bet · G001FöU13 · 1976-12-31 00:00:00 — Till grund för yrkandet anförmotionärerna i den bakomliggande motionen 1521 att en sådan framtida utredningav naturliga skäl inte kan läggas under ett specialiserat fackdepartement, dåavsikten bör vara att söka åstadkomma en jämbördig avvägning mellan de olikasäkerhetspolitiska instrumenten - utrikes-, handels-, bistånds-,nedrustnings-, freds- och försvarspolitiken - och alt integrera dessa och gepolitikerna reell styrning över säkerhetspolitikens inkl. totalförsvaretsutformning. Samma motionärer föreslår vidare att kommande säkerhetspolitiskautredningar sänds på remiss till myndigheter och organisationer och att störredelen av undertaget för de politiska ställningstagandena angående försvarelsutformning (angreppsfall m. för framtiden avhemligas. (Också i motionen1504 förordas elt remissförfarande, närmast med avseende på totalförsvarets planering.) Utskottetanser all den utredningsordning som tillämpats inför de senast aktuellafemårsbesluten om totalförsvarets utformning m. m. och som tillkommit undermedverkan av de fyra större riksdagspartierna på det hela laget har fungerattillfredsställande och gett erforderiig insyn i den långsiktigaförsvarsplaneringen. Utskottet vill i och för sig inte avvisa tanken att nyametoder prövas eller alt det allmänt säkerhetspolitiska inslaget i kommandeutredningar ytterligare förstärks. Likväl bör hållas i minnet att huvudsyftetmed försvarsutredningarna varit att komma fram lill gemensamma bedömningar omlämplig styrka och utformning hos totalförsvarels olika element och all övrigasäkerhetspolitiska bedömningar liksom angivandet av viljeinriktning i olikautrikespolitiska avseenden därvid främst tjänat som utgångspunkter ellerbakgrund för en bestämning av försvarspolitiken och totalförsvarels närmareutformning. Utskottetvill heller inte utesluta möjligheten att någon typ av remissförfarande, sominte nödvändigtvis behöver omfatta utredningsmaterialet i dess helhet, prövas.Utskottet har noterat alt förorden för ett sådant förfarande, som förekommerbåde i motionsparet 1521/1522 och i motionen 1504, är motiverade av en önskanatt stimulera och bredda den allmänna debatten om och del folkliga engagemangeti säkerhetspolitiken och försvarsfrågorna. Del torde dock få ankomma påregeringen att i första hand pröva lämpligheten och genomförbarheten helt ellerdelvis hos dessa förslag. Detsammagäller yrkandet om ett ytteriigare avhemligande av sådant studieunderlag somalltjämt är underkastat sekretess. Utskottet har sig be- FÖU 1976/77:13 8 18 kantatt utvecklingen gått i riktning mot en allt större öppenhet idessa frågor men är också medvetet om att bl. a. hänsyn till främmande maktersätter vissa gränser som inte kan förbises. Med det anförda torde yrkandena imotionen 1522 få anses besvarade. Innebörden av det ena av yrkandena i motionen 1452är alt skall begära all regeringen söker utverka garantier från debåda militärblocken NATO och varigenom de förpliktar sig altavstå från varje försök att nu eller kränka neutraliteteller självständighet och förbinder sig alt gentemot inte använda våldeller hot om våld. 1974års försvarsutredning har i denna fråga uttalat följande. Neutraliteten i krig, liksom alliansfriheten ifred, är inte internationellt garanterad eller traktatbunden. har självvalt sin neutrala linje. Delta medför alt trovärdigheten inte är avhängig avinternationella garantier utan vilar på den politik som för och deförsvarsåtgärder som vi redan i fred vidtar. Enväsentlig förutsättning för denna politik är att omväriden har förtroende förvår vilja och respekt för vår förmåga all orubbligt hålla fast vid den valdautrikespolitiska linjen. För all denna avsikt skall bli klart förstådd ochrespekterad krävs alt politiken inte görs beroende av tillfälliga faktorer utanförs med konsekvens och fasthet. I årets försvarsproposition återkommer dessauttalanden i såväl statsministerns som försvarsministerns anföranden. Utskotteterinrar om att för sin del avvisat tanken att