bet · G001KU25 · 1976-12-31 00:00:00 — Beiräffande s. k. lokal delegalion från nämnd lillkommundelsorgan anser föredragande siatsrådel all sådan delegalion inte börinföras. De ärenden i vilka nämnds beslutanderätt brukar delegeras - i syfteatt fö till slånd en smidigare beslutsordning genom all löpande rutinärendeninte behöver behandlas i nämnden - är nämligen ofta av den arten att de intekan avgränsas geografiskt (prop. s. 301). Utskottetsprincipiella inställning till delegationsinstitutet är densamma som den somkommer till uttryck i propositionen, liksom i demokratiutredningenshuvudbetänkande. Delegation bör därför, enligt utskottet, ske restriktivt i denmeningen att effektivitetskravet avvägs mot de allmänna demokratisynpunkterna,vilka bör tillerkännas den avgörande betydelsen. Härvid bör dock, såsom ocksåframhålls i propositionen, beakias att delegation i mindre vikliga ärenden kange de förtroendevalda bättre möjligheter att ägna sig åt de principiella ochviktigare ärendena. Att delegation sker kan sålunda lillgodose såväleffektivitets- som demokratiintresset. Utskottetvill detta sammanhang för tydlighetens skull erinra om all de föreslagnadelegationsbestämmelserna i 3 kap. 12 S (47 § prop.) syftar endast pådelegalion av verklig beslutanderätt, dvs. rätten att falla beslut somsjälvständigt för överklagas. Här kan hänvisas lill bestämmelserna i 7 kap. 2 S(77 S prop.) enligt vilka även nämndbeslut som har fattats med stöd av uppdragenligt 3 kap. 12 S kan överklagas genom kommunalbesvär. 'Beslutav rent förberedande eller rent verkställande art kan dock inte överklagas.Den i viss mening faktiska beslutanderätt i mindre betydelsefulla ärenden somvarje arbetsfördelning mellan anställda medför och som närmast kan anknytastill själva verkställigheten av fattade nämndbeslut, faller alltså utanför denlagreglerade delegationsrätten. Avutformningen av 3 kap. 12 >; framgår vidare att delegationen, liksomhittills, måste ske i två led. Först krävs ett bemyndigande av kommunfullmäktigeresp. och därefter krävs ett beslut av vederbörande styrelse ellerannan nämnd. Båda leden är alltså nödvändiga villkor för att de beslut somfattas med stöd av delegationen skall kunna anses lagliga. I likhet medföredragande statsrådet rekommenderar utskottet all fullmäktiges beslut attmedge delegation i vissa grupper av ärenden tas in i reglemente för styrelsen,om sådant har antagits av fullmäktige. I lagen lämnas det dock öppet förfullmäktige att avgöra om detta skall ske eller om ett särskill beslut skallvara tillräckligt (jfr prop. s. 466). KU 1976/77: 25 78 Utskottet tillstyrker slutligen den i propositionenföreslagna bestämmelsen i sista stycket om att beslut som har fattats med stödav delegation skall anmälas till styrelsen, som bestämmer i vilken ordningdetta skall ske. Eftersom förhållandena växlar från nämnd till nämnd liksomfrån beslutstyp till beslulstypärdet knappast möjligt alt i lagen ange någraallmänna riktlinjer för när och hur anmälningarna bör ske och i vilkenutsträckning besluten bör protokollföras särskilt. Detta måste bestämmas isamband med att delegationsuppdrag ges. Såsom framhålls i propositionen (s.467) är huvudsaken att anmälningssystemet på ett rimligt sätt tillgodoserkommunmedlemmarnas och de direki berördas intressen och styrelsens resp.nämndens informations- och konlrollbehov samt garanterar altdelegationsbesluten, i den mån de inte överklagas, vinner laga kraft inomrimlig tid. 15 .sV (50 S prop.) Den i propositionen föreslagna paragrafentillstyrks av utskottet. Utskottet för dessutom framhålla att förtroendeman,som med stöd av dessa bestämmelser har fött närvarorätt i nämnd som han intetillhör, i förekommande fall torde vara underkastad motsvarande bestämmelser omtystnadsplikt som gäller för övriga ledamöter och suppleanter liksom deltagandetjänstemän. Detta blir aktuellt genom att bestämmelserna i 3 kap. 15 § gällerinte endast för de kommunallagsreglerade nämnderna utan också för alla despeciallagsreglerade nämnderna. Som exempel på en sådan situation kan nämnasbestämmelserna i 64 S lagen (1956:2) om socialhjälp enligt vilka "den somär eller varit verksam vid behandlingen av frågor enligt denna lag" inteför "obehörigen yppa vad han därvid erfarit rörande enskilds personligaförhållanden". 