bet · G001FöU13 · 1976-12-31 00:00:00 — Riksdagenbeslöt under föregående (prop. 1975/ 76-199, FÖU 1975/76:38, rskr1975/76:374) om en föriängning av grundutbildningen för kompanibefälsuttagnavärnpliktiga inom armén. Gjordaförändringar och rådande svårigheter inom värnpliktsutbildningssystemetmotiverar enligt utskottets mening att värnpliktsutbildningen på nytt blirföremål för översyn i utredningssammanhang. Med hänsyn till värnpliktens naturär det rimligt alt en samlad prövning av utbildningssystemet och av väsentligadelfrågor inom detta system prövas av en utredning som är pariamentarisktsammansatt. Utskottet räknar med att detta skulle kunna bli en deluppgift fören ny försvarsutredning. Vad utskottet nu har anfört bör som sinmening ge regeringen till känna. Försöks-och utvecklingsverksamhet inom värnpliktsutbildningen vid marinen ochflygvapnet bör l. v. bedrivas på de ansvariga myndigheternas egna initiativ ochenligt överbefälhavarens anvisningar. Något uttalande av i dennafråga behövs inte. Motionen 60 (vpk) handlar om de värnpliktigasförhållanden pade militära förbanden. Motionärerna vill att de värnpliktigalillerkänns laglig rätt att FÖU 1976/77:13 59 sammanslutasig i frivilliga intresseorganisationer med förhandlingsrätt, rätt att utanbegränsningar uttrycka sig i tal och skrift samt på fritid ordna politiska,fackliga och andra möten inom födäggningarna samt att politiska och fackligaorganisationer fhr rätt att verka inom förläggningarna genom att ordna mötenoch sprida tryckt material utan begränsningar. Riksdagenbehandlade under föregående två motioner med likartade yrkanden. Bådaavslogs av på utskottets hemställan (FöU 1975/76:12 och 22).Utskottet avstyrker bifall även till nu ifrågavarande motion. Utskottet villsärskilt understryka att samma förhandlingsrätt för värnpliktiga som förparterna på arbetsmarknaden inte kan komma i fråga. De vämpliktigasmedinflytande behandlar utskottet i det följande. Tjänstgöringst iden för värnplikt iga behandlas imotionen 59 (fp). Yrkandet är att man bör sätta som mål för de värnpliktigasutbildningsvecka under grundutbildning att den motsvarar ett medeltal om 40timmar. I motionen 1064 (c) finns ett liknande yrkande. Frågan om enförkortning av veckoutbildningstiden för värnpliktiga under grundutbildning ärockså berörd i motionen 248 (s). behandlade de värnpliktigasveckoutbildningstid för omkring . Med anledning av ettmotionsyrkande erinrade utskottet (FöU 1975/76:38 s. 22-23) om attvärnpliktsutbildningen är en del av landets säkerhetspolitik och inte kanjämställas med förvärvsarbete. Utskottet ansåg det vara uteslutet att regleratjänstgöringstiden för värnpliktiga på samma sätt som arbetstiden förarbetstagare. Beträffande en minskning av veckoövningstiden förde värnpliktiga från nuvarande anser utskottet att dedärmed förenade nackdelarna vore betydligt större än fördelarna. Detta gällerinte minst de värnpliktiga själva, som har ett berättigat krav att inte behövaräkna för grundutbildning än som än nödvändigt. De förkortadeutbildningstider som tillämpas f n. och som utskottet godtar att gälla tillsman får mera fullständiga erfarenheter förutsätter att utbildningen bedrivs mednuvarande reglerom veckoövningstid. Olägenheterna förde värnpliktiga medkvällstjänst samt med viss vakttjänslgöring, beredskap och vård av utrustning,under delar av utbildningstiden med avvikelse från det riktvärde somveckoövningstiden innebär, måste trots allt ses mot bakgrunden av målenförutbildningen. Om värnpliktiga upplever tjänstgöringsförhållandena somorimliga kan detta tyda på ett behov av mera information om värnpliktsutbildningenssyfte eller bero på att gällande bestämmelser i enskilda fall inte tillämpas påbästa sätt. Självfallet bör all värnpliktsutbildning planeras så att denvärnpliktige så långt möjligt vet i förväg när han skall tjänstgöra utövervardagsrutinen, t. ex. i samband med dygnsövningar. En långsiktig planering ärnödvändig även med hänsyn till den anställda personalen. (SOU 1976:5 