skriva in neutraliteten inågot internationellt avtal och därigenom råka i elt slags beroendeförhållandetill militära allianser eller stormakter. Riksdagenavslog en motion med yrkanden om dels en svensk neutralilelsförsäkran,dels förhandlingar med stormakter och grannländer om garantier för den svenskaneutraliteten. anförde i detta sammanhang i sitt utlåtande nr3 bl. a. följande. Deras (dvs. motionärernas) aktionsplan kan ickevara avsedd att utgöra ett stöd åt den utrikespolitiska riktlinje de svenskastatsmakterna fullfölja. Ty vad de förorda innebär en omläggning av nutillämpade grundprinciper för svensk utrikespolitik. Ingentvekan råder, vare sig inom eller utom landet, om de svenska statsmakternasföresats att fasthålla vid deras självvalda politik att icke genom anslutningtill något av stormaktsblocken förminska möjligheten för vårt land alt ickeindragas i en eventuell stormaktskonflikt. Denna politik är på alla håll välkänd. Den har rönt växande förståelse och respekt. Deras förslag innefattar en permanent bindning avsvensk utrikespolitik för varje tänkbart läge i en oförutsebar framtid ochdärtill all ställa denna bindning under garanti av elt antal främmande makter. Enomläggning av denna art av vår utrikespolitik finner utskottet icke vare sigpåkallad av nu rådande läge eller innebära ett ändamålsenligt tillgodoseendeför framtiden av svenska intressen. En dylik omläggning bör av riksdagenavböjas med uttryckligt vidhållande av de grundsatser för FÖU 1976/77:13 8 19 svenskutrikespolitik som regering och riksdag, med stark förankring inom svenskfolkmening, anslutit sig till och som de utan vacklan böra fullfölja. Utskottet anser att dessa uttalanden från år 1956alltjämt har full giltighet. Såsom framhålls i propositionen och som ävenunderstrukits i samband med tidigare utredningar och riksdagsbeslut omsäkerhetspolitikens och totalförsvarets inriktning, främjas vårt landsmöjligheter att med bibehållen frihet och självständighet kunna slå utanförkrig och allvariigare konflikter även bäst genom den alliansfriapolitiken som är inriktad på att möjliggöra neutralitet i ett framlida krig. Utskottetavstyrker mot denna bakgrund för sin del del nu aktuella yrkandet i motionen1452. 1 ett andra yrkande i samma motion 1452 föreslåsatt hos regeringen anhåller om initiativ till samnordiskaöveriäggningar i syfte all proklamera som kärnvapenfri zon. Tankenpå en kärnvapenfri zon i går närmast tillbaka på ett initiativ från år1963 av president vars förslag härom allmänt går under beteckningenKekkonen-planen. En likartad idé hade lanserats av dåvarandesovjetiske premiärministern . Förslagen i denna riktning harfortlöpande dryftats både i den allmänna säkerhetsdebatien och vid återkommandetillfällen de nordiska regeringarna emellan. Olika uppfattningar om planensändamålsenlighet har därvid framkommit i de närmast berörda länderna. Riksdagenavslog , på grundval av utrikesutskottets utlåtande nr 2 , enmotion med yrkande av likartad innebörd. Delta skedde under hänvisning bl. a.till det svar som den hade avgetl på en rundfrågafrån FN och där regeringen angett vissa förutsättningar för svenskt deltagandei en kärnvapenfri zon. En sådan zon borde enligt det svenska svaret vara avstörsta möjliga utsträckning och omfatta stater i och Nordeuropasom icke har egna kärnvapen. Ett väsentligt villkor angavs vara attkärnvapenmaklerna å sin sida överenskom om elt stopp för alla kärnvapenprov.Man borde vidare ha rätt att förvänta sig en medverkan från kärnvapenmakternassida, vilka borde förklara sig respektera de avtal som kunde ingås och avslå frånalla åtgärder som stod i strid därmed. I utlåtandet erinrades vidare om atticke heller de övriga nordiska länderna utan acceptabel kompensation varberedda alt traktatfästa eller i annan form för bindning för viss framlidstadfästa den i rådande frånvaron av kärnvapen. Utskottet konstateradeatt arrangemang med en kärnvapenfri zon uppenbariigen förutsatte vissa förpliktelserfrån kärnvapenmakters sida och att frågan om en sådan zon i därigenomfinge en internationell prägel som gick utöver det nordiska samarbetet. mening låg problemet på det internationella planet, såsom ingåendei det arbete som avser rustningsbegränsningar. 