16 (51 S prop.) Paragrafen tillstyrks i huvudsak. Dock föreslårutskottet - förutom en viss omredigering - att orden "om ej annat ärsärskilt föreskrivet" utgår, eftersom del inte längre torde finnasbestämmelser i särskilda författningar som motiverar ett sådant undantagbeträffande ersättning till ledamot i eller landstingskommunal nämnd. 18 (53 S prop.) Med hänsyn till de bestämmelser om"beredning" som förekommer på olika ställen i den nya kommunallagenför utskottet framhålla att dessa bestämmelser inle avser den i 3 kap. 18 Somnämnda särskilda "borgarrådsberedningen" i . KU 1976/77: 25 79 I detta kapitel, som är indelat i nio paragrafer,finns bestämmelser om förmögenhetsskydd, täckning av medelsbehov, budgetensinnehåll, budgetprocessen, anslagstäckning, fondbildning, lånerätt ochräkenskapsföring. Enviktig nyhet i förhållande till gällande rätt är att det i fortsättningen blirde nyvalda fullmäktige som skall fastställa budgeten det år då val i hela riketav fullmäktige har ägt rum. Detta hänger samman med förslaget om ett snabbarevalgenomslag för de beslutande församlingarna, kommunfullmäktige och landstingen.Utskottet kan i delta sammanhang hänvisa till vad som har anförts härom i denallmänna motiveringen (s. 23-26). Vidare bör nämnas att bestämmelserna i 4 kap.4 § (57 S prop.) om budgetfristerna på olika nivåer föreslås bli enhetliga ochgälla för samtliga kommuner och landstingskommuner. Detta innebär attlandstingen får på sig för att fastställa budgeten, medanbudgetfristen för förkortas med åtta dagar.Utskotlel anser att även den sistnämnda ändringen bör kunna godtas med hänsyntill den undantagsbestämmelse som föreslås i paragrafens andra stycke. Enannan nyhet i förslaget till ny kommunallag är alt underställningskraven ifråga om lån och borgen mildras på det sättet att det nuvarande beroendet avutdebiteringens storiek - f n. motsvarande högst per skattekrona förkommunerna i allmänhet resp. för kommun som inte tillhörlandstingskommun - försvinner, liksom också kravet på årliga avbetalningar.Underställningsfrihet gäller liksom för lån med en återbelalningslidav högst . Såsom har framhållits i propositionen (s. 514) kommer vidarefrågan om att på ett mera genomgripande sätt ändra eller ev. helt avskaffa denstatliga kontrollen över kommunernas och landstingskommunernas upplåning ocksåatt bli föremål för fortsatt utredning. Denuvarande bestämmelserna om underslällningsskyldighet - för kommunerna hoslänsstyrelsen och för landstingskommunerna hos regeringen . - i fråga om s. k.flerårsanslag, dvs. anslag som skall täckas genom utdebitering under mer , föresläs också slopas. Denna statliga kontroll anses nämligen inteinnebära någon effektiv tillsyn över att en kommun eller landstingskommun intepå skjuter kostnader framför sig (se prop. s. 506). Beträffandeinnehållet i 4 kap. i övrigt kan vidare nämnas att ordet "drätsel"har tagits bort ur lagen och ersatts med uttrycket "ekonomisk förvaltning".Vidare har uttrycket "utgifts- och inkomslstat" ersatts av ordet"budget". Dengrundläggande regeln i 4 kap. H (54 S prop.) om förmögenhets-skyddet behålls,medan bl. a. de nuvarande bestämmelserna om hur en kommun för använda vedertagför en anläggningstillgång eller försäkrings- KU 1976/77: 25 80 ersättningför sådan tillgång tas bort. Bestämmelserna om budgetens innehåll har ihuvudsak utformats enligt kominunallagsutredningens förslag och innebär ingaändringar i sak. Utskottet har för sin del övervägt alt i enlighet med vad somhar föreslagits av flera remissinstanser-däribland statskontoret - i 4 kap. 3 S(56 S prop.) föreslå en bestämmelse om att budgeten skall omfatta en flerårsdeli vilken