s. 222) har - med48 timmars övningsvecka för de värnpliktiga - förutsatt att den efter 1972 årsförsvarsbeslut avkortade grundutbildningen i stort skall tillämpas även ifortsättningen. Överbefälhavaren har införutskottet redovisat hypoteser angående en FÖU 1976/77:13 60 förkortningav de värnpliktigas utbildningsvecka. Förutom genom en förlängning av densammanlagda utbildningstiden anser han tänkbart alt pröva förkortningar avnormalveckorna genom ytteriigare inslag av dygnsövningar under längre ellerkortare perioder. En sådan ändring av utbildningens uppläggning kan dock inteske med rådande tillgång på befälstid och andra resurser för tillämpadeövningar. Utskotteträknar med att fiertalet värnpliktiga inte föredrar en längre tjänstgöringstidföratt få färre timmar under utbildningsveckan. Inte heller ler det sig möjligtatt sänka de nuvarande utbildningsmålen. Det återstår i så fall att undersökaolika vägar att effektivisera utbildningen ytterligare. Modernautbildningsanordningar och pedagogiska anvisningar utnyttjas redan i storutsträckning men ett fortsatt utvecklingsarbete bör eftersträvas. Det är vidarebetydelsefullt om de värnpliktiga själva kan stimuleras till att i samverkanmed den anställda personalen mera aktivt engagera sig vid uppläggning ochgenomförande av olika moment i grundutbildningen. Utskottetanser att en förbättrad information till de värnpliktiga om utbildningensbetydelse i ett större sammanhang kan vara av värde. Denna fråga liksom övrigafaktorer av betydelse för det normala timantalet i utbildningsveckorna undergrundutbildning bör enligt utskottets mening studeras vid det utredningsarbeteom värnpliktsutbildningen som utskottet hartillstyrkt i det föregående.Yrkandena i motionerna 59(fp)och 1064(c)bör inte bifallas. Frågan om de värnpliktigas inflytande påvärnpliktstjänstgöringens utformning berörs av försvarsministern ipropositionen (bil. 1 s. 136). Han anför därvid: Förutsättningarna för att värnpliktsförsvaret skallge den avsedda effekten är att den enskilda - såväl anställda som värnpliktiga- aktivt medverkar och bär sin del av ansvaret. Utbildningen måste bedrivas såatt alla för fullt förtroende för sin och förbandets förmåga att lösauppgifterna samt förståelse för vilka krav dessa uppgifter ställer i krig. Jaganser att den utveckling som pågår beträffande samverkan och medinflytandeökar möjligheten att nå dessa mål. Jag vill dock i detta sammanhang peka på de ivissa fall speciella krav som den militära utbildningen ställer. Denna måstegenomföras med effektivitet och realism så att förband och enskilda ges förmågaatt lösa sina krigsuppgifter. De värnpliktigas medinflytande behandlas också imotionerna 248 (s), 1065 (c) och 1504 (s). Utskottettar först upp motionen 1504, såvitt gäller yrkandet om sammansättningen av ochdirektiven till utredningen för de värnpliktigas inflytande. Dåvarandeförsvarsministern tillkallade enligt regeringens bemyndigande sjusakkunniga att se över frågan om medinflytande inom utbildningen i detmilitära försvaret. Utredningen bestod av dåvarande statssekreteraren iförsvarsdepartementet som ordförande samt en myndighelsföre- FÖU 1976/77:13 61 trädare,tre representanter för personalorganisationerna och två för de värnpliktiga. Enligtbemyndigande av 'regeringen har nuvarande försvarsministern ersatt nämndautredning med en kommitté. Kommitténs sex ledamöter är huvudsakligen pariamentariker.Dessutom har som sakkunniga förordnats fem representanter förpersonalorganisationerna och två för de värnpliktiga. Imaj 1976 beslöt regeringen om vissa ändringar i bestämmelserna förkommittéväsendet. Kommittékungörelsen (1946:394) ändrades (1976:120). Samtidigttillkom kommittéförordningen (1976:119). Kommitté utgörs numera av ordförandeoch andra ledamöter. En ny grupp - sakkunniga - har tillkommit. Till skillnadfrån ledamöterna deltar de inte i kommitténs beslut men medverkar i dess arbetepå i huvudsak samma villkor som ledamöterna. De nya bestämmelsema hartillämpats vid tillsättandet