11 1976/77. 10 saml Nr 13 FöU 1976/77:13 8 20 De allmänna förutsättningarna för realiserandet avtanken på en kärnvapenfri zon i vårt närområde torde också kunna bedömaspå likartat sätt. Förstskall konstateras att inget av de nordiska länderna vare sig besitter egnakärnvapen eller har sådana vapen stationerade på sitt territorium. Alla denordiska länderna är vidare anslutna till internationella avtal omförhindrande av kärnvapenspridning (NPT). De facto utgör sålunda de nordiskaländerna tillsammans ett slags kärnvapenfri zon. Däremot föreligger ingetspeciellt avtal härom. Meningarna om fördelarna med en traktatmässig regleringav detta förhållande är alltjämt delade bland de berörda länderna. Sverigeharen positiv inställning till den allmänna idén om kärnvapenfria zoner. Underlämpliga betingelser kan de utgöra ett viktigt bidrag till alt öka förtroendetmellan staterna och motverka kärnvapenspridning. Den varbland de första alt förespråka upprättandet av en kärnvapenfri zon i ,omfattande ett större område än enbart . har i FN gett sitt stödåt fiera förslag om upprättande av kärnvapenfria zoner i olika delar avväriden. Vid den europeiska säkerhetskonferensen (ESK) har uttalat atttidigare framlagda förslag om rustningsreglering i , däribland förslag omupprättande av kärnvapenfria zoner, vore värda att på nytt studeras underhänsynstagande till den utveckling som ägt rum sedan de framlades. Från svensksida har därvid också betonats att de berörda stormakternas villighet att deltai projekten utgör en särskilt viktig faktor. Enhuvudförutsättning för upprättandet av en kärnvapenfri zon är givetvis alt allastater som avses omfintas av zonen är överens om att inleda förhandlingarhärom. Denna förutsättning har inte förelegat beträffande förslaget omen sådan zon i . En annan förutsättning är att stater som besitterkärnvapen är beredda att å sin sida göra vissa utfästelser och åtaganden. Somneutral stat i händelse av konfiikt välkomnar i detta sammanhang s. k.negativa säkerhetsgarantier, dvs. att kärnvapenmakter förbinder sig att inteutnyttja sina kärnvapen mot mål inom en dylik kärnvapenfri zon. Dettaaktualiserar i sin lur även frågan om en zons avgränsning och om upprättandetav säkerhetsområden utanför zonen som är fria från taktiska kärnvapen ellermedeldistansrobotar, vilka kan sättas in mot mål inom zonen i fråga. Fråganom en kärnvapenfri zon i torde därför inte kunna betraktas isolerat frånden militärpolitiska situationen i i övrigt. Den har därmed också ettsamband ej blott med de allmänna nedrustningsförhandlingarna inom FN:s ramutan även med samtalen mellan och om begränsning av destrategiska vapnen, de s. k. SALT-för-handlingarna, och med förhandlingarnamellan NATO- och Warszawa-pakisstaterna om ömsesidiga styrkereduklioner iCentraleuropa, de s. k. M(B)FR-rörhandlingarna. FÖU 1976/77:13 8 21 En expertstudie rörande kärnvapenfria zoner genomfördesunder på uppdrag av () i enlighet med ettfinskt förslag och beslut härom av . 1 arbetsgruppenför denna studie, som bedrev sitt arbete under finskt ordförandeskap, ingick ävenexpertis från . Studien innehåller en redovisning av den mångfald avskilda uppfattningar som förekommer inom den internationella diskussionenrörande kärnvapenfria zoner men fastslår också vissa allmänt accepteradegrundprinciper för sådana zoner. Från svensk sida har i en kommentar tillexpertstudien bl. a. framhållits att denna inte berör alla de frågor som måstebeaktas i samband med upprättandel av kärnvapenfria zoner i och att dendärför inte utgör en helt tillfredsställande grundval för en diskussion omkonkreta zonförslag avseende vår världsdel. Bland de centrala frågor om vilkaenighet inte uppnåddes i arbetsgruppen var bl. a. de från svensk sida framfördatankarna angående dels möjligheten för en del av