redovisas bedömningar av den mera långsiktiga utvecklingen. Utskottethar emellertid av de skäl som anförs i propositionen (s. 514) stannat for alttillstyrka propositionens förslag i denna del. Ifråga om fondbildning talas i lagen endast om kapitalfonder och driftfonder.En ändring i förhållande till utredningens förslag har gjorts som innebär attmedel ur kapitalfond för tas i anspråk för driftändamål, endast om regeringentillåter detta. ' Med elt förtydligande i4 kap. 5 § (58 S prop. ), varmed inte avses någon ändring i sak (jfr. 4 kap. 3§), och några smärre tekniska justeringar, som framgår av lagförslaget (bilaga1\ tillstyrker utskottet samtliga i proposiiionen föreslagna paragrafer i 4kap. I enlighet med kommunallagsutredningens förslag harbestämmelserna om revision tagils in i ell särskill kapitel i den nyakommunallagen. Härigenom markeras revisorernas oberoende slällning ochsjälvständighet i förhållande till förvaltningsorganen. 5kap., som är indelat i sju paragrafer, innehåller liksom motsvarande paragraferi de nuvarande kommunallagarna bestämmelser om antalet revisorer, mandattid,valbarhet, ersättning och jäv m. m., revisorernas uppgifter och befogenheter,revisionsberättelse och ansvarsfrihet. Dessutom föreslås nya bestämmelser omförvaltning som har samband med revisionsuppdraget och om befogenhet förfullmäktige att meddela närmare föreskrifter om revisionen. Ifråga om den förvaltning som följer med revisionsuppdraget blir det möjligt förkommunerna och landstingskommunerna att själva avgöra om en särskildrevisionsnämnd skall inrättas för de administrativa uppgifterna eller omrevisorerna skall utöva förvaltningen samfällt utan att bilda en särskildnämnd. Fullmäktige kan också föreskriva att dessa uppgifter skall skötas av eltsärskilt förvaltningsorgan som består av revisorerna eller vissa av dem och sominte har karaktär av nämnd. Möjligheten all låta slyrelsen eller en annan nämndta hand om de administrativa uppgifterna nämns också i propositionen, men detpåpekas att en sådan ordning kan innebära att revisorernas oberoende ställningförsvagas (se prop. s. 533). Blandnyheterna i övrigt kan nämnas att revisorsval i fortsättningen skall ske varttredje år - i alla kommuner och landstingskommuner - för granskning av de treföljande årens verksamhet. Uppdraget som revisor är sålunda slutfört förstsedan del tredje årets verksamhet har granskats under det fjärde året eftervalet (se prop. s. 524). 1 5 kap. 1 S (63 >; prop.) KU 1976/77: 25 81 tryckligenatt valet av revisorerna skall förrättas av de nyvalda fullmäktige och att s.k. delad revision är tillåten. Genom regeln att revisorerna liksomrevisorssuppleanterna skall vara minst tre, även vid delad revision, skapasgarantier för att minoritetsintressena kan göra sig gällande irevisionsarbetet. Bestämmelserna i 2 kap. 23 ! ; (28 S prop.) om proportionelltval gäller nämligen även vid val av revisorer och revisorssuppleanter. Någraspeciella valbarhetsvillkor föreslås inle för revisorerna utan valbarhetenanpassas till bestämmelserna för fullmäktige i 2 kap. 4 S (9 § prop. ).Härigenom införs sålunda ett bostadsband för revisorerna. Slutligen kanframhållas att den s. k. sakrevisionen direkt omnämns i den nya lagen. Utskottetanser att det i propositionen föreslagna innehållet i 5 kap. är väl avvägt ochger uttryck för de grundläggande principerna för den kommunala resp. denlandstingskommunala revisionen. Med undantag för bestämmelserna i 5 kap. 1 och2 SS (63 och 64 SS prop. ), vilka närmare kommenteras i det följande,tillstyrker utskottet sålunda de i 5 kap. föreslagna paragraferna med de smärrejusteringar av redaktionellt slag som framgår av bilaga 1. 