av den nya kommittén. Motionärerna anser att iden nya kommittén företrädarna för de fackliga organisationerna och devärnpliktiga har fått en betydligt svagare ställning än i den tidigareutredningen. Utskottetanser det vara viktigt att företrädare för personalen och för de värnpliktigadeltar i utredningsarbete på detta område. Enligt utskottets mening finns inteanledning för att uttala sig om kommitténs närmare sammansättning. Beträffandedirektiven till den nya kommittén erinras i motionen 1504 (s) om att dentidigare utredningen hade i uppdrag att behandla frågan om lekmannainflytandepå lokal nivå i den militära organisationen och att denna uppgift numera harflyttats över på försvarsledningsutredningen (FLU). Eftersom den nyainflytandeutredningen skall behandla andra inflytandefrågor på lokal nivå börden enligt motionärerna även anförtros frågan om lekmannainflytande på dennanivå. Ett ytterligare skäl att inte flytta över uppgiften till FLU anförs varaatt den gamla inflytandeutredningen hade påbörjat utredningsarbetet med dennafråga. Uppdragetalt utreda frågan om lekmannainflytandet på lokal nivå härieds från riksdagensbeslut med anledning av motionen 1975:333 (c) om förstärkt lekmannainflytandevid de militära förbanden. 1 sitt belänkande (FöU 1975/ 76:9) med anledning avmotionen uttalade utskottet att uppdraget att utreda lekmannainflytande påförsvarsmaktens lokala nivå kunde anförtros FLU. Motivet härför var bl. a. altFLU hade ålagts uppgiften att utreda lekman-nainfiytandet på den centrala ochregionala nivån inom den militära ledningsorganisationen. Utskottetanser att en ökad förankring av försvarsmakten i samhället i övrigt böreftersträvas på alla nivåer i organisationen, inte minst på den lokala. Ettlekmannainflytande vid förbanden bör kunna främja en sådan utveckling. Ienlighet med sitt tidigare uttalande i frågan har utskottet ingen erinran motatt ifrågavarande utredningsuppdrag har lagts på FLU. I motionen 248 (s) erinrasom att ett viktigt steg tagits på arbetsrättens FÖU 1976/77:13 62 områdenär den nya medbestämmandelagen trädde i kraft. Enligt motionärerna börmotsvarande förändringar genomföras även inom värnpliktsutbildningen. Förslaghärom har lagts fram i promemorian (Ds Fö 1976:3) Utökat värnpliktsinflytande.Promemorian har remissbehandlats. Enligt motionärerna utgör dessa förslag enförsta etapp i en mer genomgripande demokratisering av värnpliktsutbildningenoch bör genomföras möjligt. Ävenmotionen 1065 (c) behandlar frågan om de värnpliktigas inflytande påutbildningen. Motionärerna framhåller bl. a. att vid utformningen av denframlida försvarspolitiken måste även arbetsförhållandena under utbildningenfå en grundlig översyn. Utskottetanser i likhet med vad som anförs i motionerna 248 och 1065 all det ärangeläget att de värnpliktiga ges inflytande över vissa utbildningsfrågor.Detta är ett viktigt led i strävandena att öka motivationen hos de värnpliktigaoch bör kunna leda till en effektivisering av utbildningen. Det ärockså en naturlig följd av den pågående demokratiseringsprocessen inomarbetslivet. Värnpliktsutbildningens speciella karaktär gör det emellertidnödvändigt med särskilda överväganden rörande medinflytandets utformning. som har tillsatts arbetar med dessa frågor. Utskottet har vidareinhämtat att regeringen avser att besluta om utvidgad försöksverksamhet medökat värnpliktsinflytande. Som grund härför ligger de förslag som har lagtsfram i promemorian Utökat värnpliktsinflytande. Utskottet avstyrker bifalltill ifrågavarande tre motionsyrkanden. Enligt motionen 1067 (s) bör värnpliktsutbildningeninnehålla ett väsentligt inslag av samhälls- och socialkunskap, såväl om vårtlands inre förhållanden som om de globala överlevnadsproblemen. Yrkandet gällerutredning och förslag i syfte att skapa möjligheter till en vidgad undervisningi samhälls- och familjekunskap för värnpliktiga under grundutbildning. Utskottetbehandlade ett liknande motionsyrkande - inriktat på föräldrautbildning -under föregående (FöU 1975/76:27). Utskottet ansåg att fiera skältalade emot att föräldrautbildning lämnas som ett led i grundutbildningen förvärnpliktiga och fortsatte: Värnpliktsutbildningen är obligatorisk och bedrivsmed stöd av en pliktlag som har antagits enbart som ett instrument för landetssäkerhetspolitik och försvarspolitik. Utbildningstiderna är försöksvisavkortade och torde inte medge att en i och för sig värdefullföräldrautbildning ges de värnpliktiga, i varje fall inte annat än som en kortorientering - i så fall av mindre värde. Det återgivna uttalandet av försvarsutskottet vidriksmötet /76 har full giltighet för den fråga som är aktuell.Värnplikten är inte avsedd för verksamhet som inte barett direkt samband medförsvarspolitiken. Undervisningav ifrågavarande slag bör ges inom skolväsendets ram. Bortsett från denprincipiella aspekten måste konstateras att de nuvarande tiderna förgrundutbildning inte medger sådan undervisning. Utskottet avstyrker bifall tillmotionen 1067 (s). FöU 1976/77:13 63 Motionen 248 (s) innehåller bl. a. ett yrkande rörandesamordning mellan värnpliktslag och föräldraförsäkring. Enligt motionärerna ärdet viktigt att man söker komma fram till en lösning som kan ge den enskildevärnpliktige rätt till anstånd för att under grund- och repetitionsutbildningutnyttja föräldraförsäkringen. Utbildningsmålen bör emellertid inteeftersättas. Motionärerna önskar att de militära utbildningsmyndigheterna ochvämpliktsverket undersöker frågan. Utskottetbehandlade denna fråga i anslutning till förslagen under föregående omen utbyggnad av föräldraförsäkringen och en ny lag om rätt tillföräldraledighet (prop. 1975/76:133). I ett yttrande till socialförsäkringsutskottetöver motionen 1975/76:2248 (FöU 1975/76:3 y) lämnade försvarsutskottetsynpunkter på samordningen mellan föräldraförsäkringen ochvärnpliktsutbildningen. - värnpliktsutbildningen aren del av landetssäkerhetspolitik och kan därför inte jämställas med förvärvsarbete - det är naturligt att prövningen av behovet avanstånd och tjänstledighet för värnpliktiga påverkas av att föräldrarna har ettgemensamt ansvar för sina barn och av de regler för föräldraledighet som gällerför arbetstagare - särskilt när det gäller privatlivet måste denenskilde värnpliktiges situation alltid beaktas, vilket har betydelse såväl förhonom själv och hans familj som för utbildningsresultatet - värnpliktsutbildningens förutsättningar och denavsedda militärtjänstgöringens längd har särskild betydelse. Liksom motionären ansåg utskottet att det behövs enindividuell prövning även i fortsättningen. Utskottet gick igenomförutsättningarna för samordning vid olika slag av värnpliktsutbildning ochuttalade: Värnpliktig som kallas till repeiiiionsutbildningtillhör ett krigsorganiserat förband och skall om möjligt övas tillsammans medövrig personal i förbandet. En krigsförbandsövning är relativt kortvarig ochtäcker endast omkring en månad av de efter födelsen under vilkaföräldrarna har rätt alt välja vem av dem som skall vara ledig från sitt arbetemed föräldrapenning. Utskottet kan därför inte tillstyrka att man vid prövningav behovet av anstånd med repetitionsutbildning tar särskild hänsyn till denvärnpliktiges rätt att vara ledig från sitt arbete enligt 3 >; i denföreslagna lagen om rätt lill föräldraledighet. Beträffande grundutbildning() kan - beroende på hur tidenför grundutbildning sammanfaller med tiden för rätt till föräldraledighet - finnas större anledning att ta sådan hänsyn. Närdet därefter gäller rätten lill ledighet från arbete för tillfällig vård avbarn (lagförslaget 6 ! ;)-aktualiserad genom motionen endast såvitt avser vårdav barn i samband med annat barns födelse - finns också anledning att göraskillnad mellan grundutbildning och repeiiiionsutbildning. Vid repeiiiionsutbildningär del - som förut nämnts - aktuellt med en ändring av praxis i fråga omanstånd, närmast i syfte att ge större möjligheter för den värnpliktige attvara närvarande vid förlossningen, Samma synsätt