerna för överkörningar blir minsta möjliga. En sådan utformning avmittremsan är emellertid mycket kostsam och kan normalt inte heller tillämpaspå redan befintliga motorvägar med smal mittremsa. fall det av kostnads- eller andra skäl inte är möjligt att anordna entillräckligt bred mittremsa för att förhindra överkörningsolyckor torde endastkvarstå möjligheten att sätta upp skyddsräcken. Vidavvägningen mellan den skada som kan uppkomma på ett fordon som kör på etträcke i mittremsan på en motorväg och risken för en kollision med ett fordon påmotgående körbana, synes allt tala för att räcke är att föredra. Modernaräckestyper har också viss eftergivlighet vilket kan medverka till mindreomfattande skador vid påkörning. Trafiksäkerhetsverketanser sig sålunda i princip kunna biträda motionärens synpunkter omönskvärdheten att förhindra överkörningsolyckor men anser att behovetav räcken för detta ändamål bör avgöras från fall till fall med hänsyn tillrådande förhållanden, GOTAB 76 52329 .S 1976