5 kap.I och 2.W (63 och 64 SS prop.) Såsomnyss har framhållits föreslås i 5 kap. 1S en enhetlig treårig man-dalperiod förrevisorer och revisorssuppleanter. Härigenom blir mandatperioden förrevisorerna lika lång som för nämndledamöterna i alla kommuner utom Stockholmskommun och i alla landstingskommuner. Enligt kommunallagsutredningen bör dettaöka revisionens effektivitet som kontrollinstrument och underiättagranskningen av flerårsprojekt. Revisorernas ställning anses också kunnastärkas genom . Utskottet anser liksom föredragandestatsrådet (prop. s. 524) att det är fördelaktigt för revisionsarbetet attrevisorerna väljs för en följd av år, oavsett vilken mandatperiod som gällerför styrelsen och övriga nämnder. Något undantag i fråga om mandatperiodenslängd föreslås därför inte för revisorerna i . I5 kap. 1 S första stycket föreskrivs vidare att antalet revisorer skall varaminn tre även vid s. k. delad revision. Härigenom skapas, som sagts, vissagarantier för att minoritetsintressena kan göra sig gällande irevisionsarbetet. Enligt utskottet bör det också direkt av lagtexten framgå attminst tre revisorssuppleanter skall väljas även vid s. k. delad revision. I5 kap. 1 S andra stycket föreskrivs att bestämmelserna i 2 kap. 4 S (9 S prop. )för fullmäktige om valbarhet, verkan av att valbarheten upphör och rätt tillavsägelse skall gälla även för revisorer och revisorssuppleanter. Liksom vidval till styrelsen och andra nämnder blir dock den som har uppnått åldervid valtillfällel valbar. Utskottet har till särskill övervägande tagit uppfrågan om speciella valbarhetsvillkor bör införas för revisorerna för alt göradet möjligt för t. ex. vissa chefstjänstemän hos 6 1976/77. KU 1976/77: 25 82 länsstyrelsenatt väljas lill revisorer, vilket har varit möjligt och också skelt ivissa fall. Flera remissinstanser, bl. a. en länsstyrelse, en landstingskommunoch två kommuner har avstyrkt kommunallagsulredningens förslag i denna del. Dehar framhållit att både praktiska skäl - t. ex. då en revisor som avflyttarstrax innan revisionsberättelsen skall undertecknas - och intresset av attkommunerna inte skall bindas i onödan talar för att den nuvarande ordningenbehålls. Utskollel har för sin del förståelse för remisskritiken på dennapunkt men anser likväl att propositionens förslag, som i sak helt stämmeröverens med vad kommunallagsutredningen har förordat, kan tillstyrkas. har framhållit lorde det numera alltid finnas ett tillräckligtantal personer med nödvändig sakkunskap som förtroendevalda revisorer, vilkadessutom kan tillföras särskild sakkunskap utifrån genom att kommunerna ochlandstingskommunerna anlitar någon form av fackrevision. I praktiken torde detockså vara mycket sällsynt att man väljer revisorer som inte är medlemmar ikommunen eller landstingskommunen. Av principiella skäl bör därför sammavalbarhetsvillkor gälla för de förtroendevalda revisorerna som för andraförtroendeuppdrag. mening bör det i paragrafen också anges att fyllnadsval kan ske närrevisor, som inte har utsetts vid proportionellt val, avgår undertjänstgöringstiden. Anledningen till denna lagreglering är att revisorernasmandatperiod i fortsättningen blir och att valbarhetsreglerna, som blirdesamma som för fullmäktige, dvs. a. ett bostadsband, innebär attfyllnadsval kan behöva ske . Med hänsyn till att revisorernasarbete i väsentliga avseenden skiljer sig från det i styrelsen och övriganämnder anser utskottet att någon detaljreglering av samma slag som förledamöterna i dessa organ inte bör ske. Fullmäktige bör, enligt utskottetsmening, inle heller åläggas att förrätta fyllnadsval, så snart som en revisor,som inte har valts proportionellt, avgår, utan endast få rätt att göra detta,när det anses nödvändigt. Beträffanderevisor som har utsetts vid proportionellt val föreslås ingen särskildlagreglering. En sådan revisor skall alltså i vanlig ordning ersättas avvederbörande revisorssuppleant. Detta innebär alt om också revisorssuppleanternahar utsetts vid proportionellt val blir bestämmelserna i 8S lagen (1955:138) omproportionellt valsätt vid val inom landsting, kommunfullmäktige m. m.avgörande för turordningen mellan revisorssuppleanterna. Om dessa däremot intehar utsetts vid proportionellt val avgörs turordningen dem emellan