bör enligt utskottets meningprägla bedömningen när ansökan primärt gäller vården av familjens övriga barn.Vid grundutbildning blir det i detta fall snarare fråga om tjänstledighet än omanstånd. Bestämmelserna för tjänstledighet omfattas av det pågåendeutredningsarbetet. FÖU 1976/77:13 64 Utskottet anser liksom attifrågavarande samordning måste grundasigpåen individuell prövning. Praxishar-som framgårav FöU 1975/ 76:3 y - ändrats i riktning mot en för denenskilde mera generös prövning. Utredningen för översyn av bestämmelserna itjänstereglementet för försvarsmakten behandlar bl. a. reglerna förtjänstledighet vid värnpliktsutbildning och skall enligt direktiven (Fö1976:14) lägga ned särskild omsorg på att få fram moderna föreskrifter påsådana områden som har samband med privatlivet. Utredningen beräknas slutförasitt arbete . Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetatt gör ett särskilt uttalande i frågan. Jordbrukares krigsplacering behandlas i motionen1066 (c). Yrkandet gälleratt skall begära förslag från regeringeninnebärande att ensamjordbrukare efter första militärutbildning skall överförastill hemvärnet. Denna fråga har behandlats av vid fiera tillfällen.Under behandlades frågan ingående av försvarsutskottet medanledning av motionsförslag i ämnet (FöU 1975:10). Utskottet lämnade enredogörelse för frågans behandling i åren 1969, 1972 och 1973 och togdärefter upp vissa förhållanden rörande värnpliktiga lantbrukares krigsplaceringm. Härvid anförde utskottet bl. Krigsplacering av värnpliktiga lantbrukare ihemvärnet kan ske efter frivilligt åtagande och militär myndighets medgivande.Några antalsmässiga restriktioner för krigsplacering av värnpliktiga ihemvärnet finns . En prövning med hänsyn till krigsorganisationensbehov och den värnpliktiges kvalifikationer måste alltjämt ske. Enligt vadutskottet har inhämtat finns f n. i runt tal 4 000 värnpliktiga lantbrukare somhar krigsplacerats i hemvärnet efter egen ansökan. 1 FöU 1975:10 berördes vidare gällande regler föruppskov m. m. och redogjordes för arbetet med en ny blockorganisation förjordbruket. Utskottet behandlade därefter värnpliktiga lantbrukares svårigheteri samband med repetitionsutbildning i fred för befattningar i det militäraförsvaret. Efter avsnitt om möjligheterna till anstånd medrepeiiiionsutbildning och anståndsfrekvensen för ensambrukareinomjordbrukelsamlomavbytarsys-temet inom jordbruket anförde utskottet (s.5-6): jordbruk har självfallet mycket storbetydelse för folkförsörjningen vid beredskap och krig. Arbetet med en modernblockorganisation för jordbruket är viktigt och har kommit så långt att manprövar organisationens behov av varje enskild lantbrukare jämfört med hanskvalifikationer för andra uppgifter inom totalförsvaret och personalbehovendär. Gällanderegler och pågående verksamhet i olika avseenden talar enligt utskottets meningför att den personella beredskapen för en inhemsk livsmedelsförsörjning vidberedskap och krig är tillfredsställande. Lantbrukaresproblem i samband med repetitionsutbildningen i fred kan i stor utsträckningminskas inom ramen för gällande bestämmelser och befintliga möjligheter.Utskottet vill här erinra om att problem i samband FÖU 1976/77:13 65 medrepetitionsutbildningen uppkommer även för andra värnpliktiga än lantbrukare. Personalplanläggningenför blockorganisationen väntas medföra att antalet värnpliktiga lantbrukare meduppskov ökar starkt. Sådan lantbrukare blir som nämnts värnpliktig hemvärnsman,dock med skyldighet endast att tjänstgöra i hemvärnet vid beredskapstillsiåndoch krig. Tjänstgöringen förutsätts inledas med en kompletterande utbildningsom då kan vara oläglig för den värnpliktige, för lantbruket och för hemvärnetsverksamhet. Genom fri villig anslutning till hemvärnets fredstida utbildningkan dessa olägenheter undvikas. LRFhar berört behovet av ytterligare information till lantbrukare när det gällermöjligheterna att bli krigsplacerad i hemvärnet. Utskottet tar fasta på att detfinns ett behov