en stat att ingå i en kärnvapenfrizon, dels upprättande av säkerhetsområden utanför zonen fria från taktiskakärnvapen eller medeldistansrobotar som kan sättas in mol mål inom zonen. Vidarehar från svensk sida beklagats att arbetsgruppen inte kunnat nå enighet omförslaget att kärnvapenmakterna bör utfästa sig alt inte använda eller hota attanvända kärnvapen mot länder inom en kärnvapenfri zon, då dylika åtaganden böringå som ett nödvändigt element i varje överenskommelse om en sådan zon. CCD-rapportenom kärnvapenfria zoner har, jämte de kommentarer som framförts över studienfrån deltagarstaterna i CCD och vissa internationella organisationer,behandlats vid FN:s senaste generalförsamling. Församlingen beslöt överiämnarapporten till berörda regeringar och internationella organisationer samt tillCCD för vidare beaktande och för de åtgärder som kan vara påkallade. Motangivna bakgrund finner utskottet att något initiativ av det slag som påyrkas imotionen 1452 inte är erforderiigt. Yrkandet i fråga avstyrks därför. Närvarande:herr (), (), herr förste vice talmannen (), herrar (), (), (), (), (),i (s), (), (), herrar Wirmark (fp), () och (). FÖU 1976/77:13 8 22 avfru , herrar , , , och i Örebrosamt (samtliga s) som anser alt det avsnitt i utskottets yttrande som på s. B13 börjar med "Utskottet konstaterar" och på s. B 17 slutar med"angetts i propositionen" bort ha följande lydelse: Utskottetvill i delta sammanhang inledningsvis anföra följande. Vårtlands möjligheter att slå utanför krig och allvariiga konfiikter främjas även iframtiden bäst genom vår alliansfria politik soni inriktas på att i krigmöjliggöra neutralitet. Genom en fortsatt sådan politik formar vi själva vårutrikespolitik men har också att vid krig i vår omvärld svara för vår säkerhetoch vårt oberoende. Densvenska säkerhetspolitiken har som en viktig uppgift att bidra till en fredligutveckling i världen samt till utjämning av motsättningar och större förståelsemellan folken. En annan uppgift är att bidra till att skapa en värid där ävensmå stater, som vårt eget land, kan hävda sina intressen. Genom att slå vakt omden internationella solidariteten kan vi även redan i fredstid tillvarata våraegna intressen. Målet för våra säkerhetspolitiska strävanden är en värld ifred, vilket förutsätter respekt för varje nations självbestämmande, social ochekonomisk rättvisa, politisk avspänning och militär avrustning samtinternationellt samarbete. Vår alliansfria ställning ger oss särskildamöjligheter att verka härför. Tillsäkerhetspolitiken hör också att bidra till att maktblockens intressen att drain vårt land i eventuella konfiikter minskas och att därigenom också värna vårademokratiska friheter och rättigheter. Som en relativt ny uppgift kan betecknasatt förhindra eller lindra verkningar av fredskriser. här återgelt leder till slutsatsen alt den godkända och år1972 bekräftade inriktningen av säkerhetspolitiken - återgiven såväl i propositionen(bil. 1 s. 25) som i motionen 1504 (s. 10) - bör ligga fast. För att nå deangivna säkerhetspolitiska målen behövs också fortfarande ett efter våraförhållanden starkt och balanserat totalförsvar. Utskottethar noterat att regeringen i förevarande proposition förklarar sin anslutningtill försvarsutredningens enhälliga betänkande Säkerhetspolitik ochtotalförsvar. kan emellertid konstateras att det i propositionen -som redovisats i motionen 1504 - i åtskilliga och väsentliga avseenden görsavvikelser eller utelämnanden från utredningens förslag och synpunkter. Särskiltframträdande är detta i fråga om avsnitten om avspänning och nedrustning samtom utvecklingsländerna. 