avfullmäktiges beslut. Beträffandeinnehållet i 5 kap. 1 S i övrigt föreslär utskottet för tydlighetens skull atthänvisningarna i andra stycket till 2 kap. 5 S (10 S prop.) och i tredjestycket till 2 kap. 29 S (34 S |)rop.) ersätts av lagtext som direkt klargörbestämmelsernas sakliga innebörd. Av redaktionella skäl föreslår utskottet attdessa bestämmelser - om rätl till ledighet resp. ersättning m. m. - tas in itredje och fjärde styckena. De i 5 kap. 2 S (64 Sprop.) intagna bestämmelserna om alt bl. KU 1976/77: 25 83 istyrelsen inte för vara revisor eller revisorssuppleant för granskning avverksamhet som omfattas av hans redovisningsskyldighet eller delta i val avsådan revisor eller revisorssuppleant stämmer överens med de nuvarandebestämmelserna i kommunallagarna. I enlighet med utredningens förslagföreskrivs vidare i propositionen att motsvarande jäv föreligger vid handläggningenav ärende om ansvarsfrihet för verksamheten men att ordföranden och viceordföranden i styrelsen eller annan nämnd ändå för delta i överiäggningen.Ledamot som för delta i överiäggningen med stöd av dessa bestämmelser är dockatt anse som jävig och för inte delta i beslutet i frågan om ansvarsfrihet. Suppleantskall därför kallas in för honom redan under överläggningen. För att undvikaatt bara ett mindre antal av fullmäktiges ledamöter vid en konsekventtillämpning av jävsregeln är behöriga att fatta beslut om ansvarsfrihet kan,framhålls det i propositionen (s. 525), frågan om ansvarsfrihet behandlassärskilt för varje nämnd i den män anmärkning mot nämndens förvaltning harframställts i revisionsberättelsen. Utskottettillstyrker propositionens förslag till utformning av de nämndajävsbestämmelserna med de tekniska ändringar som framgår av bilaga 1. förslag görs det också klart att jävsbeslämmelserna omfaltar ävenandre vice ordföranden i styrelsen eller annan nämnd i de fall dä fullmäktigehar valt två vice ordförande. Idetta sammanhang tar utskottet även upp en i moiionen 1975/76:451 av () väckt fråga om jäv vid löneförhandling för kommunalrevisorspersonal. I motionen hemställs att hos regeringen föreslåratt denna fråga utreds. Motionärenanför att i de fall då kommun har inrättat eget revisionskontor skerlöneförhandlingar för den vid detta kontor anställda personalen med deltagandeav personal, t. ex. personalsekreterare, lönechefer m. fl., som i sin tur ärföremål för revision av dem vars anställningsvillkor de förhandlar om. Enligt motionären kan mansåledes påstå att det med den nuvarande konstruktionenförekommer jäv för hela förhandlingsdelegationen, vilket betraktas som ettklart otillfredsställande förhållande. Motionären framhåller att, eftersomrevisionen är underställd kommunfullmäktige vore del mer naturligt om t. ex.fullmäktiges presidium tillsammans med kommunförbundets förhandlingsdelegationsamt resp. fackförbunds förhandlingschefer i stället utgjorde en sådanförhandlingsdelegation. Underhänvisning till att i sitt betänkande (KU 1975:7) överen likaiydande motion (1975:308) av samma motionär har förutsatt att fråganskulle behandlas av då pågående utredningar på det kommunala området, främstutredningen om den kommunala demokratin, anser motionären, att då frågan intehar belysts i tillräcklig omfattning i detta utredningsal bete bör den nu sesöver. Utskottetför för sin del framhålla att de i motionen behandlade jävssituationerna inteavser de förtroendevalda revisorerna utan den hos revisorerna anställdapersonalen. Något verkligt jäv i kommunallagens mening KU 1976/77: 25 84 kanknappast anses förekomma, endasi för att den granskande revisionspersonalenförsina anställningsvillkor fastställda under medverkan av annan personal, somi sin lur är föremål för revision. Utskottet för i delta sammanhang ocksåerinra om alt samtliga landels kommuner ulom 20 - och dessulom 9landstingskommuner - anlitar Svenska kommunförbundetsrevisionsavdelning., som är uppdelad på 25 revisionsdistrikt med en i huvudsakefter länen avpassad