av särskild information till värnpliktiga lantbrukare.Informationen bör avse såväl lantbrukarens betydelse, skyldigheter ochvalmöjligheter i vissa fall inom totalförsvaret som hans möjligheter att minskauppkommande svårigheter i samband med repetitionsulbildning. Den pågåendeindividuella prövningen av blockorganisationens personalbehov torde fylla enuppgift när del gäller informationen men kan behöva kompletteras med särskildaåtgärder. Utskottet förutsätter alt den ytterligare information som kan behövaslämnas i samverkan mellan främst rikshem-värnschefen, vämpliktsverket ocharbetsmarknadsstyrelsen saml med aktiv medverkan av LRF. Med skrivelse lämnadearbetsmarknadsstyrelsen information angående jordbrukets blockorganisation ochvärnpliktigas placering i hemvärnet lill alla lantbruksnämnder,länsarbetsnämnder och försvarsområ-desbefälhavare. Vidbehandlingen av regeringens proposition 1975/76:154 om reglering av priserna påjordbruksprodukter, m. m. jämte motioner uttalade jordbruksutskottet att vissafrågor rörande avbytarservicen inom jordbruket borde utredas närmare (JoU1975/76:40). Frågorna gällde avbytarhjälp för jordbrukare vid semester,sjukdom och militärtjänstgöring. gav som sin mening regeringen tillkänna vad utskottet hade anfört. Regeringenbemyndigade chefen för att tillkallaen särskild utredare med uppdrag att utreda frågan om utbyggd avbytarserviceinom jordbruket. Enligt statsrådets anförande till regeringsprotokolletframgick av uppgifter från att gällande systeminte ger utrymme för någon nämnvärd avbytarhjälp vid sjukdom,militärtjänstgöring och semester. Han ansåg att effektiva åtgärder måste sättasin för att så snabbt som möjligt skapa en mera tillfredsställande lösning påavbytarproblemen också i dessa fall. Beträffande avbytarhjälp vid sjukdom ochmilitärtjänstgöring angavs att utredaren bör lämna förslag till samordning medsjukförsäkringssystemet. Iskrivelse till regeringen lämnade Lantbrukarnas riksförbundförslag angående en utredning om värnpliktiga lantbrukare i totalförsvaret.Riksförbundet uttalade att det fann den nytillkallade utredningen om utbyggdavbytarhjälp vid sjukdom, semester och militärtjänstgöring värdefull men ansåginte att resultaten härav kan lösa problemen vid 5 1976/77. värnpliktiga lantbrukares repetitionsutbildning. För att tillgodose både de beredskapsmässiga ochfredstida kraven på arbetskraft inom jordbruket är det angelägel att åtgärderkommer till stånd som begränsar de värnpliktigas krigsplacering ikrigsorganisationen och därmed repetitionsutbildning i många fall långt frånhemorten. Sådana tänkbara åtgärder är bl. - befrielse från repetitionsövningar för lantbrukareöver en viss ålder - ökad'krigsplacering inom jordbruketsblockorganisation - ökad krigsplacering inom lokalförsvarsförbandoch/eller hemvärn. Motbakgrund av vad ovan anförts hemställer attarbetskraftsbehovet i fred och vid en krissituation inom jordbruket blirföremål för en skyndsam utredning. Förbundet är berett att på allt sätt medverkai en sådan utredning. Utskottet har inhämtat att antalet värnpliktigalantbrukare som har krigsplacerats i hemvärnet efter egen ansökan den 1 juli1976 uppgick till drygt 6 000. Under har antalet alltsåökat med . Överbefälhavarenhar lämnat yttrande till regeringen över promemorianVärnpliktspersonalen inom försvarsmakten och totalförsvaret i övrigt (Ds Fö1976:2), upprättad av värnpliktsutredning. I yttrandet anmäleröverbefälhavaren att han i samverkan med värnpliktsverket ocharbetsmarknadsstyrelsen har föranstaltat om en översyn av frågan omtotalförsvarets personalbehov. Han förutsätter att de olika tota I försvarsgrenarnasbehov och tillgång på personal liksom frågor rörande rekrytering ochutnyttjande prövas i samband med den pågående översynen. Inför utskottet haröverbefälhavaren uttalat alt tillgången på värnpliktig personal inte motsvararbehoven. Rådande obalans beror på att tillskotten av nya värnpliktiga efterhand sjunker medan det förestår stora avgångar av äldre värnpliktiga.