1 det sistnämnda fallet väljer försvarsministern attinte alls behandla utredningens uppfattning om behovet av ökade insatser föratt motverka eller häva underutvecklingen. Likaså utelämnas en anslutning tillvad utredningen anfört om vårt lands intresse att söka bidra till en annan ochrättvisare ekonomisk ordning. FöU 1976/77:13 8 23 hellertar försvarsministern upp utredningens resonemang om de multinationellaföretagens negativa roll i denna utveckling. Närförsvarsministern redovisar sin anslutning lill utredningens uppfattning omatt vårt land i ökad utsträckning bör medverka till en ökad allmän säkerhet,har på sätt som beskrivits utredningens konstaterande om sambandet mellanönskemålen om nedrustning och strävandena för en ny ekonomisk världsordningkopplats bort. Något instämmande i behovet av en sådan ordning görs inte.Sverige har t. ex. tidigare - under den socialdemokratiska regeringen -förklarat sig beredd att delta i en internationell nedrustning. Ej heller någotsådant uttalande görs av försvarsministern. Regeringen häröver huvud undvikitatt konkret behandla vårt lands fortsatta agerande i nedrustningssammanhang,trots alt man bejakat försvarsuiredningens uttalande om nedrustningspolitikensom en del av den samlade säkerhetspolitiken. Utskottet vill i dettasammanhang vidare anföra följande. 1974års försvarsutredning har som den första i raden av kommittéer på detta områdehaft i uppdrag att förbereda ett total försvarsbeslut. I enlighet härmed härdenbelyst och lagt fram förslag inte endast kring militärt försvar, civilförsvaroch psykologiskt försvar utan också kring övriga delar av totalförsvaret.Utredningen har som framgår av dess första betänkande sett säkerhetspolitikeninte enbart i samband med öst-väsi-problematiken utan också uppmärksammat enrad andra internationella problem som måste beaktas i en bredaresäkerhetspolitisk diskussion. Denna delvis nya syn, som utredningen enhälligtredovisade i sitt första belänkande, utgjorde en för skilda områdensammanfattande beskrivning av den förutvarande regeringens säkerhetspolitik. Ävenom regeringens syn pade säkerhetspolitiska frågorna redovisas också i andrasammanhang än i förevarande proposition bör man på denna, som ju behandlar denlångsikliga inriktningen av säkerhetspolitiken, kunna ställa kravet att denskall utgöra del samlade dokumentet för svensk säkerhetspolitik. Dennasynpunkt gäller inte minst med hänsyn lill att propositionen, lill skillnad t.ex. från utrikesministerns åriiga deklaration i om utrikespolitikeneller statsminister anförande vid Nordiska rådels session,underställts för dess ställningstagande. Det blir därvid inte avunderordnad betydelse om försvarsministern i sitt anförande till propositionen,som utskottet redovisat, gör väsentliga avvikelser eller utelämnanden frånförsvarsutredningens betänkande. Utskottet,som jämväl vill erinra om vad det uttalat i betänkandena UU 1976/77:16 om vissanedrustnings- och mstningsbegränsningsproblem och UU 1976/77:17 om Sverigesmedverkan i del internationella utvecklingssamarbetet, vill i detta sammanhangtillfoga ytteriigare en kommentar. Engrundläggande tanke i det svenska nedrustningsarbetel har varit och måste varaatt söka få till stånd en omfördelning från de kolossala satsningarna påmilitära utgifter lill de stora behoven för social och ekonomisk FÖU 1976/77:13 8 24 utvecklingi de fatliga länderna. Våramöjligheter alt få till stånd en sådan utveckling kan emellertid påverkasnegativt om regeringens förslag om en väsentlig ökning av de militärautgifterna kommer till stånd. Även mol denna bakgrund är del enligt utskottetsmening betydelsefullt att dessa utgifter under den kommande femårsperiodenblir realt i stort sett oförändrade. För vårt lands fortsatta handlande pånedrustningsområdet får således ökningen av våra egna utgifter för militärtförsvar anses spela en roll. Medde preciseringar som ovan angetts tillstyrker utskottet den inriktning avsäkerhetspolitiken som angetts i motionen 1504. Därmed har utskottet ocksåbesvarat ifrågavarande yrkande i motionen 1521. FÖU 1976/77:13 8 25 yttrande 1976/77:2 y har beslutat attbeträffande propositionen 1976/77:74 om inriktningen av säkerhetspolitiken ochtotalförsvarets fortsatta utveckling jämte eventuella motioner dels inhämtayttrande av socialutskottet över propositionen, såvitt avser Bilaga 3Socialdepartementet med förslag beträffande Övrigt totalförsvar: programmetSjukvård, dels bereda utskottet tillfälle alt avge yttrande i de delar avpropositionen i övrigt som berör utskottets beredningsområde. Det har inteväckts något motionsyrkande avseende de delar av propositionen som utskottethar att yttra sig över. Pågmnd val av försvarsutrednings betänkanden (SOU 1976:5)Säkerhetspolitik och totalförsvar och (SOU 1977:1) Totalförsvaret 1977-82 läggsi propositionen fram förslag om inriktningen av säkerhetspolitiken ochtotalförsvarets fortsatta utveckling på samt om inriktningen avplaneringen för programplaneperioden /78-1981/82. Bilaga3 med förslag beträffande Övrigt totalförsvar: programmet Sjukvård delsgodkänner de riktlinjer för sjukvårdsberedskapens fortsatta utveckling somangetts i propositionen, delsunder femte huvudtiteln på driftbudgeten för /78 anvisar a) till utöver i prop. 1976/77:100bil. 8 föreslaget förslagsanslag ytteriigare , b) till Fönaring och underhåll av viss sjukvårdsmateriel m. m. ettförslagsanslag av , c) till Utrustning m. m. av beredskapssjukhus vid krigeller krigsfara ett reservationsanslag av , d) tillViss krigssjukvårdsutbildning m. tn. ett förslagsanslag av , e) tillDriftkostnader för beredskapslagring av läkemedel tn. ett förslags anslag av , delsbemyndigar regeringen att medge alt beställning av läkemedelsråvaror ochläkemedel får läggas ut inom en kostnadsram av . FÖU 1976/77:13 8 26 t\\Beredskapslagring av läkemedel, m. m. under fonden för beredskapslagring påkapitalbudgeten för /78 anvisar ett investeringsanslag av . Förslagen i propositionen i övrigt som berörutskottets beredningsområde föranleder inte någon erinran från utskottets sida. Närvarande:herrar Karisson i (s), (), i Ös-kevik (c),Carishamre (m)*, i (s)*. (), Leu-chovius (m),i (s), fm Wigenfeldl (c), (), (),()*, fröken ()*, ()* och fm (). *Ej närvarande vid yttrandets justering. FÖU 1976/77:13 8 27 yttrande 1976/77: ly Enligt utdrag ur försvarsutskottels protokoll den15 har försvarsutskottet beslutat inhämta yttrande fråntrafikutskottet över propositionen 1976/77:74 om inriktningen av säkerhetspolitikenoch totalförsvarets fortsatta utveckling såvitt avserkommunikationsdepartementets verksamhetsområde (bilaga 4). 1 sitt yttrande medanledning härav har utskottet funnit det angeläget att under resp. punkter idet följande sammanfattande redovisa de skilda myndigheternas yrkanden ochföredragande departementschefernas ställningstaganden härtill. Övrigttotalförsvar: programmet Ledning m. m. 1.Programplan för perioden /78-1981/82. har enligt regeringensanvisningar sänt in programplan för perioden /78-1981/82 avseendeteleverkets försvarsberedskap. Planeringen skulle enligt anvisningarnainriktas mol alt förslärka de mest avgörande funktionernas uthållighet,nämligen reservtelefonstationer, transportabel utrustning samt skydd för telex-och datanät. Planeringsramen angavs till 6 milj. kr. i pris-och lönelägeden . Televerketredovisar i programplanen beredskapsläge, mål för verksamheten samt beredskapsåtgärderunder programplaneperioden för funktionerna, skyddsrum för reservanläggningaroch personal, telegraf och telex, datakommunikation, telefon, lokalisering avlinjeanläggningar och stationer, rundradiodislribution, kraftförsörjning,teleanordningar för televerkels ledning i krig samt vissa skyddsåtgärderavseende ny datacentral i . Förförsvarsberedskapsålgärder på investeringssidan har följtplaneringsramen 6 milj. kr. enligt regeringens anvisningar, vartill kommer 1milj. under /78 för datacentral i . Investeringsbehovetför perioden blir följaktligen 31 milj. kr. Därutöver finansieras beredskapsåtgärderenligt programplanen inom ramen för driftstat. Kostnader sominplanerats med denna finansieringsform omfattar 133 milj. kr. Denanbefallna investeringsramen om 6 milj. kr. medför enligt attinvesteringarna måste ske i så låg takt att vissa system är FÖU 1976/77:13 B 28 omodernainnan de är helt utbyggda. Av denna anledning anser attinvesteringsramen bör höjas till 10 milj. kr. i prisläge den I februari1976.