indelning. Huvuduppgiften för revisionsavdelningen är attbiträda kommunerna genom att hos dem utföra yrkesrevision. har - sedanen kommun har avskaffat sitt eget revisionskonior - endast 8 kommuner,däribland , och kommuner, egna, fullständigtutbyggda revisionskontor (se närmare härom SOU 1974:99 s. 333). Utskottetfinner mot bakgrunden av del sagda att någon utredning av det slag sommotionären har föreslagit inte behövs och avstyrker därför motionen. Skatt till kommun och landstingskommun De nuvarande skattebeslämmelserna i kommunallagarnaär av utpräglat teknisk natur. Där behandlas hur de beslutande församlingarnasutdebiteringsbeslut verkar på den preliminära och den slutliga skatten och hurkommunalskatt och landstingsskatt förskottsvis och slutligen når kommunernaoch landstingskommunerna via den statliga uppbördsorganisationen. Kommunallagsutredningenhar övervägt om några av de nuvarande bestämmelserna om skatt bör fiyltas frånkommunallagen lill andra författningar men har stannat för att de med någraundantag bör föras över till den nya kommunallagen. Detta har föranlettinvändningar från flera remissinstanser, som framhållit bl. a. att vissabestämmelser har en sådan omfattning och utformning att de inte kan ansesuppfylla nutida krav på författningstext. anser också att bestämmelserna inte passar väl in iden nyakommunallagen och alt de haren sådan karaktär att del knappast är möjligt attge dem en enkel och lättillgänglig utformning. Vidare framhålls attbestämmelserna inte har något påtagligt intresse för den enskilde förtroendemanneneller för allmänheten. Eftersom det emellertid är svårt att finna en lämpligareplacering av bestämmelserna, särskilt som de har en central betydelse förkommunernas och landstingskommunernas ekonomiska förvaltning, har det dockansetts försvariigt att, i enlighet med ulredningens förslag, föra överbestämmelserna lill den nya kommunallagen (prop. s. 538). Propositionensförslag omfattar fem paragrafer. Fyra av dessa paragrafer är av sådant slag attde, enligt utskottets mening, efter endast en smärre ytteriigare bearbetningkan tas in i den nya kommunallagen. Beiräffande en paragraf, 6 kap. 4 S (73 Sprop. ), är emellertid lägel ett annat. 1 denna paragraf reglerassålunda, pä ett myckel detaljerat sätt, formerna KU 1976/77: 25 85 förstatens utbetalning av kommunalskatt till kommunerna och landstingskommunerna.Bestämmelserna är av rent leknisk natur och berör inte den kommunalaverksamheten som sådan. Enligt utskottels, liksom föredragande statsrådets ochkommunallagsutredningens, mening bör regler av sådant slag, om det är möjligtatt finna en lämpligare placering av bestämmelserna, inte tas med i den nyakommunallagen. De nämnda bestämmelserna företer mer släktskap med de reglersom nu finns i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annanmenighets utdebitering av skat;. Efter samråd med budgetdepartementet, som isin tur hört riksskatteverkel i frågan, föreslär utskottet därför altsakinnehållet i den i propositionen föreslagna 73 S i stället tas in i 1965 årslag. Utskottet har också inhämtat yttrande i ärendet från skatteutskottet (sebilaga 35). I enlighet med skatteutskottets mening föreslår utskottet attbestämmelserna tas in i 4 S lag och att de nuvarande 4 och 5 SS ilagen JS Vidare bör det anges i den nya 4 S att b -.----------- ..... S lagen (1961:436) omförsamlingsstyrelse. Iövrigt vill utskottet i delta sammanhang påpeka att uttrycket "skattekronoroch skatteören", som förekommer i 6 kap. 2 S (71 S prop.) är svårt attförstå för den enskilde. En ändring av detta uttryck, som är ålderdomligt ochborde ges en mera lättfattlig och modern utformning, kräver emellertidsärskilda överväganden, inte minst därför att motsvarande uttryck återfinns iåtskilliga andra författningar. Utskottet förutsätter alt denna fråga, liksomde övriga lagtekniska frågor som aktualiserats i skatteutskottets yttrande,ägnas uppmärksamhet från de närmast berörda myndigheternas sida.